GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיגלית בן אמור: עכשיו רק במשפט אחרון, מה שקורה שזה גם מסכן את הילדים, אין מספיק צוות.
עדנה סבג: עוד משפט, אני חייבת עוד משפט, שכרגע אין לנו עובדות לצהרונים, אין ממש סייעות.
עדנה סבג: אף אחת לא רוצה לבוא בשביל שלושים ושבעה שקלים אז זה נופל עלינו.
סיגלית בן אמור: חייבים לעשות שינוי.
עדנה סבג: נופלת עלינו העבודה הכי קשה.
עאידה תומא סלימאן: חברות, זהו.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להמשיך את הדיון.
עדנה סבג: יש לי עוד כמה דברים לומר חשובים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת ויש אחרים גם כן שיבטאו, אבל צריך לתת לכולם לדבר.
עדנה סבג: בכל אופן, תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לכן שהגעתן והיה לי חשוב להשמיע את הדברים שלכן.
עאידה תומא סלימאן: אני משאירה את הנציגים של המשרדים עוד קצת, כדי שיהיה לכם, אני מקווה, אלה שבזום ואלה שאתנו, תשובות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעידית מנהלת מרכז גאות מהסתדרות העובדים הלאומית.
עידית ליפובצקי: בוקר טוב.
עידית ליפובצקי: שמי עידית ליפובצקי מנהלת מרכז גאות בהסתדרות הלאומית.
עידית ליפובצקי: אני רוצה, קודם כל, לומר את העובדה שאנחנו מדברים על כמות מאוד מאוד גדולה של סייעות.
עידית ליפובצקי: אנחנו מדברים, פה יסכה דיברה על שלושים אלף, הערכה שלנו שזה הרבה יותר, מעל ארבעים אלף.
עידית ליפובצקי: זה כוח מאוד עצום שאנחנו בעצם נותנים בו את האוצרות שלנו, את הילדים שלנו ואת הנכדים שלנו.
עידית ליפובצקי: אין לתפקיד הזה מספיק הוקרה, אין לו שכר ראוי ואני ממש מוסיפה לדברים שנאמרו גם על ידי מזל וגם על ידי הסייעות שנמצאות פה, שמדברות מדם ליבן.
עידית ליפובצקי: מעבר לעניין השכר אנחנו מדברים גם על היחס, איך מתייחסים לאותן סייעות שלא יכולות לצאת להפסקה, שלא מקבלות את התנאים המינימליים שמגיעים להן.
עידית ליפובצקי: אנחנו מדברים עם הרבה מאוד סייעות, מאות אם לא אלפי סייעות שחברות אצלנו בהסתדרות הלאומית וחשוב לנו לבוא בקריאה בנושא השכר שהוא מאוד מאוד, אני לא יודעת באיזו מילה להשתמש, עלוב.
עידית ליפובצקי: ואני רוצה גם להדגיש את ההפרש בין דור א' לדור ב', אותן סייעות שהגיעו לפני מרץ 99' לאותן סייעות שעובדות לאחר מכן, שעושות את אותה העבודה גם את העבודה הפדגוגית, גם את העבודה שנדרשת להן בגן לניקיון ולסדר, מחליפות בימים שהגננות לא נמצאות, נמצאות בחודשי הקיץ.
עידית ליפובצקי: אנחנו לא רואים את התגמול לאותן סייעות של דור ב', שזכאיות לאותם תנאים של דור א'.
עידית ליפובצקי: לכן הקריאה שלכן, יושבת ראש הועדה, לבוא ולראות איך אנחנו בעצם מעבירים את האחריות מהשלטון המקומי, שדרך אגב, אנחנו רואים שאין אחידות.
עידית ליפובצקי: כל רשות נותנת תוספות שונות, אם זו תוספת ייחודית ואם זה תוספת מאמץ, אנחנו רואים שאין מי שבעצם יבוא ויאגד את הנושא הזה.
עידית ליפובצקי: אנחנו, ההסתדרות הלאומית, יוצאים בקריאה להקים את ארגון הגננות מהמקום שדובר פה.
עידית ליפובצקי: ברגע שיהיה להן מקום מאורגן, ברגע שתהיה התלכדות, ברגע שתהיה פה שיתוף פעולה והרצון להוביל מהליכים, נוכל לבוא ולפעול ולעשות שינוי.
עידית ליפובצקי: אני מודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לאחמד סואעד מנהל חברת גני ילדים.
עאידה תומא סלימאן: כן, אחמד, בבקשה.
אחמד סואעד: בוקר טוב.
אחמד סואעד: אני רוצה להתייחס לנקודה של "הבן החורג" של מערכת החינוך הישראלית, מה שנקרא, גני הילדים המוכרים שאינם רשמיים.
אחמד סואעד: שמעבר לנושא של השכר זו נקודה מאוד מסוכנת ואני אתן דוגמאות.
אחמד סואעד: אני, במקרה, הייתי ברשות המקומית, בה אני גר והתברר שהייתה השתלמות לסייעות גננות בנושא מתן זריקות למקרים של ילדים שאכלו אוכל שלא יכולים, ילדים רגישים.
אחמד סואעד: ושאלתי למה לא הזמינו את הסייעות של הגנים המוכשרים, מה שנקרא?
אחמד סואעד: נאמר לי שהם לא באחריות.
אחמד סואעד: זו נקודה מאוד חשובה לתקן אותה, כי מדובר, בסך הכל, בילדים של העיר, ילדים של המדינה ואי אפשר להשאיר את הגנים האלה.
אחמד סואעד: ומדובר באלפי ילדים ומאות גני ילדים בחברה הערבית, שאנחנו לא מקבלים שום שירות.
אחמד סואעד: ואני לא מדבר על דברים שעולים כסף, אני מדבר על השתלמויות, אני מדבר על כנסים, אני מדבר על כל מה שקורה בתחום הסייעות של הגנים ושל המעונות יום גם.
אחמד סואעד: כי, אנחנו, הסייעות שלנו לא משתתפות בהשתלמויות, הגנים שלנו גם לא משולבים בתוכניות ארציות כמו "אופק חדש" או יום חינוך ארוך.
אחמד סואעד: ושאנחנו באים לבקש שהפסיכולוג של הרשות יטפל בילדי הגן שלנו, נאמר לנו זה לא אחריות שלנו.
אחמד סואעד: אז צריך לקבל, אחת ולתמיד החלטה שכל הגנים - - -
עאידה תומא סלימאן: אחמד, גם הפסיכולוג הוא אומר שהילדים לא באחריות שלו?
אחמד סואעד: לא, הפסיכולוג הוא, מנהלת הרשות הפסיכולוגית ברשות אומרת הגנים האלה לא באחריות האלה ואנחנו לא מטפלים בהם.
אחמד סואעד: ואנחנו אומרים, אנחנו מוכנים לשלם כסף עבור השירות הזה, אבל חשוב לנו שהראיה תהיה כלל עירונית.
אחמד סואעד: אותו פסיכולוג שמטפל בגנים אחרים יטפל גם בגנים המוכשרים, המוכרים שאינם רשמיים.
אחמד סואעד: וזה לא רק הפסיכולוג, אלו תכניות שנכנסות לכל הגנים בעיר, הילדים שלנו לא מקבלים את השירות הזה.
אחמד סואעד: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעו"ד גיל בר טל הסתדרות המעו"ף, בבקשה אדוני.
גיל בר טל: שלום, תודה רבה לך, יו"ר הועדה.
גיל בר טל: אני יו"ר הסתדרות המעו"ף.
גיל בר טל: אני פחות אפרט על הבעיה.
גיל בר טל: רציתי לומר שבשני הסכמים קודמים הסייעות ברשויות המקומיות מאוגדות בהסתדרות המעו"ף.
גיל בר טל: יש לנו שיתוף פעולה מלא עם השלטון המקומי, והרבה מהמקרים אנחנו רואים עין בעין.
גיל בר טל: בשני הסכמים קודמים תועדפו הסייעות והתקדם שכרן.
גיל בר טל: מה שרציתי להציע זה שהועדה תעזור לנו לקבוע שמשרה מלאה לסייעת היא שלושים וחמש שעות עבודה, זה מאה אחוז.
גיל בר טל: אי אפשר לעבוד עם שלושים ילדים שמונה וחצי שעות עבודה ביום.
גיל בר טל: הסייעות הן אינן פקידות, זו עבודה פיזית עם אחריות מאוד קשה, גם גננת לא עובדת בהיקף משרה כזה.
גיל בר טל: אנחנו מבקשים שכן במשרה המלאה של סייעת בחוק יהיה שלושים וחמש שעות עבודה, מאה אחוז משרה.
גיל בר טל: אנחנו מבקשים שהתקינה בגן הילדים תעמוד על שמונה ילדים, מקסימום, בכל איש צוות.
גיל בר טל: אי אפשר ששתיים, שלוש נשות צוות יטפלו בשלושים ילדים, חלקם אינם גמולים.
גיל בר טל: אנחנו מבקשים שהגדרת התפקיד יהיה עוזרת הוראה או תומכת הוראה.
גיל בר טל: אנחנו מבקשים תוספת בגין החלפת גננת.
גיל בר טל: הרבה פעמים הגננת לא מגיעה, הסייעת עוסקת בתפקיד גננת.
גיל בר טל: אנחנו צריכים להראות לה שאנחנו מעריכים את זה, בצד האחריות יהיה לה גם תגמול של כמאתיים שקל ליום לסייעת מחליפה.
גיל בר טל: אנחנו מבקשים שבימי חופשות הגנים וחופשות הקיץ הן יהיו זכאיות גם הן לחופשה.
גיל בר טל: אם משהיא מבקשת לעבוד שיתנו לה תוספת לשכר שעה, כפי שההסתדרות מבקשת, כחמישים שקלים לשעת עבודה.
גיל בר טל: יש אפשרות שהמשרה תוכר כעבודה מועדפת, ככה ימשכו צעירים וצעירות לעסוק בה, לצורך קבלת מענק לפי סעיף 174' לחוק הביטוח הלאומי.
גיל בר טל: זה יכול לתת איזה "פוש" בלתת לבחורות ובחורים צעירים לעבוד בתחום הזה ולהקל על מצוקת כוח האדם.
גיל בר טל: אנחנו מבקשים ששכר המינימום לעובדת שמתחילה, יש לה ששת אלפים חמש מאות שקל, אחרת אף אחד לא תרצה להצטרף למעגל העובדות של תומכות הוראה.
גיל בר טל: ואם עובדת עובדת בחינוך המיוחד, צריכים לתת לה תוספת של חמישה עשר אחוז, מעבר לתוספת הרגילה.
גיל בר טל: חוץ מזה, אנחנו מבקשים סיוע משפטי.
גיל בר טל: הרבה תלונות נפתחות נגד סייעות, רבות מהן נסגרות מחוסר עניין לציבור מחוסר עניין בכלל בתיק הזה.
גיל בר טל: אנחנו צריכים להגן עליהן ואנחנו צריכים להעניק סיוע משפטי.
גיל בר טל: אנחנו מבקשים מהועדה שתגייס את משרד האוצר לעזור לשלטון המקומי ולהסתדרות המעו"ף להגיע להסכם הוגן והולם.
גיל בר טל: עכשיו, לפי דוח מבקש המדינה, יש חמשות מאות גני ילדים, חסרים יותר ממאה קלינאי וקלינאיות תקשורת.
גיל בר טל: גם שם צריך לשפר את השכר ושהוא יהיה תחרותי לשוק הפרטי.
גיל בר טל: הן לא רוצות לעבוד בשלטון המקומי בגלל השכר הנמוך ושעות העבודה הרבות.
גיל בר טל: אנחנו גם רוצים שיתנו דגש, עובדת נשחקת, יש לה מחלת מקצוע.
גיל בר טל: היא נשחקת מהר מאוד.
גיל בר טל: אנחנו מבקשים הסדר פנסיה, שיאפשר לצאת ממעגל העבודה בכבוד.
עאידה תומא סלימאן: אני שומעת פה שיש עובדות או סייעות שהן כבר בגיל של פנסיה והן עובדות כדי להשלים את ההכנסה, אז...
גיל בר טל: נכון, גברתי.
גיל בר טל: אין הסדר פנסיה מתאים, השכר היה נמוך לאורך כל השנים וכשהן יוצאות ממעגל העבודה הן לא מקבלות פנסיה ראויה.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו הן יצטרכו לחכות עוד שלוש שנים לצאת.
גיל בר טל: לכן אנחנו מבקשים לראות בהן סקטור שיוזרם לשם כסף ולתת גישור.
גיל בר טל: אישה שלא יכולה לעבוד יותר במקצוע, במקום שתחכה שלוש שנים, תהיה לה פנסיית גישור כזאת, שתאפשר לה גם תוספת, גם דמי אבטלה וגם להגיע לגיל שישים וחמש.
גיל בר טל: אנחנו ערים לעניין הזה, אנחנו מבקשים את עזרת הועדה בשיתוף פעולה בגיוס משרד האוצר והשלטון המקומי, שכבר מוכן ומבין את הבעיה.
גיל בר טל: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שנתת דרישות מאוד חשובות, וכמובן אני לא פתחתי בדיון הזה למען הדיון ורק דיון, אלא כדי שנמשיך את הדרישות האלה הלאה וננסה להשיג.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעו"ד אסנת זיו את "איתך מעכי" בבקשה גברתי.
אסנת זיו: היי, תודה רבה על הדיון החשוב הזה.
אסנת זיו: "איתך מעכי" למי שלא יודע, אנחנו בעצם מייצגות סייעות בכל המוסדות המוכרים שאינם רשמיים.
אסנת זיו: הרשמיים, הפתורים והפרטיים למעלה מעשר שנים.
אסנת זיו: יש לנו ניסיון שטח עצום עם סייעות.
אסנת זיו: "איתך מעכי" מייצגות סייעות במוסדות החינוך הרשמיים, המוכרים שאינם רשמיים הפתורים והפרטיים מזה למעלה מעשר שנים.
אסנת זיו: אנחנו בעצם מדברות את השטח ומכירות את הסייעות ואת המצוקות שלהן מקרוב.
אסנת זיו: אני לא רוצה להלאות את הועדה, כי הדברים החשובים, והאמת היא, המאוד מעודדים נאמרו על ידי גיל בר טל ממש לפני שאני הלכתי לדבר וזה אחד לאחד הדרישות שאנחנו כתבנו בנייר עמדה שלנו.
אסנת זיו: זה מפתיע לשמוע את זה, כי באמת שנים על גבי שנים, הנושא הזה נמצא בדיונים, היו הכרעות חשובות מאוד בוועדות החינוך לאורך השנים ובאמת ששום דבר לא יצא מזה, אני מצטערת לומר בצורה בוטה.
אסנת זיו: הדבר הכי הכרחי, ואולי שאני הוסיף על זה, שבאמת הסייעות מאוגדות היום, גברתי יושבת הראש בהסתדרות המעו"ף.
אסנת זיו: הבעיה העיקרית היא שאין להן באמת ייצוג, מבחינה הוליסטית, לכל הסייעות באשר הן.
אסנת זיו: גם הדיון הזה היום, אם יורשה לי, הכותרת שלו זה "תנאי העסקה של סייעות בגני הילדים", אבל ידוע שבגני הילדים יש גם עובדות גם סייעות שילוב וגם סייעות רפואיות ויש גם גני ילדים של החינוך המיוחד.
אסנת זיו: כולן ככולן סובלות מתנאים בעייתיים ומפיצול בתנאים ובחוסר אחידות שמאוד בעייתי, וגם מעבר לזה שזה ממרמר אותן בינה לבינה, אין לזה שום הצדקה.
אסנת זיו: אם אני ארחיב עוד לגבי הסייעות של הצהרונים, שם זה בכלל מערב פרוע.
אסנת זיו: הן באמת יצור כלאיים שלא שייך לשום מקום - - -
עאידה תומא סלימאן: את בעצמך אומרת שיש הבדלים בתוך הקבוצות, בגלל זה אני לא עשיתי דיון גורף.
עאידה תומא סלימאן: כי אני חושבת שיש - - - << אורח >> אסנת זיו: << אורח >> נכון.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חושבת שחשוב להזכיר.
עאידה תומא סלימאן: אני בכוונה מזכירה את הפערים בקבוצות האלה, בשביל להגיד שצריך.
עאידה תומא סלימאן: זו לא סתם האמירה שמשרד החינוך צריך לקחת אחריות על כל העובדות האלה.
עאידה תומא סלימאן: מבחינת הנכונות וההבנה שהעובדות האלה הן עובדות חינוך, הן עובדות פדגוגיות שעובדות עם ילדים, אז צריך להיות גורם אחד שמתכלל.
עאידה תומא סלימאן: ולא יכול להיות שבצד אחד הם מתקצבים, ומצד שני הם אומרים אנחנו מוכנים לסייע.
עאידה תומא סלימאן: התקצוב הזה יש לו אחריות ויש לו גם אחריות של פיקוח על תנאים.
עאידה תומא סלימאן: ורק בשביל לסבר את אוזן מבחינת נתונים, כי הם נאמרו בדו"ח של הממ"מ, אנחנו פנינו בשאילתה, באמצעות ח"כ מוסי רז ושרת החינוך, וקיבלנו נתונים מבחינה מספרית.
עאידה תומא סלימאן: כיום מועסקות שישים וחמש אלף סייעות במערכת החינוך וזה כולל גם את הסייעות שמועסקות במוסדות המוכרים שאינם רשמיים.
עאידה תומא סלימאן: למה זה חשוב?
עאידה תומא סלימאן: כי מוסדות מוכרים שאינם רשמיים גם מתוקצבים על ידי משרד החינוך והן סובלות, אולי אפילו יותר, מתנאי העסקה שלהן, כי אין אף אחד שמפקח שבאמת התנאים, שאמורים לחול בעצם בהתאם להסכמים הקיבוציים של המרכז השלטון המקומי, יחולו גם עליהן.
עאידה תומא סלימאן: הן סובלות אפילו מבעיות של חוסר בשכר מינימום ושכר נורא נורא נמוך ותנאים בעייתיים מאוד, וזה חל בעיקר במגזר החרדי ובמגזר הערבי.
עאידה תומא סלימאן: חשוב לשים את זה על השולחן כי הסייעות הן קבוצה אחת וגם הסייעות של הצהרונים וגם הסייעות של המשפחתונים, הן כולן קבוצה אחת חינוכית ועל משרד החינוך לקחת על זה אחריות ישירה.
עאידה תומא סלימאן: דבר אחרון שאני רוצה להגיד בקשר להתאגדות המקצועית, זה שנכון שסייעות מאוגדות בהסתדרות המעו"ף, יחד עם זאת, הקריאה שלנו ושל הסייעות במשך שנים, וגם עכשיו, בקבוצות המאבק, יש קבוצה מאוד מאוד ערה של סייעות, זה להקים ארגון יציג בתוך הסתדרות המעו"ף.
עאידה תומא סלימאן: זה נכון, אף אחד לא חולק שההסכמים האלה הם תוצר מרובה שנים של הסתדרות המעו"ף ומרכז שלטון המקומי, אף אחד לא ייקח את זה, אבל צריך ארגון יציג בתוך ההסתדרות של סייעות בלבד, בדומה להסתדרות האחיות, הכבאים, המהנדסים, העובדים הסוציאליים.
עאידה תומא סלימאן: יש סקטור שהוא רווי ודורש מומחיות וצריך להסדיר את זה אחת ולתמיד.
עאידה תומא סלימאן: כשאמרתי שאין איגוד לזה בדיוק התכוונתי.
עאידה תומא סלימאן: זה לא מספיק שיש ארגון גדול שמיצג, צריך גם שתהיה התארגנות פנימית וייצוגית של העוסקות במקצוע ולא רק שמישהו לקח על עצמו לייצג אותן.
עאידה תומא סלימאן: יש עוד הרבה דוברים.
עאידה תומא סלימאן: ח"כ לזימי, את רוצה להמשיך להקשיב או - - -
נעמה לזימי: להקשיב, אני אדבר אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: עו"ד דיאנה מאלו"ט.
דיאנה בארון: אז תודה רבה על זכות הדיבור, גברתי היו"ר.
דיאנה בארון: אני משמשת בתפקיד ראש תחום חינוך באגף לקידום זכויות וקשרי ממשל באלו"ט.
דיאנה בארון: אנחנו כאן בעצם בכובע הסנגורי שלנו, כי אלו"ט היא לא רק עמותה מתפעלת אנחנו גם עמותה מסנגרת, עמותת טובים "האגודה הלאומית לילדים ובוגרים על הרצף האוטיסטי".
דיאנה בארון: היה לנו חשוב גם לדבר, לא רק להגיש נייר עמדה לוועדה, כדי כן לסנגר ספציפית את האוכלוסייה שאולי באמת פחות מדברים עליה, האוכלוסייה של ילדים ופעוטות עם מוגבלויות, שבין הם משולבים בחינוך הרגל ובין אם הם במסגרות החינוך המיוחד.
דיאנה בארון: אבל, אנחנו מכירים בזה, שכמובן, הבעיה צריכה לקבל פתרון כולל.
דיאנה בארון: ההסדרה של הנושא צריכה להיות כוללת, כמו שחברתי "מאיתך מעכי" הזכירה, שיש הרבה איגודים, איגודי הכבאים, האחיות, וכו' שיש להם איזה שהוא ייצוג כולל, אבל עדיין בתוכם יש כל מיני דיפרנציאליות בין סוגי התפקידים שכל אחד יכול לעשות, אז גם כן צריך להכיר בזה.
דיאנה בארון: סייעות בחינוך המיוחד עושות תפקידים, שאולי, קצת שונים מסייעות בחינוך הרגיל.
דיאנה בארון: סייעות שילוב במיוחד עושות תפקידים שהם הרבה יותר..
דיאנה בארון: בחו"ל אולי יקראו לזה "פארא-מקצועי" או "פארא-חינוכי".
דיאנה בארון: אני הערכתי את מה שיו"ר הסתדרות המעו"ף אמר "תומכות הוראה".
דיאנה בארון: זה בעצם שהן גם עושות עבודה חינוכית, עבודה מקצועית עם התלמידים.
דיאנה בארון: והקושי המרכזי באוכלוסיית התלמידים עם המוגבלויות זה נובע בעצם גם מזה שאין דיפרנציאליות כזאת, גם בהגדרות של תפקידי הסייעות, גם בדרישות סף שמבקשים הסייעות אבל גם בהכשרות.
דיאנה בארון: לפני מספר שנים התקיימו שולחנות עגולים בנציבות זכויות לאנשים עם מוגבלויות.
דיאנה בארון: היה שם פורום מאוד רחב, מאוד מכובד והגיעו לשם להסכמות לגבי הכשרות, לקיחת אחריות של משרד החינוך ברמה המקצועית ויישום בשטח על ידי המרכז לשלטון המקומי.
דיאנה בארון: אבל בפועל מאז 2018 הדבר הזה לא יושם, ואנחנו פועלים יחד עם עוד הארגונים, יחד עם הנציגות לקיים שולחנות חדשים.
דיאנה בארון: אבל, אנחנו כן חושבים שצריך גם את הפתרונות קצרי הטווח, שדיברו כאן בוועדה, למשל עבודה מעודפת, בנות שירות וכו'.
דיאנה בארון: אבל זה נכון ,וחשוב מכך, לקדם פתרונות ארוכי טווח.
דיאנה בארון: כי, עד שלא תהיה איזו שהיא הסדרה של הדבר הזה, בין היתר גם הנושא של הכשרות, דיפרנציאליות בתנאי הסף, תיקון של דרישות התפקיד שמפורסמות במשרד הפנים, הכל צריך להיות בראייה הוליסטית, איזו שהיא תכנית חומש וזה צריך בראש ובראשונה להיעשות בהובלת משרד החינוך.
דיאנה בארון: אז אנחנו מאוד מקווים שזה יילקח בחשבון וייקחו אחריות על זה, כדי לטפל במחלה ולא רק לשים פלסטר.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכמעט העלנו את כל הבעיות הקיימות בתחום הזה, אלא אם מישהו יגיד לי שלא נגענו באיזו שהיא נקודה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת באמת, אם לא נגענו בנקודה, כי אני ממש בלחץ של זמן, אני רוצה לשמוע מהמשרדים.
ששי שדה: ששי שדה יו"ר אגף איגוד מקצועי בהסתדרות הלאומית.
ששי שדה: קודם כל, אני מברך על העבודה שנעשתה כאן, על הדיון ועל עבודות המחקר שנעשתה, כי הדבר הכי טוב שאני רואה שיוצא מזה, עוד לפני שמתחילים לעבוד, אנחנו שבאים מהשטח כל הזמן באים ונדרשים להוכיח.
עאידה תומא סלימאן: אדוני, אני מבקשת תכנס לנושא, תעשה לי טובה.
עאידה תומא סלימאן: אני ממש בלחץ של זמן, ואתה רואה נכנסים חברי כנסת שאני חייבת גם לתת להם לדבר.
ששי שדה: בסדר.
ששי שדה: בכל זאת, זה מראה את הנתונים וזה חשוב מאוד, כי ככה זה שם על השולחן את מה שצריך לתקן.
ששי שדה: אנחנו חושבים.
ששי שדה: ..
ששי שדה: אני לא אחזור על הדברים שנאמרו פה, אלו דברים חשובים ובעיות שבאמת צריך לטפל בהן, אבל אנחנו סבורים שבשביל לעשות עבודה מקיפה.
ששי שדה: היום יש עבודה שנעשית במשרד החינוך ובוועדת החינוך ומנסים לעשות שינויים בלוח החופשות, ואני חושב שנכון לשלב את הכל ביחד.
ששי שדה: אמרה את זה עידית קודם לפני, אבל אני חושב שנכון יהיה להקים משרד ממשלתי שיטפל בגיל הרך ובהורות ולשלב את הכל ביחד תחת גני ילדים ומעונות יום ושם לקבוע בדיוק את שעות העבודה.
ששי שדה: הכל תחת העסקה ישירה, וכל תחת קבלנים וקבלני משנה.
ששי שדה: ואנחנו רואים את כל הקטסטרופה שנהיית, עקב התנאים שהיום עובדות הסייעות, בין אם זה שיש לך חלק מהצוות בגן עובד על ידי משרד החינוך ויש גם שלטון המקומי.
ששי שדה: זה מייצר מרמור, זה מייצר מעמדות, וזה שהן גם עובדות.
ששי שדה: .
ששי שדה: והחלק הפדגוגי, יש להן תפקיד.
ששי שדה: החלק הפדגוגי בגן זה דבר שהוא חשוב מאוד כאן, גם לטובת השכר, כי השכר שלהן היום הוא שכר שמביא לידי ביטוי עובדת ניקיון, ולא באמת עובדת פדגוגית.
ששי שדה: זה ממש בקצרה, יש לי המון בנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע מהממונה על תנאי שכר במרכז השלטון המקומי, עו"ד אירית היא בזום.
אירית ורונין: אז קודם כל בוקר טוב ליו"ר הועדה, בוקר טוב.
אירית ורונין: נעים מאוד, שמי עו"ד אירית ורונין, ממונה על תנאי השירות במרכז שלטון מרכזי, מרכז שלטון המקומי, נציגת מעסקים.
אירית ורונין: קודם כל, גברתי, אנחנו רוצים לברך אותך על הדיון הסופר חשוב הזה.
אירית ורונין: ללא ספק, הנושא של סייעות זה בעצם הבטן הרכה של גם שלטון המקומי, גם ההסתדרות.
אירית ורונין: גיל בר טל יו"ר ההסתדרות דייק בזה שהוא אמר שאנחנו בעצם שותפים בכל הנושא של בעייתיות של העסקת סייעות.
אירית ורונין: אנחנו פועלים יד ביד בקידום נושא הסייעות יחדיו, גם מול משרד החינוך, גם מול משרד האוצר.
אירית ורונין: אנחנו הקמנו לפני הקורונה בעצם שולחן עגול, לטובת קידום הסוגיה.
אירית ורונין: אנחנו חזרנו עכשיו לשולחן העגול ואנחנו פועלים עם שיתוף הפעולה גם עם משרד האוצר.
אירית ורונין: יו"ר מרכז שלטון מקומי, חיים ביבס, הוציא שלושה מכתבים, גם למשרד האוצר, גם לשר האוצר, גם לשר החינוך, בנושא של קושי בהעסקת הסייעות, בשימור הסייעות, בגיוס הסייעות, גם בהכרת עבודת הסייעות כעבודה מועדפת, גם בנושא תקצוב, גם בנושא השכר והשימור.
אירית ורונין: אני מציינת שוב, זו באמת הבטן הרכה של גם השלטון המקומי.
אירית ורונין: אני חייבת לומר שבתקופת הקורנה כאשר המדינה הוציאה עובדים לחל"ת, זה ללא ספק, גם פגע בנושא של שימור סייעות והחזרת הסייעות.
עאידה תומא סלימאן: גם כשאתם מוציאים אותן לחל"ת בחודשי הקיץ זה פוגע בהן.
אירית ורונין: לא, לא, זה לא קורה בשלטון המקומי.
עאידה תומא סלימאן: זה לא פוגע?
ינון אזולאי: הצהרונים מוציאים אותם.
אירית ורונין: סייעות בגני ילדים מועסקות שניים עשר חודשים לפי הסכמים קיבוציים.
ינון אזולאי: גם בצהרונים או רק בגננות?
ינון אזולאי: גם בצהרונים אתם מחזיקים אותן בקיץ?
אירית ורונין: אני מדברת על סייעות בגני ילדים שמועסקות לפי הסכמים קיבוציים.
ינון אזולאי: לא, אבל הדיון גם על הצהרונים.
ינון אזולאי: השאלה אם על הצהרונים אתם כן מוציאים אותן לחל"ת בחודשי הקיץ?
אירית ורונין: הצהרונים שהם בעצם מתנהלים במסגרת יום לימודים ארוך, מדובר בצהרונים שהם לרוב מופעלים על ידי רשות מקומית.
אירית ורונין: בעצם סייעת ממשיכה את עבודתה של הבוקר...
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים מה זה צהרונים, אפשר לענות על השאלה?
עאידה תומא סלימאן: הסייעות בצהרונים אתן מוציאים אותן?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים מה זה סייעות צהרונים, לא צריך להסביר, יודעים בדיוק מה התפקיד שלהן.
עאידה תומא סלימאן: שאלה מאוד ספציפית - אתם מוציאים אותן לחל"ת בחודשי הקיץ כן או לא?
אירית ורונין: עובדות צהרון שהן עובדות בעצם, סייעות שממשיכות מהבוקר לא מוצאות לחל"ת.
אירית ורונין: אני לא יכולה, גברתי, להגיד חד משמעית לגבי על מאתיים שישים סייעות.
ינון אזולאי: לא, אבל השאלה על הסייעות בצהרונים שהן לא בבוקר, בוא נמקד אותן.
ינון אזולאי: את יודעת, צריך כנראה, לפעמים לתת עם הכפית עד הפה.
ינון אזולאי: אז השאלה היא סייעות שבצהרונים שלא בבוקר, האם אתם מוציאים אותן או לא מוציאים אותן לחל"ת?
עדנה סבג: אנחנו בצהרונים מסיימים בשלושים ואחד ליוני את העבודה.
עדנה סבג: כן מוציאים אותנו לחל"ת.
עאידה תומא סלימאן: שמענו את זה.
עאידה תומא סלימאן: בואו תנו לנו לשמוע תשובה.
אירית ורונין: אז אני שוב אומרת, עבודת סייעת שבעצם היא מועסקת על ידי הרשות המקומית, שמתחילה בבוקר, חד משמעית היא לא מוצאת לחל"ת.
עאידה תומא סלימאן: וזאת שלא מתחילה בבוקר?
אירית ורונין: אז יכול להיות שיש רשויות שמוציאות, מאחר ו...
עאידה תומא סלימאן: אתם לא יודעים את זה?
אירית ורונין: אנחנו לא יודעים לומר על כל המאתיים שישים רשויות מה כל רשות מקומית עושה.
אירית ורונין: אני יכולה להגיד ש...
ינון אזולאי: אבל את מודעת לזה שיש כאלה רשויות, ברובן כן.
ינון אזולאי: לא, את לא עונה על השאלה ואת מתחמקת מהשאלה.
ינון אזולאי: שואלת היו"ר אם את מודעת?
ינון אזולאי: אם את נציגה של השלטון המקומי, את צריכה לדעת.
ינון אזולאי: ואם אין לך שליטה בשלטון המקומי, כלומר, יש לך בעיה מערכתית שאת לא שולטת על המקום שאת נמצאת פה.
אירית ורונין: אדוני, אני מסבירה,
ינון אזולאי: אין מה להסביר, השאלה הייתה כן או לא ואת לוקחת את הכן ומורחת את זה ללא...
ינון אזולאי: מחזירה את זה לכן ולא יודעת מה לכן ומה לא, אז את מורחת אותנו בתשובות.
ינון אזולאי: התשובה היא שאתם מוציאים ואתם זורקים אותן ללכת לחתום אבטלה בתקופה הזאת בניגוד לרצונן.
ינון אזולאי: וגם יש שאלה על הסייעות הרפואיות מה את עושה איתן?
ינון אזולאי: מה עושים עם הסייעות הרפואיות שגם הן נמצאות בחל"ת?
אירית ורונין: סליחה, סייעות רפואיות מועסקות מ- 2015 לפי שניים עשר חודשי שכר.
אירית ורונין: הן מקבלות שניים עשר חודשי שכר, זה הסכם שנחתם ב-2015, שהן מקבלות שכר שניים עשר חודשים.
אירית ורונין: אז, אדוני, אם אתה לא יודע, בבקשה.
ינון אזולאי: קודם כל, אני יודע.
ינון אזולאי: תקשיבי לי טוב, אירית, קודם כל תפעילי את המצלמה, אנחנו לא מדברים איתך בשיחת טלפון.
ינון אזולאי: זה שאת יושבת לי שם ואת חושבת שהכיסא שלך בטוח ואת יכולה לדבר איך שאת רוצה, אז את טועה.
ינון אזולאי: קודם כל, תפסיקו להתעלל באותן אלה שבצהרונים לזרוק אותן ואחר כך להגיד לנו כן לא, לא כן.
ינון אזולאי: אז קודם כל, תהיה פה דוברת אמת ותהיה חותכת במה שאת נמצאת פה ותגידי את האמת, אתם זורקים אותן לאבטלה, קודם.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, עוד התפרצות, לאורחים לא מותר להתפרץ לתוך דיון.
עאידה תומא סלימאן: חה"כ למרות שמגיע לו כל הכבוד ו"שאפו" על ה- - -
ינון אזולאי: אני למדתי ממך, את יודעת, ממזמן אנחנו עובדים ביחד בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, אבל אני מבקשת, אירית, אני מבינה, קודם כל, שאת לא נותנת את התשובות המלאות.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה ברגע שאת מדגישה שחלק מהסייעות לא מפוטרות כי יש להן חוזה עבודה שהוא לשניים עשר חודשים ואת לא עונה על האחרים, אז האחרות בעצם כן מפוטרות?
אירית ורונין: מי זה האחרות, גברתי?
עאידה תומא סלימאן: גברתי, נשאלת, ניתנה לך את האפשרות לענות גם על הרפואיות, על אלה שלא מתחילות הבוקר.
אירית ורונין: עניתי על הרפואיות, אמרתי שהרפואיות, לפי ההסכם בקיבוצי שלהן, מועסקות שניים עשר חודשים, הן מקבלות שניים עשר חודשי שכר.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה עכשיו למה מרכז השלטון המקומי לא מקים מהומה על התנאים של עובדות שלו, שנקראות הסייעות, ולא בא בטענות לממשלה.
אירית ורונין: גברתי, אני שוב ציינתי אנחנו זו "הבטן הרכה" גם של מרכז שלטון המקומי.
אירית ורונין: אם יש מנהיג שימנע ממנו זה הסייעות ואנחנו עושים את זה בשיתוף פעולה.
אירית ורונין: גיל בר טל, יו"ר ההסתדרות, ציין את זה במפורש.
אירית ורונין: אנחנו גם הקמנו שולחן עגול, גם חיים ביבס יו"ר מרכז שלטון מקומי - - -
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת שולחן עגול?
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה מאבקים שמאיימים להשבית עבודה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שזורקים את המפתחות בחזרה לאוצר ואומרים לו "בוא תנהל אתה את המעונות".
עאידה תומא סלימאן: לא שולחן עגול ומתדיינים ומתדיינים ושנתיים ושלוש, זה לא נראה, בעיניי, לנהל מאבק אמיתי.
אירית ורונין: גברתי, אנחנו כמרכז השלטון המקומי, רשויות מקומיות מעסיקים את העובדים לפי הסכמים קיבוציים, זה לא שוק פרטי שכל אחד יכול לתת מה שהוא רוצה, זה תלוי תקציב של משרד החינוך בסופו של דבר.
עאידה תומא סלימאן: כן, חה"כ ינון אזולאי בבקשה.
ינון אזולאי: קודם כל, גברתי היו"ר, אני חייב להגיד שאת לא מרפה מהנושא של מעונות הגנים.
ינון אזולאי: אני יודע עוד שגם בתקופה שלפני שנתיים ושלוש שהיית במקום הזה, באמת אני חייב לפרגן ולהגיד, העבודה שאת עושה לא מרפה מזה ויישר כח על זה.
ינון אזולאי: אבל, זה לא סתם נמצא במעמד האישה.
ינון אזולאי: אנחנו יודעים שרוב הסייעות והגננות אלו נשים, יש להן את הגישה הטובה.
ינון אזולאי: וכשאנחנו באים ומדברים על אותן נשים, אלו אותן נשים שבעצם מחזיקות לנו את הילדים.
ינון אזולאי: אנחנו עכשיו בוועדת הכלכלה יש סיפור על יוקר המחיה, כולם זועקים על יוקר המחיה, אבל אני לא שומע את הזעקה כשהמשכורות לא עולות.
ינון אזולאי: אני לא שומע את הזעקה של אותן גננות, פשוט יש שיטה – עושים דור א' דור ב'.
ינון אזולאי: כשאנחנו הולכים לדור א', אתה חושב כבר שזה התחיל במצילים אולי.
ינון אזולאי: את יודעת, חושבים שזה מצילים שעובדים בקיץ ובחורף ושמים אותם דור א', דור ב'.
ינון אזולאי: וכשאני מסתכל אני אומר שם זה שורש הבעיה.
ינון אזולאי: למה לקחת את הסייעות האלה כבנות ערובה?
ינון אזולאי: עכשיו מספרת "בגלי צה"ל" בדרך, אני שומע אצל רזי ברקאי, אחת גננת קוראים לה ש'.
ינון אזולאי: הוא שואל אותה למה את לא אומרת את השם שלך המלא?
ינון אזולאי: היא אומרת אני חוששת, אני חוששת.
ינון אזולאי: מה קרה, ממה היא חוששת?
ינון אזולאי: מה מתעסקים איתה בבריוניות?
ינון אזולאי: אני לא מבין את הדבר הזה.
ינון אזולאי: ולכן, אני בא ואומר, והיא מספרת שיש לה סייעת, שהסייעת שלה החליפו בגלל שהיא לא רוצה להתחסן, אז החליפו אותה בסדר, אוקיי זה חשבון שעושים טוב או לא טוב.
ינון אזולאי: אני בעד שכולם יתחסנו, ואני אומר צריך לעשות הכל שהתחסנו וגם לפעמים לתת את "המקל", אבל מצד שני, יש לה סייעת שהיא פחות, שהיום היא בלי ניסיון בלי כלום.
ינון אזולאי: הודיעו לה פתאום מחר את סייעת, היא לא מסתדרת.
ינון אזולאי: לוקחים את הסייעת, עושים אותה עובדת ניקיון, עושים אותה איש תחזוקה, עושים אותה גננת, עושים אתה מחליפה, מטפלת, הכל הכל עושים אותה.
ינון אזולאי: חבר'ה, צריך לדעת, אתם רוצים שהן יהיו הכל, תוסיפו להן כסף.
ינון אזולאי: הן לא צריכות להיות הכל, הן צריכות להיות עם הילדים שלנו, וצריך להוסיף עוד סייעת וצריך לעשות הכל, כי זה דור העתיד.