GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: גברתי, גברתי, הזמן שלך עבר.
אפרת רובינשטיין: כולן קיבלו פה זכות דיבור ואני אדבר, זה בדיוק שתי דקות.
עאידה תומא סלימאן: את דיברת ואת קיבלת שלוש דקות ואני מבקשת ממך לסיים.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לסיים את דברייך ואל תכריחי אותי לקבל החלטה להוציא אותך.
עאידה תומא סלימאן: את לא תשתלטי על הישיבה.
אפרת רובינשטיין: סליחה, למה אין לי פה זכות דיבור?
אפרת רובינשטיין: אני לא משתלטת אני מציינת את הקול שלי, השתקתם אותנו שנים.
אפרת רובינשטיין: למה את לא נותנת לי לסיים את מה שיש לי לומר?
עאידה תומא סלימאן: אני נתתי לך זכות דיבור ואת תפסיקי עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אני ביקשתי ממך ואמרתי לך - - -.
אפרת רובינשטיין: מעמד עובדיי ועובדות המין חייב להיות מוסדר, כמו בכל מדינה מערבית מתוקנת.
אפרת רובינשטיין: תוציאו אותי בכוח, תזמינו לי משטרה, תשתמשו באלימות.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד משהו, את באת ומהרגע הראשון את רוצה לריב, אני לא רוצה לריב איתך.
עאידה תומא סלימאן: את רצית את התמונה הזו, את רצית את הוידאו הזה ולצערי הרב אני חייבת להגיד, הוועדה הזו הכירה אורחים שלא הסכמנו עם דעותיהם ואורחים שכן מסכימים עם דעותיהם, אבל כולם מחויבים לכבד את המקום הזה ואת הישיבה הזו ולכבד את הנהלים שבהם אנחנו מקיימות את הדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת שצריכים להגיע למקום כזה, מהרגע הראשון היה ברור לי שיש צורך כנראה בצילום של אותו הרגע.
עאידה תומא סלימאן: רב פקד שרית פרץ, ראש חוליית סחר בבני אדם במשטרת ישראל.
שרית פרץ: בוקר טוב, אני אשתדל לקצר על אף שיש לי המון מה לספר.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד משהו, הדיון היום הוא רק פתיחה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרצה להבין איפה עומד כל דבר ואת ההעמקה והפרטים, להם נקדיש דיונים נוספים.
שרית פרץ: בסדר גמור.
שרית פרץ: אז אני באמת אשתדל לקצר.
שרית פרץ: אני כן דווקא יושבת הראש, רוצה לפרגן ולומר שהדיון הזה, לי באופן אישי ולנו במשטרת ישראל מאוד מאוד חשוב.
שרית פרץ: כי בסופו של דבר, האכיפה מתבצעת ואנחנו תיכף נפרט על זה, אבל לצד האכיפה יש שוטרים ומפקדים שנמצאים בשטח וככה מעבירים לנו, לחולייה, את הרשמים שלהם.
שרית פרץ: אז פעם אחת מאוד שמחה לראות כמה זה מחלחל, הנושא הזה בכלל, במשטרה ובקרב השוטרים והקצינים.
שרית פרץ: אני שומעת מהם לא פעם את הדאגה לאותן נשים, טראנסג'נדרים, קטינים, שעוסקים בזנות ואני מקבלת פשוט טלפונים על כך שהם אוכפים, אבל הם גם שואלים לגבי השיקום והם חושבים שצריך להגדיל את השיקום בהיבט של הסיוע הכלכלי.
שרית פרץ: שוב, זה מבלי שהם מכירים באמת לעומק את התוכניות שיש, הם יודעים שיש תוכניות ושהחוק עבר לצד תקציב משמעותי.
שרית פרץ: אבל אני מציינת את העובדה הזאת כדי שתבינו שהנושא הזה מחלחל בקרב השוטרים ובקרב הפיקוד וזה דבר שהוא בעיני חשוב.
שרית פרץ: דובר כאן על הנושא הזה שהאכיפה לא מפוזרת והיא מתמקדת רק בתל אביב, אז זה לא נכון.
שרית פרץ: אני יכולה להגיד שמתוך 341 קנסות שניתנו, זה הנתון עד לפני יומיים ואם נבדוק היום אני מניחה שזה עלה.
שרית פרץ: אבל 80 קנסות ניתנו במחוז חוף, שזה בעצם עיקרם בחיפה, 13 דו"חות בתחנת באר שבע ובאמת השאר ברובו מתמקד באזור המרכז.
שולי מועלם: אפס בירושלים?
שרית פרץ: דו"ח אחד בירושלים, אבל רגע, חשוב לי רגע להסביר משהו.
שרית פרץ: חשוב לי לומר שהנתון הזה מדבר על קנסות שניתנו אבל זה לא אומר שאין פעילות בשאר המקומות נגד בתי בושת.
שרית פרץ: יש תיקי חקירה ויש לא מעט, אוקיי?
שרית פרץ: נגד בתי בושת, המפעילים שלהם, הסרסורים שלהם, אותם צרכנים שנתפסים או נתפסו בבית הבושת נלקחים לחקירה ושם נגבית בעצם עדותם באזהרה ובסוף התהליך של תיק החקירה הם יקבלו קנס.
שרית פרץ: שוב, ככל שהראיות.
עאידה תומא סלימאן: לא מוציאים להם קנס במקום?
שרית פרץ: לא, מחשש - - -.
שרית פרץ: אני אסביר למה.
שרית פרץ: כי בסופו של דבר לאדם יש אפשרות להגיש בקשה להישפט וככל שמתנהלת חקירה, אנחנו לא רוצים להגיע למצב שבו נצטרך לחשוף את חומר הראיות טרם סיום החקירה.
שרית פרץ: זה לא אומר שהם לא יקבלו קנסות, הם יקבלו קנסות בשלב מאוחר יותר.
שרית פרץ: רק שניה לעניין הנתונים.
שרית פרץ: אני רוצה לספר ששני אנשים מתוכם הגישו בקשות להליך חלופי.
שרית פרץ: זה אמנם מעט מתוך 341, אבל זו התחלה.
שרית פרץ: כי עד לא מזמן כל פעם שנשאלנו ככה על ידי ארגוני הסיוע, הנתון היה אפס.
שרית פרץ: אז אני חושבת שזה כבר משהו.
שרית פרץ: יש לנו שמונה מקרים של אנשים שקיבלו קנסות בפעם השנייה, זה גם בעיני משמעותי וחשוב.
שולי מועלם: יש מישהו שביקש להישפט?
שרית פרץ: להישפט?
שרית פרץ: לא, בינתיים לא.
שרית פרץ: יש לנו עוד נתונים על כמה אנשים שילמו את הקנסות, אבל אני חייבת רגע לסייג שנייה את כל עניין הנתונים.
שרית פרץ: אני חושבת שאנחנו נמצאים בשלב מוקדם של האכיפה, אני חושבת שמאז המדיניות של השר שככה נאמרה וחלחלה ואני מדברת על כארבעה חודשים, אני רואה באמת גם התעוררות של יחידות השטח, של האכיפה, גם התעניינות ואני חושבת שהרבה שוב ואנחנו נעמיק בדיונים הבאים.
שרית פרץ: אבל אני חושבת שגם מעשייה אחרת, שהיא לא באה לידי ביטוי בנתונים היא מאוד חשובה וחשוב להבין אותה ואנחנו נדבר עליה בדיונים הבאים, כדי להבין שגם להם יש בסוף השפעה על השטח.
שרית פרץ: גם על נשים, גם על סרסורים, על זירות הזנות ואני חושבת שזה משהו שאנחנו נראה ככל שאנחנו נתקדם עם הזמן.
שרית פרץ: עוד משפט אחד.
שרית פרץ: אני רוצה לספר שבחודש הבא אנחנו מקיימים יום עיון בנושא של חוק איסור צריכת זנות וזה יום עיון שנועד כולו באמת, לארגוני סיוע, ולאזרחים וכמובן שיהיו שם גם גורמי ממשלה.
שרית פרץ: אנחנו נחשוף שם חלקים מהלומדה הייחודית שהכשרנו בה את השוטרים.
עאידה תומא סלימאן: יש החלטה של יושב ראש הכנסת שבשעה 11:00 הכל מסתיים בוועדות, כי המליאה מתחילה וזה אומר כולל שהצוות קם ועוזב את הדיון והפרוטוקול לא נרשם והכל נסגר, אפילו בלי שליטה שלי.
עאידה תומא סלימאן: תנו לי רק לסכם, אני אמרתי שהיום זו רק ההתחלה ואתם תגיעו עוד ויהיו עוד דיונים יותר מתמקדים בנושאים השונים ואתם תוכלו לדבר.
עמית פל: אני עמית פל ואני עובדת סוציאלית, אני עובדת עם הקהילה הטראנסית מטעם קופת חולים ועם בתים מאזנים.
עמית פל: לא דיברו כאן על נושא של מסגרות טיפול ומסגרות שיקום לקהילה הטראנסית.
עמית פל: חברת הכנסת - - - דיברה על הצד של לפני ואנחנו מנסים להקים מסגרות לטיפול וזה נושא שכדאי לדון עליו בפעם הבאה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לסכם ואני אעשה את זה כמה שיותר מהר ואני מתנצלת בפני אלה שנרשמו, השתדלתי להגיע לכולם ולא הגעתי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמור את הרשימות ובדיונים הבאים יהיה לכם זכות להתחיל.
עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי שאני ניסיתי להקשיב.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה שוב ושוב ושוב, זאת ישיבה ראשונה בקדנציה הזו, בכנסת ה-24.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה תמשיך לעקוב, כמו שעשתה בעבר וכמו שלקחה על עצמה לטפל בנושא הזה ולרדת לעומק הדברים ולנסות לקדם ולפקח על עבודת הממשלה, אנחנו נמשיך לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: בעניין וועדת המשנה, אני לא רוצה לצאת בשום הצהרות.
עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו לא התמנו כל חברות וחברי הכנסת שישבו בוועדה, כולם יודעים שיש משבר בעניין של הייצוג בתוך הוועדות.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שיהיה ייצוג מלא אני אמצא את הדרך ואדע או להקים וועדת משהו או להטיל על מישהו לטפל, בינתיים אנחנו ניקח את זה על עצמנו בוועדה ובכנסת ה-23, זה מה שעשיתי לקחתי על עצמי שנה שלמה עד שהתהווה הרעיון של וועדת המשנה ותיאמנו דיון בנושא כל שבועיים.
עאידה תומא סלימאן: שזה בדיוק מה שוועדת משנה עושה, וועדת משנה מתכנסת פעם בשבועיים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו חייבות לעבוד בשלושת המישורים בעתיד.
עאידה תומא סלימאן: גם בלבדוק את השירותים שמתפתחים סביב הצרכים הקיימים בשטח ואיך לפתח להם מענים.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני, עניין האכיפה ואיך היא מתבצעת והפיזור וכל זה.
עאידה תומא סלימאן: והדבר השלישי, הקהילות המיוחדות בתוך המרחב ואיך אפשר באמת לתת את המענים ולשמוע את כל הקולות ולהבין את הצרכים.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכן ואני מודה לך שולי שהגעת ואני נועלת את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-12.10.2021 ואנחנו מציינים ומציינות בכנסת יום מיוחד.
עאידה תומא סלימאן: יום מיוחד לציון יום בריאות הנפש.
עאידה תומא סלימאן: וחברת הכנסת מיכל וולדיגר, את היוזמת של היום הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לך בשם כל האנשים שמתעניינים בנושא ושאכפת להם.
עאידה תומא סלימאן: ראיתי לנכון לקיים דיון מיוחד ביום מיוחד זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדבר תיכף על התמודדות מערכת בריאות הנפש עם פגיעות מיניות.
עאידה תומא סלימאן: אבל לפני שאנחנו מתחילים, נהוג ואני חושבת שמגיע לך לפתוח את הדיון בכמה מילים.
עאידה תומא סלימאן: אחרי הכל, את יזמת את היום המיוחד הזה.
מיכל מרים וולדיגר: תודה רבה ליושבת ראש הוועדה שנאותה ולקחה את העניין ואגב, אני יודעת שזה לא רק עכשיו, זה תמיד.
מיכל מרים וולדיגר: זה כל חוק, זאת כל מדיניות שצריך לטפל בתחום הזה, אני יודעת שזה חשוב לך וזה מבורך.
מיכל מרים וולדיגר: אני בטוחה שזה לא רק ליושבים כאן חשוב להם, הנושא הזה הוא בעצם חוצה מגדרים, חוצה מגזרים, חוצה מפלגות, זה כולנו בסדר?
מיכל מרים וולדיגר: חשוב לי להדגיש, אני גם הדגשתי את זה גם בוועדות הקודמות שהייתי בהן, שזה לא אותם 150-200 אלף מתמודדים שמתמודדים עם מחלות כרוניות.
מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שבריאות הנפש, היא שייכת לכולנו.
מיכל מרים וולדיגר: כולנו זקוקים לחוסן נפשי, כולנו זקוקים לכוחות נפשיים כדי להתגבר.
מיכל מרים וולדיגר: גם אם היינו גרים באוסטרליה, בסדר?
מיכל מרים וולדיגר: אבל בוודאי ובוודאי שאנחנו גרים בישראל, שהיא רוויית אירועים שמעוררים קשיים נפשיים ואני חושבת שכולנו זקוקים לזה החל מגיל לידה וכלה בהיותנו קשישים, כשנהיה בעזרת השם.
מיכל מרים וולדיגר: ולכן זה תחום שהוא חוצה וזה לא רק איזה משהו אזוטרי צדדי שצריך לדבר עליו מתחת לשולחן.
מיכל מרים וולדיגר: אז אכן מברכת על היום הזה.
מיכל מרים וולדיגר: אני כן אתייחס רגע באמת לעניין של תקיפות מיניות.
מיכל מרים וולדיגר: אני אאלץ לצאת באמצע, אז אני רוצה כן לומר כמה מילים.
מיכל מרים וולדיגר: כולנו שמענו והזדעזענו מהמקרה של ליטל יעל מלניק, שהוא פשוט מזעזע ולצערי, זה מתחת לפנס.
מיכל מרים וולדיגר: כלומר, זה מקרה מזעזע אבל כרגע ממש, יש מקרים שאולי לא מסתיימים בכזאת טרגדיה נוראית, אבל זה יכול לקרות כל רגע.
מיכל מרים וולדיגר: כי המערכת שלנו לא מטפלת בנושא הזה כמו שצריך.
מיכל מרים וולדיגר: יש כאן אנשי מקצוע שידברו טוב ממני, אבל כן אני, בהיותי כ-15 שנה שאני בתוך התחום, בצד החברתי, כלומר בחברה האזרחית, מלווה את התחום של בריאות הנפש ומגיעות אלי עשרות, מאות ואלפי פניות, אני לא מגזימה וחלקן הגדול, כן, אלו גם הטרדות מיניות.
מיכל מרים וולדיגר: בעיה העיקרית היא, לפעמים המערכת, כשהיא שומעת, היא לא מעודדת אפילו תלונות.
מיכל מרים וולדיגר: כי כשמגיעה סוף סוף, מצליחה צעירה או צעיר, צריך הרבה כוחות, גם לאנשים נורמטיביים, לבוא ולהתלונן.
מיכל מרים וולדיגר: בוודאי לאנשים שמלכתחילה הם אנשים חלשים יותר.
מיכל מרים וולדיגר: אז הם כן כבר מצליחים להרים את עצמם ולהתלונן, אז לצערי הרב, ברוב המקרים לפחות שאני עדה להם, או שאנשי המקצוע או שאלו שמטפלים בהם, פושט אומרים: "זאת המחלה", "זה לא באמת קורה", "זאת המצאה שלה".
מיכל מרים וולדיגר: יותר מכך, לפעמים הם אפילו אומרים "זאת פנטזיה שלה" וזאת לא המציאות וזה פשוט נורא.
מיכל מרים וולדיגר: כלומר, אין גורם ברור, לא במחלקות הפסיכיאטריות, לא במסגרות החוץ ביתיות שמסבירים לאנשים: "הנה, זה הגורם המטפל, זה הגורם שאפשר להתלונן בפניו" והגורם שמתלונן לפעמים פשוט לא... יש פה הרבה כאוס ובסופו של דבר אנחנו באמת באמת מתאכזרים לאלו שהכי הכי זקוקים לעזרה שלנו.
מיכל מרים וולדיגר: אז תודה על הדיון, אני מקווה שנצא מפה עם מסקנות ועם המלצות אופרטיביות, שנדע איך לקדם ולהניע את הדבר הזה קדימה כדי שחלילה וחס לא יקרו מקרים מצערים כמו המקרה של ליטל.
עאידה תומא סלימאן: את האמת, זה לא דיון ראשון בוועדה בנושא של גם מערכת הבריאות באופן כללי אבל גם מערכת הבריאות הנפשית.
עאידה תומא סלימאן: ואני חייבת בגלל שהדיון הוא פגיעה מינית ובגלל שהדיון קשור גם בהטרדות מיניות, להתייחס לדבר שהרבה בתקשורת בימים האחרונים.
עאידה תומא סלימאן: אני התייחסתי אליו והוא אכן קשור במה שאנחנו מדברים.
עאידה תומא סלימאן: ההצהרות שהיו של השר אלעזר שטרן בעניין גריסת תלונות אנונימיות.
עאידה תומא סלימאן: אמנם לאחר כל המהומה, הוא הבהיר שהוא לא התכוון להטרדות מיניות.
עאידה תומא סלימאן: אבל אם המידע כבר נגרס והתלונות כבר נגרסו ונגרסו בכזאת מהירות, אני לא יודעת אם הם כללו או לא כללו.
עאידה תומא סלימאן: אבל מה שמעניין אותי, כל הדיבורים האלה על תלונות אנונימיות כאילו זה מכוון באופן ישיר לתלונות שווא, לתלונות שהן קנטרניות, לתלונות שיש בהן רק רצון כאילו לפגוע בנילון, אי אפשר לעבור עליהם בשקט.
עאידה תומא סלימאן: וכאשר גברים ונשים נמצאות בעמדת קבלת החלטות ונמצאות במקומות שהן משפיעות על כלל הציבור בעמדות שלהן, כדאי מאוד לדעת שכל הצהרה עלולה באמת לגרום לסוג של חזרה אחורה בשיח המתקדם, שהיום לקח לנו המון שנים להסביר שנשים, קשה להן לבוא ולדווח, קשה להן לחשוף את מה שהן עוברות.
עאידה תומא סלימאן: הסברנו גם שמבחינה אפילו נפשית ומדעית לוקח לפעמים שנים עד שמדחיקים את מה שקרה וקורה איזשהו אירוע שמעורר שוב את הטראומה ולכן נשים באות ומתלוננות מאוחר.
עאידה תומא סלימאן: אז אנונימי זה לא אנונימי.
עאידה תומא סלימאן: יש מאחורי זה אישה, יש מאחורי זה גבר, נער, שעכשיו הרגישו שהם יכולים כן לבוא ולהתלונן.
עאידה תומא סלימאן: נכון, כאשר אנחנו מדברים על אנשים פגועי נפש, על אנשים מוחלשים מבחינה נפשית, זה אפילו יותר קשה לבוא ולהתלונן.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אם לא תהיה לנו היכולת להבין מה עומד מאוחרי כל תלונה והכאב והסבל שלוקח מי שנפגעת או מי שנפגע עד שהיא מגיע לשלב שהיא מגיעה מדווחת, אנחנו נפספס ויישארו בנינו נשים שמתמודדות לבד ובשקט.
עאידה תומא סלימאן: לכן אני מאוד מקווה שכל מי שיושב במקום רגיש וחשוב, שייקח בחשבון, אפשר להגיד: "לא כל תלונה אנונימית אני יכול לבדוק ולא כל תלונה יש לי את האמצעים לבדוק אותם, אבל אני אדאג קודם כל לבדוק ולהיות בטוח שלא משאירים לבד להתמודדות עם מצב כזה לבד".
עאידה תומא סלימאן: אנחנו, כפי שאמרתי, אנחנו מדברים היום על התמודדות מערכת בריאות הנפש עם פגיעות מיניות.
עאידה תומא סלימאן: יש שני רבדים לסיפור הזה.
עאידה תומא סלימאן: יש מערכת בריאות הנפש שמקבלת ואמורה לתת את השירות לנפגעות ונפגעי הפגיעה והיא אכן עושה ונרצה לדעת באמת עד כמה השירותים האלה נגישים והשירותים מספקים.
עאידה תומא סלימאן: ויש את הרובד השני, של מה שקורה בתוך מערכת בריאות הנפש.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אמרתי את זה מאה אלף פעמים ואני אחזור.
עאידה תומא סלימאן: אין מערכת, עד היום הזה, שהיא נקייה מהטרדות או פגיעות מיניות.
עאידה תומא סלימאן: ההבדל היחידי בין המערכות, הוא איך מתמודדים עם אפשרות כזאת.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו נשאל את השאלה היום: איך מתמודדת מערכת בריאות הנפש עם מצבים כאלה?
עאידה תומא סלימאן: היו דיונים בעבר בכנסת ה-20, כשהוועדה גם כן הייתה ברשותי, שהתייחסנו לנושאים שעולים תמיד.
עאידה תומא סלימאן: התייחסנו לכללים ולנהלים, התייחסנו להפרדה במוסדות בריאות הנפש, התייחסנו ליחסים בין מטפל למטופל והתייחסנו גם כן לשירותים הקיימים.
עאידה תומא סלימאן: נרצה היום לשמוע, אני מבינה שמשרד הבריאות טרח באמת ויש בפני מצגת די גדולה, מעניין.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרצה קודם כל לתת לנציגי המשרד להציג מה יש להם.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שבשנתיים שכמעט שלא התעסקנו בנושא, אני מקווה, לא בטוחה, מקווה שהתפתחו הרבה דברים.
עאידה תומא סלימאן: נתחיל עם ד"ר בועז לב, הוא נמצא איתנו בזום, נציג קבילות הציבור למקצועות הרפואה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה ואני מאוד מבקשת, בגלל שביקשתם איזה ארבעה או חמישה מהמשרד לדבר, לצמצם את זה לשלוש דקות לכל אחד.
עאידה תומא סלימאן: כמובן שהמצגת היא מצגת, אבל לא יותר משלוש דקות.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה ד"ר בועז לב.
ד"ר בועז לב: תודה רבה.
ד"ר בועז לב: האירוע הטרגי והאיום והקיצוני הזה זעזע את אמות הסיפים של כל מערכת הבריאות ואני חושב שגם של כל החברה בישראל.
ד"ר בועז לב: הוא מציף ולא בפעם הראשונה, את הסוגייה הזאת, את הפרובלמטיקה של הטבות מיניות במערכת הבריאות ובכלל.
ד"ר בועז לב: אני מוכרח לומר, יש פעילות מערכתית רבה בארגונים, במוסדות, בכל מערכת הבריאות, בכלל בבריאות הנפש שם זה יותר מורכב ומסובך בגלל האופי המושתק של חלק מהמטופלים בגלל שהם חסרי ישע.
ד"ר בועז לב: יש חסרי ישע נוספים במערכת, קשישים, ילדים, כל אלה נמצאים באמת בציר העניין שלנו.
ד"ר בועז לב: עכשיו, יש הרבה הכשרות שמתבצעות והדרכות והגברת מודעות.
ד"ר בועז לב: עדיין כמובן, לטעמנו לא מספיק.
ד"ר בועז לב: ויש תא דיווח על הממצאים באופן כללי בצד האפל של הירח, לא בצד המואר.
ד"ר בועז לב: אנחנו צריכים להאיר את הצד הזה, משום שיש תא דיווח מאוד מאוד משמעותי, אנחנו מכירים את זה מכל המערכת, לא פרטי למערכת בריאות הנפש, לכל המערכת זה מאוד קשה לייצר גם את המודעות הזאת לתלונות ולטפח אותם כדי שנוכל גם לטפל בהן כמה שיותר.
ד"ר בועז לב: לאחרונה סיכמנו עם גופים שונים ובהסכמה מקיר לקיר את נוהל ההטרדות המיניות במערכת הבריאות.
ד"ר בועז לב: זה נוגע לטיפול בתלונות, לדיווח, להעברת מידע בין ארגונים, שזה כמובן מייצר בעיות של קטנות של צנעת הפרט, של פרטיות וכו'.
ד"ר בועז לב: יצא לאחרונה, גם בעקבות האירוע הזה קריאה לכלל המערכת של המנכ"ל לכל מוסדות הבריאות, הוא מתייחס למעמד הטיפול בהטרדות במערכת שלנו עם דגש מיוחד לאוכלוסיות של חסרי ישע, שקולם ממעט להישמע.
ד"ר בועז לב: וצריך להגביר את הטיפול באוכלוסיות האלה, קשישים, בריאות נפש וילדים.
ד"ר בועז לב: כל המערכת סובלת מבעיות כרוניות של תקצוב חסר, היעדר כוח אדם בהיקף מספיק כדי להגביר את הנוכחות בתחומים האלה.
ד"ר בועז לב: הנושא נמצא בהליך הטמעה בבקרות איטיות, בקרות בטא של משרד הבריאות במוסדות ובארגונים, בכלל המוסדות ובריאות הנפש בכלל זה.
ד"ר בועז לב: ברשותכם, אבקש מעמיתי לפרט בקצרה את מה שאנחנו עושים במהלך השנים האחרונות.
ד"ר בועז לב: בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאתם מוכנים לתת את המצגת עכשיו או שד"ר אהוד ססר, אני מקווה שביטאתי את זה בצורה נכונה, רוצה להתייחס במשהו?
עאידה תומא סלימאן: נתחיל עם המצגת.
ד"ר אהוד ססר: אנחנו נציג את המצגת ואחרי זה אנחנו נתייחס.
עאידה תומא סלימאן: אז רחלי שטרן וענת לייכטר, בבקשה ותנסו לעשות את זה ממוקד.
ענת לייכטר: תודה על זכות ההצגה והדיבור.
ענת לייכטר: שמי ענת לייכטר, אני הממונה לטיפול בהטרדות מיניות ביחסי מטפל-מטופל בנציגות קבילות הציבור למקצועות הרפואה, אני עובדת עם בועז ואני חייבת לציין שזה מינוי חדש, אני שנה בתפקיד מאז שהתקבלה ההחלטה שיש מקום וחשיבות להקצות משרה ייעודית לנושא הזה.
ענת לייכטר: גם לטפל בתלונות, אבל גם לעשות פעולות נוספות לכלל המערכת, בניגוד לממונות על הטרדה מינית שיש בכל ארגון, בנוסף למה שיש במשרד הבריאות, אלא באמת לתת מענה לכלל המערכת.
ענת לייכטר: בתוקף התפקיד, הצלחנו לקדם סוף סוף את יציאת חוזר המנכ"ל שדובר עליו, שבאמת כמו שבועז אמר, מאפשר סטנדרט אחיד, מאפשר איסוף נתונים, מאפשר טיפול וגם מעקב אחרי מה שקורה במוסדות האחרים, שלא היה לנו בעצם את המידע הזה עד כה.
ענת לייכטר: בנוסף, אמרתי, אני מטפלת גם בתלונות שוטפות על הטרדה מינית, עשינו הכשרה לעובדי הנציבות, כי התלונות האלה מגיעות לכלל היועצים ולכלל העובדים האחרים בנציבות והיה לנו חשוב שגם הם יקבלו הכשרה למניעת הטרדה מינית.
ענת לייכטר: כמו כן, נבנתה תוכנית חדשנית ביוזמת משרד הבריאות, אבל בשיתוף איגוד מרכזי הסיוע ואורית פה ויכולה להעיד על זה, על בניית מתודולוגיה שחשפה את הפרופיל, רצינו למצוא משהו שנותן מענה לבית חולים.
ענת לייכטר: בניגוד, זה בעצם לפרוט את החוק ואת הטיפול בנושא הזה בדגש על הארגון הספציפי שנקרא בית חולים, שיש לו, מן הסתם, סודיות.
ענת לייכטר: ולכן היה איזשהו מהלך של אבחון, מעבר לסקירת הספרות וכו', של אבחון הנעשה בבית חולים.
ענת לייכטר: נוצרו תסריטים שמדברים על הטרדה והרבה פעמים, מבחינת החוויה, לאו דווקא מבחינת איך שהחוק מגדיר את זה, אלא איך הצוותים, איך המטופלים חווים את ההטרדה הזו ובהתאם לכך נבנתה תוכנית הדרכה שתתחיל פיילוט באסף הרופא ותעבור לשאר המערכת.
ענת לייכטר: בנוסף למה שבועז אמר על הדרכות וכו', אנחנו כבר יצרנו קשר וזו איזושהי קדימות שהמשרד נתן להתקשר עם מכון "ברוקדייל", לבחון את היקף התופעות במערכת הבריאות, שאנחנו יודעים שיש דיווח חסר, אנחנו לא יודעים את היקף התופעה, לא בבריאות הנפש ואנחנו לא מדברים במוסדות, כי במוסדות אולי קל להגיע איכשהו לאנשים.
ענת לייכטר: אבל לאנשים שלא התלוננו, אנחנו מודעים לזה, יש עם זה בעיה ואנחנו רוצים בכל הכוח לנסות לסייע.
עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת שבדיונים שהתקיימו גם ב-2026-2017 שאלתי כמה פעמים אתם אוספים את הנתונים שנמצאים בקופות חולים, האם אתם אוספים את הנתונים ולא היה מענה ואני חושבת שאני שואלת שוב, היום לפחות, את הדיווחים ואת התלונות שנמצאות בקופות חולים, בתי חולים, אתם אוספים?
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, זה טוב לעשות מחקר, תמיד זה טוב.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא האם אתם אוספים?
ענת לייכטר: אוקיי.
ענת לייכטר: אז הנוהל שממש יוצא בימים אלה מחייב את קופות החולים לדווח לנו על כל תלונה שנמצאה מוצדקת, מה הם עשו וכו', מה המסקנות.
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת שנמצאה מוצדקת?
ענת לייכטר: שנמצאה מוצדקת, שנמצאה כהטרדה מינית.
עאידה תומא סלימאן: למה לא על כל התלונות?
עאידה תומא סלימאן: ומה נעשה איתן?
ענת לייכטר: יש שני רבדים.
ענת לייכטר: רובד אחד, תלונות מוצדקות, זה ברמה שמית של הנילון ולדעת גם מה הסנקציות שננקטו מולו ומן הסתם זה עובר לדיון אצלנו והעברה לדין משמעתי - כן או לא בהתאם לנסיבות.
ענת לייכטר: על תלונות אחרות שלא עלו כהטרדה מינית אנחנו נקבל דיווחים שוטפים אבל לא שמיים.
ענת לייכטר: נקבל דיווחים כמה תלונות התקבלו, מה היה אופי התלונות, מה נעשה בטיפול בתלונה.
ענת לייכטר: עכשיו, אני חייבת לציין, כל תלונה שמגיעה אלינו והיא מדברת על מטפל במוסד רפואי, אנחנו מעבירים את התלונה לבירור במוסד הרפואי והם חייבים לנו דיווח חוזר מה נעשה עם התלונה הזאת.
ענת לייכטר: לפעמים אנחנו מסכימים עם מה שנעשה, שאכן הם טיפלו בזה כמו שצריך, היה הליך בירור תקין ולפעמים לא.
ענת לייכטר: ואז אנחנו נוקטים בהמשך תהליכים ובירור אצל הנציב, זה דבר אחד.
ענת לייכטר: במקביל, מרופאים פרטיים עם מרפאות פרטיות, אין מנגנון של מעסיק, אין מנגנון של מוסד ולכן התלונות הללו מגיעות ישר אלינו.
ענת לייכטר: אז יש ואני חושבת שאחד הדברים שככה יצרנו בתקופה האחרונה, זה באמת את שיתוף הפעולה, שאני חייבת להגיד שהוא באמת הדוק, עם קופות החולים.
ענת לייכטר: יש איזון חוזר, אנחנו עכשיו מחזקים את ה..
ענת לייכטר: כמובן עם נציבות המדינה, שהיא המעסיק הגדול במערכת הבריאות וגם עם שאר בתי חולים ומן הסתם הנוהל הזה בעצם ייתן לזה משנה תוקף.
ענת לייכטר: כן.
ענת לייכטר: זה היה הקצר שלי.
ענת לייכטר: רחל.
רחלי שטרן: אוקיי, שלום.
רחלי שטרן: אני רחלי שטרן, אני מנהלת המחלקה לעבודה סוציאלית בתחום בריאות הנפש ממשרד הבריאות.
רחלי שטרן: ראשית, אני רוצה להתנצל שד"ר טל ברגמן לוי, ראש האגף, נבצר ממנה להגיע לדיון.
רחלי שטרן: (הצגת מצגת) מה המענים שקיימים היום במערכת בריאות הנפש לנפגעי ונפגעות טראומה מינית?
רחלי שטרן: עשיתי חלוקה ככה לאשפוז, טיפול יום, מרפאות ושיקום.
רחלי שטרן: בתוך האשפוז יש לנו שמונה יחידות מעטפת אשפוזית בפריסה ארצית.
רחלי שטרן: כתוב פה את הפריסה הארצית, שבכל יחידה, בכל זמן נתון, יש בערך בין שתיים לארבע מטופלות ביחידה.
רחלי שטרן: מטופלות שיש להן את הצורך להגיע לאשפוז מאזן בעקבות מצב פסיכיאטרי שהוחמר, שהרקע לו הוא הטראומה המינית, יש לנו כאלה שמונה יחידת בפריסה הזאת.
רחלי שטרן: כמו כן, יש לנו את המחלקה בבאר יעקוב, מחלקת "לצידך", שנותנת מענה לנשים, זה טיפול ארוך וממושך, שנותנת מענה לנשים שמתמודדות עם טראומה, שהרקע שלה יכול להיות טראומה מינית והפרעות אכילה.
רחלי שטרן: יש טיפולי יום ייעודיים.
רחלי שטרן: אני אגיד שככלל המטופלים, מטופלים בכל המערך, נפתחו בשנים האחרונות טיפולי יום ייעודיים במערך בריאות הנפש.
רחלי שטרן: יש בבית החולים "לב השרון", ב"באר יעקוב" וב"כפר שאול".
רחלי שטרן: בנושא של מרפאות, יש לנו את המרכז הרפואי "לטם", שהוא מרכז מומחה שהוא מרכז לתוכו את כל הטיפול בנפגעי ונפגעות טראומה מינית.
רחלי שטרן: כמו כן, יש עוד מרפאות, יש פה נציגה, אני רואה את ד"ר ענבל ברנר, מנהלת המרפאה לבריאות הנפש ב"לב השרון", שנותנים טיפול מקיף וכוללני בתוך המרפאה, בטיפול של נפגעי ונפגעות של הפרעות אכילה שם.
רחלי שטרן: יש גם מרכז לטיפול נפשי אקוטי בבית החולים.
רחלי שטרן: אני אגיב, בשקף הבא אני אדבר על זה, אנחנו עשינו הרבה הכשרות ואנחנו ממשיכים לעשות הכשרות בתחום של להכשיר צוותים מטפלים רב מקצועיים בתחום של טיפול בנפגעי ונפגעות טראומה מינית בכדי להגדיל את היקף המטפלים שיכולים לטפל באותה אוכלוסייה, שהיא באמת אוכלוסייה שנזקקת לטיפול ייעודי ומותאם.
רחלי שטרן: במערך סל שיקום, אני אגיד עוד פעם, המטופלים והמטופלות מקבלים שירותים שונים מכלל השירותים בסל שיקום.
רחלי שטרן: יש לנו טיפולים, מסגרות דיור ייעודיות של "ענבלים" ושל "סאמיט" ושל שירותי שיקום נוספים.
רחלי שטרן: במערך ההכשרה, אני אגיד שבשנת 2021, עשינו בערך כחמש הכשרות, יש את הפירוט פה.
עאידה תומא סלימאן: לא, לא נעבור על כל הפירוט הזה.
רחלי שטרן: אוקיי.
רחלי שטרן: אז רק אני אגיד שחלק מההכשרות נעשו על ידי ד"ר צביה זליגמן מ"לטם", שהכשירה את הצוותים, חלק מהקורסים נעשו בשיתוף עם הוועדה הבין-משרדית למניעת אלימות במשפחה.
רחלי שטרן: היום נפתח קורס לפסיכיאטרים בבית חולים "מזור" בנושא וממש בסוף נובמבר אמור להיפתח קורס נוסף לטיפול סביב נוער.
רחלי שטרן: כל הקורסים האחרים היו סביב בוגרים, בהכשרה, הקורס הבא שנפתח הוא סביב נוער.
רחלי שטרן: בשנת 2022 אז גם אנחנו נמשיך בהכשרה וגם בהטמעות והדרכות בתוך המסגרות, שזה אני חושבת, אחד הצרכים המשמעותיים שעולים, שמעבר להכשרה תהיה הדרכה שוטפת לצוותים מכיוון שההתמודדות והטיפול הם מורכבים וצריך לתת תשומות ייעודיות לזה.
רחלי שטרן: אז זה אחד הנושאים שאנחנו נמשיך בשנה הבאה.
רחלי שטרן: אני כן אגיד שעכשיו גם נפתח קורס דומה בתחום עם "שער מנשה", אמור להיפתח גם בקריה האקדמית "אונו", אני מקווה שזה ייפתח, יחד עם ארגון מרכזי הסיוע, גם קורס לטיפול יותר בתחום האלמנטים השיקומיים, בסל שיקום הסביבה, האוכלוסייה שזקוקה לשיקום הייחודי הזה והמחלקה לאלימות במשפחה מקדמת קורס דיגיטלי יחד עם "קמפוס IL", הלאה.
עאידה תומא סלימאן: לא, פשוט אי אפשר.
עאידה תומא סלימאן: כמה קורסים בשנה זה.
עאידה תומא סלימאן: .. אני רוצה יותר.
עאידה תומא סלימאן: תשמעו, קורסי הכשרה זה אלף-בית.
עאידה תומא סלימאן: אני לא תיארתי לעצמי שיש על זה.
עאידה תומא סלימאן: זה אמור להיות בילד אין בכל מערכת, שמעבירים קורסי הכשרה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע מה השתנה בשנתיים האחרונות.
רחלי שטרן: אני חושבת שבשנתיים האחרונות יש הרבה יותר ממה שהיה לפני.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת על הכשרה.
עאידה תומא סלימאן: אני מדבר על העובדה, למשל, אני רוצה שתגיעי גם לקווים המנחים, גם לאיך מטפלים בתלונות כאשר זה בתוך המערכת.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה לא המערכת כספקית שירות, אלא גם המערכת שיש בה אופציה של פגיעה ואיך מטפלים בזה בתוך המערכת.
רחלי שטרן: אוקיי, אז אני אענה על זה עוד רגע.
רחלי שטרן: כמו שד"ר בועז לב אמר, אנחנו בשנת 2022 נכניס את הנושא של הטרדות מיניות שיוטמע גם בתוך מהלך הבקרות בכלל מערכת הבריאות וגם בתוך בריאות הנפש.
רחלי שטרן: אני אגיד לגבי שאלתך לגבי איך מטפלים, יש את הנוהל שהוציא ד"ר רוני גמזו בשנת 2012, של טיפול בחשד לאלימות כנגד חסרי ישע, שבתוכו הוא מכליל את האנשים שנמצאים בבתי חולים - - -
עאידה תומא סלימאן: 2012?
רחלי שטרן: אני חושבת שכן, 2012.
עאידה תומא סלימאן: אתן רוצות להגיד לי שהנוהל שעבדתן עליו עם הוועדה והיה אמור להיות מוכן?
רחלי שטרן: לא לא לא, זה נוהל אחר שד"ר רוני גמזו הוציא בשנת 2012.
רחלי שטרן: זה היה בעקבות אירועי "נווה יעקוב", שהוא הגדיר בעצם אנשים שנמצאים בתוך המערכת הפסיכיאטרית כחסרי ישע וכאשר קורה אירוע, איך לטפל באירוע.