GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלית גבע: מעבר לכך, אנחנו סיימנו הכנה של לומדה להכשרה של עובדים סוציאליים.
גלית גבע: כלומר, לעובדים הסוציאליים במחלקות לשירותים חברתיים, לרכישת מיומנויות ייחודיות לטיפול באוכלוסייה, יצירת קשר, ראיון טיפול.
גלית גבע: זה משהו שיוצא לדרך.
גלית גבע: בנוסף לכך נפתחה מכללה תעסוקתית בשותפות של המשרד עם עמותת איגי, לצעירים בסיכון.
גלית גבע: שם אנחנו גם נותנים אבחון מקצועי, שילוב בקורסים והכשרות ותעודות מקצועיות.
גלית גבע: בנוסף לזה יש גם שותפות שלנו עם איגי של קבוצות ייעודיות לטרנסים ברשויות המקומיות.
גלית גבע: אני רוצה לדייק: זה לא מהתקציבים של החלטת הממשלה של הזנות, זה מתקציבים אחרים שייעודיים לנושא הזה.
לינור אברג'יל: את אומרת על נוער.
גלית גבע: גם נוער וגם צעירים.
לינור אברג'יל: צעירים ונוער.
לינור אברג'יל: את לא מדברת על טרנסיות בזנות.
לינור אברג'יל: זו בדיוק הנקודה.
לינור אברג'יל: נוער וצעירים בסדר.
לינור אברג'יל: שוב, הסללה למקצועות היופי - אני יודעת מה קורה שם.
לינור אברג'יל: הסללה למקצועות היופי.
לינור אברג'יל: טרנסים וטרנסיות, בואו תלמדו איפור ושיער.
גלית גבע: לא רק.
גלית גבע: אנחנו עושים שם שינוי.
מאיה עוראבי: אנחנו גם לא נוגעים בצוותים אחרים.
מאיה עוראבי: ברופאים, באחיות.
מאיה עוראבי: שטרנסית מגיעה למיון וחוששת בכלל להגיע למיון בגלל חוסר יחס, חוסר מודעות, חוסר בהתנהגות הוגנת ומכילה.
מאיה עוראבי: אז היא לא מגיעה גם עם כאבי בטן שיכולים להיגמר באפנדיציט וסיכון לחייה.
גלית גבע: כן, אבל זה לא המנדט שלי.
גלית גבע: אני אחראית על הרווחה.
גלית גבע: אני מתחברת ומבינה מאוד את המצוקה הזאת, אבל זה לא המנדט שלי לעשות את ההכשרות לצוותים הרפואיים.
גלית גבע: זה מאוד חשוב, אין ספק.
אלישע אלכסנדר: אולי כדאי לציין שהלומדה הזאת היא רק לעו"ס משפחות ומדובר ב-45 דקות על הקהילה הטרנסית.
גלית גבע: לא, אנחנו רוצים להרחיב את זה.
גלית גבע: אנחנו כרגע בתהליך של הרחבה של זה.
גלית גבע: זה גם לא רק לעו"ס משפחות.
רובי מגן: אני רוצה להציע את עצמנו שוב בתל אביב, שיש לנו קליניקה שפועלת כבר המון שנים.
רובי מגן: אנחנו כבר מאוד מתמחים בטיפולים פרטניים לאוכלוסיית הלהט"ב בכלל, ואם צריך שאנחנו נגיע לעשות שיתוף פעולה של הכשרת עובדים סוציאליים או מטפלים, אנחנו גם עושים את זה באופן פרטי.
גלית גבע: אנחנו נשמח, אני בכלל אשמח להכיר, כי באמת על הפלטפורמה של המרכזים יושבים גם הקליניקות שלנו למשפחות, גם העו"ס להט"ב, גם העו"ס מחוזי.
גלית גבע: יש לנו שותפות.
גלית גבע: אני אשמח לשמוע.
גלית גבע: כרגע בנושא של ההדרכות אנחנו חברנו לאגודה והם נותנים לנו מענה, אבל אנחנו תמיד פתוחים להצעות נוספות.
גלית גבע: גם הנושא שאלישע ציין, של השותפות שלנו במסגרת של מעבר לקשת, היא שותפות מאוד משמעותית בכל הנושא של הנגשת מידע לאוכלוסייה, מיצוי זכויות, וטיפול וליווי ראשוני, שזה משהו מאוד משמעותי.
גלית גבע: כמובן שאנחנו נכנסנו לתהליך.
גלית גבע: בשנים האחרונות המשרד ממנף מערך ורצף של שירותים לקהילה והיד כאן עוד נטויה, ואנחנו בתהליכים גם ברצון לעשות עוד שותפויות.
גלית גבע: כרגע אנחנו רוצים גם לפתח עם אחת הקרנות את הנושא של הקמת מרכזים למשפחות ללהט"ב וכמובן לאוכלוסייה הטרנסית.
גלית גבע: תמיכה, ליווי, ייעוץ, הכוונה, על מנת באמת בסופו של יום לתת את הכוח ולתת את הכלים, ולמנוע מצבי סיכון.
גבי לסקי: מה בנוגע להמלצה של גיבוש נהלים?
גלית גבע: אז זה אני נותנת לחבריי.
גלית גבע: יש כאן את חברתי סוזן, שהיא אחראית על כל הנושא של המסגרות החוץ ביתיות, ואת נפתלי יעבץ שהוא ראש המטה שלנו ואחראי על הנושא של גיבוש נהלים.
סוזן דסוקי: קוראים לי סוזן דסוקי ואני מנהלת האגף החוץ ביתי במשרד הרווחה במנהל תקון.
סוזן דסוקי: תחת האחריות שלי בעצם כל המסגרות - גם של הקטינים וגם של הבגירים.
סוזן דסוקי: לכן, אנחנו נותנים מענה לאוכלוסייה הטרנסית, כמו שגל מבית דרור ציינה - גם במסגרות של חסות הנוער, גם בהלנות חירום ובהוסטלים של צעירים, וגם במסגרת המענים לאנשים בזנות.
סוזן דסוקי: אני רוצה להגיד שאנחנו מפתחים הרבה מאוד מענים חוץ ביתיים שמותאמים - חלקם ייעודיים לאנשים מהקהילה הטרנסית.
סוזן דסוקי: בדצמבר ייפתחו שתי מסגרות ייעודיות לאנשים בזנות, כשמסגרת אחת תהיה לטרנסיות ומסגרת אחת תהיה לטרנסים.
סוזן דסוקי: אבל תוך כדי עבודה ופעולה אנחנו מבינים שיש צרכים בשטח ושיש צורך בהתאמת מסגרות קיימות לקהילה הטרנסית.
סוזן דסוקי: סביב הלב חיפה, למשל, שבמקור הייתה מסגרת שייעודית לנשים בזנות, עשינו דיון לא מזמן, בעקבות הצורך שקיים כרגע בשטח.
סוזן דסוקי: אנחנו מנסים לעשות התאמה לאוכלוסייה.
סוזן דסוקי: אבל במכלול השיקולים, אנחנו כל הזמן צריכים גם לחשוב על האוכלוסייה הנוספת שמקבלת את המענים במסגרות שלנו.
טיטי קטן: באיזה אופן האוכלוסייה הטרנסית פוגעת באוכלוסיות נוספות שצריכות את המענה הזה?
סוזן דסוקי: טיטי, עם כל הכבוד, אני ממש מבקשת.
סוזן דסוקי: אני יודעת דבר, ואני לא צריכה שמישהו יגיד לי דברים שאני לא אמרתי.
סוזן דסוקי: אני מאוד מבקשת לתת לי לסיים להציג את הדברים.
סוזן דסוקי: אני אגיד שבמסגרות הקטינים, אבל לא רק - לא כל מי שנמצא בתוך המסגרת מבחינת אוכלוסיית היעד יודעים להתמודד עם נוכחות של טרנסים בתוך המסגרת.
סוזן דסוקי: אני לא מפחדת להגיד את זה.
סוזן דסוקי: אני אומרת שיש לנו צורך ממשי.
סוזן דסוקי: זה על שולחן העבודה שלנו.
מיכל סטולר: מה שאנחנו שומעות בשטח אלה הרבה פעמים לא הצוותים המקצועיים, אלא הפיקוח שמתנגד לשילוב.
סוזן דסוקי: אחר כך אני מאוד אשמח לשמוע, ככל שיש ביקורת וככל שיש דברים לשפר.
סוזן דסוקי: אני יותר מאשמח לדעת איך להתייעל.
סוזן דסוקי: אוכלוסיית היעד מבחינתנו, שצריכה עכשיו ללמוד ולעבור איזשהו תהליך, זו קודם כל אוכלוסיית נותני השירות, שהם העובדים הסוציאליים, מפתחי התחומים אצלנו במטה וגם הפיקוח בשטח.
סוזן דסוקי: גם אנשי המקצוע שנמצאים בתוך המסגרות.
סוזן דסוקי: הלוואי ויכולתי לעמוד פה ולהגיד שכולם יודעים איך להתנהל מול האוכלוסייה הטרנסית, אבל אנחנו עוד לא שם.
סוזן דסוקי: אנחנו מאוד רוצים להיות שם, וכמה שיותר מהר.
סוזן דסוקי: זו אוכלוסיית יעד אחת.
סוזן דסוקי: אוכלוסיית יעד נוספת היא אוכלוסייה שמקבלת את השירות בתוך המסגרת.
סוזן דסוקי: למשל: אם יש לי במסגרת אחת שהיא ייעודית לקטינות ולצעירות, שרובן ככולן נפגעות תקיפה מינית.
סוזן דסוקי: אני לא מכלילה, אבל לחלקן יש לפעמים התמודדויות שקשה להן להתמודד עם נוכחות של טרנסית בתוך המסגרת.
סוזן דסוקי: אנחנו צריכים לעשות עבודה גם עם האוכלוסייה הזאת.
סוזן דסוקי: אני יכולה להגיד שיש לי במעון נעול מסוים גם קטינות, אני לא צריכה להסביר אבל בתוך חסות הנוער.
סוזן דסוקי: שם, נכון שהנוהל עוד לא כתוב, אבל הנוהל וההנחיה בעל פה הם להכניס טרנסית אך ורק למסגרת שמיועדת לבנות ולא לבנים, כדי להגן עליה, ולאפשר לה להיות בחדר בנפרד, כדי גם לתת תחושה של מוגנות לקטינות אחרות, שהן כאמור נפגעות תקיפה מינית.
סוזן דסוקי: הן עדיין לא מרגישות מספיק מוגנות.
סוזן דסוקי: האחריות שלי לתת תחושה של מוגנות לכולם, ואנחנו בדרך, כדי לשנות תפיסות.
סוזן דסוקי: כולנו יודעים איך זה כשמשנים תפיסות, זה לא קורה ביום אחד.
סוזן דסוקי: יש לנו עבודה רבה.
גבי לסקי: השאלה אם בינתיים יש מי שנופלת בין הכיסאות ונפגעת.
לינור אברג'יל: או מתאבדת בגלל זה.
לינור אברג'יל: בגלל שהפיקוח מוציא אותה מדירה בגלל הנראות שלה, והיא זאת שנמצאת בסיכון.
לינור אברג'יל: לצאת מנקודת ההנחה של מה שסוזן אומרת - שטרנסית מהווה איום על נפגעות תקיפה מינית, זו בדיוק הטרנספוביה המדינית וההסללה הזאת שציינתי קודם.
גבי לסקי: להגיד שהיא מהווה איום או סיכון למישהי אחרת, יש פה בעיה.
גבי לסקי: אנחנו מודעות לצערי שיש טרנספוביה, אבל להגדיר את זה כסיכון זה בעייתי.
לינור אברג'יל: אבל הטרנספוביה מגיעה מהפיקוח.
לינור אברג'יל: אבי מוטולה ישב איתנו ואמר בפה מלא: אישה טרנסית לא יושבת בחדר עם נשים, נקודה.
לינור אברג'יל: שימו אותה בחדר נפרד.
לינור אברג'יל: לצאת מנקודת הנחה שטרנסית תאנוס או תפגע במישהי שנפגעת.
גבי לסקי: שהיא מסכנת מישהי אחרת.
גבי לסקי: זה בעייתי.
לינור אברג'יל: אלה בדיוק המסגרות החוץ ביתיות שעושות בלגאן שלם, ומרחבי הלב למזלנו באים ואומרים - לא.
לינור אברג'יל: אנחנו נחזיק את האנשים האלה.
טיטי קטן: אני חייב גם להגיד בנוסף שמהניסיון שלנו, לנערות ולצעירות הנוספות שצורכות את השירות מעולם זה לא היווה בעיה.
טיטי קטן: דווקא הנערות והצעירות שלנו, ובמקרה של זהבה אנחנו גם ראינו את זה מאוד, הן פותחות את הלב ואת המקום.
טיטי קטן: הן מעוניינות לקיים שיח סביב הנושא.
טיטי קטן: הבעיה היא ממש לא הנערות והצעירות.
טיטי קטן: הבעיה היא המערכת, שרואה בנשים טרנסיות איום, ואנשים שהם פוגעים מינית.
טיטי קטן: זאת הבעיה.
סוזן דסוקי: אני רוצה להתייחס.
סוזן דסוקי: קטינה, צעירה, בגירה - אין מצב שהיא תצטרך את אחד מהשירותים שלנו והיא לא תקבל אותו.
מיכל סטולר: זה לא נכון.
מיכל סטולר: זה לא מה שקורה בשטח.
מיכל סטולר: לפעמים הן פשוט מתייאשות אחרי שטרקו להן את הדלת בפרצוף שוב ושוב.
סוזן דסוקי: זאת המדיניות שלי.
סוזן דסוקי: אני, כמנהלת אגף בכיר חוץ ביתי בתקון.
סוזן דסוקי: אני לא אומרת שלא קורות טעויות לפעמים.
סוזן דסוקי: לא הכל בא לשולחן שלי להתייעצות, אבל המדיניות היא שאין מישהי או מישהו שצריכים מענה והם לא יקבלו אותו.
סוזן דסוקי: נקודה.
סוזן דסוקי: יש מסגרות שמתקשות להתמודד עם הדבר הזה, ולכן נעשית עבודה מול כל המסגרות.
סוזן דסוקי: כמו שאמרתי קודם, חלק מהעבודה נעשית ותיעשה ביתר שאת עם אנשי המקצוע, וחלק מהעבודה נעשית מול הנשים.
סוזן דסוקי: אני חייבת להגיד לכם שבאחת מהמסגרות הנעולות שלי, הקושי מאוד קשה - ומה לעשות שטיטי שעובד בעל"ם לא מכיר את כל המסגרות שלי ואני כן.
סוזן דסוקי: במסגרת אחרת שהיא לא תחת ההפעלה של על"ם, הקושי הוא קושי של הבנות עצמן.
סוזן דסוקי: אנחנו עושים עבודה מאוד אינטנסיבית.
סוזן דסוקי: אנחנו נעזרים, אגב, באנשי צוות בית דרור, שיש לו יותר ניסיון בעבודה עם קטינים מהאוכלוסייה הטרנסית והלהט"בית באופן כללי, כדי שיתנו כלים לצוות - שהצוות יוכל גם לתווך את זה לקטינות שנמצאות בתוך המסגרת.
סוזן דסוקי: אז אני אומרת שבפנינו דרך.
סוזן דסוקי: אני לא באה פה ואומרת שהכל בסדר ואני לא מבינה מה הבעיה.
סוזן דסוקי: אני מבינה שיש לנו אתגרים.
סוזן דסוקי: אני רק אומרת שזה על שולחן העבודה שלנו באופן יום יומי ואנחנו מנסים למצוא את הפתרונות ואת הדרך, כדי שהאוכלוסייה הטרנסית תמצא מענה.
סוזן דסוקי: בין אם היא בוחרת להיות במסגרות ייעודיות ובין אם היא בוחרת להיות במסגרות שאינן מיועדות דווקא לאוכלוסייה הטרנסית.
סוזן דסוקי: לגבי הנוהל: אני חייבת להגיד שאני קיבלתי את הנוהל, הסתכלתי עליו ולא הייתי בטוחה שזה הדבר הנכון.
סוזן דסוקי: לכן אני ביקשתי לקיים דיון, והדיון מתקיים אצלי, אם אני לא טועה ב-22 בנובמבר, בצורה של שיתוף ציבור כי אני מאמינה שזאת הדרך.
סוזן דסוקי: אני לא חושבת שאני יודעת הכל, ואני רוצה לשמוע גם את ההערות.
סוזן דסוקי: אני עוד צריכה לבחון.
סוזן דסוקי: יש לנו איזשהו קושי, גם במסגרות.
סוזן דסוקי: יש לי מסגרות שיש לי יותר גמישות ויש לי מסגרות שיש לי פחות גמישות, אבל אני צריכה לעשות את הדיון הזה בצורה מעמיקה ואחראית, כדי שנוכל לפרסם נוהל שאני גם יכולה לעמוד מאחוריו.
גבי לסקי: אוקי, אז יחד עם משרד הבריאות נבקש להתעדכן בעוד חודש מה קורה עם הנוהל הזה.
אלישע אלכסנדר: אני רוצה רק להציע, אם אפשר להיות גורם מקצועי.
אלישע אלכסנדר: אנחנו עו"ס טרנס בפיקוח שלכם, ואנחנו מאוד נשמח לייעץ לכם בכל המקרים האלה, ואני בטוח שגם ארגונים אחרים.
אלישע אלכסנדר: בפעם הבאה שיש לכם דילמות, תפנו אלינו.
נפתלי יעבץ: אני אשמח להשלים.
נפתלי יעבץ: נפתלי יעבץ, ראש מטה מנהל תקון ממשרד הרווחה והביטחון החברתי.
נפתלי יעבץ: אני אומר קודם כל ובהמשך לדברים של גלית וסוזן: אחד מהתהליכים המשמעותיים שעוברים בתוך המנהל בשנה - שנה וחצי האחרונות, כשכל הדבר הזה נעשה תוך כדי שיח שוטף עם כל הארגונים, זה פיתוח מאוד משמעותי של התחום.
נפתלי יעבץ: אני כן רוצה להפנות לשימת לב שאנחנו מדברים אחרי שרק ממש לפני פחות מעשרה ימים עבר תקציב המדינה, ואנחנו בתוך המשרדים מתנהלים הרבה מאוד זמן ללא תקציב מאושר ואין סוף ועדות חריגים, ועדיין - באגף קהילה נפתחו קליניקות לטיפול במשפחות גאות, בית ספר, תוכנית מעבר לקשת לקהילה הטרנסית.
נפתלי יעבץ: באגף החוץ ביתי פותחים עכשיו הלנת חירום ללא מגבלת גיל עליון, דירות המשך, הוסטלים ועוד מרכזים.
נפתלי יעבץ: כל הדבר הזה נעשה בלי תקציב מדינה מאושר, עם הרבה מאוד ועדות חריגים ותוך כדי שיח שוטף עם הארגונים.
נפתלי יעבץ: אני כן אוסיף לגבי אחת מההמלצות הרוחביות של הצוות, שהיא המלצה של הנגשת טפסים ממשלתיים, שאצלנו במשרד אנחנו מדברים כבר על קרוב ל-85 אחוז מהטפסים שכבר בוצע בהם השינוי בפועל בשביל להפוך את הטפסים לניטרליים.
גבי לסקי: מה אתם עושים?
גבי לסקי: ניטרלי או אחר?
נפתלי יעבץ: ניטרלי, ונגישים יותר.
נפתלי יעבץ: כמובן שזה משתנה משירות לשירות ומאגף לאגף.
נפתלי יעבץ: דבר אחרון אני אומר לגבי העניין של הנוהל: קודם כל, בתוך משרד הרווחה התקבלה החלטה לשדרג את הנוהל הזה מבחינת רמת ההשפעה שלו על עובדי השטח ולהפוך אותו למה שנקרא תע"ס: תקנות עבודה סוציאלית.
נפתלי יעבץ: זה ברמה שהיא יותר משפיעה על השטח ומחייבת את גורמי הטיפול.
נפתלי יעבץ: טיוטת הנוהל גובשה מלכתחילה ביחד עם כל הארגונים.
נפתלי יעבץ: לינור, הזכרת את אבי מוטולה שהיה בזמנו, אבל כל הארגונים השותפים לקחו חלק.
נפתלי יעבץ: בימים אלה הנוהל נמצא בדיונים בתוך המשרד, גם בגלל שכל אגף רוצה לבצע את הדיוקים שלו, בעיקר ביחס למסגרות חוץ ביתיות.
נפתלי יעבץ: הנושא של חדר קליטה הוא נושא שנמצא בדיון אם כן או לא, באילו מסגרות ובאיזה היקף.
נפתלי יעבץ: נושא שני שעדיין לא סגור זה הנושא של מתן מענים לקטינים ללא יידוע ההורים, שיש לנו שם איזשהו אתגר משפטי שאנחנו מנסים למצוא את הדרך להתגבר עליו.
נפתלי יעבץ: אני מאמין שאנחנו נוכל בתחילת 2022 להגיע עם עדכון חיובי לוועדה בנושא.
נפתלי יעבץ: כמו שסוזן אמרה, ממש בשבוע הבא ובשבוע שאחריו יש לנו דיונים עם הארגונים.
נעמה לזימי: קודם כל, תודה רבה לכל הנוכחים והנוכחות כאן.
נעמה לזימי: במיוחד גם למשרדי הממשלה, שאני יודעת שלא פשוט כי יש לנו גם ביקורת מאוד גדולה.
נעמה לזימי: אני כן רוצה לומר: אני מבינה שניירות עמדה נכתבים, נשארים, בתהליך והכל.
נעמה לזימי: כמעט לא היה פה אחד שלא אמר שיש משהו בתהליך.
נעמה לזימי: עם כל הכבוד לזה, אני הייתי רוצה לדעת - אם אנחנו נזמן דיון המשך בעוד ארבעה-חמישה חודשים, האם יהיו תשובות?
נעמה לזימי: אוקי.
נעמה לזימי: אני אומרת ארבעה-חמישה חודשים כי גם נושא השיכון מאוד חשוב.
נעמה לזימי: כל אחד מדבר מהמקום שלו.
נעמה לזימי: בחיפה, וגם מהשיח שלי עם לינור, אני זוכרת את הסיפור של דיור טרנסים וטרנסיות.
נעמה לזימי: כל הזמן גם ברשימות התפוצה של אישה לאישה שהייתה בעיית דיור, ובתוך בתי קהילות ובכלל.
נעמה לזימי: אז זו סוגיה שהיא חיה ולי חשוב מאוד להבין את העניין הזה של קורת גג לאוכלוסייה שיכולת להיות פתאום חסרת קורת גג, גם המבוגרת יותר.
נעמה לזימי: זה כן חשוב.
נעמה לזימי: אבל כן, הנוהל מול משרד ביטחון הפנים, משרדי המשפטים והרווחה.
נעמה לזימי: אני חושבת שמשהו כמו חמישה חודשים, ארבעה חודשים, זה זמן טוב כדי להבין איפה ניירות העמדה וגיבוש הנהלים עומדים.
נעמה לזימי: זה בהחלט חשוב לנו.
נעמה לזימי: גבי, אני תוהה אם כדאי שנעשה גם דיון המשך בוועדה לביטחון פנים על סוגיות ספציפיות, מובחנות.
נעמה לזימי: אני גם חברה בוועדה לביטחון פנים, נוכל לארגן את זה גם ביחד מול מירב.
נעמה לזימי: היינו רוצות לראות את התהליך הזה מתגבש ולא רק בהכרה והבנה תיאורטית, אלא בסוף - התפקיד של משרדי הממשלה הוא להחיל נהלים, להוריד אותם לשטח.
נעמה לזימי: כמו שאמרת בצדק, יש תקציב.
נעמה לזימי: עבדנו עליו קשה חודשים, ואנחנו באמת נשמח שהתקציב הזה יהיה גם בשורה בהקשר של עדכון משרדי.
נעמה לזימי: אני לצערי אלך.
נעמה לזימי: אני כן רוצה להגיד שלצד מה שאנחנו עובדות עליו ונעשה, הסיפור פה חייב להיות גם עם עניין המשך ואנחנו נבקש דרך הוועדה שיהיה את הדיון הזה.
נעמה לזימי: ננסה כבר להזמין אליו בזמן הקרוב, מתוך כוונה שיהיה עדכון והבנה של כל מה שקורה.
נעמה לזימי: אני מודה לכל מי שכאן.
נעמה לזימי: זה חשוב, לא מובן מאליו, והדרך ארוכהג ם דרך הצעות חוק שזה התפקיד שלנו, המחוקקות, גם דרך משרדי הממשלה שהם עושים את העבודה החשובה הזאת ביום יום כל הזמן, וכמו שאת אומרת - האמת לא אצלנו.
נעמה לזימי: אנחנו צריכות תמיד ללמוד, להכיר, להבין.
נעמה לזימי: נקודות העיוורון שלנו כל פעם מתחלפות וצריך לראות איך אנחנו משפרות.
נעמה לזימי: המקרה של זהבה זה מקרה שלא היה צריך להיות.
נעמה לזימי: זה מקרה שגם אם הוא נעשה ללא כוונת זדון, הוא משהו שיכולנו למנוע אותו.
נעמה לזימי: זה משהו שצריך להיאמר: מקרה שיכל להימנע.
סוזן דסוקי: אני רק אתייחס לזה ממש בקצרה.
סוזן דסוקי: לא התכוונתי, ובאמת גם לשמור על פרטיותה של זהבה זה משהו שאני חושבת שהוא לא פחות חשוב בדיון הציבורי.
סוזן דסוקי: אני רק אגיד שבימים אלה אנחנו מקימים צוות בדיקה כדי שיבדוק את כל המקרה וכל ההשתלשלות שלו.
סוזן דסוקי: זהבה עברה בעצם במסגרות שלי בשלוש מסגרות שונות, ובחלקן קיבלה טיפול טוב יותר ובחלקן אולי חוסר טיפול.
סוזן דסוקי: זה משהו שאנחנו נבדוק אותו ואנחנו נתייחס אליו גם מבחינת המסקנות והפקת הלקחים.
סוזן דסוקי: אני רק רוצה להגיד שאמנם במסגרת אחת זהבה לא קיבלה מענה, אבל בו ביום היא קיבלה מענה במסגרת אחרת שלנו, במסגרת הלב חיפה, והיא שהתה שם בארבעת החודשים האחרונים עד לאירוע המאוד מצער.
סוזן דסוקי: אני ממש מצטערת על המקרה הזה מאוד.
אלישע אלכסנדר: יש פה נציגים של ביטוח לאומי לגבי הנוהל?
גבי לסקי: אנחנו ממש לקראת סיום.
גבי לסקי: גם ממשרד הבריאות מבקשים לחזור לומר כמה דברים.
הדס גול: הדס מעמותת על"ם.
הדס גול: אני רק רוצה להתייחס למה שנאמר פה.
הדס גול: חשוב לי להגיד: צר עולמי כעולם הזנות, אני לא מכירה את המקומות הנעולים שאת מדברת עליהם, סוזן, ויכול להיות שהדברים שם הם אחרים לגמרי.
הדס גול: אני מדברת על המרחבים שאנחנו מכירים.
הדס גול: עשרים שנה בעולמות הזנות מלמדים אותנו שעולמות הזנות הם עולמות אחרים.
הדס גול: המאפיינים שלהם אחרים.
הדס גול: היכולת של הצעירים והצעירות לקבל את המורכבות הזאת היא שונה ואחרת.
הדס גול: לצערי הרב, במרחבי לב רבים ברחבי הארץ לא מכניסים טרנסיות.
הדס גול: לא רק במרחבי לב, גם במרחבי סיוע לנשים בגירות.
הדס גול: רק אתמול קיבלתי טלפון מבאר שבע על שתי נשים טרנסיות שנמצאות שם ואין להן מענה.
הדס גול: הן לא יכולות להיכנס לאף מרחב.
הדס גול: יכול מאוד להיות שהנהלים במשרד זה לא מה שמגביל את זה, אבל השטח לא מכיר את זה.
הדס גול: יש מנהלות בשטח שחושבות שההנחיה היא לא להכניס טרנסיות למרחבים של נשים.
טיטי קטן: לא לאתר אפילו טרנסיות.
הדס גול: לא לאתר, לא להכניס, לא לתת שירות.
הדס גול: במקרה הכי טוב הן מקבלות שירות מחוץ למרחב.
הדס גול: זה בעיניי דבר שחייב להיפתר והוא יכול להיפתר מאוד בקלות עם נוהל מסודר של המשרד שייצא לשטח.
גבי לסקי: הדס, אני מבקשת ממך לפנות ישירות כדי לעזור עם הנוהל.
גבי לסקי: אני רוצה לחזור שנייה למשרד הבריאות, לד"ר גרוס.
שרית בן שימול: אנחנו גם מאוד נשמח לקבל התייחסות של משרד החינוך.
גבי לסקי: משרד החינוך, אתם לא נרשמתם לדיבור, אבל יש לכם התייחסות לדברים שעלו פה?
בן יעקב: אני מנהלת היחידה למיניות ומניעת פגיעה בילדים ובני נוער בשפ"י - שירות פסיכולוגי ייעוצי במשרד החינוך.
בן יעקב: אני רוצה להגיד שכרגע, לצערי הרב, אין לנו נוהל כתוב, מסיבות שכמובן לא תלויות ביחידה המקצועית.
בן יעקב: אני כן יכולה להגיד שאני מנהלת יחידה עם מדריכים ומדריכות שהם יועצים חינוכיים, והם עברו הכשרה על כל הנושא הלהט"בי.
בן יעקב: זה שבעצם אין נוהל כתוב, זה לא אומר שאין מענה.
בן יעקב: ברגע שיש מקרה של מעבר מגדרי בבית ספר - הרבה פעמים המקרים מאוד מורכבים.
בן יעקב: מדובר בקטינים.
בן יעקב: כשיש תמיכה של הורים זה הרבה יותר קל.
בן יעקב: כשאין תמיכה של הורים, או שההורים גרושים, או שאחד ההורים לא מוכן למעבר המגדרי ולא מוכן שיפנו לילד שלו בלשון פנייה אחרת, אנחנו כל פעם מנסים לטכס עצה איך בעצם כן לתת מענה לתלמידים בתוך בית הספר.
בן יעקב: זה מורכב.
בן יעקב: באמת, כמו ששרית אמרה: מדובר על שיעורי ספורט, על ילדים שרוצים נגיד לצאת לטיולים.
בן יעקב: תמיד עולה השאלה איפה הם ישנו.
בן יעקב: רוצים לשנות את השם שלהם, כשבעצם הם קטינים ולא תמיד הם יכולים לשנות כבר את השם בתעודת הזהות.
בן יעקב: זה לא פשוט.
בן יעקב: מקרה אחד לא דומה למקרה שני, ולכן, כשיש מקרה של מעבר מגדרי מדריכי היחידה מלווים באופן אישי את בתי הספר כדי לנסות לתפור תוכנית לאותו תלמיד או תלמידה.
בן יעקב: אני רוצה להגיד שיש מגזרים גם שזו פשוט סכנת חיים אפילו.
בן יעקב: הם נמצאים בסיכון מאוד גבוה, ולכן אנחנו צריכים ממש לפעול מאוד בזהירות.
בן יעקב: הכל נעשה בדיאלוג עם התלמיד או התלמידה הטרנסים, כדי לברר מה מתאים להם, מה הם רוצים.
בן יעקב: לא תמיד מה שמתאים לטרנס אחד מתאים לשני.
בן יעקב: צברנו די הרבה ניסיון בסיפור הזה, זה לא פשוט.
בן יעקב: אנחנו כן מנסים להכשיר את צוותי החינוך.
בן יעקב: הוצאנו תקנה תקציבית שנקראת חינוך לסובלנות, ודרך התקנה התקציבית בתי הספר יכולים להזמין סדנאות והרצאות בנושא של להט"בים.
בן יעקב: אנחנו עושים את זה עם כל הארגונים הגאים - חוש"ן, איגי, מעברים, הבית הפתוח וכולם.
בן יעקב: ההמלצה היא קודם כל באמת להכשיר את צוותי החינוך, ויש לנו גם סדנאות לתלמידים בעל יסודי.
בן יעקב: שם, מגיע הרבה פעמים נציג מהארגון ומדבר על היותו להט"ב, ודרך זה אנחנו מנסים להכשיר לבבות ולפתח סובלנות גם בקרב התלמידים.
בן יעקב: אנחנו גם מכשירים את אנשי המקצוע שלנו, היועצים החינוכיים, שהם בעצם סוכני השינוי בבתי הספר.
בן יעקב: ברגע שיש מעבר מגדרי, הרבה פעמים היועצות החינוכיות יודעות לאן לפנות.
בן יעקב: במקרים מסוימים, כשיש איזושהי בעיה שלא מצליחים לפתור, אנחנו גם עובדים עם אנשי מקצוע שלפעמים מלווים את הילדים האלה מחוץ למערכת החינוך.
בן יעקב: אנחנו יוצרים איתם קשר ומנסים לראות איך אפשר באמת לעשות את המעבר הזה הרבה יותר קל.
בן יעקב: יש לנו עוד הרבה מה ללמוד.
גבי לסקי: אני מודה לך על דברייך, אבל אני מפחדת שהדברים הם לא מוסדרים גם בנהלים.
גבי לסקי: גם אם הנוהל אומר - בוא נתאים את הטיפול לילד עצמאית.
שרית בן שימול: אבל זה בדיוק הדבר שדיברתי עליו.
שרית בן שימול: זאת אומרת - אני עם איריס עובדת לשמחתי כבר כמה זמן, והיא מדהימה בדברים שהיא עושה.
שרית בן שימול: אבל בדיוק פה מגיע המקום שזה במשיכה ולא בדחיפה.
שרית בן שימול: זאת אומרת: אם בית ספר יבוא, יגדיל ראש ויפנה ויגיע לאיריס - היא תספק את המענים.
גבי לסקי: אז מבחינתנו זה באמת לא מספיק.
גבי לסקי: אני גם אמליץ לעשות אולי ישיבה משותפת בדיון פה עם ועדת החינוך או הוועדה לזכויות הילד, כדי שבאמת אנחנו נכניס את התהליך הזה של משרד החינוך לתת מענים מחייבים.
גבי לסקי: היועצת של בית הספר יכולה לא להיות מודעות, יש גם יועצות טרנספוביות.
גבי לסקי: בגלל שאין נוהל, אנחנו תלויים באדם ולא במערכת.
רובי מגן: אני מבקש רק, אם באמת מתכנסים, לצרף את יחידת שפ"ח להט"ב שיש בתל אביב.
לינור אברג'יל: רק הערה אחת ממש קטנה, למשרד הרווחה: יש לא רק מענים של מסגרות חוץ ביתיות שצריכים להיות לטרנסיות במעגל הזנות.
לינור אברג'יל: למשל, סל מענים גמיש - הקפיאו אותו.
לינור אברג'יל: צריך לחדש את הדבר הזה.
לינור אברג'יל: עוד מענים לטרנסיות בזנות שלא נעזרות בדרך כלל במקרי חירום.
נפתלי יעבץ: לא הקפיאו, חשוב לציין.
נפתלי יעבץ: סל מענים גמיש לא הוקפא.
גלית גבע: אני לא שמעתי שזה הוקפא.
גלית גבע: הוא לא הוקפא.
לינור אברג'יל: כן, אז כרגע הוא הוקפא.
לינור אברג'יל: זה מה שמודיעים לכל הבנות.
גלית גבע: הוא ממשיך.
גלית גבע: ההפך: כלומר, מה שקורה עם סל מענים גמיש - היום אנחנו רוצים לטייב אותו ולבחון אותו על מנת להקל על הרשויות המקומיות לממש אותו.
גלית גבע: הוא ממש לא הוקפא.
לינור אברג'יל: אז זה מה שנשמע אצל הבנות שמבקשות סיוע דרך לוינסקי או מקומות אחרים, שזה הוקפא.
נפתלי יעבץ: לינור, התקציב של הסל הגמיש לשנת 2021, ובאמת אני חושב שזה גם משהו טוב שאפשר לומר - הוא מומש.
נפתלי יעבץ: זה משהו טוב, אנחנו מדברים על הרבה מאוד בקשות.
נפתלי יעבץ: 2022 עוד שנייה מתחילה והבקשות ייכנסו לתוך הפול של 2022.
לינור אברג'יל: כנראה שזה מה שהטענה שהוקפא.
גלית גבע: אני חייבת להגיד, לינור, שלא הגיעה אלי אפילו פנייה אחת על הקפאת הסל.
גלית גבע: אני אחראית על כל המחלקות לשירותים חברתיים בארץ.
גלית גבע: לא הגיעה אלי אפילו לא פנייה אחת.
גבי לסקי: אז אלה בשורות טובות ואני שמחה שמדברות כדי לשמוע.
רחלי צימבר: אני רחלי צימבר, אני ראש תחום הקהילה הלהט"בית במשטרת ישראל.
רחלי צימבר: אני מדגישה את הגדרת התפקיד שלי.
רחלי צימבר: המשטרה עשתה התקדמות מאוד גדולה בתחום הלהט"ב בשנתיים האחרונות.
רחלי צימבר: מוניתי לתפקיד לפני מעל שנתיים, ביוני 2019, ולמדנו מהר את החומרים.
רחלי צימבר: אני לא אסקור פה את כל מה שאני עושה בתפקידי, אבל אני אגע בחלק מהדברים שכן נעשו ועדיין נעשים ונמצאים בתהליך.
רחלי צימבר: צריך לזכור שאין הוקוס פוקוס, תהליכים לוקחים זמן אבל יש רצון ויש מאה אחוז תשומת לב.
רחלי צימבר: אני עובדת בעיקר עם ארגוני הקהילה, עם הבתים הגאים, עם אלישע ממעברים בדגש על הקהילה הטרנסית, עם האגודה למען הלהט"ב.
רחלי צימבר: הנושא של המרכז לדיווח שלשם למעשה מגיעות התלונות על להט"בופוביה שיש בהן עניין משטרתי, טיפול משטרתי ולא תמיד מגיעים למשטרה.
רחלי צימבר: אנחנו מנסים לבנות איזשהו הליך לחזק את האמון וכן שיוכלו להגיע בלי חשש למשטרה.
רחלי צימבר: אני עובדת איתם 24/7, ממש זמינה בכל דבר, כולל מעקב אחרי התלונות, הפניה לתחנה רלוונטית, מעקב סטטוסים.
רחלי צימבר: יחד עם האגודה למען הלהט"ב עשינו סקר עמדות.
רחלי צימבר: הם בנו את השאלון לקהילה.
רחלי צימבר: יש לנו כבר את התוצאות, את הממצאים.
רחלי צימבר: זה נמצא ממש בשלב ניתוח ההמלצות.
רחלי צימבר: חלק מדבר על שינוי חשיבתי, תפיסתי, הסרת חסמים, שיטור שייתפס כשירות לאזרח ולא כמאיים, מיקוד בעבירות המטרידות את הקהילה, ועוד.
רחלי צימבר: הנושא הזה צריך לעבור, צריך לשבת יחד עם האגודה למען הלהט"ב ואחר כך גם עם כלל הארגונים הגאים כדי לראות איך אנחנו בונים איזושהי תוכנית להוביל את זה.
רחלי צימבר: יצרנו פנקס כיס, מעין מניפה צבעונית שיש בה הנחיות לשוטרים.
רחלי צימבר: הועברו כ-7,000 יחידות לשוטרי השטח בעיקר למפגש של שוטר-אזרח.
רחלי צימבר: הנחיות שהיו מ-2011 ורועננו ב-2016: הפנייה לטרנסג'נדר, איך פונים, חיפוש על גוף של טרנסג'נדר, עוגנו לנוהל משותף בין אגף המבצעים לאגף החקירות.
רחלי צימבר: הנוהל הזה נכנס לתוך פקודות המשטרה ונמצא כרגע בסבב התייחסות כדי שנוכל להוציא אותו ממש כפקודה לכל דבר עם התייחסות לחיפוש על טרנסג'נדרים.
אלישע אלכסנדר: אפשר לראות אותו לפני הפרסום?
גבי לסקי: אני גם אשמח לראות את זה.
רחלי צימבר: אני אשב איתך אחר כך.
רחלי צימבר: כל החומרים יוכלו לעבור אליכם דרך הלשכה שלנו.
רחלי צימבר: לגבי מה שאמרה עמית פל, נכון שחשוב ייעוץ דווקא ממישהו טרנסג'נדר, אז כן.
רחלי צימבר: אני מעבירה הרצאות והכשרות לשוטרים, ומשלבת את השוטר הטרנסג'נדר שלנו שמביא את הסיפור האישי שלו.
רחלי צימבר: לעניין הזה אני רוצה להגיד שגייסנו ארבעה טרנסג'נדרים - שניים חיילי חובה אבל שניים מהם שוטרי קבע לכל דבר.
רחלי צימבר: אחד מהם כבר שובץ לתחנת משטרה כסייר ומעביר את ההרצאות בנוסף לתפקידו.
רחלי צימבר: טרנסג'נדר נוסף נמצא כרגע במכללה.
רחלי צימבר: גם שם עשינו שינוי, המכללה ערוכה לקלוט, אם זה מבחינת שיבוץ, איפה, באיזה חדר.
רחלי צימבר: הכל נעשה ביחד עם הטרנסג'נדר, עם ראיון מקדים, עם הכנה של הסגל לפני כן, עם ליווי.
רחלי צימבר: יושבת איתי כאן קצינת בריאות הנפש של המכללה.
רחלי צימבר: כולל טיפולים הורמונליים, שמאפשרים להם גם לצאת לטיפול חוץ ובנוסף יש עמדה של טרם שנמצאת בתוך המכללה.
רחלי צימבר: אנחנו מאפשרים להם לעשות את זה פנימה כדי לשמור להם על הרצף של הקורס ולא לנתק אותם.
רחלי צימבר: הטופס בלשכת הגיוס שונה - הוספה רובריקה של אחר למגדר.
רחלי צימבר: זה תהליך.
לינור אברג'יל: מה לגבי אכיפה?
לינור אברג'יל: אכיפה וחוק איסור צריכת זנות?
לינור אברג'יל: הבטיחו שתהיה עובדת סוציאלית ועד עכשיו אין עובדת סוציאלית באכיפה.
רחלי צימבר: אין לי תשובה לזה.
רחלי צימבר: אני רק יודעת שכל השוטרים שעובדים בשטח עברו את הלומדה של נושא אכיפה.
לינור אברג'יל: הלומדה שהגיש המטה למאבק בסחר בנשים.