GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: מצד שני, אני מזכירה לכולן שקיימנו דיונים רבים בתוך הוועדה הזו בקדנציות הקודמות, שנוגעות בנושא של סרטן השד, במיוחד בחודש אוקטובר שהוא החודש שמציינים בו בכל העולם חודש מאבק בסרטן השד.
עאידה תומא סלימאן: אחת הדרישות המאוד ברורות שציינו, היא הורדת הגיל של הבדיקה או מתן אפשרות של בדיקה חינמית, ממוגרפיה לנשים בגיל יותר צעיר כדי לאפשר, במיוחד שהתחלואה עולה בקרב הצעירות במחלה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שהמאבק הזה יניב פירות ואכן תהיה אפשרות לכלל הנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני מזכירה שלצערי הרב יש הרבה נשים במדינה שלא מונגש להן השירות בצורה אחידה כמו נשים שחיות במרכז, ובמיוחד נשים בנגב ונשים בצפון הרחוק שצריכות לעשות מאמץ מיוחד כדי להגיע לבדיקות האלה.
עאידה תומא סלימאן: עוד הודעה, בעיניי אולי משמחת יותר.
עאידה תומא סלימאן: אתמול ועדת השרים לחקיקה הסכימה לתת החלת דין רציפות על הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה, תיקון מספר 19, הוראת שעה, שבזמנו קידמתי, הייתה הצעת חוק שלי וקודמה דרך הוועדה לקידום מעמד האישה, עברה בקריאה טרומית בקדנציה הקודמת.
עאידה תומא סלימאן: ביום רביעי בבוקר נעשה לפי התקנון, גם כן נצביע בוועדה על החלת דין רציפות.
עאידה תומא סלימאן: תעלה למליאה ואני מאוד מקווה שבעבודה מאוד מאומצת ומהירה נצליח באמת לחוקק את החוק סוף סוף, ותהיה חובה לשלוח לטיפול גברים אלימים שיש נגדם צווי מניעה ומוגדרים כאלימים.
עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן לטפל בתופעה ואני מאוד שמחה.
עאידה תומא סלימאן: זאת תהיה הצעת חוק או חוק פורץ דרך בעניין.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד גאה שהצלחתי לקדם אותו בקדנציה הקודמת, ואנחנו בשיתוף פעולה עם המשרדים הנוגעים בדבר נמשיך לקדם עד לחקיקה מלאה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כפי שאמרתי, מקיימים את הישיבה היום בעניין תנאי שכר והעסקת מטפלות-מחנכות במעונות יום.
עאידה תומא סלימאן: אני החלטתי לקיים את הדיון הזה במיוחד לאחר שכולנו בימים האחרונים חווים את השביתה שהכריזו בארגונים הגדולים שמפעילים את מעונות היום, לאחר ניסיון אחרי ניסיון כדי לקדם את הדרישות, בעיניי האמיתיות והנחוצות כדי לקדם את הנושא של חינוך לגיל הרך.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב התקדמות בנושא לא הייתה עד עכשיו למרות שהתקיימו דיונים גם בוועדת כספים וגם בוועדת זכויות הילד ונשלחו הצדדים כדי להתחיל משא ומתן כדי לקדם איזושהי הבנה.
עאידה תומא סלימאן: השביתה הזו מגיעה בתקופה מאוד רגישה בעיניי ובתקופה שהיה צריך לנצל את העובדה שממשלת ישראל, הממשלה הנוכחית החליטה לקחת על עצמה העברת החינוך לגיל הרך לאחריות של משרד החינוך וזה דבר מבורך.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו דרשנו את זה שנים רבות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו אמרנו שחינוך זה חינוך וזה אחריות של משרד החינוך, וחינוך לגיל הרך ומעונות יום זה לא רק ארבע קירות וזה לא עניין של שמרטפייה לילדים, אלא זה מערכת חינוך רגילה שאחראית על חינוך ילדינו, כל ילדינו.
עאידה תומא סלימאן: באותה הזדמנות שהעבירו את האחריות על מעונות היום או על החינוך לגיל הרך למשרד החינוך, הוחלט שהאחריות הזו תחול בעצם רק מתחילת השנה הבאה וזה השאיר אותנו במצב, בין אוגוסט לבין דצמבר כאשר האחריות הפדגוגית, לא כל כך ברור מי אחראי עליה.
עאידה תומא סלימאן: האחריות על התפעול היא בעצם בידי משרד הכלכלה.
עאידה תומא סלימאן: זה השאיר גם כן מקום, בעיניי, לבריחה ממתן תשובות אמיתיות למערכת הפועלת של ארגונים שמספקים את השירות הזה וככה אפשר להגיד, זה באחריות הכלכלה או באחריות החינוך, חכו עד שמשרד החינוך, יהיה לו תוכנית, ובינתיים המטפלות-המחנכות ממשיכות לסבול.
עאידה תומא סלימאן: השביתה הוכרזה.
עאידה תומא סלימאן: אתמול בערב נודע לי שבדיוק באותו זמן שאנחנו יושבים עכשיו בישיבה הזו, נקבעה ב-12:00 פגישת עבודה שהייתה אמורה להתקיים ביוזמה משותפת שלי ושל חברת הכנסת מיכל שיר, יושבת-ראש ועדת זכויות הילד, כהמשך לדיונים הקודמים, פגישת עבודה עם נציגי המשרדים ונציגי ארגוני מעונות היום, הייתה אמורה להתקיים ב-12:00.
עאידה תומא סלימאן: שמעתי שהשרה אורנה ברביבאי, שרת הכלכלה, איך שאומרים, הרימה את הכפפה לאחר הדיון שגם התקיים אתמול בוועדת הכספים, וזימנה פגישה עם ארגוני הנשים המפעילים, לעכשיו ב-10:30.
עאידה תומא סלימאן: המצב גרם לכך שאני קיבלתי הרבה התנצלויות של יושבות-ראש הארגונים שהלכו לפגישה, ואני אומרת שחבל לחכות לרגע האחרון, חבל לחכות לרגע שמקיימים דיון בכנסת כדי לקיים את פגישת העבודה.
עאידה תומא סלימאן: היה אפשר לקיים פגישות כאלה גם עם האוצר.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שתהיה בשורה טובה, אבל בינתיים אנחנו ממשיכים לבדוק את הנושא הזה כאילו לא קרה כלום, כי עדיין לא שמענו שום התקדמות, לכן אני רוצה שנמשיך את הדיון בנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני רואה שיש לנו נציג משרד הכלכלה, נציגת משרד החינוך ויש לנו נציגים של ארגוני שטח, ואני מברכת על הצטרפות חברת הוועדה, חברת הכנסת יסמין, ברוכה הבאה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה לראות שעדיין המאבק הזה מקבל תמיכה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתחיל עם מרסל אסולין, מנהלת אגף הגיל הרך, ויצו, שנמצאת איתנו בזום, להציג את המצב הקיים מבחינת תנאי העסקה למטפלות, שהוא אחד הגורמים להחלטה של השביתה, זה המצב והתנאים של הכנסתן של המטפלות.
עאידה תומא סלימאן: בקשה, גבירתי.
מרסל אסולין: קודם כל שלום לכולם, בוקר טוב יושבת-ראש הוועדה, אני רוצה להודות לך קודם כל בשם ויצו ובשם כל הארגונים על התמיכה שלך במאבק, אם זה בהשתתפות בהפגנה ואם זה בזום.
מרסל אסולין: את פשוט מובילה את העניין הזה באופן מעורר השראה ואנחנו רוצים להגיד לך תודה.
מרסל אסולין: אני רוצה קצת לספר לכם על המאבק שאנחנו נמצאים בו.
מרסל אסולין: ראשית, אנחנו נמצאים במאבק שהוא לא התחיל היום.
מרסל אסולין: המאבק הזה באמת נמשך כבר שנים.
מרסל אסולין: הנושא הזה נגרר לאורך שנים ופשוט מוזנח.
מרסל אסולין: כל הנושא של הגיל הרך מוזנח במדינת ישראל.
מרסל אסולין: לממשלת ישראל נדמה שילד נולד בגיל שלוש.
מרסל אסולין: הם שוכחים שיש גם מגיל לידה ועד גיל שלוש.
מרסל אסולין: יש איזה שהן שלוש שנים שמישהו צריך להסתכל על הגיל הזה.
מרסל אסולין: אנחנו הארגונים המפוקחים, הגענו למצב שאין לנו הרבה ברירות.
מרסל אסולין: אנחנו נאלצים לצאת למאבק הזה למען ילדינו, למען ילדי ישראל.
מרסל אסולין: אין לנו הרבה ברירה.
מרסל אסולין: כל הסיפור הזה של הגיל הרך, חשוב לציין, אנחנו מדברים על כ-500,000 ילדים בגילאים הללו.
מרסל אסולין: בתוך המעונות המפוקחים יש לנו כ-120,000 ילדים שנמצאים בערך ב-2,000 מסגרות מפוקחים: ויצו, נעמת, נאות מרגלית וכדומה, ואנחנו בעצם מדברים על שלוש בעיות מרכזיות.
מרסל אסולין: בואו נתחיל מנושא התקינה.
מרסל אסולין: חברים, אנחנו מדברים על תקינה, שישה תינוקות על מטפלת אחת, תשעה פעוטות על מטפלת אחת ו-11 ילדי גנון, כשאני אומרת גנון זה מגיל שנתיים, על מטפלת אחת.
מרסל אסולין: בואו רק תחשבו על אימא שיולדת תאומים, האם היא מסוגלת, כמה עזרה היא מבקשת מהאימא, מחמותה, מכל אחד שרק אפשר, ואנחנו מדברים על אותו תינוק שבגיל ארבעה חודשים מגיע למעון והוא צריך להיות עם מטפלת אחת על שישה תינוקות.
מרסל אסולין: זה הרי לא יעלה על הדעת.
מרסל אסולין: ב- OECD מדברים על ארבעה תינוקות למטפלת.
מרסל אסולין: אנחנו לא שם.
מרסל אסולין: נמשיך משם ובואו נדבר על נושא השכר.
מרסל אסולין: מטפלת מתחילה היום עם 29.12 שקלים לשעה.
מרסל אסולין: מטפלת מגיעה ל-5,700 שקלים לחודש.
מרסל אסולין: חברים, זה לא הגיוני.
מרסל אסולין: היא גם מטפלת, היא גם מחנכת, היא גם אמורה לנקות, היא אמורה לחבק, ללטף, לנשק.
מרסל אסולין: אין לה שנייה אחת שהיא יכולה להזיז את העיניים.
מרסל אסולין: מדובר פה על ילדים חסרי ישע, על פעוטות חסרי ישע.
מרסל אסולין: אי אפשר לרגע להוריד את העיניים.
מרסל אסולין: הן עובדות קשה מאוד ובסוף הן משתכרות 5,700 שקלים.
מרסל אסולין: חברים, זה פשוט לא יעלה על הדעת הדבר הזה.
מרסל אסולין: מעבר לכך, הענף נמצא בקריסה.
מרסל אסולין: מה שקרה לפני כשבע שנים עם החלטת ועדת טרכטנברג לגבי הסייעות, מרבית המטפלות שלנו עברו לרשויות המקומיות.
מרסל אסולין: ברשות המקומית היא מקבלת שכר של 40% יותר מהמטפלת שלנו, משמע שהן הולכות לנו.
מרסל אסולין: 30% מהמטפלות נוטשות אותנו במהלך השנה הראשונה, אפילו לא בתום השנה הראשונה.
מרסל אסולין: המשמעות היא שאנחנו נמצאים היום בפער של 2,000 מטפלות.
מרסל אסולין: ויצו לבד היום נמצא בפער של 180 מטפלות.
מרסל אסולין: נכנסות לעבוד המבשלות, נכנסות לעבוד המנהלות.
מרסל אסולין: אני יכולה להגיד לכם שאנחנו כמטה ויצו הולכים לשטח כדי לסייע, כדי לתמוך במטפלות.
מרסל אסולין: זה פשוט לא יעלה על הדעת.
מרסל אסולין: הענף הזה בקריסה, אתם חייבים להבין.
מרסל אסולין: כשאנחנו מסתכלים על תקינה, אגב, גם אם אנחנו נצמצם את התקינה, אין מי שיבוא לעבוד בשכר הזה ולכן זה חייב להיות משולב, תקינה עם שכר.
עאידה תומא סלימאן: מרסל, אם מותר לי לשאול, איך נקבע שכר מטפלת?
מרסל אסולין: אני אסביר לך.
מרסל אסולין: יש מה שנקרא סל התשומות.
מרסל אסולין: סל התשומות, מי שקובע אותו זה בעצם משרד האוצר, ובעצם הסל הזה הוא קובע את המחיר המפוקח שההורה ישלם.
מרסל אסולין: ההורה משלם בהתאם למה שקבע המשרד, בהתאם לדרגה וזה מה שאנחנו מקבלים.
מרסל אסולין: בתוך הסל הזה יש גם את האיגום של כמה אמורה לקבל מטפלת ומה יהיה שכר המטפלת, ולכן זה השכר של המטפלת.
מרסל אסולין: יושבת-ראש הוועדה, שתדעי שמשנת 2012 סל התשומות לא עודכן.
מרסל אסולין: זה לא יעלה על הדעת הרי.
מרסל אסולין: המשכורות עלו, רגולציה בלתי פוסקת, מצלמות.
מרסל אסולין: כל מה שנדרש, הארגונים עושים על חשבונם לכן הארגונים בקריסה.
מרסל אסולין: הארגונים לא מסוגלים יותר.
מרסל אסולין: אנחנו לא ארגון פרטי שיכול לגבות 4,000 או 5,000 שקל.
מרסל אסולין: אנחנו אל מול הסכום שמשרד העבודה קובע.
מרסל אסולין: זה עבר למשרד הכלכלה לכן אני אומרת, אנחנו לא יכולים לעלות את השכר באופן שרירותי, לכן אנחנו קוראים פה לממשלה לשבת איתנו, לפתוח מחדש את סל התשומות שלא נפתח כבר עשר שנים.
מרסל אסולין: אגב, לפני שנתיים או שלוש שנים מוטי אלישע פתח בוועדה.
מרסל אסולין: הוא בדק את העניין.
מרסל אסולין: כל הנתונים נגנזו.
מרסל אסולין: לא ברור לאף אחד מה הן תוצאות הוועדה.
מרסל אסולין: הרי הוא פתח את הוועדה.
מרסל אסולין: הוחלט לפני שנתיים שתהיה ועדה.
מרסל אסולין: לא ברור איפה הנתונים, הכול נגנז.
מרסל אסולין: אני חושבת שהגיעה העת לפתוח מחדש את סל התשומות.
מרסל אסולין: זה משהו שצריך לטפל בו, חשוב מאוד.
מרסל אסולין: הכשרה מקצועית - נמצאת פה שרה חברתי ואני יכולה להגיד לכם שנעשו באמת לא מעט דברים בהיבט של הכשרה מקצועית, ועדיין אני אומרת, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מרחיבים, איך אנחנו מסייעים למטפלות שלנו.
מרסל אסולין: אף אחד לא ישלח את הילד שלו לבית ספר או אף אחד לא שולח לגן אם המטפלת לא מוכשרת או אם המורה לא מוכשרת או אם הגננת לא מוכשרת, אבל במעונות היום זה בסדר, היא יכולה גם לא להיות מוכשרת.
מרסל אסולין: אגב, תבדקו את הנתונים.
מרסל אסולין: שני שליש מהמטפלות במדינת ישראל, לפחות לגבי המעונות המפוקחים, הן לא מוכשרות, ושרה, תקני אותי אם אני טועה.
מרסל אסולין: פשוט המטפלות לא מוכשרות.
מרסל אסולין: חלק מזה זה התחלופה המאוד גדולה.
מרסל אסולין: אגב, מי שנשארת כבר, היא נשארת כי היא אוהבת את הילדים, כי היא אוהבת את המקצוע אבל הן נשחקות.
מרסל אסולין: הן פשוט נשחקות.
מרסל אסולין: הן עובדות קשה.
עאידה תומא סלימאן: מרסל, יש לך עוד נקודות שאת רוצה להעלות בעניין המטפלות?
מרסל אסולין: בהקשר למה שאת אמרת יושבת-הראש, לגבי החלוקה לשלושת המשרדים.
מרסל אסולין: חשוב לי מאוד להדגיש, תראו, הסיפור הזה של המעבר למשרד החינוך, כמו שאת אמרת יושבת-הראש, זה אחד הדברים הכי משמעותיים ואני חושבת שזה רגע היסטורי מכונן למדינת ישראל, אבל אם הייתה פה תוכנית אסטרטגית, מסודרת, חמש-שנתית, ובדיוק כמו שאת אמרת יושבת-הראש, זה הולך להתחלק לשלושה משרדים.
מרסל אסולין: לא יהיה אבא, לא יהיה אימא ואנחנו נמצא את עצמנו כל היום בין שלושת המשרדים.
מרסל אסולין: זה חייב להיות גוף אחד שמרכז.
מרסל אסולין: הבטיחו לנו מעבר בינואר כמו שאמרת, ורק הפדגוגיה והבינוי יעברו בינואר.
מרסל אסולין: אנחנו לא רואים את עצמנו איך אנחנו עכשיו מתחילים להתמודד מול שלושה משרדים, ולכן אני קוראת לכם מפה, חייבים להעביר את זה למשרד אחד שרואה בראיה הוליסטית עם תוכנית מסודרת ובנויה, חמש-שנתית.
מרסל אסולין: חשוב להגיד עוד דבר, 99% מהמטפלות שלנו זה נשים.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אתן נמצאות בוועדה הזו עכשיו.
מרסל אסולין: בדיוק.
מרסל אסולין: צריך לדאוג לנשים.
מרסל אסולין: זה נשים שהן מופלות לרעה ואסור לנו לשבת בשקט, ואני מודה לך שאת מקדמת את זה, בשמי ובשם הארגונים ובשם ויצו.
מרסל אסולין: תודה.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך, מרסל.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת גם לעולא פחראלדין מארגון ינבוע.
עאידה תומא סלימאן: בקשה, תציגי את עצמך.
עולא פחראלדין: בוקר טוב, אני נציגת עמותת ינבוע, ארגון הגג של המעונות המפוקחים של החברה הערבית, שמחה על הוועדה, מלאת כבוד והערכה לך, חברת הכנסת עאידה על המאבק שלך, על הרמת הדגל תמיד כשמדובר במטפלות.
עולא פחראלדין: אני כמפקחת לשעבר במשרד העבודה והרווחה, שפיקחתי על מעונות היום במחוז צפון, רואה חשיבות רבה בהשקעה במטפלות שעובדות בתוך המעונות.
עולא פחראלדין: הייתי נכנסת והייתי רואה איזה עבודה קשה הן עשו.
עולא פחראלדין: גם לי היה מעון יום וגם אצלי היו מטפלות.
עולא פחראלדין: אני מצטרפת לכל מילה שמרסל אמרה ואני לא רוצה לחזור על הדברים גם בשביל לא לגזול מזמנה של הוועדה.
עולא פחראלדין: בחברה הערבית המצב הוא יותר גרוע.
עולא פחראלדין: בחברה הערבית משלמים פחות אפילו לפעמים משכר מינימום בגלל האילוצים של שכר מאוד נמוך.
עולא פחראלדין: לסבר לכם את האוזן, בחברה הערבית במעונות היום לא גובים את הדרגה כפי שקבעה המדינה.
עולא פחראלדין: סתם דוגמה, אם הדרגה של תינוק 2,700 שקל, בחברה הערבית המקסימום שהם יכולים לשלם זה 1,500 שקל.
עולא פחראלדין: בחברה הערבית בונים את מעונות היום, לא מקבלים מעון מוכן, אז כבר מתחילים ב-3 מיליון שקל פחות, עלויות.
עולא פחראלדין: יש שכירויות.
עולא פחראלדין: אנחנו נמצאים במקום שיש לנו הרבה מטפלות.
עולא פחראלדין: גם שרה כרמון יודעת שבחברה הערבית יש לנו הרבה נשים שלמדו קורס מטפלות.
עולא פחראלדין: יש לנו תחרות על כל משרה של מטפלת, ככה שהמפעיל יכול להגיד לה, תקשיבי, את לא רוצה את השכר שאנחנו נותנים לך?
עולא פחראלדין: יש לי שלוש-ארבע שהן מתמודדות על אותה משרה.
עולא פחראלדין: אני חושבת שהוועדה הזאת צריכה לקחת בחשבון שיש הבדלים בין מקום למקום.
עולא פחראלדין: עובדה, נעמת הפעילה כמה מעונות יום בחברה הערבית ובסוף יצאה משם בגלל הנושא של אי יכולת של ההורים לשלם את הדרגה.
עולא פחראלדין: המטפלות משוועות להדרכה ולליווי.
עולא פחראלדין: היום המדינה ביקשה ארבע שעות הדרכה.
עולא פחראלדין: זה לא מספיק בשביל לתת איכות טיפול בתוך המעון.
עאידה תומא סלימאן: עולא, את עדיין מדברת על המפוקחים.
עאידה תומא סלימאן: מה אחוז המפוקחים באוכלוסייה הערבית?
עולא פחראלדין: אנחנו מדברים על 10,000 תינוקות במסגרות המפוקחים, כשיש לנו מגיל לידה עד שלוש 130,000, אז אנחנו אחוז קטן שאנחנו לא מצליחים לשרוד את החודש.
עולא פחראלדין: קחו בחשבון שיש לנו את המעונות הלא מפוקחים שהם המתחרים הכי קשים של המעונות המפוקחים, גובים על ילד לחודש 800 שקל.
עולא פחראלדין: זה לא כמו בחברה היהודית שהמעונות הפרטיים הם הרבה יותר יקרים, אז אנחנו מורידים את המחירים.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, עולא.
עאידה תומא סלימאן: אתם כבר בתהליך של הרשמה לפי חוק הפיקוח החדש, נכון?
עולא פחראלדין: כל המעונות עכשיו, גם המפוקח, גם לא המפוקח חייב להיות בתהליך של אישור ראשוני.
עאידה תומא סלימאן: אני לא במקרה דוחה את הבקשה מנציגי המשרדים לדבר ולהגיב.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שתשמעו קודם ואחר כך אני רוצה לשמוע מה יש לכם להציע, ואולי תחדשו לנו על מה שקורה בישיבה המקבילה עם השרה והאוצר וארגוני מעונות היום.
עאידה תומא סלימאן: יש לנו נציגים של כוח לעובדים.
עאידה תומא סלימאן: בקשה, נינט ששון מכוח לעובדים, מהמשפחתונים.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, נושא המשפחתונים הוא קצת שונה ועניין מטפלות המשפחתונים שונה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא אומר שאני מקלה ראש בבעיות של מנהלות המשפחתונים.
עאידה תומא סלימאן: כולם יודעים שהנושא הזה מאוד קרוב לליבי והמאבק הזה, אני שותפה מלאה בו ובגלל זה אני לא יכולה לא להשמיע את קולן של המנהלות כשהן מגיעות לדיונים.
עאידה תומא סלימאן: נינט, אני מבקשת, תהיי מרוכזת להעלות את הבעיה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו הזדמנות להעלות את הבעיות גם שלכן, כי אתן מטפלות באותה אוכלוסיית גיל שגם מעונות היום מטפלים בהם.
עאידה תומא סלימאן: בקשה, נינט.
נינט ששון: תודה רבה לך קודם כל.
נינט ששון: אני מתנצלת, אני פשוט באמצע העבודה אז תשמעו קצת קולות של ילדים.
עאידה תומא סלימאן: ברכה, ברכה, אין שום בעיה עם קולות של ילדים.
נינט ששון: אז תודה רבה קודם כל לכל החברים ולך, חברת הכנסת עאידה סלימאן על העלאת הנושא החשוב הזה.
נינט ששון: אנו מטפלות משפחתונים, מחזקות את ידי מטפלות המעונות קודם כל, שיהיה ברור, על המאבק הצודק שמשקף את זלזול המדינה הן לגיל הרך והן לתעסוקת הנשים.
נינט ששון: אני באתי לדבר דווקא על נושא המשפחתונים.
נינט ששון: אנו מסגרת לחמישה ילדים בביתנו, בגילאים חצי שנה עד גיל שלוש שנים.
נינט ששון: אנחנו מפוקחים על ידי משרד הכלכלה ומשרד הרווחה.
נינט ששון: בזכות הפנינה הזאת שנקראת משפחתון יש 22,000 נשים שיוצאות לעבודה בראש שקט, כי זו מסגרת מאוד קטנה, אוהבת וממש קרובה למשפחה.
נינט ששון: כבר קרוב ל-40 שנים יש לנו מעמד מאוד פוגעני כעצמאיות.
נינט ששון: אני אסביר תיכף.
נינט ששון: המטפלות הוגדרו על ידי משרד העבודה והרווחה כבעלות סטטוס שאין שני לו פה במדינת ישראל.
נינט ששון: אנחנו לא עצמאיות ולא שכירות, ייצור מוזר כזה שהמדינה המציאה.
נינט ששון: אנחנו לא עצמאיות כי קובעים לנו את שעות העבודה, את הכסף.
נינט ששון: אין לנו ימי מחלה, אין לנו ימי חופשה, לא מקבלות דמי אבטלה, לא מקבלות פנסיה.
נינט ששון: השכר שלנו הוא אפילו פחות משכר מינימום.
נינט ששון: אנחנו זועקות את זעקתנו כבר קרוב ל-15 שנים מאז שחברנו, ברוך השם, טוב שנמצא בכלל מקום כזה שנקרא כוח לעובדים שממש עוזר לנו.
נינט ששון: היינו בכמה וכמה כנסות, נפגשנו עם מלא אישי ציבור, רובם נוטים את מבטם הצידה ופשוט כאילו איזשהו נושא לא נעים וממשיכים הלאה, למעט, אני חייבת לציין את חברת הכנסת עאידה סלימאן, גם את - - - גפני, את שתיהן, באמת שנרתמו ועזרו לנו במהלך השנים האלה.
נינט ששון: אנחנו שקופות לגמרי.
נינט ששון: יש לנו בעיה עם כל הנושא הזה שנקרא בכלל מטפלות.
נינט ששון: אנחנו כן באנו לזעוק פה את זעקתן של כולנו.
נינט ששון: אנחנו מאוד נשמח שמישהו ירים את הכפפה ויטפל גם בנו.
נינט ששון: זהו בסך הכול.
נינט ששון: שוב, אני ממש מודה גם לחברת הכנסת עאידה סלימאן ולכל אלה שעוסקים וכן מוכנים לקבל את טענותינו.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, נינט.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו גם הזדמנות.
עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו בשעה היסטורית שמעבירים את האחריות ומכירים במדינה שחינוך לגיל הרך הוא חינוך לכל דבר וזה באחריות משרד החינוך, אז זאת הזדמנות גם שמשרד החינוך, כאשר ייכנס לתמונה ותיכף נשמע, ייקח בחשבון שחלק מהילדים במדינה נמצאים בתוך מסגרות שנקראות משפחתונים, ויתייחס גם כן למצב המעוות הזה שכבר שנים מדברים עליו.
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לא להשתמש בשום תיאור פוגע, אבל העוף המוזר הזה שנקרא לא עצמאי ולא שכיר וזה באזור הדמדומים הזה שתקעו את מנהלות המשפחתונים בתוכו, וכמו שאמרתי כל הזמן, מטפלת מתוסכלת ממצב ההכנסה שלה וממעמדה, זה כבר גורע מיכולת הנתינה שלה, ואנחנו רוצים מטפלות שנותנות מכל הלב ואני יודעת שהן נותנות מכל הלב, אבל הן מתאמצות מעל ומעבר כדי להגיע לדרגה הזו של נתינה כאשר מצבן הוא ככה, אז אנחנו נצרף גם את הנושא של מטפלות המשפחתונים לתוך ההתכוננות של משרד החינוך לטפל בנושא.
יסמין פרידמן: אני יכולה לומר משהו לפני שממשיכים?
עאידה תומא סלימאן: בקשה, חברת הכנסת יסמין.
יסמין פרידמן: אני כבר כמה ימים צוללת לנושא שהוא יחסית היה חדש לי, ונורא קשה לקבל את זה.
יסמין פרידמן: השכר של המטפלות הוא בלתי נתפס.
יסמין פרידמן: העומס שיש עליהן הוא בלתי נתפס.
יסמין פרידמן: אני חושבת שגם אני וגם שרת הכלכלה שכבר נפגשה עם הנציגות לפני חודש, ואני יודעת שהם מנסים לפתור את זה.
יסמין פרידמן: זה סחבת של מעל לעשר שנים.
יסמין פרידמן: צריך לפתור את זה, צריך לגמור עם זה, צריך לשלם להן את השכר שמגיע להן, צריך שהאוצר יפתח את כיסו ואת ידו ויפתור את זה.
יסמין פרידמן: ילדים לא נולדים בגיל שלוש וזאת אחריות של משרד האוצר להגיע להסכמה ולפתור את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שחלק מהציפייה של ציבור הנשים כאשר יש שרות בתוך ממשלה, שהשרות ינהלו את המאבקים האלה ויגידו, כל הכבוד שנותנים לנו אחריות, אבל עם אחריות מגיע כסף כדי שנוכל לתת את השירות המרבי כשרות משרדים.
עאידה תומא סלימאן: כמו שעמדו הרבה מהגברים השרים על זה שיוסיפו לתקציבים שלהם, והאוצר מצא את הכסף כדי לתת לכל מיני משרדים, מבחינתי שיתנו את כל הכסף למשרדים שנותנים שירות לאזרחים.
עאידה תומא סלימאן: כאשר המקצועות הם מקצועות ורודים, מקצועות שברובן נשים, לא מוצאים מי שיעשה את המאבק עבורן.
עאידה תומא סלימאן: אני קוראת גם לשרת החינוך וגם לשרת הכלכלה, ואני בשיח עם שרת הכלכלה, שינהלו את המאבק הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני באופוזיציה, אבל כיושבת-ראש הוועדה הזו מוכנה להירתם לכל מאבק שצריך כדי שהאוצר יפתח את הכיס ויוציא את הכסף.
עאידה תומא סלימאן: רעיה, מנהלת פרויקטים בארגון נבחרות.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שלוש דקות כדי לקבל התייחסות מהמשרדים.
רעיה מרי: שלום, חברת הכנסת עאידה וכל המשתתפות.
רעיה מרי: בהמשך לדברים החשובים שנאמרו כאן, חשוב לי להציג ולהציף סוגיה כואבת שמתרחשת בחברה החרדית במעונות יום שאינם מפוקחים בצורה אינטנסיבית על ידי משרד החינוך, מעונות שהם לא בהכרח גם תחת סמל המוסד.
רעיה מרי: במעונות אלו מתרחשת הפרה בוטה של תנאי העסקה של מטפלות-מחנכות על ידי מעסיקים.
רעיה מרי: מחקרים שעשו השדולה על ידי הקו החם של השדולה לנשים, וכן על ידי מחקרים שעשה המכון החרדי למחקרי מדיניות, נחשף כי באופן שיטתי מעסיקים שהם ברובם חרדים מפרים זכויות עובדים בסיסיות בניגוד לחוקי המגן.
רעיה מרי: זה אומר אי תשלום דמי הבראה, הלנת שכר, הפרשה לפנסיה.
רעיה מרי: כל הזכויות האלו נפגעות ואין פוצה פה ומצפצף.
רעיה מרי: הנשים החרדיות הן מאוד מוחלשות כיוון שהן גם הרבה פעמים מפרנסות יחידות, הן גם לא מאוגדות תחת ועדי וארגוני עובדים ותופעה זו באמת מקשה מאוד עליהן להתאגד יחד ולמנוע את המצב הזה.
רעיה מרי: אנחנו בארגון נבחרות רוצות להעלות את הסוגיה לדיון.
רעיה מרי: יש באמת אלפי נשים שנפגעו ונפגעות גם ברגעים אלו ממש.
רעיה מרי: כפי שציינתי, הן מוחלשות ביותר.
רעיה מרי: אנחנו קוראים למשרד העבודה, עם ההעברה הצפויה לסמכותו בקרוב, גם לקחת אחריות על העניין הזה ולהעסיק באופן ישיר את אותן עובדות חרדיות כדי למנוע ולמזער את הסיכויים שלהן לפגיעה מתמשכת.
רעיה מרי: כמו כן אנחנו מבקשים ממשרד העבודה ליידע את העובדות בדבר הזכויות הבסיסיות שלהן, גם באמצעים שהם לאו דווקא מקוונים, כי יש הרבה מאוד נשים חרדיות שהאינטרנט לא נגיש להן.
רעיה מרי: בנוסף לכך אנחנו חושבים שמן הראוי שמכון המחקר והמידע של הכנסת, כאשר הוא חוקר את נושא תנאי העסקה של מטפלות-מחנכות חרדיות, לעשות את זה גם תוך פילוח מגזרי.
רעיה מרי: כפי שאמרה עולא, קיימים מאפיינים מסוימים לנשים במגזר הערבי וישנם מאפיינים שונים של מטפלות-מחנכות במגזר החרדי, ולכן אני חושבת שיש להידרש לסוגיה הזו ולעקוב אחר הנתונים.
רעיה מרי: להגביר את האכיפה גם כן כלפי אותם מעסיקים שמרשים לעצמם לפגוע באותן נשים חרדיות על אף שהם בעצמם, המעסיקים מהמגזר החרדי, הם מרגישים שבעצם החוק לא מחייב אותם והם חותמים חוזי העסקה פוגעניים יחד עם אותן נשים חרדיות שלא מודעות בהכרח לזכויות שלהן.
רעיה מרי: תודה לכם על ההקשבה.
עאידה תומא סלימאן: כפי שאתן יודעות, גם בכנסת ה-20 קיימנו הרבה דיונים עם היחידה לפיקוח על ענייני התעסוקה, אז במשרד העבודה והרווחה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שזה עכשיו עבר למשרד הכלכלה, יחידת הפיקוח.
עאידה תומא סלימאן: אחד מהדברים שעלו תמיד זה העניין של תנאי ההעסקה של נשים גם באוכלוסייה הערבית וגם באוכלוסייה החרדית.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב היחידה עדיין מאוד רחוקה מלהשתלט על הנושא גם מבחינת מספר המפקחים הנמצאים אצלם וגם ביכולת לכסות את כל ההפרות שקיימות בשוק, אבל טוב שהסבת את תשומת ליבנו לנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למור דקל, יו"ר העמותה הישראלית למען הילד בגיל הרך.
עאידה תומא סלימאן: בקשה גבירתי, שלוש דקות.
מור דקל: בוקר טוב ותודה רבה.
מור דקל: באמת עאידה, אנחנו עוד היינו ביחד גם בוועדה לזכויות הילד וגם בוועדה למעמד האישה.
מור דקל: אני באמת מברכת את המעמד של הוועדה הזאת ואת הנושא הכול כל חשוב, אבל אני רוצה לדבר שנייה גם ממקום טיפה יותר כללי.
מור דקל: אני עכשיו יצאתי מוועדת החינוך שדיברו שם על היתר שימוש חורג.
מור דקל: כרגע מתקיימת גם ועדה על זכויות הילד, על איתור ילדים עם צרכים.
מור דקל: אנחנו כל הזמן מדברים על זה שילד לא נולד בגיל שלוש והמדינה צריכה להסתכל על כל הילדים מגילאי לידה, אבל בפועל אם אנחנו באמת רוצים לדאוג לאוצר האמיתי של המדינה שלנו ולא נדאג למבוגרים שאחראים עליו, אם זה ההורים או המחנכות וגם המחנכים, אגב, יש גם גברים לעניין וצריך לשים את זה גם על השולחן, לא נצליח.
מור דקל: איך זה מתבטא?
מור דקל: כרגע יש שביתה ויש מחאה גדולה של שוק ספציפי, של 23% מהשוק כרגע במשק שמתעסק בכל הילדים בגילאי לידה עד שלוש.
מור דקל: אם לא נתחיל להסתכל על כל השוק הזה כמקשה אחת, על כל המטפלות גם במגזר הפרטי וגם במגזר כרגע המפוקח יותר שמקבלים את התנאים שלהם, אנחנו לא נצליח באמת להביא את התוצאות, ואני רוצה להביא את זה כאן לשולחן כי אני יודעת שאנחנו מדברים גם על זה שזה עובר אוטוטו למשרד החינוך.
מור דקל: כאן יש את הערך המוסף שאנחנו מדברים כל הזמן, עאידה, היינו על זה בשיחות רבות, שצריך להעלות את הפרופסיה של המקצוע ואם לא נעלה את הפרופסיה של המקצוע, אז גם אם עכשיו המחאה תצליח לאמונה וויצו ויקבלו את התקציב שהם רוצים, יש שוק שלם שהוא הרוב, שכרגע יש שם גם פגיעה בזכויות העבודה של נשים.
מור דקל: יש שם נשים שנמצאות במעונות פרטיים ומאוד חזקים, שמקבלות משכורות עתק, אבל הרוב נמצאות בשוק פרטי שלא מפוקח, שיש שם תנאי העסקה מאוד נמוכים ולא ראויים, ובאמת הן אפילו נמצאות לפעמים במצב שגם אם הן רוצות לבוא ולהגיד מילה, מאיימים עליהם המעסיקים בפגיעות ובתביעות, וחבל.
מור דקל: את הנשים האלה אנחנו לא שומעים.
מור דקל: גם בוועדה הקודמת נשמע או המגזר הפרטי המאוד חזק או המעונות המפוקחים.
מור דקל: את שטח ההפקר הזה לא שמענו מהשטח ולכן אני אומרת, צריך לעשות כאן חשיבה מחדש, לתת סוג של מינימום שכר למקצוע הזה, להכיר במקצוע הזה כמקצוע חיוני, לתת לו מעמד של מחנכת גיל ינקות.
מור דקל: עאידה, אני באמת מעריכה אותך ואת כל הפעילות שלך גם לגבי הנשים, אבל בכלל גם מחנך וגם מחנכת לגילאי לידה עד שלוש, באמת צריך לתת להם פרופסיה, לתת מינימום העלאה בשכר, לתת הקצבה, כמה שעות הם יכולים לעבוד, מי אמור לממן את זה.
מור דקל: אגב, מקודם דיברנו על היתר שימוש חורג.
מור דקל: על מנת קודם כל שנדע בכלל לאמוד את כמות המחנכות לגיל הזה ומי שמטפלות בילדים הללו, צריך באמת טיפה להקל על הרגולציה, מצד אחד על המעונות הפרטיים כדי שיצאו מתחת לפני השטח ונבין כמה מסגרות כאלה יש בכלל במדינה, ואז מתוך זה באמת נוכל לשמוע את השטח ולהכיר ולהבין.
מור דקל: 5,500,6,000 שקלים לאישה שעובדת מ-07:00 בבוקר עד כמעט 17:00 בערב על 11, 15, 20 פעוטות שהיא צריכה להאכיל אותם, לחבק אותם, לטפח אותם ולחתל אותם ולנקות, זה לא ריאלי.
מור דקל: עדיף כבר ללכת לעבוד במקצועות הרבה פחות יוקרתיים בשוק, למה?
מור דקל: כי זה המצב.