GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יובל טלר-חסון: המתווה מדבר על זה שיש נשים שנפלטו בגילאים צעירים יותר ולאותן נשים יצרנו כלים אחרים בממשלה שנוגעים להכשרות, שנוגעים למלגות קיום, שנוגעים לאותו מענק שדיברנו עליו קודם.
יובל טלר-חסון: לכן אותם כלים אמורים לטפל באוכלוסייה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אם אחרי חמש שנים אישה כזאת תפנה לעניין של מלגת הקיום או להכשרות מקצועיות, זה יינתן לה או שיגידו לה שהיא נהנית מאחד הדברים האחרים?
עאידה תומא סלימאן: כלומר, יש "כפל מבצעים"?
יובל טלר-חסון: בחמש השנים הראשונות יש כפל מבצעים.
יובל טלר-חסון: כמו שאמרתי, הכלי של ההכשרות והמלגות הוא אפקטיבי בעיניי, אבל הוא יותר אפקטיבי בטווח הקרוב.
עאידה תומא סלימאן: ראינו עד עכשיו כמה הכלי הזה היה "אפקטיבי" במדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: יש ביקורת מאוד חריפה על כל מערך ההכשרות המקצועיות ועכשיו זורקים את הנשים האלה דווקא למערכת שאינה עובדת במדינת ישראל ואומרים ששם הפתרון.
עאידה תומא סלימאן: נראה איך זה יהיה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אפשר לדייק.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: נשים יהיו זכאיות למלגה או לאבטלה במשך חמש שנים או 12 חודשים?
יובל טלר-חסון: 12 חודשים.
יובל טלר-חסון: ההעלאה היא לתקופה של חמש שנים.
יובל טלר-חסון: בנוסף סוכמו עוד מספר דברים: 1.
יובל טלר-חסון: מעבר לתשלום מס הכנסה שלילי במהל השנה ולא כעבור שנה.
יובל טלר-חסון: היום מס הכנסה שלילי ל-2020 למשל משולם החל מאמצע 2021 בשלוש מנות.
יובל טלר-חסון: מה שסוכם לעבור אליו זה תשלום במהלך אותה שנה – עבור 2020 מקבלים ב-2020 – כאשר התשלום מבוסס על רישום חד-פעמי ולא צריך כל פעם להגיש מחדש את הטפסים.
יובל טלר-חסון: זה דורש רישום חד-פעמי של אמירה של אנשים "אנחנו עומדים בקריטריונים".
עאידה תומא סלימאן: אתם לא יודעים מי עומד בקריטריונים?
עאידה תומא סלימאן: המערכות של מדינת ישראל לא יודעות?
יובל טלר-חסון: על חלק מהקריטריונים כן, על חלק מהקריטריונים לא.
עאידה תומא סלימאן: אז תתקנו קצת.
יובל טלר-חסון: דברים נוספים שיש במתווה הזה: הנושא של הנגשה שפתית של כל הכלים שדיברנו עליהם; תקצוב כל הדברים האלה והכנסה שלהם לבסיס תקציב המדינה; נושא של דיווח לוועדת הכספים – סוכם שאחת לשנתיים יהיה דיווח לוועדת הכספים בנושא ההשפעות של המתווה, הנושא של יישום המתווה הממשלתי, כדי לאפשר לכנסת לעקוב באופן רציף אחרי עבודת הממשלה בנושא הזה ואחרי ההשפעות של המתווה.
עאידה תומא סלימאן: חברות הכנסת, אתן מבקשות להתייחס?
יסמין פרידמן: אני חושבת שכדאי לרכז את כל זה באיזושהי טבלה מסודרת: מגיל עד גיל – אלה הדברים שמגיעים, אבל מצד שני זה הרווח.
יסמין פרידמן: כך אפשר להבין הכי טוב וגם הנשים עצמן יבינו.
יסמין פרידמן: אני חושבת שכל החומר הזה צריך להיכנס בטבלה מסודרת: מגיל עד גיל – מצד אחד יש להם אפשרות לקבל א', ב', ג', ד'.
יסמין פרידמן: מצד אחר, הפנסיה שלהן תעלה ב-א', ב', ג'.
יסמין פרידמן: כלומר, שתהיה איזושהי טבלה מסודרת, כי אני לפחות הלכתי קצת לאיבוד.
יסמין פרידמן: כל השבת "חפרתי" בחומר ולא ממש הצלחתי לרדת לכול.
יסמין פרידמן: זה צריך להיות מסודר בטבלה כלשהי, כי ברור שיש יתרונות ויש חסרונות.
יסמין פרידמן: אם הצלחתם לגשר על הפערים האלה, אז תחשוב שאם אני לא מבינה, למרות שאני יושבת פה וגם קוראת את החומר, אז לאנשים בבית בוודאי שיהיה להם קשה.
יסמין פרידמן: זה צריך להיות מסודר באיזושהי טבלה פשוטה – מה מרוויחים, אם מפסידים משהו או ההפך.
יסמין פרידמן: לפי מה שאני רואה יש גם הרבה יתרונות.
יסמין פרידמן: זה צריך להיות מסודר בצורה יותר בהירה.
יובל טלר-חסון: אני מסכים, אני גם חושב שבגלל זה במסגרת ההסכמות דובר על הנגשה.
יובל טלר-חסון: אנחנו דיברנו על הנגשה שפתית, אבל הכוונה שלנו הייתה גם להנגיש את כל הכלים.
יובל טלר-חסון: כשהממשלה שמה כלים, המטרה שלה היא לא שהם לא יגיעו לזה, אלא שיגיעו לאזרח ושבאמת ייתנו את המענה.
עאידה תומא סלימאן: אתם אמיתיים כשאתם מדברים על הנגשה שפתית?
עאידה תומא סלימאן: מה מנע מכם עד עכשיו לעשות הנגשה שפתית בכל דבר?
עאידה תומא סלימאן: עכשיו צריך להאמין שעכשיו זה יתחיל?
עאידה תומא סלימאן: לומר לך את האמת, אתם יודעים טוב מאוד מה מצב ההנגשה השפתית בכל האתרים ובכל המידע שיוצא מהמשרדים השונים.
יובל טלר-חסון: אני חייב להודות שאני לא.
יובל טלר-חסון: אני מטפל בסוגיות ספציפיות ובסוגיות הספציפיות שלי אני יודע קצת יותר.
יובל טלר-חסון: אם את חושבת שלא צריך הנגשה שפתית אז גם אפשר - - -
עאידה תומא סלימאן: לא אמרתי שלא צריך, אני לא מאמינה שתהיה הנגשה שפתית כמו שצריך.
עאידה תומא סלימאן: כמו שאין הנגשה של המידע בעברית בצורה ברורה, כפי שאמרה חברת הכנסת יסמין פרידמן.
עאידה תומא סלימאן: נשארה שאלה אחת שמאוד מעניינת אותי.
עאידה תומא סלימאן: יש קבוצה שתיפגע – לפי חוק הביטוח הלאומי היא נקראת "עקרות בית".
עאידה תומא סלימאן: אני לא אוהבת את המושג, אני אוהבת לומר "נשים עובדות בביתן".
עאידה תומא סלימאן: במדינות מפותחות עושים חישוב של העבודה הזאת בתוך הבית וכמה היא תורמת להכנסה.
עאידה תומא סלימאן: מחשבים את זה בתוך תקציב המדינה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא עושים את זה, אבל למה אתם באוצר החלטתם והתעקשתם ועמדתם על הרגליים האחוריות לא להתייחס בכלל לקבוצה הזאת בכל השינויים המשמעותיים שנעשו?
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שעלתה הסוגיה.
יובל טלר-חסון: חשוב לחדד.
יובל טלר-חסון: עקרות הבית לא מושפעות מהמהלך של העלאת גיל הפרישה.
יובל טלר-חסון: העלאת גיל הפרישה לא משנה עבורן.
יובל טלר-חסון: היום, לפי הגדרת הביטוח הלאומי, עקרות בית זכאיות לקצבת זקנה רק החל מגיל 70 ומעלה ולא לפני.
יובל טלר-חסון: לכן העלאת גיל הפרישה לא משפיעה עליהן, היא לא משנה את הסטטוס שלהן.
יובל טלר-חסון: נושא עקרות הבית זה נושא גדול שצריך לדון בו וצריך לחדד – אני חייב להודות, אני טיפה פחות בפרטים שלו – הוא לא צריך להיות קשור בהכרח לנושא העלאת גיל הפרישה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שמקבלים תוספת.
עאידה תומא סלימאן: זה נכון לגבי קבוצת הנשים שמוגדרות כעקרות בית, לא נשואות או לא נמצאות בחיי זוגיות.
עאידה תומא סלימאן: אם איני טועה, לעקרות הבית מחשבים תוספת מסוימת בקצבה של בן הזוג שלהן.
מאיר שפיגלר: עד כמה שאני זוכר, כן.
מאיר שפיגלר: אנחנו יכולים לברר את זה כמובן, אבל הסוגיה של עקרות הבית אינה חדשה.
מאיר שפיגלר: את העלית אותה, היא נמצאת על סדר היום של הביטוח הלאומי מזה זמן רב.
מאיר שפיגלר: היו דיונים לא מעטים עוד בתקופת היותו של חיים כץ יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה של הכנסת.
מאיר שפיגלר: כן, זו אכן סוגיה שצריך לתת עליה את הדעת ולראות מה עושים בעניינה.
מאיר שפיגלר: כמו שציין יובל, כרגע הן זכאיות אך ורק מהגיל המוחלט, שזה גיל 70, ולכן עניין העלאת גיל העבודה אין לו כרגע השלכה ישירה עליהן.
מאיר שפיגלר: זו סוגיה שנמצאת על שולחן הביטוח הלאומי ובזמנו זה היה גם בוועדת העבודה והרווחה.
עאידה תומא סלימאן: אני מסתכלת על המתווה של המשרד לשוויון חברתי והם אכן העלו את הסוגיה של עקרות הבית.
עאידה תומא סלימאן: כתוב שהן אינן צוברות זכויות בביטוח הלאומי ובכלל זה תקופת אכשרה, תוספת ותק לקצבת הזקנה וקצבת זקנה בגיל המותנה, קרי 62, אלא רק בגיל הזכאות האבסולוטי, 70.
עאידה תומא סלימאן: זה המצב היום.
עאידה תומא סלימאן: יש להם כמה הצעות לפתרונות, אבל אתם לא רציתם להתייחס לזה.
עאידה תומא סלימאן: זאת למרות שאת המתווה הזה כתבו במשרד לשוויון חברתי, לא שמישהו מחוץ לממשלה עשה את העבודה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: זאת הייתה הצעה שהונחה לפתחכם על-ידי המשרד לשוויון חברתי והתעלמתם דווקא מהקבוצה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: לא רק שהתעלמתם, אלא שכשהתבקשתם להתייחס אמרתם שאתם לא מתייחסים לקבוצה הזאת.
יובל טלר-חסון: אני אחדד.
יובל טלר-חסון: המטרה של הכלים המשלימים הייתה כמה שיותר להתמקד בקבוצות אוכלוסייה, נשים ספציפיות שיהיו מושפעות מהעלאת הגיל.
יובל טלר-חסון: מאחר שהעלאת הגיל לא משפיעה על אותן נשים, לכן הוסכם על-ידי כלל הצדדים, גם על-ידי המשרד לשוויון חברתי, שכרגע לא יכרכו את הדברים האלה בסוגיה אחת.
עאידה תומא סלימאן: זה הוסכם על-ידי כולם?
יובל טלר-חסון: סוכם על-ידי הממשלה להצביע בעד המתווה.
עאידה תומא סלימאן: ברוך שעדיין יש אופוזיציה במדינה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו רואים שבעשורים האחרונים שיעורי התעסוקה של נשים מבוגרות בישראל נמצאים במגמת עלייה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: ישנן הרבה נשים שנאלצות לעבוד רק בגלל שהן לא הספיקו לצבור כספים בקרנות הפנסיה שלהן, במיוחד עולות חדשות, שבכלל לא שמענו עליהן במהלך הישיבות שלנו.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו יודעים שרק ב-2008 נחקק חוק שמחייב את המעסיקים להפריש תשלומים לקופות הגמל של העובדים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: עברו רק 13 שנים, הקופות של העובדים עדיין קטנות מדיי, במיוחד למי שמקבלים שכר נמוך.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: ללא ספק, אנחנו רואים הרבה יתרונות בהעלאת גיל הפרישה – עניין של התעסוקה עצמה במובן החברתי והכלכלי; פרנסה נוספת, כולל מענק מורחב לפי המתווה החדש; הגדלת קרן הפנסיה הצוברת על-ידי ההפרשות החודשיות הנוספות במשך חודשי העבודה הנוספים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: הדבר יגדיל קצבה חודשית לאחר הפרישה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבל לצד ההשפעות החיוביות של העלאת גיל הפרישה, השינוי הזה עשוי לגרום לפגיעה באלפי נשים שעומדות לקראת הפרישה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: נשים שמתקשות להשתלב בשוק העבודה כבר לא יהיו זכאיות לקבלת גמלה חודשית בגין דחיית גיל הפרישה, גיל שאישה זכאית לקצבת אזרח ותיק.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: למשרד לשוויון חברתי, כי שאמרנו, יש מתווה שמטרתו לצמצם את הפגיעות האפשריות, אבל עדיין נותר ללא מענה נושא הסיוע לנשים שעובדות במקצועות שוחקים, מקצועות שנשים ממש סופרות שעות וימים עד לפרישה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפעמים מדובר בקשיים פיזיים, לפעמים מצב אינדיבידואלי של כל אישה או מחלות, ואנחנו צריכים להתייחס בגישה אינדיבידואלית ואישית לנשים שעומדות לקראת פרישה, אבל המתווה החדש לא מתייחס לא למצבן הפיזי ולא למצבן הכלכלי של הנשים שעובדות במקצועות קשים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: הפגיעה היא גם כלכלית, גם פיזית וגם נפשית.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו גם לא הזכרנו בכלל את המחלות השקופות – בכלל, הנושא הזה דורש דיון נפרד – כמו פיברומיאלגיה, אנדומטריוזיס ועוד מחלות.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה להעלות את זה גם כחברה בוועדת הבריאות, בוועדת הרווחה וגם כאן כשאנחנו מדברים על שוויון מגדרי.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: בריאות של אישה דורשת התייחסות מסוימת ודיון מעמיק.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: לנשים כאלה שסובלות ממחלות ועובדות בעבודות קשות יהיה עוד יותר קשה אם אנחנו מאריכים את התקופה ומיום ליום, מחודש לחודש עוד יותר קשה להמשיך לעבוד.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: מצב כזה מדכא את הנשים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפי המתווה החדש של המשרד לשוויון חברי יש הגדלה של תשלומי מענק העבודה לנשים מבוגרות, מה שאתה קראת "מס הכנסה שלילי", מענקי עבודה, וזה יתמוך באישה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: זו תוספת מצוינת ואני שמחה שהחוק החדש כולל את השינוי הזה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש שינוי חיובי לפיו נשים בגיל 60 ומעלה יכולות למשוך את הקצבה הפנסיונית שלהן ללא תשלום של 35% למס הכנסה בגין משיכה מוקדמת של כספים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: יחד עם זאת, אני מציעה להוסיף תיקון להצעת החוק ולאפשר לכל אישה מעל גיל 62, בהתאם למצבה הפיזי או הנפשי, להחליט אם ברצונה להמשיך לעבוד או לפרוש לגמלאות מבלי לאבד את זכאותה לקצבת זקנה, קצבה שמגיעה לאזרחים ותיקים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרשום את ההערה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: מר מאיר שפיגלר, בבקשה.
מאיר שפיגלר: תודה רבה, כבוד היושבת-ראש.
מאיר שפיגלר: מבחינת הביטוח הלאומי הסוגיה הזאת של העלאת גיל הפרישה נמצאת על סדר היום שנים רבות לאחור, ולא רק לגבי הנשים.
מאיר שפיגלר: אנחנו תמיד דגלנו שזה יהיה לנשים ולגברים כאחד.
מאיר שפיגלר: אני רק רוצה לסבר את האוזן של חברי הוועדה.
מאיר שפיגלר: בארצות הברית למשל, גיל פרישה של נשים הוא 66 ותוחלת החיים של הנשים היא ארבע שנים פחות משל הנשים בארץ.
מאיר שפיגלר: זאת אומרת, יש פער של כשמונה שנים; באנגליה – גיל הפרישה של נשים הוא 66 ותוחלת החיים של נשים שם היא שנה וחצי פחות ממה שיש בארץ.
מאיר שפיגלר: ברשותך, אני רוצה לדבר פחות על הפן הכלכלי, כי על זה מדברים כל הזמן – על האיתנות הפיננסית של הביטוח לאומי – ולדבר דווקא על הפן האנושי שנוגע לאיכות החיים והאופן שבו הוא מממש אותם, במקרה הזה היא מממשת אותם אחרי שהיא פורשת.
מאיר שפיגלר: כשאישה עתידה לחיות מעבר לגיל הפרישה 20, 22 ויותר שנים, אז בהתחלה יש איזושהי תחושת בטן של חופש, של יכולת לעשות כל מיני דברים שאתה תכננת ולא הצלחת לממש אותם במהלך עבודתך.
מאיר שפיגלר: אז זה נניח שנה, שנתיים, אבל אחר כך יש התרסקות נפשית.
מאיר שפיגלר: יש מצב של אנשים שמידרדרים בצורה בלתי רגילה מבחינת היכולת שלהם לתפקד, מכיוון שלצערי הרב הם נכנסים למחלה הקשה ביותר שיש במאה ה-21 וזו הבדידות, הניכור.
מאיר שפיגלר: זה מצב שבו הם לכאורה נמצאים באפס מעשה והם מחפשים מתחת לאדמה מה לעשות מבחינת מה ילד יום.
מאיר שפיגלר: לכן דווקא בפן הנפשי הביטוח הלאומי – כמובן במקביל לכל אותם מענים למקצועות שוחקים ולנשים שבכל זאת המצב שלהן לא כל כך סביר מבחינת המשך עבודה מעבר לגיל הקיים כעת, גיל 62 – אנחנו חושבים שהדבר הזה הוא חשוב מאוד, מוצדק מאוד.
מאיר שפיגלר: אני אומר שוב, מעבר לפן של האיתנות הפיננסית של הביטוח הלאומי, שהוא בסוף גוף ביטוחי וכל חברת ביטוח שתוחלת החיים של כ-24% מושתת עליה, חייבת לתת לזה מענה.
עאידה תומא סלימאן: אם מדברים על איתנות פיננסית של הביטוח הלאומי, אפרופו האיתנות הזאת, הצלחתם להפסיק להעביר כספים, את גביית היתר השנתית שלכם, העודפים?
מאיר שפיגלר: אנחנו לא מעבירים כספים למשרד האוצר.
מאיר שפיגלר: כבר משנת 2020 אנחנו לא מעבירים עודפים.
עאידה תומא סלימאן: וזה לא מספיק?
מאיר שפיגלר: זו סוגיה גדולה.
מאיר שפיגלר: אנחנו עוררנו אותה בישיבת ממשלה ב-12 בספטמבר 2018 ואנחנו לא הולכים לרדת ממנה.
עאידה תומא סלימאן: כי כל הזמן יש הרגשה שכשמדברים על איתנות זה חייב ליפול על הכתפיים של הנשים, כדי לספק את האיתנות הפיננסית הזאת.
מאיר שפיגלר: אני ציינתי בתחילת דבריי שמהרגע הראשון דגלנו בהעלאת גיל הפרישה לנשים ולגברים.
מאיר שפיגלר: אמרתי את זה בראשית דבריי ואנחנו אומרים את זה גם כעת, גם נתנו לזה ביטוי תקשורתי מאז שנת 2018 לפחות, בסמוך לתחילת כהונתי, ואנחנו לא חוזרים בנו מהאמירה הזאת.
מאיר שפיגלר: אני רוצה להמחיש דבר מה.
מאיר שפיגלר: חברות ביטוח למשל, שביטחו אנשים בביטוח סיעודי ללא מגבלת זמן – היה ביטוח סיעודי ללא מגבלת זמן – כתוצאה מתוחלת החיים שעולה בקצב של 24%, הפסיקו את זה.
מאיר שפיגלר: אין יותר.
מאיר שפיגלר: הגוף היחידי שמבטח את התושבים בביטוח סיעודי ללא מגבלת זמן, זה הביטוח הלאומי.
מאיר שפיגלר: מדובר כאן בהוצאה כספית מאוד משמעותית.
מאיר שפיגלר: אבל אני אומר שוב, אני שם בצד את הנושא הכלכלי, כי עליו מדברים ללא הפסק, כי מדובר בדבר שנוגע גם לחברות ביטוח אחרות.
מאיר שפיגלר: אני מדבר על הפן האנושי האישי של הנשים.
מאיר שפיגלר: אנשים משוועים – אני לא אומר שכולם – להמשיך ולעבוד.
מאיר שפיגלר: תסתכלו אפילו על המערכות הציבוריות, אנשים לא רוצים לפרוש בגיל 62.
מאיר שפיגלר: בביטוח הלאומי רוב הנשים פורשות בגיל 67, ואם הייתה להן אפשרות הן היו ממשיכות לעבוד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על הנשים שעובדות בעבודות כאלה, למרות שהייתי מציעה למדינה שעוד לא יצאה ממשבר הקורונה ואחוזי אבטלה, ויש צעירים שלא מוצאים מקום עבודה, אולי דווקא לחכות עם ההצעה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: לחשוב עכשיו שהמדינה מספקת מקומות עבודה מגיל 15 או 16 עד גיל 80 – על מה אנחנו מדברים פה?
עאידה תומא סלימאן: כאילו מה שעומד בפני האנשים שימשיכו לעבוד במדינה הזאת זה רק הרצון שלהם כן לעבוד או לא לעבוד?
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן להסתכל על הבעיות בצורה מערכתית יותר, דווקא אחרי שנת קורונה, דווקא כאשר עסקים קורסים, דווקא כאשר יש מצוקות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא מדברים על עאידה או חברת כנסת אחרת שיש לה את המותרות לחשוב שבגיל 70 היא עדיין תוכל לעבוד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברות על נשים קשות יום, על נשים שעובדות במפעלים, על נשים שיוצאות לקטיף, על עובדת ניקיון, ואתם יודעים מה?
עאידה תומא סלימאן: על אחיות שכל היום עובדות בעבודה קשה מאוד, שוחקת, תורנויות, לחץ נפשי.
עאידה תומא סלימאן: על אלה אנחנו מדברות, לא על אחת כמוני או אחרת שיש לה את הפריבילגיה הזאת ומרגישה טוב ורוצה להמשיך לתרום.
עאידה תומא סלימאן: על זה אנחנו מדברים, על הפתרונות לעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: בואו נרד מהעניין של הצורך הנפשי וכו', שהמדינה תמצא פתרונות לעניין הבדידות של הקשישים.
מאיר שפיגלר: ברשותך, למדתי בחיים הקצרים שלי שאין עיתוי מושלם.
מאיר שפיגלר: הסיפור הזה של העלאת גיל הפרישה היה אמור להיות כבר בשנת 2015, לצערי הרב אנחנו כבר אוטוטו בסוף 2021.
עאידה תומא סלימאן: כי לא נתנו פתרונות.
מאיר שפיגלר: אי אפשר להתעלם מהעלייה בתוחלת החיים.
מאיר שפיגלר: זה לא רק בישראל, זה בכל העולם.
מאיר שפיגלר: ציינתי בתחילת דבריי עד כמה הפער בינינו לבין מדינה "לא מפותחת", במירכאות, כמו ארצות הברית או מדינה "לא מפותחת", במירכאות, כמו אנגליה, עד כמה הפער הזה הוא בלתי סביר.
מאיר שפיגלר: אני עדיין אומר לך, שתדעי, אנחנו מטפלים במצוקות של אנשים שנקלעים לצרכים סיעודיים.
מאיר שפיגלר: עכשיו אני מדבר שוב על הפן של איכות החיים של אותם אנשים שפורשים מהעבודה.
מאיר שפיגלר: אנחנו יודעים מה המשמעות של זה – הם יוצאים מהעבודה ויש הידרדרות מואצת מאוד בבריאות שלהם, ביכולת שלהם לתפקד ולשרוד.
מאיר שפיגלר: אגב, זה מייד משליך על המדינה, כי אנחנו נותנים להם קצבת סיעוד ואנחנו צריכים לטפל בהם.
מאיר שפיגלר: זה נכון גם לגבי כל מערכות הבריאות במדינת ישראל.
מאיר שפיגלר: זה לא גורע מאומה מהצורך כן להתייחס, כפי שאמר יובל, לאותם סקטורים שצריך לתת את הדעת על המקצועות השוחקים שלהם.
מאיר שפיגלר: אגב, גם אמרנו למשל שאפשר להוריד את היקף המשרה.
מאיר שפיגלר: משרד האוצר דיבר על מס הכנסה שלילי, נקרא "מענק עבודה", ואנחנו אמרנו את אותו רעיון, רק גיבשנו אותו בצורה אחרת.
מאיר שפיגלר: למשל, יש אפשרות ליצור ורסטיליות בעבודה.
מאיר שפיגלר: אתה לא חייב להמשיך להיות 100% באותו הדבר.
מאיר שפיגלר: לדוגמה, אם אתה עובד כמורה, ולכאורה זו עבודה שוחקת, אז אפשר להעביר אותך בחלקיות משרה לנושאים אחרים שנמצאים בתוך האורגן שבו אתה נמצא.
מאיר שפיגלר: למשל, אדמיניסטרטיבי וכו'.
מאיר שפיגלר: כך גם לגבי קופות חולים, כך גם לגבי בתי חולים.
מאיר שפיגלר: יש כל מיני רעיונות שגיבשנו.
מאיר שפיגלר: אגב, הביטוח הלאומי ערך סקירה השוואתית בין-לאומית לעניין הזה ואנחנו עומדים איתן אחר דעתנו, לא מהיום, מקדמת דנא, שיש להעלות את גיל הפרישה, וכמו שאמרתי, לא רק לנשים, גם לגברים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת כשאנחנו משתמשים בדוגמאות גם מארצות הברית, כדאי להסתכל טוב גם על מה שקורה בארצות הברית.
עאידה תומא סלימאן: למדתי טוב מה קורה לשכבות המוחלשות ולנשים העניות, על אחוזי העוני ועד כמה הוא חמור בארצות הברית.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מסתכלים מפה ומשתמשים בדוגמה של ארצות הברית כאילו כולם חיים באושר ועושר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא חייבים להעתיק מנגנונים שמייצרים עוד עושק ועוד פערים.
מאיר שפיגלר: לא ציינתי מנגנון, אלא הפרש בין תוחלת החיים וגיל הפרישה שם ביחס לישראל.
עאידה תומא סלימאן: ראיתי שם נשים בנות 75 שעובדות בעבודות ניקיון כאשר הן בקושי סוחבות את עצמן, כי הן יודעות שאין לה שום הכנסה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לראות את זה בארץ.
מאיר שפיגלר: גם הביטוח הלאומי לא רוצה לראות את זה.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו נמצא פתרונות מתאימים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו אומרים את זה כבר שנים ומתעקשים על זה, והאוצר עצמו יודע שבאיזשהו שלב של משא ומתן עם כנסת ישראל, עם ועדת הכספים, בענייני הפתרונות הוא היה נדיב יותר מאשר היום.
עאידה תומא סלימאן: לצערי כנראה הרמנו ידיים, אני לא מרימה ידיים.
יובל טלר-חסון: גברתי היושבת-ראש, רק כדי שזה לא יישמע שזה שאני לא מגיב על זה, אני מסכים.
יובל טלר-חסון: מעולם לא הייתה הצעה מבחינת סכומים שמתקרבת להצעה הזאת - -
עאידה תומא סלימאן: העניין הוא לא רק סכומים, הוא פתרונות.
יובל טלר-חסון: - - מבחינת מתווה ממשלתי שהונח על שולחן הכנסת, הונח כהצעת חוק, גם בסכומים וגם בהיקף האוכלוסייה וגם בדיוק של האוכלוסייה שקשורה לזה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת על מה שהונח בהצעות חוק קודמות.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על משא ומתן שהתקיים מאחורי הקלעים ובדיונים בתוך ועדת הכספים.
יובל טלר-חסון: מאחר שזה כבר עלה בדיון כאן או במקומות אחרים, בדקנו עם כל האנשים שהיו מעורבים בדיונים הקודמים.
עאידה תומא סלימאן: חבל שחבר הכנסת גפני לא נמצא פה, הוא היה בישיבה הראשונה.
יובל טלר-חסון: הייתה הצעה של חבר הכנסת גפני, שהייתה הצעה הרבה יותר מרחיבה מההצעה הממשלתית, היא לא הייתה מוסכמת על הממשלה.
יובל טלר-חסון: על זה אין מחלוקת, הייתה הצעה שהייתה מוסכמת גם על חברי הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לשמוע את מה שיש לארגונים לומר בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אוסמה, אתה מבקש להתייחס?
אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, חברותיי, אדוני המנכ"ל, אני בא עכשיו מוועדת הכנסת שם דנים בפיצול של כל החוקים שבחוק ההסדרים לוועדות השונות.
אוסאמה סעדי: אמרתי, ואני חוזר ומדגיש כאן, יש 62 חוקים בחוק ההסדרים ואין תקדים לדבר הזה, אפילו לא בממשלות שהמציאו את השיטה הזאת.
אוסאמה סעדי: אמרתי איך תוך שישה שבועות גם נדון בתקציב המדינה לשנים 2021-2020, אבל גם ב-62 חוקים, מה גם שחלק מהחוקים הם רפורמות ענקיות.
אוסאמה סעדי: חלק מהחוקים היה אפשר להוציא ולדון בהם בניחותא, בשיקול דעת.
עאידה תומא סלימאן: אבל אז אתה תגלה את הפרטים.
אוסאמה סעדי: למשל, דיברו על חוק הכשרות ומה זה קשור.
אוסאמה סעדי: אני נתתי דוגמה של חוק הכבאות וההצלה – רפורמה ענקית.
אוסאמה סעדי: למה זה צריך להיות בחוק ההסדרים?
אוסאמה סעדי: למה אי אפשר לדון בזה במשך חודשים?
אוסאמה סעדי: חוק היוועדות חזותית, שהתחיל בזמן הקורונה – בזמנו התרעתי ואמרתי שאוטוטו זה הופך להיות חוק, והנה עכשיו מביאים את זה כחוק רגיל בלי קשר לקורונה.
אוסאמה סעדי: למה זה קשור לתקציב?
אוסאמה סעדי: למה אי אפשר לקיים דיונים?
אוסאמה סעדי: איך אפשר להעביר 62 חוקים גדולים ומשמעותיים תוך שיש שבועות?
אוסאמה סעדי: לענייננו, החוק הזה, חוק גיל פרישה – אני זוכר שכמעט כל חברות הכנסת מכל הסיעות ביקשו להוציא את זה מחוק ההסדרים.
אוסאמה סעדי: בסוף השאירו את זה, אבל לאן העבירו את זה, לוועדת העבודה והרווחה או כספים?
עאידה תומא סלימאן: הבנתי שבסוף זה יהיה בכספים.
אוסאמה סעדי: אני לא יודע, עוד לא הצבענו על זה.
אוסאמה סעדי: אמרתי שזה חוק גיל פרישה לנשים, אבל זה לא יידון בוועדה למעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: ויהיה שם מישהו שידאג לזכויות הנשים?
אוסאמה סעדי: מה שקורה חמור מאוד.
עאידה תומא סלימאן: לצערנו הרב.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לומר שפניתי – זו הייתה אולי הפנייה הראשונה שהגיעה ליושב-ראש הכנסת – בבקשה לפצל את זה ולהביא את לדיון בוועדה כאן.
אוסאמה סעדי: אדוני המנכ"ל, אז נכון שיש עלייה מבורכת בתוחלת החיים גם של גברים וגם של נשים, ונכון שמבחינה עקרונית צריך להשוות את התנאים, אבל זה צריך להיות בכל המישורים, גם ברמה של השכר, גם ברמה של המשרות, במיוחד בקרב השכבות החלשות.
אוסאמה סעדי: לכן צריך לדון בדברים האלה לעומק.
אוסאמה סעדי: אף אחד לא אומר שאנחנו מתנגדים עקרונית לעניין הזה, אבל צריך לקיים דיון, לשמוע את כל ארגוני הנשים, לראות איך אפשר.
אוסאמה סעדי: לבוא ותוך יום-יומיים, עם סד של זמנים ולחץ – זה לא עניין של כסף, שהוספתם כסף, יותר 100 מיליון, פחות 100 מיליון.
אוסאמה סעדי: זה לא פותר את כל הבעיות שצריך לדון בהן ולתת פתרונות.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, חבר הכנסת סעדי.
עאידה תומא סלימאן: מר יוסי אלקובי, נשיא התאחדות המלאכה והתעשייה, איתנו בזום.
יוסי אלקובי: שלום, גברתי.
יוסי אלקובי: אני מייצג המון נשים בעלות עסקים, עצמאיות, קוסמטיקאיות, עובדות במפעלים לא קלים, עומדות על הרגליים.
יוסי אלקובי: אני לא רואה בהצעה דבר נכון, כי הנשים עובדות קשה יותר מגברים.
יוסי אלקובי: נשים קמות בבוקר, שולחות את הילדים לבית הספר, מכינות את הסנדביצ'ים, עובדות כל היום, באמצע היום גם מקבלות טלפונים מהבית, ואחרי שהן חוזרות מהעבודה הן כמובן ממשיכות לעבוד בעוד משמרת בבית.
יוסי אלקובי: אני חושב שזה לא הזמן וזה לא נכון להעניש אותן בזה שמעלים את גיל הפרישה.
יוסי אלקובי: עם כל הכבוד לזה שהיום אנחנו מקבלים עוד שנים טובות, זה לא אומר שצריך להעמיד את זה בפנינו.
יוסי אלקובי: הן גם יולדות ילדים, גם עוברות טיפולים כאלה ואחרים.
יוסי אלקובי: אני חושב שצריך לתת לנשים את זכות הבחירה אם להמשיך לעבוד בעבודה שלהן.
יוסי אלקובי: הן עובדות קשה יותר מהגברים ואני לא רואה שזה נכון שקוסמטיקאית שעומדת על הרגליים שמונה ועשר שעות, שממש מתפרקת, יעלו לה את גיל הפרישה.
יוסי אלקובי: אני ממש לא שמח לדבר הזה, כי הדבר הזה פוגע.
יוסי אלקובי: הנשים עובדות יותר קשה מגברים וגם השכר שלהן נמוך יותר בהשוואה לגברים.
יוסי אלקובי: אני לא אדבר על זה, אבל לפחות לתת להן את הכבוד לאלה שרוצות, לפרוש.
יוסי אלקובי: כמובן שלאלה שרוצות, ומי שרוצה להמשיך – תהיה לה את זכות הבחירה.
יוסי אלקובי: אני חושב שצריך לכבד את הנשים, הן עמוד התווך שלנו, הן המייצגות אותנו, שומרות עלינו, הן עושות עבודה נפלאה, ממש להצדיע.
יוסי אלקובי: אז לבוא ולחפש 500 או 400 אלף שהאוצר מבקש לחסוך על חשבון הנשים – אני חושב שצריך לחפש את זה במקומות אחרים.
יוסי אלקובי: שייקחו מהביטוח הלאומי עודפים, אבל לא מהנשים.
יוסי אלקובי: תאמינו לי שהביטוח הלאומי יכול לתת את העודפים ויכול לשלם בזמן שצריך לשלם.
יוסי אלקובי: אנא, גברתי היושבת-ראש, נשים זה ערך עליון ואנחנו צריכים לשמור על עליהן ולתת להן זכות בחירה, כי מגיע להן, הן עובדות קשה יותר מאיתנו.
יוסי אלקובי: אני חושב שהגיע הזמן להסתכל מעבר לקופסה ולא נקודתית, איך עושים ומאיפה לוקחים כסף.
עאידה תומא סלימאן: יערה מן, קרן ברל כצנלסון, בבקשה.
יערה מן: השתתפתי גם בדיון הקודם ואני חושבת שכל הרקע והבעייתיות של המתווה הזה כבר ברורה וגם דיברתם עליה.
יערה מן: אני רוצה להתייחס לכמה דברים נקודתיים שחשוב מאוד שהכנסת תשים אליהם לב בשלב הבא.
יערה מן: כמובן שאני מסכימה שהדיון הזה בכלל לא היה צריך להיות בחוק ההסדרים, אבל עכשיו הוא בחוק ההסדרים ולכן אני רוצה לעבור לשלב הבא.
יערה מן: אני שומעת גם מחברות הכנסת שהגיעו לדיון הזה וגם מהתשובות שנתן נציג האוצר שכביכול אנחנו מדברים באוויר, לא באמת יודעים על מה מדברים.
יערה מן: נציג האוצר אמר יש לנו סימולציות שיראו מה יקרה לכל אישה, אבל הוא לא הביא איתו את הסימולציות.
יערה מן: אני לא חושבת שחברות וחברי הכנסת – לא בוועדה הזאת ולא בוועדה אחרת – צריכים להסכים בכלל לדון בנושא הזה בלי לראות את הסימולציות.
יערה מן: הדוגמה של מס הכנסה שלילי היא רק דוגמה אחת מני רבות שאפשר להסתכל עליהן במתווה הזה.
יערה מן: כרגע התוספת למס הכנסה שלילי שמופיעה במתווה הממשלתי היא לכל היותר 500 שקלים בחודש לעומת המצב הקיים.
יערה מן: עכשיו אמורים להכפיל, אבל לא ברור אם יכפילו את התוספת או יכפילו את סך ההשקעה.
יערה מן: קצבת הזקנה שנלקחת מנשים היא בערך 2,000 שקלים, אז תעשו אתם את החשבון – לוקחים מהן 2,000 שקלים ומחזירים להן 500 שקלים.
יערה מן: גם אם יחזירו להן 1,000 שקלים, שזה כפול, זה עדיין משאיר פגיעה מאוד-מאוד גדולה בנשים שהשכר שלהן הוא 3,000 שקל, 4,000 שקל, נשים שעובדות בשכר מאוד-מאוד נמוך, בדרך כלל בעבודות מאוד קשות ושוחקות.
יערה מן: אי אפשר לנהל את הדיון הזה באוויר בלי תשובות – מה יהיה הפער, מה יהיה פער בין מה שהאישה הזאת זכאית היום כשהיא מגיעה לגיל 62 ולמה היא תהיה זכאית כשהיא תגיע בינואר הקרוב לגיל 62.
יערה מן: גם לגבי זה הדחיפות להעלות את זה מעכשיו לעכשיו, בינואר הקרוב, בארבעה חודשים, אני לא מבינה את ההצדקה לדבר הזה.
יערה מן: אפשר להסכים עם הרפורמה ואפשר הכול, אבל לא ברור למה זה צריך להיות מעכשיו לעכשיו.
יערה מן: נשים כבר נערכו לגיל הפרישה בגיל 62, זה ממש בבת אחת.
יערה מן: צריך להעלות את גיל הפרישה בקצב הרבה יותר איטי, בטח בשנים הראשונות.
יערה מן: במקום זה המתווה מציע להעלות את גיל הפרישה הרבה יותר מהר בשנים הראשונות ורק אחר כך להאט את הקצב.
יערה מן: אם כבר, זה צריך להיות הפוך.
יערה מן: מה שהכי חסר עכשיו במתווה זה מענה לנשים שלא עובדות אחרי גיל 60.