GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גל ויינשטיין: באיזה תא שירותים נערה טרנסג'נדרית תשתמש במסגרת שהיא לאו דווקא להט"בית?
גל ויינשטיין: זה גם אמור לעגן את מה שאמור להיות ממש מובן מאליו, כמו איך פונים לנערים ונערות, וזה שצריך לפנות אליהם איך שהם מבקשים, בלשון הפנייה שנוחה להם ובשם שמתאים להם.
גל ויינשטיין: לכן, נראה לנו שמאוד חשוב לפרסם את הנוהל הזה בהקדם האפשרי.
גל ויינשטיין: בינתיים, מה שקורה בשטח זה שכל מסגרת פועלת לפי ראות עיניה.
גל ויינשטיין: הרבה פעמים, מעדר ידע הם בעצם עובדים לפי תפיסות מאוד מיושנות, שלא תואמות את כל הצרכים של האוכלוסייה ופוגעות בנערים ובנערות.
גל ויינשטיין: כמו שאמרתי, בסוף חלקם נפלטים או שאחרים פשוט משלימים עם המצב.
גל ויינשטיין: יש כאלה שמוותרים אולי על חלקים בזהות שלהם כדי שתהיה להם מסגרת, גם את זה אנחנו פוגשים.
גל ויינשטיין: אני חושבת שלנערים ונערות טרנסים וטרנסיות וא-בינארים מגיעות מסגרות שמותאמות להם ורגישות לצרכים שלהם, שמיטיבות איתם, שהם יכולים להרגיש בהן חופשיים ולהיות עצמם.
גל ויינשטיין: אני מאמינה שהפיתרון לזה הוא אפשרי ובר ביצוע.
גל ויינשטיין: לסיכום: יש שלושה דברים עיקריים שאני חושבת שצריך לעשות.
גל ויינשטיין: אחד זה להקים בהקדם האפשרי מסגרת להט"בית.
גל ויינשטיין: זה ממש צורך אקוטי שאנחנו מרגישים מהשטח.
גל ויינשטיין: מסגרת להט"בית בחסות הנוער שמתאימה גם לטרנסג'נדרים וטרנסג'נדריות.
גל ויינשטיין: צריך לפרסם נוהל מסודר לשילוב טרנסים במסגרות חוץ ביתיות, וצריך להקצות תקציב להכשרה מעמיקה ומתמשכת לצוותים במסגרות הקיימות - איך לעבוד עם נערים ונערות מהקשת הטרנסית.
גבי לסקי: האמת שאנחנו שואלות איך אין דברים כאלה עד היום.
נעמה לזימי: אין היום נוהל במסגרות החוץ ביתיות?
גל ויינשטיין: לא.
גל ויינשטיין: ממש כל מסגרת פועלת איך שנראה לה.
גל ויינשטיין: אם זאת מסגרת שהיא קצת יותר ידידותית אז הם ינסו לעשות שילוב בחדרים, נגיד עם עוד נערים להט"בים.
גל ויינשטיין: אבל גם, זה לא מספיק.
גל ויינשטיין: לא משנה כמה מנסים.
נעמה לזימי: ולא קיים נוהל טיפולי?
נעמה לזימי: נוהל אחיד?
גל ויינשטיין: ממש לא.
גל ויינשטיין: יש גם הרבה מסגרות שמסרבות לנו, ואומרות שהן לא יכולות לקבל נערה טרנסית.
מיכל סטולר: בעצם הגוף היחיד שפרסם נוהל זה האגף לבריאות הנפש של משרד הבריאות.
מיכל סטולר: שום משרד ממשלתי אחר לא פרסם נוהל, לא פורסמו הנחיות, ובגלל זה כל אחד עושה מה שבא לו.
מיכל סטולר: כולל אפליה, כולל פנייה בלשון לא נכונה ובשם לא נכון.
אלישע אלכסנדר: עכשיו, גם כדאי לציין שהאגף לבריאות הנפש זה רק אגף בתוך משרד הבריאות.
אלישע אלכסנדר: זה לא לכל המשרד.
גל ויינשטיין: גם אני אגיד שבבית דרור היה בעבר מענה לזה, היה איזה פלסטר.
גל ויינשטיין: היו לנו נערים ונערות שנשארו בארוך טווח במסגרת שכל הזמן מתחלפים בה נערים ונערות.
גל ויינשטיין: זה הופסק, והיום בעצם המסגרות צריכות להתמודד עם הבעיה שאנחנו מציפים.
גל ויינשטיין: זה רחוק מלהיפתר.
גבי לסקי: תודה רבה גל.
גבי לסקי: אני אתן עכשיו לאלון שחר מהבית הפתוח לדבר.
גבי לסקי: אז אנחנו מסיימים עם הארגונים ונתחיל לשמוע את המשרדים.
אלון שוסטר: תודה רבה, חברת הכנסת לסקי על הדיון וחברת הכנסת לזימי.
אלון שוסטר: אני רוצה לקחת את השיחה מאיפה שאורי מגן מהמרכז הגאה סימן לנו.
אלון שוסטר: לשמחתנו, בתל אביב יש עירייה שלוקחת אחריות על הקהילה הגאה באופן כללי ועל הקהילה הטרנסית בפרט, וזה ששליש מהתקציב שם מיועד מראש לקהילה הטרנסית זה נהדר וזה מהמם.
אלון שוסטר: במקומות אחרים בארץ אין רשות מקומית ואין עירייה שלוקחת אחריות.
אלון שוסטר: הדוגמה הירושלמית היא דוגמת קצה.
אלון שוסטר: הבית הפתוח בירושלים לגאווה ולסובלנות מפעיל מרכז קהילתי רב תחומי לקהילה הגאה מזה 25 שנים.
אלון שוסטר: להגיד שעיריית ירושלים עומדת מאחורינו - זה יהיה קצת מוגזם.
גבי לסקי: אפילו יותר ממוגזם.
אלון שוסטר: כן יש בשנים האחרונות שיתופי פעולה נקודתיים, והמנגנון של עו"ס להט"ב דרך משרד הרווחה פועל.
אלון שוסטר: הוא חייב להיות גדול יותר.
אלון שוסטר: התקן שמספיק היום ל-15 מטופלות ומטופלים הוא לא מספיק, זה אנדרסטייטמנט.
אלון שוסטר: הדרך שיש לנו היא עוד ארוכה.
אלון שוסטר: אני כן רוצה לציין שבמסגרת שיתוף פעולה עם המשרד לשוויון חברתי אנחנו מתכננים תוכנית פיילוט שבמסגרתה תהיה תוכנית ייחודית לחיזוק והעצמה של הקהילה הטרנסית הירושלמית.
אלון שוסטר: זאת תהיה תוכנית שנעשה במסגרתה טיפול צרכים, וסדנאות, קבוצות חברתיות, תוכנית מנהיגות, תמיכה לבני משפחה של טרנס והיבטים של תעסוקה.
אלון שוסטר: את כל הדברים האלה אנחנו מקוות לעשות כתוכנית שאחר כך אפשר יהיה ללמוד ממנה, ובתקווה לשכפל אותה גם לרשויות מקומיות שהן לא באזור המרכז ותל אביב.
אלון שוסטר: אני רוצה גם להתייחס לדברים שאמרת בתחילת הדיון, חברת הכנסת לסקי.
אלון שוסטר: התחלת מלהגיד שאנחנו מכירות את הקשיים והאפליה והאלימות שהקהילה הטרנסית חווה.
אלון שוסטר: זה נכון מאוד.
אלון שוסטר: אני רוצה שנזכור ונזכיר לעצמנו גם שהקהילה הטרנסית, בעצם הקיום שלה ובעצם המאבקים שלה, מביאה איתה בשורה גדולה.
אלון שוסטר: בשורה של שחרור, בשורה של אפשרות לשנות את הפרדיגמות שדרכן אנחנו חושבות על המציאות ועל עצמנו בתור בני אדם, על מגדר.
אלון שוסטר: אני מקווה שזה משהו שילך איתנו בראש לאורך כל הדרך.
מאיה עוראבי: הי, אני רוצה להגיד משהו מאוד חשוב.
מאיה עוראבי: קוראים לי מאיה עוראבי, אני מפרויקט גילה, אחות אחריות מרפאת קשת להתאמה מגדרית מוולפסון.
מאיה עוראבי: זו מרפאה שהוקמה מהצורך האמיתי באמת לקצר תורים ולשנות מציאות.
מאיה עוראבי: לצערי הרב, אנחנו נתקלים במחסומים של משרד הבריאות ובעיות באישור ועדה של תל השומר להתאמה מגדרית.
מאיה עוראבי: זו ועדה שדיברו עליה מספיק והעלו אותה וכמה היא בעייתית.
מאיה עוראבי: אנחנו באים כדי להציל חיים ולמנוע גזר דין מוות, על ניתוח שהוא בעוד חמש שנים או עשר שנים, ומבצעים ניתוחים בתוך חודשיים מזמן הביקור.
מאיה עוראבי: אני ממש רוצה שזה ייגמר.
מאיה עוראבי: שכל הבירוקרטיה הזאת, שבאמת עוצרת טרנסית מלהגשים את עצמה ולעשות ניתוח עליון, שמבחינתה זה כל כך מציל חיים ועושה לה התאמה ושלום בינה לבין עצמה, לבין הנפש שלה.
מאיה עוראבי: לאפשר לה.
מאיה עוראבי: לאפשר לטרנסג'
מאיה עוראבי: נדר שהוא חי במלחמה יום יומית לשים את הביינדר החונק הזה, ולצאת להסתובב ברחוב ולהרגיש נוח יותר כשהוא משטיח את החזה, באמצעות משהו מאוד מחריד לשים אותו על הגוף.
מאיה עוראבי: אנחנו נותנים לו את הפיתרון - בוא ותעשה ניתוח.
מאיה עוראבי: אנחנו באנו באמת מהנקודה הזאת להגשים לך את החלום.
מאיה עוראבי: אנחנו שוב נתקלים במחסום הזה של משרד הבריאות ושל הכללים המאוד לא מובנים ומיותרים.
גבי לסקי: אז אני בדיוק עכשיו, אני מבקשת באמת שנדבר עם נציג של משרד הבריאות.
גבי לסקי: אני מבקשת לדבר עכשיו עם ד"ר רז גרוס, שיש לו מה לומר על הדברים האלה.
גבי לסקי: אני מקווה שנשמע דברים טובים.
ד"ר רז גרוס: תודה רבה.
ד"ר רז גרוס: תודה על הפגישה החשובה והמאוד מרגשת הזאת.
ד"ר רז גרוס: אני יושב ראש הוועדה הארצית להתאמה מגדרית.
ד"ר רז גרוס: אני שנה ותשעה חודשים בתפקיד הזה.
ד"ר רז גרוס: אני מרגיש שליחות גדולה להיות בו.
ד"ר רז גרוס: אני אגיד מה שאמרתי בכל פורום, בפורומים פתוחים ובשיחות יותר פרטיות: אני מסכים עם האמירה האחרונה.
ד"ר רז גרוס: אני חושב שהעיקרון שאנחנו צריכים לחתום אליו הוא של הסכמה מדעת, כמו שמקובל בעולם, ושהסובייקטיביות של הפונות והפונים היא הקובעת, על כל הקשת המגדרית.
ד"ר רז גרוס: אין שום התיימרות לפרמטרים אובייקטיביים.
ד"ר רז גרוס: כך שאני יושב כאן כיושב ראש הוועדה ואומר שיש סימן שאלה לגבי הצורך בקיומה של הוועדה.
ד"ר רז גרוס: אני לוקח על עצמי את הסיכון להגיד את זה.
ד"ר רז גרוס: אני חושב שהשמעתי את זה פחות או יותר מהיום הראשון.
ד"ר רז גרוס: כל עוד הוועדה קיימת, אנחנו משתדלים - ואני חושב שבסך הכל די בהצלחה - לעשות את התהליך יותר קצר, יותר פשוט, יותר ידידותי.
ד"ר רז גרוס: אני אתן כמה דוגמאות: למשל, לקבל חוות דעת חיצוניות, גם של אנשי בריאות הנפש, גם של אנדוקרינולוגיה, ועל ידי כך לצמצם את מספר הפגישות בוועדה.
ד"ר רז גרוס: את הפגישות עם המנתחים אני רואה בעצם כפגישות טרום ניתוח.
ד"ר רז גרוס: זאת אומרת, לא כחלק מאיזה תהליך רגולציה אלא פגישות טרום ניתוח ורק עם המנתחים הרלוונטיים.
ד"ר רז גרוס: לא בהכרח כל אחת וכל אחד צריכים לפגוש את כל הכירורגים.
ד"ר רז גרוס: עוד דברים ששינינו ממש מההתחלה, כשנכנסתי לתפקיד - ביטלתי את המעמד של הוועדה, הפאנל, הטריבונל הזה שהיו צריכים להתייצב בפניו אחרי הפגישות עם כל המומחים.
ד"ר רז גרוס: גם הוא נראה לי מיותר.
ד"ר רז גרוס: ואבחונים פסיכודיאגנוסטיים שהיו עושים לכולם - עוד חמישה-שישה מפגשים, על כל מה שכרוך בזה.
ד"ר רז גרוס: זה גם בוטל לחלוטין.
ד"ר רז גרוס: אז אני חושב שהתהליך היום נראה אחרת.
ד"ר רז גרוס: אני מסכים לגמרי עם מיכל ואלישע ואחרות ואחרים שיושבים כאן, שאנחנו צריכים לתת לזה ביטוי או נראות גם בנוהל עבודה פנימי שיפורסם ברבים, כדי שאנשים יבואו עם תחושה יותר נוחה.
גבי לסקי: אז מה קורה עם הנוהל הזה באמת?
ד"ר רז גרוס: אז הנוהל הזה בשלבים מתקדמים של כתיבה.
ד"ר רז גרוס: אני יודע שזה הובטח כבר קודם.
ד"ר רז גרוס: זה דרש גם איזשהו תהליך פנימי בתוך הוועדה, כדי שכולם יהיו באיזשהו קונצנזוס, ואני כתבתי הבוקר שאני בתחילת השבוע הבא אשלח טיוטה לכל הנוגעים והנוגעות בדבר, במשרד ובקהילה.
ד"ר רז גרוס: נפרסם אותו בהקדם.
גבי לסקי: זאת אומרת:
גבי לסקי: אנחנו יכולים לעשות מעקב בעוד חודש מהיום לראות איפה הנוהל הזה עומד?
גבי לסקי: אם זה כבר פורסם?
ד"ר רז גרוס: כן.
ד"ר רז גרוס: בהחלט.
ד"ר רז גרוס: כמה נקודות שרציתי להתייחס אליהן כאן:
ד"ר רז גרוס: אני מקווה שנוכל להכריז על זה בצורה רשמית, אבל אנחנו בימים אלה מוסיפים ביוזמה של בית החולים אח שהוא מהקהילה שיתכלל את הטיפול באנשים מהקהילה הטרנסג'נדרית.
ד"ר רז גרוס: גם בכל מה שקשור בוועדה וגם בכל מה שקשור בענייני בריאות אחרים, ואנחנו עובדים לתת מענה מעבר להגדרת התפקיד של הוועדה.
ד"ר רז גרוס: אני יכול להגיד בהקשר למשל של ביטוח לאומי שהוזכר כאן, שאני שמח לתת חוות דעת לביטוח לאומי לפי הנוהל שלינור באמת קידמה.
ד"ר רז גרוס: אם אתם ואתן נתקלות בבעיות בקהילה, תפנו אלי כפי שכבר קורה הרבה פעמים.
ד"ר רז גרוס: אני מדגיש את הנגישות האישית שלי, לכל מי שלא מכיר או מכירה, לפנות אלי בכל שאלה ובכל סוגיה.
ד"ר רז גרוס: לגבי ההמתנה לניתוחים: אני חושב שזאת אולי הבעיה העיקרית.
ד"ר רז גרוס: המתנה של ארבע-חמש שנים לניתוח תחתון היא שערורייתית.
ד"ר רז גרוס: זה ניתוח מציל חיים הרבה פעמים.
ד"ר רז גרוס: אני יכול לבשר בהקשר הזה מהלך שנעשה בתוך שיבא, להוספת ניתוח שלישי בחודש.
ד"ר רז גרוס: עד כה נעשו שני ניתוחים בחודש, ויש לנו כמאה ממתינות וממתינים לניתוח.
ד"ר רז גרוס: בחשבון פשוט מדובר על המתנה של למעלה מארבע שנים לפי 24 ניתוחים בשנה.
ד"ר רז גרוס: אנחנו ב-28 באוקטובר, לפני כשבועיים, הוספנו ניתוח שלישי, ובימים אלה, בנובמבר, יש מנתח מחו"ל שעושה את הניתוחים להתאמה מגדרית מנקבה לזכר, ויבוצעו עוד מספר ניתוחים מעבר לשני הניתוחים הקבועים.
ד"ר רז גרוס: בביקור של שר הבריאות בוועדה בתחילת אוגוסט האחרון דובר על הוספת ניתוח רביעי בחודש שיקצר את ההמתנה בחצי.
ד"ר רז גרוס: כלומר, לכשנתיים - שנתיים וחצי, שעדיין היא המתנה מאוד ארוכה.
גבי לסקי: אז אני רוצה להבין: זאת אומרת, אנחנו משני ניתוחים בחודש, מתי אנחנו עוברים לארבעה ניתוחים בחודש?
ד"ר רז גרוס: עברנו לשלושה כבר.
גבי לסקי: עברתם כבר לשלושה ויש כוונה לעשות רביעי?
ד"ר רז גרוס: זו הכוונה.
ד"ר רז גרוס: הניתוח השלישי בעצם נוסף לאחר פנייה אישית שלי למנכ"ל שיבא, להוסיף ניתוח בחודש.
ד"ר רז גרוס: זה בעצם היה מהלך תוך שיבאי, והחל מאוקטובר הוסף ניתוח שלישי.
ד"ר רז גרוס: הוא מקצר בחמישים אחוז את ההמתנה, והשאיפה היא להוסיף ניתוח רביעי כדי לקצר את ההמתנה בחצי.
ד"ר רז גרוס: עדיין זאת תהיה המתנה ארוכה.
גבי לסקי: אז מה אנחנו צריכים כדי שיהיה ניתוח רביעי?
אלישע אלכסנדר: אפשר רק הבהרה אם מדובר בניתוח או ניתוח תיקון?
ד"ר רז גרוס: לא, לא, מדובר בניתוח.
ד"ר רז גרוס: מ-8 באוקטובר החלו למעשה שלושה ניתוחי תיקון.
ד"ר רז גרוס: החליטו להתחיל בניתוחי תיקון.
ד"ר רז גרוס: אבל לא, מדובר חד משמעית על ניתוח שלישי בחודש.
ד"ר רז גרוס: לגבי ניתוח רביעי, זאת שאלה שאולי משרד הבריאות יוכלו לענות עליה.
ד"ר רז גרוס: אני רוצה להגיד עוד כמה דברים לגבי הניתוחים.
ד"ר רז גרוס: אני רוצה להתייחס למה ששרית אמרה, מברית הלביאות.
ד"ר רז גרוס: בוועדה הבין משרדית של דינה זילבר אני הייתי בעד הורדת גיל הפנייה לוועדה לניתוח.
ד"ר רז גרוס: אני חושב שההגבלה לגיל 18 בעצם מנציחה פערים חברתיים, כי כמו ששרית אמרה, מי שידם של ההורים משגת יכולים לעבור את הניתוח הזה בחלון מוקדם יותר.
ד"ר רז גרוס: אני חוזר על מה שהמלצתי בוועדה עם דינה זילבר, להפחית את הגיל לגיל מוקדם יותר.
ד"ר רז גרוס: אני אדבר בשתי מילים על הניתוח לנישוי פנים.
ד"ר רז גרוס: ניתוחי נישוי פנים שנעשים בכמה מרכזים - גם אצלנו בשיבא, גם בבתי חולים אחרים, הם ניתוחים שלמרות השם הקצת מטעה, ניתוח משני, הם ניתוחים קרדניליים לדרך שבה אנשים יכולים לעבור מגדרית.
ד"ר רז גרוס: אני חושב שהמשרד כרגולטור צריך להבהיר לקופות שהניתוחים האלה נמצאים בסל השירותים שנקבע, ולא צריך להערים שום קשיים בפני אנשים שעברו את הוועדה ולטעמי גם לפני שעברו אותה, כדי לעבור את הניתוח.
ד"ר רז גרוס: אנחנו כן שומעים, ואני הרבה פעמים נדרש לכתוב מכתבים, להסביר ולשכנע את הקופות מדוע הניתוח הזה הוא לא ניתוח קוסמטי.
ד"ר רז גרוס: זו פרוצדורה רפואית לכל עניין ודבר, וכמו שאמרתי הרבה פעמים היא מצילת חיים.
ד"ר רז גרוס: יכולתי לתת דוגמאות.
ד"ר רז גרוס: אני אתייחס לעוד נקודה אחת שכבר הוזכרה כאן:
ד"ר רז גרוס: בהמלצות של הוועדה הבין משרדית דובר על הכשרת אנשי מקצוע בכל מקצועות הבריאות.
ד"ר רז גרוס: אני חושב שההכשרה הזאת צריכה להיכנס לקוריקולום של כל בתי הספר לרפואה, סיעוד, פיזיותרפיה - כל מקצועות הבריאות.
ד"ר רז גרוס: אני חושב שזה גם צריך להיות מוסדר, ואנחנו בשיבא כבר התחלנו להכין לומדה בעזרת נינה הלוי, שאני לא יודע אם היא כאן אבל היא נציגת הציבור בוועדה.
ד"ר רז גרוס: גם במכון לסימולציה רפואית אצלנו אנחנו עובדים על סדנת הכשרה שנוכל להציע אותה באופן ארצי, אני מקווה, לכל מקצועות הבריאות.
ד"ר רז גרוס: יש הרבה מאוד בורות והרבה מאוד סטיגמה וטרנספוביה אפילו, וחינוך נכון יכול מאוד לעזור לזה.
ד"ר רז גרוס: לגבי הוועדה לשינוי רישום ללא ניתוח: אני אולי אשאיר לשיר ומשרד המשפטים להתייחס לזה.
ד"ר רז גרוס: אני רק אגיד, למי שתהה או תהתה כאן: היסטורית, מאחר שצריך תעודה ציבורית כדי לשנות את סעיף המין בתעודת הזהות, אף משרד ממשלתי לא הרים את הכפפה הזאת ומשרד הבריאות לקח את זה על עצמו.
ד"ר רז גרוס: זו ועדה מצומצמת, שניים או אולי שלושה מפגשים ואנחנו שמחים מאוד שזה יעבור למודל של הצהרה ושלא יהיה צורך כלל לעבור את הפרוצדורה הזו.
ד"ר רז גרוס: אנחנו כן משאירים את האופציה למי שרוצה לעשות שינוי רישום ולהמשיך לוועדה עם ניתוח, לקבל את האישור הזה גם מאיתנו.
ד"ר רז גרוס: אבל אין ספק שזה לא צריך לחנות במשרד הבריאות.
ד"ר רז גרוס: זו לא שאלה רפואית.
ד"ר רז גרוס: במודל שאני מאמין בו של הגדרה עצמית והסכמה מדעת אין באמת צורך להעביר את זה אצלנו, ואני מקווה שהעניין יוסדר במשרד המשפטים בהקדם.
אלישע אלכסנדר: אפשר רק שהוועדה תבקש לו"ז ברור לגבי כל הדברים הנפלאים האלה?
גבי לסקי: זה בדיוק היה השלב הבא.
גבי לסקי: אז דיברנו כבר על הנוהל, שאנחנו בעוד חודש נדבר על זה.
גבי לסקי: באמת, הנושא של הלומדה: אתה חושב שכבר בשנת הלימודים החדשה זה יהיה מוכן כדי שבכל המקומות זה יהיה כבר מיושם?
גבי לסקי: כמה זמן אתם צריכים עד שהדבר הזה יוכל להתרחש לפי דעתך?
גבי לסקי: טוב, אני רוצה לעבור למשרד המשפטים בינתיים.
גבי לסקי: נחזור לד"ר גרוס.
גבי לסקי: אז באמת, כפי שנאמר פה קודם על ידי אור מאגודת הלהט"ב, וזה הוזכר על ידי חברים וחברות אחרים, ישבה ועדה במשך תקופה ממושכת - הצוות הבין משרדי לקידום האוכלוסייה הטרנסית בישראל.
גבי לסקי: הם קיבלו מסקנות ביניים ולאחר מכן מסקנות סופיות שטרם פורסמו, ונמצאות על שולחנו של שר המשפטים כרגע, למרות שיש כמה המלצות למשרדים השונים.
גבי לסקי: באמת ד"ר גרוס התייחס להמלצות לגבי משרד הבריאות, אבל אני אשמח אם עו"ד גוטליב, תספרי לנו מה המצב כרגע מבחינת הדו"ח וההמלצות מבחינת משרד המשפטים.
דפנה גוטליב: אז קודם כל חשוב לי להגיד שכמו שאמרת גם, אלה המלצות שמוגשות לשרים.
דפנה גוטליב: זה הוגש לשלושת השרים הרלוונטיים, שזה בריאות, רווחה ומשפטים.
דפנה גוטליב: במובן הזה, זה לא דו"ח מחייב עד שהשרים מחליטים או לא מחליטים לאמץ, ומה שיהיה מחייב זה רק מה שמחליטים לאמץ.
דפנה גוטליב: כלומר, היה כאן איזשהו שיח שהשתמע ממנו אולי שכבר הדו"ח הוא משהו מחייב.
דפנה גוטליב: הוא לא.
דפנה גוטליב: אלה המלצות של צוות מקצועי.
דפנה גוטליב: אז באמת הדו"ח הוגש לשרים.
דפנה גוטליב: כן חשוב להגיד שאני מבינה את התחושה והתסכול ויש לי שיח על זה עם אור הרבה פעמים, ועדיין הדו"ח הזה בעצם הוגש בתקופת ממשלת מעבר ולכן הוא הוגש לשרים רק בממשלה הנוכחית.
דפנה גוטליב: אז זה לא שזה באמת מחכה מיולי, אלא זה הוגש בעצם רק כשהיו לנו שרים להגיש להם את זה.
דפנה גוטליב: אז אני אגיד בקצרה: יש בעצם כמה המלצות רוחב, שהן רלוונטיות לכל המשרדים, ויכול להיות שכל משרד גם יודע להגיד מה קרה עם זה, אבל בגדול ההמלצות האלה הן עדיין בבחינה.
דפנה גוטליב: תכף אני אגיד מה ההמלצות, אבל אלה המלצות שאמורות להיות איזושהי פנייה של הצוות לכל משרדי הממשלה.
דפנה גוטליב: המכתב הראשון הוא בעצם פנייה לנציב שירות המדינה, וזה עדיין לא נשלח.
דפנה גוטליב: הנושאים האלה הם עדיין בבחינה.
גבי לסקי: בבחינה של מי?
דפנה גוטליב: אצלנו כרגע זה עוד בבחינה של שר המשפטים.
דפנה גוטליב: בסוף אלה כן המלצות שאנחנו מגישים לשר.
דפנה גוטליב: אני לא יודעת מה הסטטוס מבחינת השרים האחרים, אולי יידעו להרחיב.
דפנה גוטליב: בגדול, זה אמור להיות מכתב מטעם הצוות לנציב שירות המדינה בנושא של שילוב של אנשים על הקשת הטרנסית בשירות הציבורי.
דפנה גוטליב: בשלב הראשון ההצעה היא לאיזשהו מודל שהוא יותר וולונטרי, ואחר כך גם בחינה של צורך לערוך אולי תיקוני חקיקה שיבהירו שאיסור הפליה מחמת מין ונטייה מינית כולל גם זהות מגדרית, ואולי בחינה גם של הנחיצות בכלים נוספים כדי להגביר באמת את השלוב של אנשים על הקשת הטרנסית בשירות הציבורי.
דפנה גוטליב: כאמור, זה מכתב שהוא פנייה לנציב לשקול את הדברים האלה.
דפנה גוטליב: הדבר השני זה מכתב למנכ"לי משרדי הממשלה.
דפנה גוטליב: גם לגבי הנגשת טפסים ממשלתיים בעצם בשפה - בעיקר לגבי טפסים מעתה מהלאה, להפוך אותם להיות ניטרליים מגדרית.
דפנה גוטליב: דיברנו על זה שגם אפשר יהיה לדרוש שלא תהיה בכלל הזדהות מגדרית מקום שהדבר לא הכרחי, ולהמליץ גם לשקול להוסיף את הקטגוריה אחר.
דפנה גוטליב: שוב, אלה המלצות של הצוות למנכ"לי משרדי הממשלה שכל אחד רשאי לעשות כהבנתו.
דפנה גוטליב: עוד נושא במכתב הזה אמור להיות הנושא של הכשרות עובדים.
דפנה גוטליב: זה רלוונטי בעיקר למשרדים שהם מקבלי קהל, גם לקיים סדנאות להיכרות עם האוכלוסייה הטרנסית ולהכיר את הייחודיות, המורכבות והרגישות שדרושה במפגש של מערכות ממוסדות עם האנשים מהקהילה.
דפנה גוטליב: הדבר השלישי זה לשקול אפשרות למינוי רפרנטים ייעודיים במשרדי הממשלה.
דפנה גוטליב: בעצם, לקבוע איזשהו גורם ממונה בכל משרד, לפי הצורך - לא בכל משרד זה בהכרח רלוונטי - שהוא ישמש איזושהי פונקציה מתכללת.
דפנה גוטליב: זה לוקח אותי להמלצות של משרד המשפטים.
דפנה גוטליב: באמת, אחת ההמלצות הייתה להפעיל מנגנון לפניות ציבור בנושאים משפטיים, שזה דבר שבעצם אתמול אפילו יצאה על זה איזושהי הודעה לתקשורת.
דפנה גוטליב: זה הופעל כבר לפני אבל עכשיו היה ממש פרסום אקטיבי.
דפנה גוטליב: זו בעצם מין תיבת דואר, שהמטרה שלה היא שיהיו פניות ציבור בנושאים משפטיים שקשורים להפליה, הדרה או יחס לא הולם כלפי אנשים על הקשת הטרנסית, ושאפשר יהיה לפנות אלינו, אל משרד המשפטים.
גבי לסקי: אז זה כבר קיים?
גבי לסקי: ומה הכתובת?
דפנה גוטליב: זה קיים, כן.
דפנה גוטליב: אני יכולה גם לשלוח את זה, אבל זה TRANS-RIGHT@JUSTICE.GOV.IL.
דפנה גוטליב: כאמור, אתמול זה גם הופץ בתקשורת, אבל אני יכולה להעביר את זה לוועדה פשוט, את ההודעה גם.
דפנה גוטליב: הדבר הנוסף זו התאמת הסיוע המשפטי.
דפנה גוטליב: בעצם קיום הכשרה ייעודית לצוותי הסיוע המשפטי והגדרת רפרנטים ייעודיים לליווי פניות בנושא הקהילה הטרנסית.
דפנה גוטליב: השר נכון לקדם את ההמלצה הזאת.
דפנה גוטליב: הנושא הנוסף זה קידום פתרונות לחנינה ומחיקת רישום פלילי.
דפנה גוטליב: אז כאן, בעצם חלק מההמלצה היא תמיכה ביוזמת הנשיא ושר המשפטים ליציאה בקריאה מיוחדת למי שנידונו בעבר בבית המשפט בגין עבירות על הימצאותן במעגל הזנות להגשת בקשות למחיקת רישום פלילי.
דפנה גוטליב: הקריאה המיוחדת הזאת בעצם כבר יצאה.
דפנה גוטליב: החלק השני של ההמלצה הוא פנייה למשטרת ישראל ולשר לביטחון פנים, בבקשה לבחון אפשרות להנגשת דרכי הגשת הבקשות לביטול הרישום המשטרתי, לאוכלוסיות במעגל הזנות בכלל ובפרט לקהילה הטרנסית.
דפנה גוטליב: זה גם מכתב שיש כוונה להוציא אותו.
דפנה גוטליב: מעבר לזה, למיטב ידיעתנו יש גם פניות בעצם של הארגונים בנושא הזה שאני חושבת שהמשרד לביטחון פנים ומשטרת ישראל מכירים, אבל בכל מקרה יש גם כוונה להוציא מכתב.
גבי לסקי: אז יש לי שאלת המשך.
גבי לסקי: זאת אומרת, הפנייה כבר נעשתה שחברות וחברי הקהילה יכולים לפנות לחנינה או לביטול רישום?
דפנה גוטליב: הקריאה המיוחדת לעניין של מחיקת רישום פלילי וחנינה - זה יצא כבר.
גבי לסקי: יצא.
גבי לסקי: אבל תהיה המלצה לנשיא לתת חנינה?
דפנה גוטליב: לא, זו הייתה קריאה מיוחדת מטעם הנשיא ושר המשפטים.
לינור אברג'יל: רק תיקון: זאת הייתה יוזמה של טרנסיות ישראל ואחותי, שפנתה למשרד לחנינות בבית הנשיא ולמשרד המשפטים.
לינור אברג'יל: הם אישרו את זה, כמובן, בעזרת הנשיא.
לינור אברג'יל: אבל הבעיה העיקרית היא שזה לא נשאר במשרד המשפטים, כי רוב הטרנסיות עם תיקים במשטרה שלא מגיעים בכלל למשפט.
דפנה גוטליב: אז זה החלק השני שדיברתי עליו.
לינור אברג'יל: אז זאת הפנייה השנייה שלנו, למשרד לביטחון פנים.
דפנה גוטליב: אז אמרתי: אני יודעת שיש גם פנייה של הארגונים.
דפנה גוטליב: אני אומרת: גם כן יש כוונה של הצוות להוציא מכתב כזה גם מטעמו, אבל שוב, כמו שלינור גם אמרה בצדק - זה לא חונה אצלנו.
דפנה גוטליב: כלומר, לשר המשפטים אין מה לעשות עם זה.
גבי לסקי: אז איפה זה חונה?
גבי לסקי: במשרד לביטחון פנים.
דפנה גוטליב: כן, במשטרה ובמשרד לביטחון פנים.
דפנה גוטליב: אני מניחה שהם יתנו.
לינור אברג'יל: אנחנו הגשנו מכתב לפני שבועיים כבר.
גבי לסקי: אז מתי אנחנו נוכל לשמוע גם אם אתן יודעות על זה משהו?
גבי לסקי: מהמשטרה?
רחלי צימבר: זה כרגע נמצא על השולחן בבחינה.
גבי לסקי: אז אני מתארת לעצמי שאם משרד המשפטים כן הולך להליך של חנינה, אז בטח אלה שיש להן רישום בלבד - אנחנו צריכים אולי להוציא מטעם הוועדה שאנחנו נפנה לשר לקדם את זה במהירות.
דפנה גוטליב: רק אני אדייק, שהחנינה ניתנת על ידי הנשיא, לא משרד המשפטים.
דפנה גוטליב: אז אני אומרת שוב: זה מכתב מטעם הצוות שימליץ דברים, אבל זה לא משהו שהצוות יכול.
גבי לסקי: אבל אנחנו נפנה, נעמה, גם מטעם הוועדה, בהמשך למכתב של הארגונים.
לינור אברג'יל: אנחנו גם נגיש את זה עכשיו למירב בן ארי בוועדה לביטחון פנים.
דפנה גוטליב: אמרו לי כאן לחדד, ויכול להיות שגם אחר כך יחדדו את זה במשטרה: זה לא שהיום אי אפשר לפנות בבקשות למחיקה.
דפנה גוטליב: הרעיון הוא הנגשה של דרך הבקשה.
דפנה גוטליב: עוד המלצה של משרד המשפטים הייתה התאמת מענים לאוכלוסיות במעגל הזנות.
דפנה גוטליב: זו בעצם המלצה שקצת יושבת על צוות היישום שאמון על קידום החלטת הממשלה שנוגעת ביישום חוק איסור צריכת זנות.
דפנה גוטליב: הצוות כאן, באמת המקום שלו היה פחות משמעותי, אבל הצוות כן הדגיש את הצורך במענים ייחודיים ומותאמים לאוכלוסייה הטרנסית, והחשיבות של קידום שלהם כחלק מהמענים שעומדים על הפרק, ועידוד של שימור הקשר עם ארגוני הקהילה.
דפנה גוטליב: צוות היישום, ששוב - זה צוות היישום שעוסק בחוק איסור צריכת זנות, והגורמים שנמצאים בו, נמצאים בקשר עם הארגונים הרלוונטיים, לרבות ארגוני הקהילה הטרנסית.
דפנה גוטליב: אנחנו יודעים שבעבר התקיימו גם ישיבות משותפות עם משרד המשפטים, המשרדים הרלוונטיים והארגונים והקשר להבנתי ממשיך.
דפנה גוטליב: מבחינת המענים שצוות היישום מקדם, הוא מקדם כל מיני מענים וגם מפתח מענים שהם רלוונטיים לאוכלוסייה הטרנסית, ומשרד הרווחה ירחיב על זה אחר כך.
דפנה גוטליב: הדבר האחרון, שאני חושבת שזה מה שביקשו ממני להתייחס אליו, וגם ד"ר גרוס התייחס אליו, זה הנושא של הפעלת מנגנון להנפקת תעודה ציבורית לצורך שינוי המרשם ללא ניתוח, ויצירת מסלול מנהלי נוסף במשרד המשפטים.
דפנה גוטליב: הנושא הזה עדיין בבחינה של שר המשפטים.
דפנה גוטליב: זו ההמלצה, ההמלצה הזאת עדיין נבחנת.
דפנה גוטליב: אני רוצה רק לדייק: הייתה כאן איזושהי הערה של למה בכלל צריך ועדה, אז זה המצב החוקי היום בישראל.
דפנה גוטליב: חוק מרשם האוכלוסין דורש תעודה ציבורית, והנפקת התעודה הזאת חייבת להיות מעשה שלטוני ולכן חייבים איזשהו גורם מנהלי של הממשלה שינפיק את התעודות האלה.
דפנה גוטליב: באמת הייתה את ההמלצה הזאת שנבחנת עדיין על ידי השר.
גבי לסקי: אנחנו יכולים לדעת תוך כמה זמן תהיה החלטה של השר בעניין הזה?
דפנה גוטליב: אני לא יודעת להגיד.
גבי לסקי: אנחנו נפנה לשר, ואם לא יש לנו גם אפשרות לעשות חקיקה בעניין הזה, נעמה.
גבי לסקי: אם זה לא יבוא ישירות מהמשרד, אנחנו נגיש הצעת חוק כדי לשנות את זה.
גבי לסקי: תודה רבה, גם ישבת בדיונים בוועדה אז אנחנו מודות לך גם על העבודה, וגם לעו"ד דינה זילבר.
גבי לסקי: ההמלצות כוללות גם את משרד הרווחה.
גבי לסקי: אני אשמח לשמוע מגלית גבע, מנהלת אגף בכיר קהילה במשרד הרווחה והביטחון החברתי.
גלית גבע: כמו שאמרנו, הנושא של ההמלצה הראשונה שהייתה היא הרחבת היקפי הפעילות של עו"ס להט"ב ברשויות.
גלית גבע: אנחנו היום הכפלנו את ההיקף התקציבי לצורך העסקת עו"ס להט"ב ברשויות המקומיות, ואנחנו הולכים באמת להרחיב את המענה.
גלית גבע: כרגע זה ב-34 רשויות ואנחנו הולכים, או לתגבר חלק מהרשויות להיקפים גדולים יותר - כמו שנאמר כאן, ירושלים שנותנים מענה רק ל-15 מטופלים וזה לא מספיק.
גלית גבע: אנחנו הולכים בחלק מהרשויות לתגבר וגם לפתוח ולהרחיב את זה כך שהפריסה תהיה רחבה יותר ברשויות נוספות.
גלית גבע: אנחנו תקווה שנצליח אפילו גם יותר בהמשך, אבל כרגע מה שהיום על שולחננו זו הכפלה של התקציב הקיים ופריסה רחבה יותר ברחבי הארץ.
גבי לסקי: אני אשמח אם אפשר לתת לנו זמנים.
גלית גבע: זה כבר קורה.
גלית גבע: אנחנו כרגע ממש בהליך של שינוי התקשרות מסוימת על מנת לעשות הסטה.
גלית גבע: זה יקרה בחודשים הקרובים.
רובי מגן: אבל זה עדיין אצלכם, נכון?
רובי מגן: זה לא בערים עדיין.
גלית גבע: טרם עשינו הקצאה לרשויות.
גלית גבע: אנחנו כרגע מתארגנים מבחינת התקשרות מסוימת, משחררים את התקציב ועושים את זה.
גלית גבע: אני מאמינה שבחודשיים שלושה הקרובים זה יוצא לדרך.
גלית גבע: כמובן שזה גם מצריך מבחינתנו איזושהי בחינה של הרשויות.
גלית גבע: יש לנו כאן רשימות המתנה ואנחנו רוצים לתעדף את זה במקומות שבהם באמת הצרכים הם הגדולים ביותר ולא לשכוח גם פריפריה.
גלית גבע: אנחנו צריכים לעשות כאן איזשהו תמהיל מאוד נכון ומדויק, ואנחנו נצא לדרך אחרי שנסיים את התהליך הזה.
נעמה לזימי: אני רוצה לשאול שאלה, ואולי גם יותר נכון להגיד - האם יש בכלל שיתוף פעולה מול משרד השיכון על זה, למענים של דיור וסיוע בדיור לאוכלוסייה טרנסית בוגרת שזקוקה לזה בשלבים מסוימים בחיים?
נעמה לזימי: האם משרד הרווחה מעורב בחשיבה בנושא כזה?
גלית גבע: כרגע אנחנו נמצאים באיזשהו צומת, דווקא עם שותפות שיש לנו בנושא של הטיפול באוכלוסייה שנמצאת במעגל הזנות, על כל הנושא של דיור תחילה.
גלית גבע: עומד על הפרק לצאת פרויקט מאוד גדול בנושא הזה, שאני בטוחה שגם אוכלוסיית הטרנס יהיו שם.
גלית גבע: אנחנו כרגע בתהליך של הבניה.
גלית גבע: יש לנו כבר משקיעים ואנחנו בשלבים מאוד מתקדמים ובהסכמות, גם מול משרד השיכון, שהוא שותף נאמן שלנו כאן והולך איתנו למהלך מאוד משמעותי, אבל אני עוד לא רוצה לפרט על זה כי זה עוד בחיתולים.
גלית גבע: אנחנו בתהליך של הבניה.
גלית גבע: אני מאמינה שעוד כחצי שנה - שנה כבר נוכל לדבר על זה ולשים את זה על השולחן.