GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: אימוץ המלצות מסמך מרכז המחקר והמידע של הכנסת שבזמנו עשו עבודה, כהרגלם, מאוד טובה, ושמו המלצות בסוף.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן להתחיל לפעול.
עאידה תומא סלימאן: אני אפנה כפי שאמרתי למשרדים עם ההמלצות ועם הדרישה באמת של פיתוח מנגנון ברור ונעקוב אחרי הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נרפה, לא נעשה את זה בעונת התקציב רק, נמשיך לעשות את זה הלאה.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת הישיבה של הועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי והנושא של היום תנאי העסקה ושכר של הסייעות בגנים ובצהרונים.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שנושא והמקצוע של הסייעות עוד לא קיבל את המגיע לו מבחינת ההבנה והכבוד וגם התנאים שאנחנו אמורים לספק למקצוע, שהוא מהווה אחד מהמקצועות הכי נוחים לגיל הרך וגם כן אחר כך בגיל יותר מתקדם.
עאידה תומא סלימאן: הכוונה מהדיון הזה הוא לאמוד מקרוב על התנאים של הסייעות, את תנאי העסקה שלהן, הקשיים שעומדים בפניהן ובמיוחד בגלל שאנחנו תמיד בוועדה הזו מתעניינות, במה שנקרא, "המקצועות הוורודים", ולצערי הרב, זה אחד מהמקצועות האלה.
עאידה תומא סלימאן: מקצוע שיש בו רוב מוחץ של נשים שעוסקות במקצוע הזה, וכנראה זו אחת הסיבות שגם כן לא מקבל את התעניינות ואת התמיכה הדרושה בזה.
עאידה תומא סלימאן: לאחרונה נפגשתי עם הרבה מהסייעות שפנו אליי ודיברו על המצוקה שלהן בתפקיד, בתנאי העסקה שלהן.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, מצד שני, בהשתתפות ובתמיכה במאבק של ארגוני מעונות היום על המצוקה של הארגונים, גם כן, שמפעילים את הסייעות ועל המחסור במקצוע הזה.
עאידה תומא סלימאן: כנראה זה מקצוע שהתחילו לנטוש אותו בגלל המצב.
עאידה תומא סלימאן: כולנו יודעים כמה חשוב חינוך ילדנו וכמה חשוב לנו, כמו שאני אומרת, חינוך נכדנו גם כן.
עאידה תומא סלימאן: אני בשלב הזה שאני מדברת על החינוך של הנכדים, לא רק של הילדים.
עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה שמי שיטפל בילדים האלה, בתינוקות האלה, נשים שבאות לעבודה עם הרבה רצון לנתינה.
עאידה תומא סלימאן: חס וחלילה אני לא אומרת שזה לא המצב היום, אבל גם כן אני לא רוצה שהן יהיו מתוסכלות או מרגישות שהן עוברות איזה שהוא עישוק.
עאידה תומא סלימאן: לכן, אנחנו רוצות לדבר על נושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני ביקשתי מהממ"מ, מרכז המחקר והמידע בכנסת, להכין לנו מסמך שמתעד את המצב הקיים ומידע אותנו מה קורה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן, אני אתן לשאר המשתתפים, אחר כך, לדבר ולהציג את הבעיה מזווית הראייה שלהם.
עאידה תומא סלימאן: אבל קודם אני רוצה לפתוח עם ד"ר יסכה, נציגת הממ"מ, בבקשה גברתי.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, כהרגלכם, עשיתן עבודה מצוינת שאני מודה עליה ובבקשה להציג את המסמך.
יסכה מוניקדם: תודה רבה.
יסכה מוניקדם: אני רק אדגיש את דבריי שהמסמך מתמקד, לבקשתך, בנושא של סייעות רגילות בחינוך הרגיל ולא בנושא של סייעות רפואיות, סייעות שילוב או כל סייעות אחרות, למרות שניתן להניח שהרבה מהמוצג פה יהיה רלוונטי גם לגביהן.
יסכה מוניקדם: כמובן אני מציגה פה רק את הממצאים העיקריים.
יסכה מוניקדם: את המחקר המלא אפשר לקרוא גם באתר של הועדה וגם באתר של המרכז מחקר והמידע של הכנסת.
יסכה מוניקדם: אז אלה הנושאים שבעיקר אני אציג היום.
יסכה מוניקדם: לאורך המצגת אנחנו בעצם נראה מה הם הגורמים וכיצד בא לידי ביטוי הפער שבין התפקיד של הסייעת לשכר ולהכשרה שלה.
יסכה מוניקדם: אז קצת לגבי נתונים, בניגוד לגננות שמועסקות על ידי משרד החינוך, הסייעות מועסקות ברשויות המקומיות.
יסכה מוניקדם: בשנה האחרונה המשרד תקצב כעשרים ושבעה אלף תקנים.
יסכה מוניקדם: שבנוסף לתקנים הרגילים המשרד מתקצב גם סייעת משלימה ליום החופשי של הסייעת וסייעת שנייה לבני שלוש וארבע.
יסכה מוניקדם: מספר הסייעות בפועל הוא לא ברור, בגלל שיש גנים שמפצלים את התקן ובגלל שיש סייעות שעובדות במשרה חלקית.
יסכה מוניקדם: הערכה היא שיש כשלושים אלף סייעות.
יסכה מוניקדם: שוב, זה לא כולל את כל הסייעות הנוספות של החינוך המיוחד.
יסכה מוניקדם: אני פותחת סוגריים, לדבר קצת על המחסור בסייעות, זה נושא שעלה הרבה מאוד לאחרונה.
יסכה מוניקדם: ממרכז השלטון המקומי נמסר שיש מחסור של כאלף סייעות, אבל לא יודעים את הנתון המדויק.
יסכה מוניקדם: הסיבה המרכזית שדווחה על המחסור היא, שוב, הפער בין הדרישות לבין השכר.
יסכה מוניקדם: מצד אחד, עומס שחיקה, תסכול ומחסור בגננות שגורר מחסור בסייעות ומהצד השני שכר נמוך.
יסכה מוניקדם: חשוב להדגיש שהתוצאה של המצב הזה הוא, בסופו ובתחילתו של דבר, בעצם משפיע על הילדים הקטנים.
יסכה מוניקדם: אין רציפות בגן, יש גנים שכבר נסגרים בגלל מצוקה מאוד קשה של כוח אדם.
יסכה מוניקדם: מגיעות סייעות בלי סינון.
יסכה מוניקדם: לפעמים נלקחות, הסייעות של החינוך המיוחד, כדי לא לסגור גנים אחרים, מה שיוצר עוד פעם עומס על המערכת ועל התפקיד השוטף של הסייעות וזה בתורו, כמובן, פוגע בביטחון של הילדים ובהתפתחות שלהם.
יסכה מוניקדם: זאת אומרת, בסופו של דבר, הסיפור פה הוא גם הילדים שנפגעים עם זה שיש מחסור חמור של סייעות.
יסכה מוניקדם: אני רוצה לציין שכל הארגונים שעוסקים, גם מרכז השלטון המקומי, גם ההסתדרות גם "איתך מעכי".
יסכה מוניקדם: כולם בעצם קוראים, גם לשרת החינוך ולשר האוצר לטפל בדחיפות בבעיה.
יסכה מוניקדם: שרת החינוך קראה בימים האחרונים למשרד לסייע למרכז השלטון המקומי למצוא פתרונות.
יסכה מוניקדם: זאת אומרת, ממה שמשתמע מהדברים שהיא לא לוקחת אחריות על הבעיה הזאת, בגלל שהמעסיקים הם בעצם הרשויות המקומיות, אבל היא כן מבקשת לסייע למרכז השלטון המקומי להתמודד עם הבעיה הזאת.
יסכה מוניקדם: את הדברים האלה אפשר לראות גם.
עאידה תומא סלימאן: דבר מאוד מוזר, כי בעצם דווקא בשנה שהמדינה מחליטה, סוף סוף, לקחת אחריות על החינוך של הילדים ולהעביר את זה למשרד החינוך ולא להשאיר את זה כסוג של "שמרטפיה", כדי שאנשים ייצאו לעבוד, דווקא לא לוקחים אחריות על כל המערכת, כולל מי שעובד בתוכה ומשאירים את זה בידיים של השלטון המקומי.
עאידה תומא סלימאן: ואני חייבת להגיד, זה לא תמיד השלטון המקומי, יש גם מפעילים אחרים.
יסכה מוניקדם: נכון, נכון.
עאידה תומא סלימאן: יש ארגונים של מפעילים אחרים, זה לא רק השלטון המקומי.
יסכה מוניקדם: נכון, מכל מקום זו לא העסקה ישירה על ידי משרד החינוך שנדע.
יסכה מוניקדם: זה מה שנכון.
יסכה מוניקדם: יש גם עמותות, יש גם חברות בת, היום אנחנו כבר רואים.
יסכה מוניקדם: יש רשויות מקומיות שמפריטות אפילו עוד יותר לחברות בת, זו אפילו לא העסקה ישירה שזה אפילו עוד עלול להיות איזו שהיא פגיעה בזכויות של הסייעות, זה לא נפוץ אבל זה קיים.
יסכה מוניקדם: באמת, את הפער הזה בין השכר לדרישות אנחנו גם רואים ב"מחקר טל", שזה מחקר בין לאומי שבישראל הוא בוצע על ידי רמ"ה, הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך, שבו אפשר לראות שהנושא של הותק, בעצם, הסייעות מאוד צעירות בתפקיד, מה שמלמד על תחלופה מאוד גבוהה, ששוב זה פוגע בילדים וביכולת להתמקצע.
יסכה מוניקדם: וגם רואים ששליש מהסייעות לא עברו הכשרה בכלל, ושלצד שביעות רצון, היחסית, גבוהה מהמקצוע עצמו, יש שביעות רצון נמוכה מהשכר לצד לחץ ושחיקה.
יסכה מוניקדם: זאת אומרת, יש סייעות שמגיעות מלאות התלהבות ובסופו של דבר, בגלל כל התנאים שציינו, הן לא נשארות או לחילופין סייעות אחרות לא מגיעות להחליף אותן, כמו שאנחנו רואים היום.
יסכה מוניקדם: אז מה זה בעצם תפקיד הסייעת, אז התפקיד של הסייעת כולל שני היבטים מרכזיים, הראשון נוגע למשימות טכניות של תחזוקת הגן, ניקיון, עזרה עם הילדים, במיוחד ילדים לא גמולים שצריך להחליף להם עדיין.
יסכה מוניקדם: מצד שני, התפקיד החינוכי של תמיכה, של עבודה לצד הגננת ממש.
יסכה מוניקדם: .
יסכה מוניקדם: חלק מהעבודה בקבוצות הסייעות עושות אותן, עד כדי כך שאפילו אי אפשר לפתוח גן אם סייעת לא נמצאת.
יסכה מוניקדם: זאת אומרת, התפקיד שלה הוא חלק מהותי ממה שקורה בגן ויחד עם זאת התנאים לא משקפים את זה.
יסכה מוניקדם: וזה למרות קריאות חוזרות ונשנות, גם בוועדות של הכנסת, גם מצד ארגונים שונים השכר נשאר נמוך, המעמד נשאר.
יסכה מוניקדם: אז מה הן באמת דרישות לתנאי העסקה, אז הדרישות הן באמת נמוכות.
יסכה מוניקדם: השכר מושפע מוותק והשכלה, ולכן אם הדרישות הן שתיים עשרה שנות לימוד אז היכולת לתגמל בהתאם היא יכולת נמוכה.
יסכה מוניקדם: מצד שני, גם אחרי שסייעות עושות את קורס ההכשרה, שהן צריכות לעשות אותו על מנת לקבל וותק, עדיין השכר נשאר אותו שכר, הן לא מקבלות תגמול אחרי שהן עושות את הקורס.
יסכה מוניקדם: אז מצד אחד, אנחנו רואים מחסור חמור בסייעות ולכן יש רצון להעסיק גם סייעות בלי השכלה ובלי רקע וניסיון.
יסכה מוניקדם: מצד שני, עם העסקה הזאת לא מאפשרת שימור של סייעות ומשיכה של עובדות משכילות יותר עם יותר רקע וניסיון בעבודה עם ילדים.
יסכה מוניקדם: אז בוא נראה מה השכר, איך השכר נראה.
יסכה מוניקדם: אז בדקנו כמה מקורות מידע כדי להבין מה השכר בפועל.
יסכה מוניקדם: אז מבחינת התקצוב, משרד החינוך מתקצב כששת אלפים חמש מאות שקל לסייעת, בנוסף לזה הוא מוסיף גם תקצוב של התנאים הסוציאליים שלא הכנסתי כאן.
יסכה מוניקדם: התקצוב כולל תוספת של תנאים סוציאליים, אבל השכר שמשולם בפועל הוא גבוה יותר, כי הרשויות המקומיות מוסיפות תוספות שמשרד החינוך לא מתקצב, ולכן השכר בפועל הוא גבוה.
יסכה מוניקדם: ועם זאת, למרות כל התוספות, עדיין השכר של הסייעת נמוך מכארבעים אחוז מהשכר הממוצע במשק.
יסכה מוניקדם: עכשיו, אם מתייחסים לזה שיש הרבה מאוד סייעות, אני לא יודעת לומר כמה, שמועסקות בשמונים ושלוש אחוזים של משרה, שאלו בעצם שעות העבודה של הגן.
יסכה מוניקדם: זאת אומרת, אם הן לא עובדות בצהרון, אז הן מרוויחות סביב שכר המינימום.
יסכה מוניקדם: אז, אומנם, יש סייעות שמרוויחות יותר אבל יש פלח משמעותי של סייעות שמרוויחות בעבודה, כמו שציינו, שהיא סופר משמעותית חינוכית עבור הילדים, והן מרוויחות שכר מינימום.
עאידה תומא סלימאן: מישהו בודק מה באמת הרשויות המקומיות או המפעילים נותנים כשכר?
עאידה תומא סלימאן: כי זה מה שהמשרד מתקצב.
עאידה תומא סלימאן: מה שהבאת פה זה מה שהמשרד מתקצב.
יסכה מוניקדם: לא, אז רק השורה הראשונה זה מה שהמשרד, השני הסעיפים האחרים אלו תלושים שאנחנו קיבלנו של סייעות שזה מה שהן מקבלות.
יסכה מוניקדם: זה ממש מתלוש השכר.
יסכה מוניקדם: המעקב עצמו זה ההסתדרות עושה וארגונים אחרים.
עאידה תומא סלימאן: החמשת אלפים ארבע מאות עשרים ושמונה ברוטו, כמה זה נטו?
יסכה מוניקדם: מעט מאוד, ארבעת אלפים ומשהו.
עאידה תומא סלימאן: ארבעת אלפים.
ששי שדה: אנחנו בדקנו, גברתי, אלו נתוני אמת.
ששי שדה: סך הכל גם כתוב בנייר עמדה שלנו, השכר הממוצע של סייעת זה חמשת אלפים שקל ברוטו.
עאידה תומא סלימאן: תיכף נגיע אליכם ואתם תציגו.
יסכה מוניקדם: אוקיי.
יסכה מוניקדם: אז באמת חשוב לי גם ככה להדגיש את הפער של התקצוב בין מה שבאמת משרד החינוך מתקצב לעלות בפועל, שהפער עומד על, בערך, בין עשרים לשלושים אחוז.
יסכה מוניקדם: חלק מהסעיפים לא מתוקצבים בכלל וחלק מוקצבים בצורה חלקית, בעצם משרד החינוך מתקצב לפי מודל של דרגה שש ועשר שנות וותק, אז יכול להיות שהממוצעים בפועל הם קצת אחרים, מה שגורר עלויות גבוהות יותר, אבל זה נתון שאין לנו.
יסכה מוניקדם: שוב, בגלל ריבוי המעסיקים וגם הרשויות, גם המוכשר מהמעסיקים שונים ולכן אין נתונים ברורים פה.
עאידה תומא סלימאן: נציגי השלטון המקומי נמצאים איתנו היום?
ששי שדה: נמצאת בזום ---
יסכה מוניקדם: קצת לגבי הכשרה, כאמור, הכשרה היא קשורה קשר ישיר לנושא של שכר.
יסכה מוניקדם: אם אין הכשרה, אם יש השכלה נמוכה אז השכר הוא בהתאם.
יסכה מוניקדם: כרגע יש, בערך, כל שנה כשבע מאות סייעות שעוברות הכשרה במרכז השלטון המקומי.
יסכה מוניקדם: בהינתן ויש תחלופה גבוהה, כמו שהצגנו קודם, בגלל וותק נמוך, אז שבע מאות זה לא מספר גבוה של סייעות שעוברות הכשרה.
יסכה מוניקדם: משרד החינוך דן עם אגף הכשרות מקצועית במשרד הכלכלה על הנושא הזה כדי לבחון אפשרויות של הכשרה.
יסכה מוניקדם: הנושא של תעודת מקצוע ממשלתית עלה לדיון באותו פורום.
יסכה מוניקדם: תעודת המקצוע מאפשרת בעצם להגדיר תנאים ומבחן, שבו הסייעות עוברות איזה שהוא מבחן, אחרי המבחן, הן עוברות את המבחן ומקבלות תעודה.
יסכה מוניקדם: העניין בתעודה שהן יכולות לעשות את המבחן גם בלי לעבור את ההכשרה, ומצד שני אין חובה להעסיק רק מי שיש לה תעודה.
יסכה מוניקדם: אז זה אומנם מעלה את ההשכלה, אבל זה לא בהכרח פותר את הבעיה.
יסכה מוניקדם: מכל מקום, לפי משרד הכלכלה, הנושא הזה נתון לפתחו של משרד החינוך גם מבחינת תקציב וגם מבחינת התכנים והארגון של הדבר הזה.
יסכה מוניקדם: אז קצת להציג אילו שהן הצעות שהועלו לשיפור תנאי העסקה.
יסכה מוניקדם: יש כאן באמת רשימה ארוכה, זה כמובן לא הכל, ואני מניחה שהארגונים יציגו גם הצעות נוספות.
יסכה מוניקדם: מה שכן, חשוב לומר זה שחלק מההצעות נוגעות לרכיבי שכר, חלקן לתנאי העבודה עצמה, כמו צמצום של מספר הילדים בגן, שלא בטוח עד כמה ניתן ליישם אותם בעת הזאת.
יסכה מוניקדם: וחלקם מענה לצורך אקוטי בסייעות, כמו הכרזה על סיוע כעבודה נדרשת או גיוס של בני או בנות שירות, שזו גם הצעה שעלתה.
יסכה מוניקדם: אחת ההצעות שעלו היא הסדרת מקצוע הסיוע, אני רוצה קצת להרחיב על זה, כי זה נושא שעלה גם בשנים קודמות וגם עכשיו.
יסכה מוניקדם: אז הסדרת עיסוק בעצם קובעת שרק מי שיש לו רישיון שעומד בתנאים שנקבעו יכול לעבוד באותו מקצוע, כמו למשל חשמלאים, רק מי שעומד בתנאים האלה יכול לעבוד ואחרים לא.
יסכה מוניקדם: זה אומר שאם יוחלט להסדיר את עיסוק הסייעת, אז רק בעלת רישיון תוכל לעבוד בגן.
יסכה מוניקדם: חשוב להדגיש שההסדרה נועדה להגן על הציבור, ולא להעלות את היוקרה או את השכר של הסייעות, ולכן אם ילכו בכיוון כזה צריך להסביר בעצם מדוע מסדירים.
יסכה מוניקדם: בכל מקרה, לפי האגף להסדרת עיסוקים במשרד הכלכלה הנושא הזה נתון לפתחו של משרד החינוך ולא לפתחם.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל בעניין ההסדרה אני הייתי רוצה לראות כל מקצוע, זה גם ייתן יוקרה מסוימת וכבוד למקצוע שתהיה הסדרה, אבל מצד שני אני לא רואה בה פתרון, אלא בעצם.
עאידה תומא סלימאן: פתרון למחסור הקיים בסייעות, אלא אם ילווה בתכנית מאוד רחבה שתכשיר נשים או גברים צעירים, ותכין אותם לתהליך כמקצוע נחוץ ואז להיכנס לתחום העבודה.
עאידה תומא סלימאן: אבל, הסדרה למען הסדרה, לא מלוות עם תכנית מסוימת, אני לא רואה בה פתרון, אלא עוד קושי מסוים שמוסיפים למצב, אבל תכף גם נתייחס לזה.
עאידה תומא סלימאן: תודה על המידע ועל ריכוז המידע בצורה מאוד יעילה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש הרבה דוברים ואני אבקש לפני שאני מתחילה, התמזל מזלכם שאין חברי כנסת היום, כך שזמן הדיבור כולו לאורחים ואורחות.
עאידה תומא סלימאן: אז אני אעמוד על זה שיש לכל אורח או אורחת רק שלוש דקות ולא יותר, כי אנחנו מאוד מוגבלים בזמן.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו חייבים לסיים את הישיבה הזו לפני אחת עשרה כי המליאה מתחילה ואסור להמשיך בישיבות ועדה ובואו נהיה יעילים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתייחס גם תכף לעובדה שאנחנו מעלים גם כן את הנושא הזה דווקא בתקופה הזו, כי אנחנו לקראת כניסה יותר משמעותית של תחום החינוך לגיל הרך או לא לגיל הרך, אפילו לתחומים האחרים באחריות מאסיבית של משרד החינוך.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שהגיע הזמן, אם כבר בונים תכניות במשרד החינוך, לא לסייע למשרד האוצר כדי למצוא פתרונות, אלא לקחת אחריות על מצבם של עובדי הוראה.
עאידה תומא סלימאן: בעיניי, אלה עובדי חינוך.
עאידה תומא סלימאן: הסייעות הן מחנכות זה שההכשרה שלהן היא פחות, לא מונע מהמדינה להפקיד את חינוך ילדנו בידיים שלהן גם כן.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שמשרד החינוך יקבל על עצמו את האחריות לטפל במקצוע הזה ולתגמל את הסייעות, אבל גם כן להסדיר את הבעיות הקיימות אם זה בעניין המחסור בסייעות, אם זה בעניין הדברים האחרים.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לתת קודם כל מיניב בר אור מהתאחדות מעונות היום הפרטיים או אתם יודעים מה?
עאידה תומא סלימאן: אני אתן, קודם כל, לסייעת בחינוך המיוחד.
עאידה תומא סלימאן: אומנם הפרטים שנתנו היום זה בעניין סייעות בגני ילדים, אבל אני חושבת שלהשמיע את קולן של הנשים, קודם כל.
עאידה תומא סלימאן: מזל מסה סייעת חינוך מיוחד, בבקשה גברתי.
מזל מסה: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: לא כתוב לי אם היא בזום.
עאידה תומא סלימאן: היא בזום?
עאידה תומא סלימאן: מזל, תפתחי מיקרופון.
מזל מסה: אתם שומעים אותי?
עאידה תומא סלימאן: כן, שומעים אותך.
עאידה תומא סלימאן: בואי נעשה את זה קצר וקולע.
מזל מסה: אוקי, תודה רבה.
מזל מסה: אז אני רוצה להגיד, קודם כל, כל הכבוד על הועדה.
מזל מסה: מה שכן, אני חייבת להגיד שהבעיה הכוללת היא לא רק לסייעות הגנים.
מזל מסה: יש פה מכלול של סייעות בחינוך המיוחד, בבתי הספר, בכיתות תקשורת, בגני תקשורת שכל העניין שלהן לא מוסדר בעצם.
מזל מסה: אני מצטערת, אני תוך כדי הפסקה בזמן העבודה.
מזל מסה: אני חייבת להגיד שזה משהו שהיה חייב להיפתר כבר אתמול.
מזל מסה: אי אפשר להמשיך בצורה הזאת, כי באמת המקצוע הזה בסכנה.
מזל מסה: חינוך הילדים שלנו בסכנה אמיתית.
מזל מסה: יש סכנה אמיתית למקצוע, ובמקום לשים פלסטרים הגיע הזמן לדבר איתנו ולהתחיל לשים את העניינים על השולחן ולפתור את הבעיה באופן מידי, אבל גם באופן שלא ישים פלסטר וסתם יגרום לנו ליותר מרמור.
מזל מסה: זה לא רק המשכורת, לא יכול להיות שבגני תקשורת ובכיתות תקשורת יגיעו סייעות שהן לא מוכשרות, שלא תהיה הגדרה לכל תפקיד ותפקיד.
מזל מסה: המשלבות הרפואיות שבאמת, אם מדברים על משכורת, הן לא מגיעות לארבעת אלפים שקלים ואפילו פחות משמונים אחוז משרה, הן מגיעות לשבעים ושישה אחוזי משרה.
מזל מסה: המשכורות שלהן פשוט עלובות.
מזל מסה: אנחנו צריכים לפרנס את המשפחות שלנו בכבוד.
מזל מסה: והמזל הגדול של כל מערכת החינוך הוא שאנחנו אוהבות את העבודה שלנו.
מזל מסה: אנחנו אוהבות אותה מכל הלב ואנחנו עושות אותה מכל הנשמה וזה המזל היחידי, אבל עם זה אנחנו לא יכולות ללכת למכולת.
מזל מסה: ובאמת הגיע הזמן ואני פה זועקת זעקה אמתית, הגיע הזמן לא רק להתעורר, פשוט לטפל.
מזל מסה: אני ממש מבקשת שזה לא ייגמר פה בוועדה, ואני ממש מעריכה את פועלך יו"ר הועדה על כל הנושא הזה שאת מעלה את זה על סדר היום, כי זה אחד הדברים הכי אקוטיים, אני חושבת, במשק היום.
מזל מסה: לא יכול להיות שנמשיך להיות שקופות, זה פשוט לא יכול לקרות.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, מזל.
עאידה תומא סלימאן: אני מסכימה איתך, אתן כבר לא שקופות בעצם העובדה שגם ח"כיות וח"כים רבים התחילו להבין שיש בעיה שצריך לטפל בה ואני אחת מהן.
עאידה תומא סלימאן: ואני מבטיחה לך, כמו שאני מתעסקת בנושאים אחרים של מקצועות כאלה, שאתן עושות עבודה נהדרת ולא מקבלות את התגמול שמגיע לכן.
עאידה תומא סלימאן: אני אמשיך גם לטפל בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, אחד הנושאים שמאוד ככה חורים לי ושאלתי אותן, אני כבר מדברת עם קבוצת סייעות תקופה מסוימת, כמה חודשים.
עאידה תומא סלימאן: דבר ראשון ששאלתי למה אתן לא מאוגדות?
עאידה תומא סלימאן: למה אתן לא מאורגנות?
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו מפספסים בגדול כאשר לא מבינים את הכוח שיש לעובדים כאשר הם מאורגנים או העובדות כאשר הן מאורגנות.
עאידה תומא סלימאן: אחת הסיבות שהזניחו שנים רבות את המקצוע הזה היא שהעובדות לא התארגנו, ואני חס וחלילה לא אומרת את זה בצורה של האשמה, אלא אני מחזירה כדי שיבינו את הכוח שיש להן בידיים כאשר הן מתארגנות.
עאידה תומא סלימאן: ודבר שני, אני לא מבינה איך עד עכשיו מרכז השלטון המקומי, ואני תיכף רוצה לשמוע גם מהם אחר כך, איך יכול להיות שלא דרשו שינוי המצב הזה ולא דפקו על השולחן מול המשרדים השונים או משרד החינוך על עניין התקצוב?
עאידה תומא סלימאן: אבל, בגלל שכבר אמרתי שהתאחדות מעונות היום הפרטיים, אני נותנת ליניב בר אור מהתאחדות מעונות היום הפרטיים ואחר כך אני רוצה לשמוע מהשלטון המקומי.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.
יניב בר אור: שלום, בוקר טוב ותודה רבה על זכות הדיבור.
יניב בר אור: תודה על הדיון הכל כך חשוב הזה, כי אנחנו בעצם יודעים שהסייעות והמטפלות הן לב ליבו של העניין הזה.
יניב בר אור: בלעדיהן בעצם אי אפשר לקיים שום פעילות חינוכית וחשוב מאוד לדאוג להם.
יניב בר אור: אבל, מצד שני נראה כאילו מישהו מנסה לאחוז את המקל משני קצותיו.
יניב בר אור: מצד אחד להטיל רגולציות והכשרה והסמכה והדרכות ולימודים ומדברים על פרופסורה ותואר ראשון למטפלות.
יניב בר אור: אני לא בטוח, אגב, שכל דבר במדינה חייב להיות עם תואר ראשון.
יניב בר אור: כמו שבכף היד שלנו לא כל חמשת האצבעות שוות, ואנחנו צריכים את כל כף היד בשביל להחזיק כוס.
יניב בר אור: ולכן חשוב גם להתחשב במטפלות וסייעות שהן מבוגרות, שהן עובדות עשרים, שלושים שנה והן יכולות ללמד אותנו ואת המדריכים מאשר להתחיל להוציא אותן להכשרות כאלה ואחרות, יש להן מספיק ניסיון ומספיק ידע.
יניב בר אור: וכן צריך לדאוג לשכר הוגן והולם, אבל צריך לזכור שגם יש לזה עלויות.
יניב בר אור: כי תוספת של כל מטפלת במעון או בגן, לא משנה מה, על פי הנתונים הקיימים היום, היא תוספת תקציבית של כמאה אלף שקל בשנה.
יניב בר אור: ואם אנחנו צריכים להוסיף בשלוש כיתות, אז אנחנו מדברים על תוספת תקציבית של שלוש מאות אלף שקל בשנה לכל מעון, אוקי?
יניב בר אור: אז צריך לחשוב גם מאיפה מביאים את הכספים האלה.
יניב בר אור: אי אפשר לבקש שהחינוך יהיה זול ומפוקח ומודרך ובסוף לבוא ולהגיד אנחנו גם לא רוצים לשלם עבור החינוך הזה.
יניב בר אור: זה עולה כסף והמדינה פה צריכה לבוא ולתת את ההקלות הנדרשות.
יניב בר אור: אם זה בתחום של הגנים הפרטיים, אז אפשר לעשות את זה באמצעות הורדת המע"מ והורדת הארנונה העסקית, בעיקר עכשיו שאנחנו, כמו שאמרת בתחילת הדיון, עוברים למשרד החינוך.
יניב בר אור: צריך להגדיר את המעונות היום הפרטיים כמוסד חינוכי בהתאמה למבנה מגורים, כי כבר המדינה מסכימה סוף סוף שמבנה מגורים יכול להתקיים בו מעון יום לפעוטות.
יניב בר אור: אז, אנחנו חושבים שצריך לעשות את הדברים בשום שכל, צריך כן לדאוג להכשרות, להדרכות.
יניב בר אור: צריך לדאוג גם לשכר וצריך גם לזכור שעכשיו, בהסכם האחרון, שהביא שר האוצר, יש לנו עליית שכר של עד לששת אלפים שקל בשכר המינימום עד 2026, זאת אומרת - - -
עאידה תומא סלימאן: שבע מאות שקל לאורך חמש שנים.
יניב בר אור: נכון.
יניב בר אור: אז זה אולי מעט מדי, מאוחר מדי, אבל אנחנו אומרים שלא מזמן גם סיימנו של פעימות, של ארבע פעימות של עליית שכר.
יניב בר אור: זאת אומרת, השכר מ-2006 עד היום בחמש עשרה שנים האחרונות עלה בשש פעימות לפחות.
יניב בר אור: אני זוכר שזה היה אז שמונה עשר שקלים, היום זה שלושים שקלים.
עאידה תומא סלימאן: הבעיה שאתם אומרים זה משיט עליכם הוצאה נוספת שאין לה כיסוי, זה מה שאני מבינה?
יניב בר אור: כן, בסופו של דבר אנחנו מפחדים שלא תהיה ברירה ועם כל הניסיונות שלנו לשמור על רמת מחירים אחידה, לא תהיה ברירה, אלא להעלות את המחירים כי אנחנו - - -
יניב בר אור: תביני שמה שאתם בעצם - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה, אני מבינה ואני רוצה שתקצר.
יניב בר אור: לא, רק עוד משפט אחד.
יניב בר אור: היחס בין מטפלות במעונות למטפלות בגנים ובצהרונים, אוקי?
יניב בר אור: הוא יחס ישיר, כי בסך הכל יש לי את היכולת לגייס כוח אדם מאותו בנק של מטפלות שמסתובבות בשוק.
יניב בר אור: ואם מטפלת תרוויח - - -
עאידה תומא סלימאן: ביקשת משפט ואני בדחק של זמן.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך, אני חושבת שהרעיון עבר.
יניב בר אור: אני מודה לך, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעדנה סבג "מכוח לעובדים", ושלוש דקות.
עדנה סבג: שלוש דקות, אז אני אנסה לצמצם.
עדנה סבג: קודם כל, תודה רבה שאנחנו פה ותודה רבה לך שאנחנו יכולים לדבר.
עדנה סבג: עכשיו אנחנו מה זה במצוקה מאוד קשה, רגשות מעורבים.
עדנה סבג: אנחנו צוותי הצהרונים מאוגדות אצל כוח לעובדים.
עדנה סבג: אני כנציגה, אני שומעת גם את כל הסייעות בשטח.
עדנה סבג: אני אתחיל לספר את הסיפור שלנו, שכרגע כשנפתחה השנה, צמצמו לנו בגנים, צמצמו בעובדות, אין תקציבים.
עדנה סבג: אנחנו מפוזרות, אנחנו לא נמצאות לא אצל משרד החינוך ולא אצל עיריית ירושלים.
עדנה סבג: אנחנו נמצאים אצל קבלן שהם קוראים לו "חברת המתנ"סים", שכל פעם "חברת המתנ"סים" אומרים אין תקציבים.
עדנה סבג: עכשיו אני פשוט מדברת מהר כדי להספיק.
עדנה סבג: אנחנו כל כך במצוקה שכרגע שנפתחו הצהרונים יש שלושים ילדים שאנחנו רק מובילה וסייעת, שזה מאוד קשה.
עדנה סבג: עכשיו, בואו, אני לא רוצה להמעיט בערך של צוותי הבוקר.
עדנה סבג: צוותי הבוקר גם עושים עבודה קשה וטובה, אבל אנחנו מקבלות את הילדים של ההורים שיוצאים לעבוד.
עדנה סבג: זו השעה שאנחנו התחלופה של האמא, של ההורים שלהם, שאנחנו מקבלים אותם עייפים, מותשים.
עדנה סבג: ברגע שהם עייפים ומותשים הם מוציאים את האגרסיה שלהם, ההתנהגויות שלהם הן שונות מצוותי הבוקר.
עדנה סבג: בבוקר הם מקבלים אותם רגועים.
עדנה סבג: בצוותי הבוקר, אני למשל, בגן בגילו שאני גרה, יש שם שתי סייעות בבוקר, אני על עשרים וארבע ילדים.
עדנה סבג: השנה קיבלתי תשעה עשרה.
עדנה סבג: .
עדנה סבג: אני נותנת דוגמא, אבל זה כולל את כל הגנים.
עדנה סבג: אני קיבלתי תשעה עשרה ילדים ממעון שהגיעו שעדיין הם לא גמולים, אז הסייעת שלי כל הזמן בשירותים.
עדנה סבג: גם עם אלה שגמולים את צריכה לנקות להם, סליחה על הביטוי, את הטוסיק ושיהיו נקיים.
עדנה סבג: אנחנו כל הזמן משחקים איתם שם, אנחנו צריכים לעשות להם פעילות, אנחנו צריכים להאכיל אותם ולבדוק שהם אוכלים טוב, כי זו הארוחה היחידה החמה שהם מקבלים בצהריים.
עדנה סבג: אני רוצה להגיע למצב של העובדות, השכר הוא שכר ממש עלוב.
עדנה סבג: סייעת מקבלת שלושים ושבעה שקלים לשעה, סך הכל המשכורת שלה.
סיגלית בן אמור: עצוב, עצוב מאוד.
עדנה סבג: היא עובדת איתי גם כסייעת מובילה.
עדנה סבג: אבל שלושים ושבעה שקלים שבחודש בקושי הם מגיעים לאלפיים שקל.
עדנה סבג: מגיעות אלינו רוב העובדות, הן מקצבאות זקנה שאין להן פנסיה, ולכן הקצבאות זקנה האלה הן..
עדנה סבג: אין להן, זו ההכנסה היחידה, בקושי הן מגיעות - - -
סיגלית בן אמור: מה עם חודשי הקיץ שמפטרים אותנו בחודשי הקיץ?
סיגלית בן אמור: אין לנו הכנסה.
עדנה סבג: אין לנו רצף.
עאידה תומא סלימאן: לא, לא אי אפשר שתיים.
עדנה סבג: בסוף יוני מפטרים אותנו, שולחים אותנו לחל"ת, לכו תתמודדו עם ביטוח לאומי.
עדנה סבג: אלה של קצבאות זקנה לא מגיע להם, אז בחודשיים האלה אין להם שכר, הם צריכים לחיות עם הקצבה הזו.
עדנה סבג: אנחנו רוצים.
עדנה סבג: מה זה עצוב, אני גם שעדיין אין לי קצבת זקנה, למה אתם שולחים אותי להחתים בלשכת התעסוקה?
עדנה סבג: מטרידים אותי ללכת לביטוח לאומי, תביאי טופס כזה ועוד טופס כזה ולא מגיע לך.
עדנה סבג: גם ככה השכר הוא נמוך.
עדנה סבג: אני רוצה להגיע גם שאנחנו מה זה עושים עבודה מאוד קשה, לא רוצים להביא לנו סייעת שלישית, שנייה, סליחה שבצוותי הבוקר יש להם, למה לנו לא?
עדנה סבג: למה לנו לא מגיע?
עדנה סבג: למה אנחנו צריכים להתמודד עם הקושי?
עדנה סבג: אני רוצה עוד איזה משפט להוסיף, עכשיו הכרזנו על סכסוך עבודה.
עדנה סבג: אנחנו לקראת שביתה ואנחנו לא מוכנות לקבל את השכר העלוב הזה.
עדנה סבג: וזה שאנחנו עובדים מאוד מאוד מאוד קשה.
עדנה סבג: תנאי העסקה, אין לנו לא ביגוד, אין לנו מתנות.
עדנה סבג: אתה יודע, שעכשיו יש לנו מתנה ארבע מאות שקל בפסח, ביקשנו גם בראש השנה איזו מתנה, שי קטן, הם אומרים לא אנחנו נחלק לכם את זה, למה?
עדנה סבג: צוותי הבוקר מקבלים שש מאות ושמונה מאות שקל בשני החגים?
עאידה תומא סלימאן: שיתחילו להעסיק אתכם ברצף ולא לעבור על החוק כי מפטרים אתכם כל חודשי הקיץ.
עדנה סבג: נכון.
עדנה סבג: את יודעת שגם אנחנו עושים קייטנות.
עדנה סבג: בקייטנות הם מבקשים מאיתנו לבוא משבע וחצי עד ארבע, ארבע וחצי לסייעת, אין לנו הפסקה.
עדנה סבג: זה לא חוקי שאנחנו לא יכולים לשתות כוס קפה ולצאת.
עדנה סבג: הם מביאים לנו חוג ואומרים לנו "תלכו בחוג להפסקה", אבל החוגים הם ממש לא הכי טובים.
עדנה סבג: בעלי החוגים אומרים לנו "תשבו ליד הילדים", אז איזו הפסקה תהיה לנו?
סיגלית בן אמור: אני גננת מובילה בצהרון, יש תחתיי סייעות שעובדות, רק מה שקורה פשוט מכיוון שיש כמות גדולה מאוד של ילדים אין מספיק סייעות, ואם יש סייעות, סליחה, הן לא מספיק עושות את העבודה.
עדנה סבג: יש לנו חוסר בסייעות.
סיגלית בן אמור: שנייה רגע, הן פשוט, אני לא רוצה להגיד, אבל לא איכותיות, לא עושות את העבודה, מה שצריך לעשות.
סיגלית בן אמור: והן אומרות מה, על מה משלמים לנו?
סיגלית בן אמור: מה אנחנו צריכות לעשות?
סיגלית בן אמור: זאת אומרת, זה ככה, זה בדיוק ככה.
סיגלית בן אמור: הן לא עושות את העבודה.