GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יערה מן: כרגע אין מענה טוב במתווה לנשים מעל גיל 60 שלא עובדות.
יערה מן: אני לא מצליחה להבין – כמובן שאף אחת לא מצליחה להבין, כי המתווה עוד לא ברור לנו – אבל ממה שראיתי וקראתי, מכירה ומבינה, אני לא מבינה מה המענה לאישה שהייתה כבר בת 60, מיצתה את זכויותיה לקצבת דמי אבטלה ומה היא אמורה לעשות עכשיו כשנדחית לה קצבת הזקנה.
יערה מן: לדעתי זו הקבוצה שבה צריך להתמקד עכשיו, כי שם יש הכי פחות מענה במתווה הנוכחי.
יערה מן: אמירה אחרונה על המתווה בכלל.
יערה מן: יש כאן איזשהו ניסיון לקבל החלטה עכשיו, להגיד שזו העלאה של גיל הפרישה לגיל 65, כרגע על פני 11 שנים, כל מיני צעדים משלימים כך או אחרת ויהיה בסדר.
יערה מן: אין בדרך שום מקום שבו הכנסת יכולה לעצור את הדבר הזה ולבדוק אם באמת בסדר, אם באמת הרפורמה הזאת השיגה את מה שהיא נועדה להשיג.
יערה מן: שיעור התעסוקה של נשים בגיל מבוגר גדל, אבל מצד שני האם באמת הנשים האלה שאנחנו דואגות להן המענים המשלימים אכן תומכים בהן ובאמת מצליחים לתת להן מענה.
יערה מן: הבטחת הכנסה היא דוגמה מצוינת – הוחלט להגדיל את הבטחת ההכנסה לנשים שזכאיות להבטחת הכנסה.
יערה מן: שוב, אלה הנשים הכי עניות בישראל.
יערה מן: הוחלט להגדיל את קצבת הבטחת ההכנסה שלהן לחמש שנים, מגיל 62, כלומר לקבוצה קטנה מאוד של נשים ולמספר מועט של חודשים, ואחרי חמש שנים להפסיק.
יערה מן: זה בלי להגיד שנפסיק אם נראה שיש פחות נשים כאלה, כלומר בלי בכלל לבדוק, אלא אוטומטית נפסיק את ההטבה.
יערה מן: אני לא חושבת שזו דרך לבנות מתווה שהוא ארוך טווח.
יערה מן: אם באמת המטרה היא לא לחסוך כסף, אלא להיטיב עם נשים, אז צריך לעצור עצירות ולא רק עצירות שהכנסת יכולה לשמוע ולקבל דיווח, אלא עצירות שהכנסת יכולה לעצור את המתווה אם הוא לא מצליח להשיג את המטרות שלו ואם הוא עושה יותר נזק מתועלת.
עאידה תומא סלימאן: בעניין האפשרות לעצור – שמתי לב שמדובר על כך שמגיעים ומדווחים לכנסת, בלי שום סמכות לפיה הכנסת תוכל או לעצור או לשנות תוך כדי.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו אחת הדרישות שצריך לאמץ, כי מוצע לעשות צעד שישפיע על חיי נשים.
עאידה תומא סלימאן: כדאי מאוד, עם כל הניסיון שלנו גם בענייני הכשרות מקצועיות וגם בחלק מההחלטות שמתקבלות כמו ההחלטה של חמש שנים – מי אומר שאחר כך מספר הנשים שמקבלות יפחת, כי יוצאים מנקודות הנחה שלא בהכרח זה מה שיקרה – להשאיר את היד על הדופק ועם סמכות לעצור את זה.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר עדי ברנדר, מחטיבת המחקר בבנק ישראל, בבקשה.
ד"ר עדי ברנדר: תודה רבה, יושבת הראש.
ד"ר עדי ברנדר: אנחנו, בבנק ישראל, ליווינו את המתווה הזה לאורך הרבה מאוד מהשנים האחרונות ואנחנו חושבים שהמתווה המתוקן, גם לפי הניסיון של הרבה מאוד מחקרים שעשינו לאורך השנים על ההעלאה הקודמת של גיל הפרישה וגם על סמך ניתוחים שאספנו מהעולם, צפוי שתהיה לו השפעה חיובית משמעותית על התעסוקה של נשים בגיל 55 פלוס, על המצב האקטוארי של המוסד לביטוח לאומי וגם על ההכנסות של משקי בית רבים בשנים שלפני ואחרי גיל הפרישה.
ד"ר עדי ברנדר: לכן בנק ישראל תומך במתווה שהממשלה מציעה כעת.
ד"ר עדי ברנדר: אני גם אתייחס לחלק מהחולשות שהיו ותוקנו, כי אני חושב שמרבית הדיון, בוודאי היום, התמקד באלה.
ד"ר עדי ברנדר: קודם כול, מצאנו שהעלאת גיל הפרישה בשנים 2004 עד 2008 תרמה רבות להעלאת שיעור התעסוקה בקרב האוכלוסייה המבוגרת.
ד"ר עדי ברנדר: חשוב להגיד שההשפעה לא הייתה רק בקרב הנשים והגברים שהועלה להם גיל הפרישה, אלא זה השפיע גם על השנתונים הצעירים יותר בהתחלה.
ד"ר עדי ברנדר: כלומר, אנשים ידעו להתאים את התעסוקה שלהם מתוך הבנה שגיל הפרישה נדחה.
ד"ר עדי ברנדר: אחר כך ראינו שזה השפיע גם הגילים המבוגרים יותר, כלומר אנשים שהמשיכו לעבוד מגיל 65 עד 67 או 60 עד 62, אם מדובר בנשים, גם המשיכו לעבוד בשיעורים גבוהים יותר בשנים שלאחר מכן.
ד"ר עדי ברנדר: לכן ההשפעה היא הרבה יותר רחבה מאשר כאשר מסתכלים באופן מאוד-מאוד ממוקד על הצד הטכני של התהליך.
ד"ר עדי ברנדר: כמובן שמצאנו – אני חושב שיש הבנה של כולם לזה – שהתרחבות התעסוקה גם לוותה בהגדלת הפנסיות של העובדים והעובדות ובמרבית המקרים גם בגידול משמעותי של ההכנסות מעבודה, כי אנשים שעשו את מסלול הקריירה שלהם מחדש באותה תקופה, התאימו את ההתנהגות ואת שעות העבודה, את המקצועות שהם בוחרים להישאר בהם וכך הלאה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו בשלב שבו אנחנו יודעים את הצדדים החיובים שיש לעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מודאגות מההשלכות השליליות על קבוצות שונות באוכלוסייה.
עאידה תומא סלימאן: האם בנק ישראל דאג גם לבדוק את זה?
עאידה תומא סלימאן: האם יש לכם תוצאות לבדיקות האלה?
ד"ר עדי ברנדר: כן.
ד"ר עדי ברנדר: זה היה אמור להיות המשפט הבא שלי.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאני אף פעם לא אהיה עשירה, כי אין לי סבלנות.
ד"ר עדי ברנדר: לצד היתרונות של העלאת המתווה, הנתונים מגלים שיש קבוצה לא מבוטלת של נשים שלא עבדו לפני העלאת גיל הפרישה, והקבוצה הזאת נפגעה מהעלאה שלו.
ד"ר עדי ברנדר: זה עלה בניתוחים שעשינו בפעם הקודמת וזה נבע כמובן מהפסד קצבת הזקנה.
ד"ר עדי ברנדר: ראינו שחלק לא מבוטל מאותה קבוצה קיבל מענה באמצעות קצבאות אחרות, אם זה השלמת הכנסה או הבטחת הכנסה.
ד"ר עדי ברנדר: חלק מהנשים והגברים עברו לקצבאות נכות, אבל בהחלט זיהינו שעדיין נותרה קבוצה שנפגעה כתוצאה מהתהליך.
ד"ר עדי ברנדר: חשוב להגיד שהקבוצה של אלה שלא עבדו לפני העלאת גיל הפרישה הולכת ומצטמצמת בקצב מהיר מאוד לאורך השנים, כי כאשר דיברנו על השנים 2004 עד 2008 שיעורי התעסוקה של נשים לאורך כל הקריירה, זה לא היה תוצאה ישירה של המהלך, אלא נשים בקבוצות הגיל האלה, בשנתונים האלה, עבדו הרבה פחות מאשר הדור שמגיע היום לגיל פרישה.
ד"ר עדי ברנדר: לכן הקבוצה הזאת מצטמצמת.
ד"ר עדי ברנדר: בהקשר הזה חשוב מאוד לתת מענה לקבוצה הזאת.
ד"ר עדי ברנדר: מה שאנחנו רואים במתווה הנוכחי, והתעקשנו על זה גם בוועדה שמינה השר כחלון והיינו חברים בה וגם בדיונים בהמשך, שהפעם ניתן מענה הרבה יותר ממוקד והרבה יותר איכותי מאשר הוצע בעבר.
ד"ר עדי ברנדר: חשבנו שבסבב הקודם ההמלצות היו צנועות מאוד, הפעם נכללים צעדים משמעותיים והם ממוקדים הרבה יותר נכון.
ד"ר עדי ברנדר: קודם כול, לסייע לנשים שעוד ממשיכות לעבוד בשכר נמוך.
ד"ר עדי ברנדר: הנשים האלה מקבלות עכשיו מענה באמצעות מענק העבודה, מענק שסדרי הגודל שלו מגיעים עד 500 שקלים, וזה עוד לפני ההכפלה של הסכומים שמוצעת.
ד"ר עדי ברנדר: אכן, גם אנחנו לא ראינו את החלוקה של אותם 130 מיליון שקלים נוספים, אבל בהחלט יש פה תוספת שמצמצמת את הפגיעה.
ד"ר עדי ברנדר: הנושא שאנחנו רואים כחשוב מאוד והוא לטעמנו כנראה הפתרון האפקטיבי היחידי לנושא של נשים שמגיעות שחוקות מעבודה מתמשכת באותו מקצוע.
ד"ר עדי ברנדר: אני לא בטוח שהדיון הנכון הוא על מקצועות שוחקים כמו על אנשים שחוקים שמגיעים לגיל פרישה.
ד"ר עדי ברנדר: זה גם עלה בוועדה הזאת בדיונים בסבב הקודם כשהסוגיה זאת עלתה לדיון.
ד"ר עדי ברנדר: הדרך הנכונה היא לתת בשלב מוקדם מספיק, בגיל 50 פלוס, את היכולת לבצע הכשרות מקצועיות מתאימות, ויהיה צריך לדאוג שהמערך הוא אכן איכותי ולא מתבסס רק על המערכים שיש היום.
ד"ר עדי ברנדר: אבל היכולת לבצע את ההסבה המקצועית בשלב הזה ולהתחיל כשיש עוד אופק קריירה של 10 עד 15 שנים, זה הזמן הנכון, כי הסבה מקצועית בגיל 61 היא כנראה לא מאוד אפקטיבית כשלאנשים אין את האופק.
ד"ר עדי ברנדר: אלה הדברים שאנחנו רואים כמובן ביחד עם העלאת ה-disregard, דמי אבטלה לנשים שלא יצליחו להמשיך לעבוד.
ד"ר עדי ברנדר: זה מייצר איזשהו מכלול של צעדים, שמצד אחד גם יגדילו את התעסוקה וגם יסייעו לצמצם את הגירעון האקטוארי של הביטוח הלאומי, אבל גם נותן מענה לקבוצות גדולות של נשים ומצמצם יחסית את הקבוצה שנפגעת בצורה משמעותית מהמהלך הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לאפשר לנציגי משרד הכלכלה לדבר, משום שהנושא של הכשרות מקצועיות על מספר פעמים בדיון הזה וגם בדיון הקודם.
עאידה תומא סלימאן: ביקשנו לדעת איזה סוג של הכשרות, איך הם מתכוננים.
עאידה תומא סלימאן: יוליה איתן, מנהלת מינהל תעסוקת אוכלוסיות, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: בישיבה הקודמת שאלנו ונאמר לנו שעדיין אין תוכנית, שעוד לא התחלתם לעבוד על תוכנית ושאתם מחכים לחקיקה עצמה כדי שתוכלו להתכונן ולבנות תוכנית בעניין ההכשרות המקצועיות.
עאידה תומא סלימאן: האם העמדה השתנתה?
עאידה תומא סלימאן: האם פיתחתם משהו?
עאידה תומא סלימאן: מה יש לך להוסיף לנו?
עאידה תומא סלימאן: איך אתם הולכים להתמודד עם קשיים, כמו מקצועות שוחקים ושלא לחכות לרגע האחרון כדי להתחיל הכשרות מקצועיות בגיל מאוד מתקדם, לקראת גיל הפרישה, אלא להתחיל את זה יותר מוקדם?
עאידה תומא סלימאן: נא להתמקד תוך שלוש דקות, ואם תצטרכי יותר – אהיה נדיבה.
יוליה איתן: תודה, גברתי היושבת-ראש.
יוליה איתן: משרד הכלכלה יחד עם שותפים נוספים בממשלה – המשרד לשוויון חברתי – נערך מזה תקופה לסוגיה של הזדקנות האוכלוסייה ותעסוקת מבוגרים.
יוליה איתן: התוכניות שנבנו עד כה מניחות תשתית תפעולית וביצועית כדי לאפשר את הפעילות הזאת.
יוליה איתן: אנחנו מפעילים כבר היום מערך של סיוע והשתלבות מחדש בשוק העבודה, בחלוקה הגילאית בינינו לבין המשרד לשוויון חברתי.
יוליה איתן: קיימת תוכנית מאוד מסודרת לעניין השתלבות בתעסוקה, הכשרות, הסבות, סיוע וליווי החל מגיל 45.
יוליה איתן: אני רוצה לציין שבכל הדיונים אנחנו אלה שמניפים את הדגל ואומרים שאנחנו צריכים להיערך לגיל פרישה כמה שיותר מוקדם ולתת אופק תעסוקתי גם לנשים וגם למעסיקים, על מנת שירצו להעסיק את אותה אישה כבר בגיל צעיר יותר.
יוליה איתן: כבר היום התוכניות שלנו נמצאות ופרוסות בשטח.
יוליה איתן: יש שמונה מוקדים עירוניים שבהם מתקיימות תוכניות פיזיות בנוסף למרכז ארצי של סיוע דיגיטלי וטלפוני, בנוסף ל-51 מרכזי הכוון תעסוקתי שנמצאים בלב האוכלוסייה, כולל להתאמות דמוגרפיות, גם בחברה הערבית וגם בחברה החרדית.
יוליה איתן: התוכניות שלנו הן בסיוע ושיתוף פעולה עם ג'וינט, טבת ואשל.
יוליה איתן: פיתחנו מערכי הכשרה מותאמים לאוכלוסייה המבוגרת.
יוליה איתן: אני מציינת את זה, כי זה לא מובן מאליו.
יוליה איתן: לא כל הכשרה מתאימה, בטח לא לגילאים המבוגרים, ולכן נדרשנו לפתח הכשרות, אותם אני אחלק לשלושה סוגים: א.
יוליה איתן: יש את הנושא של הכשרות יחד עם מעסיק.
יוליה איתן: הרבה פעמים אנחנו מזהים קבוצה של מבוגרים שהם לקראת פרישה או שאנחנו מזהים שהם הגיעו לנקודת שחיקה שהיא רלוונטית לנושא או לסיטואציה הייחודית של אותה פירמה ובונים יחד איתם הכשרה; ב.
יוליה איתן: יש הכשרות שנעשות בשוק הפתוח מול ספקים עסקיים שיש להם מומחיות ביצירת מענים.
יוליה איתן: זה עתה סיימנו הכשרה עם חברת ג'ולט - קודם לכן ביקשו חברות הכנסת דוגמאות והמחשות לסוגי ההכשרות – סביב כל מקצועות התמיכה והאדמיניסטרציה לליווי של מערך ההיי-טק.
יוליה איתן: אנחנו רואים שם הצלחות בהשתלבות גם בליווי של מערך המכירות וגם סיוע וקידום של מענה אדמיניסטרטיבי וניהול פרויקטים ולוגיסטיקה, ניהולי מחסן; ג.
יוליה איתן: הכשרות מרוכזות.
יוליה איתן: זה תהליך שנעשה עם משרד החינוך למשל.
יוליה איתן: נבנה מתווה שבו יש קבוצה גדולה וצורך מאוד גדול של מעסיק לקלוט עובדים ואז אנחנו מפתחים מענה מרוכז שבו אנחנו עושים ממש tailor made בהתאם לצורכי המעסיק.
יוליה איתן: יש שיתוף פעולה משמעותי גם עם משרד החינוך וגם עם משרד הבריאות.
יוליה איתן: לשאלתכן על הדוגמאות וההמחשות – נשים, כגברים, יש להן כישורים ורצונות שונים ואנחנו מנסים להתאים את עצמנו בלייצר מענים מתאימים והולמים.
עאידה תומא סלימאן: כדי לקבל קצת פרופורציה, לגבי כל המערכת הזאת שדיברת עליה, על שלושת הסוגים השונים – כמה אנשים נהנו בשנה האחרונה מההדרכות וההכשרות האלה?
יוליה איתן: כ-3,000 איש במצטבר בתוכנית של "אמצע הדרך".
יוליה איתן: שוב, המענה היום תואם את התקציב שמוקצה לעניין.
יוליה איתן: חלק מההישגים המשמעותיים של המתווה שכרגע דנים בו הם באמצעות הקצאת תקציב ייעודי, משמעותי, לאורך זמן, לטובת המערך הזה.
יוליה איתן: אנחנו ממתינים ומאוד מצפים לאישור התקציב, על מנת להרחיב את המענה והנגשתו לקבוצות גדולות יותר של משתמשים ומשתתפים.
עאידה תומא סלימאן: מה אחוז ההשמה?
יוליה איתן: כ-53% השמה.
יוליה איתן: אלה שיעורים גבוהים.
יוליה איתן: יש פה גם סלקציה עצמית.
יוליה איתן: אפשר לדבר פה על מדוע אנחנו עומדים על זה, כ-53%, כשהשכר בתוכניות הייעודיות והמותאמות הוא מעל השכר הממוצע.
עאידה תומא סלימאן: את יכולה לומר כמה מתוך ה-3,000 הם ערבים או ערביות?
יוליה איתן: לא בשלוף.
יוליה איתן: אני יכולה לבדוק ולהעביר את הנתון לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אודה לך מאוד.
עאידה תומא סלימאן: יעל חסון, מרכז אדווה, בבקשה.
ד"ר יעל חסון: תודה רבה.
ד"ר יעל חסון: אני לא אחזור על מה שכבר נאמר, אני מצטרפת לכל הדברים שאמרה קודם יערה מן.
ד"ר יעל חסון: המתווה הזה הוא אולי מתווה משופר ביחס למה שהיה קודם בחוק ההסדרים, אבל הוא עדיין בפער מאוד גדול, למשל מהמתווה שהוצג על ידי המשרד לשוויון חברתי וגובש ביחד עם ארגוני הנשים.
ד"ר יעל חסון: אני לא רואה בכלל, וגם לא דובר פה וגם לא קיים במתווה, שום התייחסות לכל מה שקשור לצמצום הפערים בגילאי העבודה, משהו שהמתווה של המשרד לשוויון חברתי התייחס אליו והמתווה הנוכחי לא מתייחס אליו בכלל.
ד"ר יעל חסון: עלו הצעות להשקיע יותר, למשל במעונות יום, בחופשות לידה לגברים, כל הדבר הזה כאילו יצא מהדיון ולא מדובר בכלל, למרות שאנחנו יודעות שהפערים לא נוצרים בגיל הפרישה.
ד"ר יעל חסון: אני רוצה להעלות נקודה אחת שלא דוברה בכלל ונראה לי חשוב שחברות הכנסת ילמדו אותה ויצטרפו למאבק להוציא גם אותה מחוק ההסדרים.
ד"ר יעל חסון: אני מתכוונת לסעיף נוסף שנמצא בחוק ההסדרים וכאילו לא קשור, אבל כן קשור לנושא שאנחנו מדברים עליו עכשיו, וזה הניסיון לבטל את ההסדר לפיו 30% מהחיסכון הפנסיוני של עובדות ועובדים בישראל מושקעים באגרות חוב ממשלתיות מיועדות שנושאות ריבית שנתית מובטחת.
ד"ר יעל חסון: למעשה מה שהאוצר מציע עכשיו זה להשקיע את כל כספי החיסכון הפנסיוני שלנו בשוק ההון.
ד"ר יעל חסון: כביכול לא קשור לדיון שאנחנו דנות בו כרגע, אבל אם מבטיחים לנו שהמתווה הנוכחי והעלאת גיל הזכאות וכל מה שאנחנו מדברים עליו ישפרו את המצב הפנסיוני של נשים מצד אחד, אבל מצד אחר מסכנים את הפנסיות שלנו ולמעשה משקיעים את כספי החיסכון שלנו בשוק ההון, יש פה איזושהי בעיה.
ד"ר יעל חסון: אני חושבת שזה סעיף מאוד-מאוד גדול ומשמעותי שגם הוא לא ראוי להיות בתוך חוק ההסדרים וצריך להיאבק להוציא גם אותו.
עאידה תומא סלימאן: את צודקת במאה אחוז, כי בסופו של דבר זה סיכון גבוה מאוד לכספי החסכונות והפנסיות כאשר מעבירים את הכול להשקעה בשוק ההון, וכאשר מבקשים מאנשים לדחות את קבלתם – מעלה את הסיכון אפילו יותר.
עאידה תומא סלימאן: גב' יפית בר, מנהלת תחום תעסוקה, המשרד לשוויון חברתי.
יפית בר: שלום לכולם.
יפית בר: אנחנו מדברים בתעסוקה מעבר למה שהוצג על ידי משרד העבודה או משרד הכלכלה היום.
יפית בר: אנחנו מדברים על תעסוקה לגילאי 60 פלוס.
יפית בר: המשרד לשוויון חברתי כבר עם התמודדות בעליית תוחלת החיים שם את נושא תעסוקת מבוגרים בראש מעייניו.
יפית בר: זה החל בהחלטת ממשלה שהתקבלה בדצמבר 2015, מה שהוביל אותנו לפיתוח תוכניות ייעודיות לסיוע לאזרחים בני 60 פלוס להשתלבות בשוק העבודה, כאלה שמעוניינים וצריכים להשתלב בשוק העבודה.
יפית בר: אנחנו מדברים על תוכניות ייעודיות במרכזי תעסוקה שמפוזרים ברחבי הארץ ונותנים סיוע בהכשרות לכישורים רכים, אם זה חיזוק הביטחון העצמי, אם זה אנגלית, כישורי מחשב וכן סיוע בריענון ובכתיבת קורות חיים, הכנה לריאיון עבודה ושיח ישיר מול מעסיקים להסרת חסמים.
יפית בר: המשרד הקים אתר ייעודי שנקרא "דרוש ניסיון", יחד עם עמותת "והדרת" לחיפוש עבודה למבוגרים.
יפית בר: העשייה הזאת אף התרחבה השנה עם מכרז מאוד-מאוד גדול, כדי להרחיב המענים בצורה רחבה יותר עם שתי חברות כוח אדם מאוד-מאוד גדולות בארץ.
יפית בר: אני אציין שאנחנו לא יודעים איזה אנשים מגיעים לתוכניות האלה, אבל יכול להיות שחלקם הם גם ממקצועות שוחקים.
יפית בר: בדקנו מי האוכלוסייה שמגיעה לחפש עבודה וראינו שיותר מ-70% מחפשים עבודה מסיבות כלכליות, כאשר זה מתחלק לשני חלקים: חצי מהם מחפשים לעבוד, מכיוון שגם קצבת הזיקנה וגם התנאים האחרים שמגיעים להם לא מאפשרים מבחינה כלכלית להרים את הראש מעל המים; החלק השני מחפשים לעבוד, כדי לשמור על רמת חיים שהיו רגילים עליה עד היום.
יפית בר: בנוסף, המשרד, יחד עם נציבות שירות המדינה, פעל בתוך שירות המדינה לפתוח גם משרות ייעודיות לאזרחים ותיקים.
יפית בר: התחלנו עם תקנים קטנים וכבר לפני פחות משנה הגדלנו את כמות התקנים ל-400 תקנים בתוך שירות המדינה.
יפית בר: המטרה היא גם לייצר הזדמנויות תעסוקה שלא היו קיימות בעבר.
יפית בר: מעבר לזה, לשיתוף פעולה גם עם משרד העבודה בתהליכים מאוד-מאוד מורכבים, מה שאנחנו קוראים "תהליכים למניעה", כפי שציינה יוליה איתן.
יפית בר: לא כדאי לטפל בבעיה ברגע שהיא מתחילה, אלא להשתדל למנוע אותה, וזה גם עם תעסוקה בגילאים צעירים יותר.
יפית בר: אני אציין שבוועדת אקשטיין אף הצבנו יעדים לגילאי 67 עד 74, יעדים למדידה של תעסוקה גם לאחר גיל פרישה, כי אנחנו רואים בתעסוקה צורך ולאו דווקא רק מענה להיבטים כלכליים, אלא גם לביטחון ולתחושת ערך משמעותי בגילאים הללו.
עאידה תומא סלימאן: אתם תהיו שותפים עם משרד הכלכלה בביצוע של ההכשרות שקשורות להעלאת גיל פרישה?
יפית בר: רוב נושא ההכשרות יושב תחת זרוע העבודה במשרד הכלכלה.
יפית בר: אנחנו משתמשים בהכשרות אלה להנגיש אותם למשתתפים בתוכניות השונות שאנחנו מפעילים.
עאידה תומא סלימאן: אם כך, למעשה אתם מהווים רק קשר בין התוכניות שלכם לתוכניות של משרד הכלכלה.
יפית בר: זה נכון לגבי ההכשרות.
יפית בר: יש גם הכשרות שאנחנו מייצרים בתוך התוכניות, הכשרות ייעודיות, חלקן בדומה למה שיוליה ציינה, בהכשרות ייעודיות עם המעסיקים.
יפית בר: יחד עם זאת, נושא שאנחנו מאוד-מאוד מקדמים זה נושא של עבודה מול מעסיקים, לעידוד של תעסוקת מבוגרים, להסרת חסמים, סטריאוטיפים ומלחמה בגילנות.
יפית בר: רק לא מזמן היה קמפיין מאוד-מאוד חשוב על נושא של גיוון גילי במקום העבודה.
יפית בר: זאת אומרת, אנחנו עובדים להסרת חסמים.
יפית בר: גם נושא ה-disregard הוא נושא שאנחנו נלחמנו עבורו.
יפית בר: הכול כדי לאפשר לאנשים שרוצים ויכולים להשתלב לקבל את כל הכלים.
עאידה תומא סלימאן: גברת ישראל שטיר, חברת נשיאות לשכות המסחר, בבקשה.
ישראלה שטיר: שלום לכבוד יושבת הראש.
ישראלה שטיר: אני שמחה שנתתם לי אפשרות לדבר.
ישראלה שטיר: אני יושבת ראש ועדת העבודה באיגוד לשכות המסחר.
ישראלה שטיר: אני אישה ואני בעד העלאת גיל הפרישה של נשים וגברים ל-70.
ישראלה שטיר: אנחנו בעד המהלך של העלאת גיל הפרישה.
ישראלה שטיר: הדיונים שהתנהלו עד עכשיו, הייתי גם בדיון הקודם, מדברים על נשים במקצועות שוחקים, שאין ספק שצריך לתת עליהן את הדעת ולטפל בהן.
ישראלה שטיר: אבל אם היינו שואלים את רוב הנשים האחרות, היו עושים שאלון והיו שואלים אותן אם הן רוצות לפרוש בגיל 62 או 64, כולן היו אומרות שהן רוצות בגיל 67, כמו הגברים, ואפילו יותר מזה.
ישראלה שטיר: אני דוגמה קלאסית - - -
עאידה תומא סלימאן: מעניין למה לא נעשה השאלון הזה אף פעם.
עאידה תומא סלימאן: הייתי בעד שיעשו שאלון כזה.
עאידה תומא סלימאן: מעניין למה כל האנשים שעוסקים ורוצים ומסבירים כמה הנשים רוצות את זה, לא מעיזים לעשות שאלון כזה.
ישראלה שטיר: אז אני אומרת לך, גברתי היושבת-ראש, שאני עברתי את גיל 70 ואם לא היה לי עסק שלי שבו אני יכולה להמשיך לעבוד בו, יכול להיות שהיו רוצים להיפטר ממני או לשלוח אותי לפנסיה.
ישראלה שטיר: אין לי שום עניין.
ישראלה שטיר: זה נותן לי חיות, זה נותן לי אפשרות להרוויח יותר כסף, זה נותן לי אפשרות לאסוף יותר כסף לפנסיה.
ישראלה שטיר: עם עליית תוחלת החיים, אני חושבת שזה ממש הכרחי.
עאידה תומא סלימאן: בואי נתמקד.
עאידה תומא סלימאן: המטרה העיקרית היא לדבר על כך שיש קבוצות של נשים שייפגעו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מתמקדות בניסיון למצוא פתרונות לנשים האלה.
עאידה תומא סלימאן: כל הכבוד לנשים שהצליחו בחיים, השיגו משרות או עסקים והן יכולות להמשיך לעבוד, אני מאוד שמחה על זה.
עאידה תומא סלימאן: אמרתי, יכול להיות שאני אשתייך לקבוצה הזאת באיזשהו שלב, אבל בואו נחשוב על אלה שלא התמזל מזלן כמונו.
ישראלה שטיר: אני חושבת שצריך לטפל באותן נשים כדי שהן לא תיפגענה ויתר המשק, עם עליית תוחלת החיים, צריכים להחליט על העלאת גיל הפנסיה.
ישראלה שטיר: יכול להיות שזה צריך להיות גיל 70 גם לגברים וגם לנשים.
ישראלה שטיר: זה מה שרציתי להוסיף, ובנימה אופטימית אני מאחלת לכם גמר חתימה טובה.
עאידה תומא סלימאן: אפרופו שאלון, לפני יומיים מישהי אמרה לי שעוד מעט נגיע למצב שביום עבודה מסוים ניפרד מכל העובדים איתנו ונגיד שלום, כי כנראה למוחרת אנחנו נמות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נגיע לאיזשהו שלב שנעבוד עד היום האחרון.
עאידה תומא סלימאן: כך זה נראה עם הטייס האוטומטי של החוק הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה מאוד שלא, שיהיה לאנשים גם זמן ליהנות ולא רק לעבוד.
עאידה תומא סלימאן: אלה אלון, מנכ"לית עמותת איתך-מעכי, בבקשה.
אלה אלון: שלום לכולם.
אלה אלון: קודם כול, חשוב לראות איך ההסכמות שיושגו יתורגמו לחקיקה.
אלה אלון: אבל כבר אני אגיד שלגבי הבטחת הכנסה, מאחר שמדובר בקבוצה ממוקדת של הנשים הכי עניות שנפגעות מדחייה של קצבת הזקנה, אני לא רואה סיבה למה שהן לא יקבלו השלמה למלוא קצבת הזקנה שנלקחה מהן במסגרת ההגדלה של קצבת הבטחת הכנסה לחודשים שבהן תידחה קצבת הזיקנה.
אלה אלון: כמובן שצריך לראות איך הדברים באים לידי ביטוי בחקיקה.
אלה אלון: לגבי הנושא כולו – אני חושבת שחשוב להבהיר שלמעשה מדובר כאן במהלך שלוקח 1.7 מיליארד שקלים מנשים שהקצבה הזאת מהווה איזשהו פיצוי עבורן על שנים של עבודה שוחקת, גם בבית וגם בעבודה, הרבה פעמים בשכר מאוד נמוך.
אלה אלון: למעשה לוקחים מהן את הקצבה הזאת.
אלה אלון: הדבר הנכון כדי לקדם שוויון בשוק התעסוקה, שזו מחויבות של ישראל לפי אמנות בין-לאומיות ולפי היעדים הגלובליים של האו"ם לשנת 2030, במקום לקחת את הסכום הזה ולהשקיע אותו בשוויון בשוק התעסוקה בדרכים שיעל חסון הזכירה ובדרכים נוספות, אז לוקחים אותו ומעבירים למטרות אחרות.
אלה אלון: זה למעשה צעידה לאחור בהשקעה של המדינה בשוויון מגדרי.
אלה אלון: חשוב לציין שגם היום יש בעיה מאוד גדולה של הפרה של חובת הפקדה לפנסיה, במיוחד עבור נשים מוחלשות.
אלה אלון: אנחנו רואות את זה בקרב כל הפונות אלינו, אין מישהי שמופקד לה לפנסיה כמו שצריך וזו הזכות שהכי מופרת בשוק התעסוקה.
אלה אלון: זה גם משהו שצריך לטפל בו בתוך שוק התעסוקה, כדי שנשים יגיעו לגיל פרישה עם פנסיה שמאפשרת חיים בכבוד.
אלה אלון: זה משהו שצריך לתת גם עליו את הדעת.
אלה אלון: זה אחד הדברים שאפשר היה לעשות במסגרת התקציב הזה שנחסך.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לומר שגם עסקנו בכל הנושא של אכיפה והרבה מהתלונות של נשים היו דווקא בנושא של פנסיה.
עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת את כל הדיונים שהתקיימו על מנהלות משפחתונים.
עאידה תומא סלימאן: בדיוק עכשיו חשבתי על מנהלות משפחתון שהעבודה שלהן כל כך קשה, עם חמישה תינוקות, רובן בלי שום תוכנית פנסיה.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו אנחנו אומרים להן שהן יצטרכו לעבוד שלוש שנים נוספות, כאשר לצערי הן לא מקבלות שום כיסוי לזכויות האלה שלהן.
עאידה תומא סלימאן: גברת מאירה בסוק, בבקשה.
מאירה בסוק: שלום לכולם.
מאירה בסוק: יש לי כמה הערות: אנו בנעמ"ת עוקבות אחרי כל נושא גיל הפרישה כבר שנים.
מאירה בסוק: לפני מספר שנים עשינו איזושהי בדיקה וגילינו שרוב הנשים ממשיכות לעבוד.
מאירה בסוק: כל הזמן אמרו שהפנסיות הוותיקות מפסידות כסף וכו' ואז עשינו בדיקה וראינו שרוב הנשים ממשיכות לעבוד.
מאירה בסוק: יצא שהפנסיות הוותיקות סתם אומרות את הדברים האלה – ראינו את זה גם אצל חיים כץ בוועדות השונות – והנשים ממשיכות לעבוד.
מאירה בסוק: כל הקטע הזה שצריך לגרוע מהן, כי נשים יוצאות בגיל 62, אינו נכון, כי רובן ממשיכות לעבוד.
מאירה בסוק: הערה שנייה – יש נשים שיכולות לעבוד עד גיל 67 ויותר, אבל לא עליהן אנחנו מדברות.
מאירה בסוק: אנחנו מדברות על נשים שבגיל 54 או 53 כבר מעזיבים אותן.
מאירה בסוק: הן לא רוצות לעזוב את העבודה, אבל מעזיבים אותן.
מאירה בסוק: מה עושים איתן?
מאירה בסוק: אף פעם לא נאמר בשום מקום – האוצר לא עשה בדיקה, בנק ישראל לא עשה בדיקה – על כמה נשים אנחנו מדברים, על איזה אחוז באוכלוסייה אנחנו מדברים שמפוטרות בגילאים האלה.
מאירה בסוק: ואז מה, מאריכים להן את התקופה עד לקצבת הזיקנה, ומה הן יעשו?
מאירה בסוק: בהצעות הקודמות היה מדובר על לתת להן דמי אבטלה במשך 24 חודשים.
מאירה בסוק: אני לא יודעת אם זה מתקיים עכשיו.
מאירה בסוק: יש הרבה דברים טובים שעשו, כמו מס הכנסה שלילי וכו', אבל אני לא חושבת שאפשר יהיה דרך חוק ההסדרים להגיע להסכם טוב לגבי הנשים שמפוטרות בגילאים הצעירים יותר.
מאירה בסוק: יש בעיה נוספת, נניח שלהן ייתנו הכשרות מקצועיות, אבל לא ברור לי לגבי אלה מעל גיל 60.
מאירה בסוק: לא קיבלתי כאן תשובות איזה הכשרות נותנים לנשים מעל גיל 60.
מאירה בסוק: אנחנו לא מדברים על אלה בעלות צווארון לבן, אנחנו מדברים על נשים שעבדו בסופר, שעבדו בניקיון.
מאירה בסוק: צריך לתת להן סוג של הכשרה מתאימה ולא ברור לי בכלל אם יהיה דבר כזה.
מאירה בסוק: לכן אני חושבת שהמתווה הזה מאוד-מאוד בעייתי לגבי נושא של נשים שמפוטרות בגילים פחות מגיל 60.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהדיון של היום וגם הקודם נותן דוגמה אמיתית למה צריך להמשיך לדרוש פיצול החוק הזה מחוק ההסדרים.
עאידה תומא סלימאן: ככול שאנחנו דנים יותר, אנחנו מגלים עוד דברים שצריך לעבוד עליהם וצריך לשפר ולתקן אותם ולתת להם פתרונות.
עאידה תומא סלימאן: זה חס וחלילה לא זלזול בעבודה של שום ועדה אחרת, אבל אני לא חושבת שוועדת הכספים, שצריכה תוך שישה שבועות לדון בצורה אינטנסיבית בכל הדברים שקשורים לחוק ההסדרים, תיתן את דעתה לעומק בחוק הזה.
עאידה תומא סלימאן: לכן אני חושבת שחייבים וחייבות להמשיך לדרוש את הוצאת החוק הזה מחוק ההסדרים ולהתייחס אליו כחוק נפרד.
עאידה תומא סלימאן: הייתי שמחה אם זה היה מגיע לוועדה הזאת כדי לדון בזה, אבל נמשיך לדרוש את הדרישה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת לומר שהביקורת האמיתית שלי הייתה על סוג ההסכם הפנימי בתוך הקואליציה, זה שחברות הכנסת הרימו ידיים על הבקשה לפצל את החוק הזה מחוק ההסדרים.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכן, אם החוק הזה יידון בתוך חוק ההסדרים אנחנו לא נצליח לגרום לשינויים האמיתיים שצריכים להיות.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממשרד האוצר להכין את הטבלה שביקשה חברת הכנסת יסמין פרידמן, שדרושה ונחוצה כדי להבין מה קורה עם כל השינויים שאתם חושבים עליהם או סיכמתם והחלטתם אותם.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, לקחת קבוצות שונות של נשים, קבוצות של הכנסה מסוימת, ולומר שאישה בגיל מסוים עם ממוצע שכר מסוים – אנחנו מציעים לה את החבילה.
עאידה תומא סלימאן: תלכו לפי הקבוצות שאתם דיברתם עליהן ותאמרו לנו מה הפתרונות המוצעים.
עאידה תומא סלימאן: אם יש מה שקראנו לו "כפל פתרונות", שהאישה יכולה ליהנות מהם, שגם זה יהיה מצוין, כדי שהאישה תוכל לגשת לזה ולזה, שהיא תוכל לקבל הכשרה מקצועית וגם דברים אחרים.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לעשות את זה ולהגיש לנו את זה כמה שיותר מהר, תוך שבוע, כדי להבין מה קורה עם קבוצות הנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני נפעל לעשות שינוי בהצעת החוק כך שלכנסת תהיה יותר שליטה ובקרה על הביצוע, אם וכאשר יעבור החוק, ותוכל אפילו גם לעצור תהליכים שמוכח שהם לא מביאים את הפתרונות שייחלנו להם בצורה כלשהי.
עאידה תומא סלימאן: יש כמה הצעות לשינויים בהצעת החוק.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרשום אותן ונעביר לאחר שיתברר סופית על התחלת הדיונים בקריאה השנייה והשלישית בחוק הזה, אם יפוצל או לא יפוצל, אם זה יהיה בוועדה זו או אחרת.
עאידה תומא סלימאן: נעביר אותן לכתובת ונמשיך לפעול בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכם ונועלת את הישיבה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-4 באוקטובר 2021.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתחיל בזה שהישיבה היום תתמקד בתנאי שכר והעסקת מטפלות-מחנכות במעונות היום, אבל לפני שאנחנו מתחילים את הדיון, שני דברים.
עאידה תומא סלימאן: היום הכנסת מציינת יום מיוחד למאבק בסרטן השד.
עאידה תומא סלימאן: אני מנצלת את ההזדמנות הזו כדי לקרוא לכל הנשים במדינת ישראל ללכת ולהיבדק, ללכת ולהגן על עצמך, וחס וחלילה, אנחנו מקוות לכל הנשים רק בריאות, אבל גם לשמור על עצמנו זה אחד מצורות החיים הבריאים.