GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הדס גול: מה שהוא ביקש שאני אגיד לכם זה שהוא מבקש שהדיון הזה יתקיים לפני שהוא "יתעייף", ככה הוא הגדיר את זה.
הדס גול: אז אני באמת יוצאת מכאן בקריאה של לקיים דיון כזה בנושא הזה ולהזמין אותם לדבר בשם עצמם.
הדס גול: הנושא השני, החשוב והבוער שבעצם המוות שלה העלה לחשיבות, זה כל הסיפור של שילוב מגדרי בכלל במרחבי הזנות ושילוב של טראנסיות בפרט.
הדס גול: אני אגיד שלצעירנו כיום טראנסיות לא יכולות להיכנס לכל מרחבי הטיפול בזנות וזה נושא שלדעתי צריך לתת עליו את הדעת ולהתערב בו.
מאיה ברון: אני מאיה ברון, מנהלת תחום קצה בעל"ם.
מאיה ברון: אני רק אוסיף שאנחנו מוצאות, זאת אומרת זה לא שני נושאים שהם לא קשורים אחד לשני.
מאיה ברון: יש קשר הדוק בין חסרות מעמד לבין זנות, זו כמעט האופציה היחידה שנשארת להם והרבה מהאוכלוסייה הזאת בעצם, אנחנו מתמודדות עם שני האתגרים האלה ביחד ואנחנו מאוד מאוד היינו רוצות לקיים ואנחנו מקיימות בימים אלה, גם עם משרד הרווחה, אבל אני חושבת שבוועדת משנה יש לזה הרבה מקום.
מאיה ברון: את כל הדיון המקצועי סביב הנושא של מרחבים מעורבים מגדרית והמשמעות של הקהילה הטראנסית ואיך שהם נכנסים לתוך המרחבים המעורבים מגדרית.
מאיה ברון: כי הרבה פעמים מרחב שהוא רק נשי או רק גברי זה מאוד מאוד מורכב להיכנס אליו ויחד עם זאת, גם את זה צריך לפתור.
מאיה ברון: זאת אומרת יש מרחבים שהם רק נשים או רק גברים ובסופו של דבר, אני חושבת שבהמשך למה שהדס אמרה, לשמוע את הצעירים, אני חושבת שחלק מהחשיבות זה לשמוע רגע מה הם היו רוצים ובאיזה מרחבים נכון להם להשתלב.
מאיה ברון: אם זה גברי בלבד, נשי בלבד או כמובן מעורב, שאז הוא פותר את כל הסוגייה של הרצף המגדרי.
מאיה ברון: תודה.
עאידה תומא סלימאן: נעמה ריבלין מסלעית.
נעמה ריבלין: שלום לכולם, אני גם מאוד מאוד שמחה, אחרי כמעט שלוש שנים אני חושבת, ניסיתי להיזכר מתי בפעם האחרונה באמת היינו פה בוועדה, בטח באופן פיזי.
נעמה ריבלין: אני אתחיל עם מה שחשבתי שאני אגיד בסוף, שאני קוראת באמת להקים את וועדת המשנה לסחר בנשים וזנות.
נעמה ריבלין: זו הייתה וועדה מקצועית שמאוד עזרה לנו לקדם עניינים, לייצר שיתופי פעולה, לייצר - - -.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל שיהיו לי חברות כנסת בוועדה הכללית.
עאידה תומא סלימאן: נכון שיש אבל זה לא הרכב מלא, מה לעשות?
נעמה ריבלין: אנחנו נתקלות בשטח בהרבה מאוד דברים שצריך לעשות שילובים בין משרדי ממשלה והוועדה הזאת הביאה לידי עשייה משמעותית והביאה את כל משרדי הממשלה להירתם ולעשות דברים.
נעמה ריבלין: אז זו באמת פנייה מאוד מאוד דחופה שלנו מהשטח, שאנחנו ממש צריכות את הוועדה הזו.
נעמה ריבלין: אני רוצה לשתף שבעצם מאז מרס, שנה וחצי אחורה, הזמן קורונה והחוק שנכנס כהה לאט-לאט במקביל, יצר מצב מאוד מאוד קשה אצל הנשים.
נעמה ריבלין: מצב כלכלי, לא שמצבן היה טוב גם קודם, אבל מצב כלכלי מאוד קשה.
נעמה ריבלין: קשיים ממש בקיום כלכלי ולאורך כל התקופה הזאת, באמת גם הרבה מאוד עלייה בפניות לסלעית, בעיקר באמת לקן הסיוע ודרך הסיורים שלנו, מהרבה מאוד נשים שזקוקות למיצוי זכויות.
נעמה ריבלין: הן אפילו לא תמיד פנויות לטיפול ושיקום, המחשבה היא קודם כל 'איך אני בכלל שורדת את החודש?
נעמה ריבלין: ' וההתארגנות שלנו סביב המיצוי זכויות מאוד גדלה.
נעמה ריבלין: אנחנו הקמנו גם יחידת סיוע למיצוי זכויות, לצד קו הסיוע ואנחנו מנסות מאוד למצוא את הדרכים במהירות האפשרית וזה מאוד מאוד קשה, לייצר עבורן אלטרנטיבות לקריסה הכלכלית שלהן.
נעמה ריבלין: כי גם הקורונה מאוד צמצמה את צריכת הזנות, החוק גם ייצר איזה שהם מאפיינים שונים - לא שהייתה אכיפה רבה, אבל עדיין זה ייצר איזה שהוא צמצום.
נעמה ריבלין: אפילו החוק, כשהוא עבר, זה ייצר איזה שהוא צמצום בצריכת זנות ויחד עם הקורונה הן באמת המצב כלכלי מאוד מאוד קשה.
נעמה ריבלין: אני כן מרגישה שלצד החוק, עם כל האמירה הוגדלו התקציבים, סלעית גדלה ומרכז היום שלה גדל ואני מאוד מאוד מקווה שאנחנו אפילו נפנה לשנת 2022 להגדיל עוד מכסות, כי יש לנו הרבה פניות ואפילו עוד רגע בקנה עם רשימות המתנה.
נעמה ריבלין: אבל אני מרגישה שאין התאמה של המערכות בכל התחום של מיצוי זכויות למצב של הנשים ולהכרה בזה שנשים, החוק ייצר איזה שהוא מצב ונשים עדיין בזנות לא מוכרות בביטוח לאומי למשל.
נעמה ריבלין: אנחנו ניסינו לאורך כל הדרך שהם יהיו אפילו תת-אוכלוסייה ש - - - באופן אישי ושלא צריך לעשות את כל המניפולציות מסביב, של נפגעת מינית ולהבין שאשה שעברה תהליכים כאלה ואחרים זקוקה - - -.
יסמין פרידמן: מה זאת אומרת "לא מוכרת בביטוח לאומי", למה את מתכוונת?
נעמה ריבלין: אין הכרה לנשים שעוסקות בזנות.
יסמין פרידמן: לא מוכרת בביטוח לאומי מאיזו בחינה?
יסמין פרידמן: כאילו לא מגיע לקבל, היא לא מוכרת כנפגעת?
נעמה ריבלין: אז כדי להגיע למצב שהאישה תוכר כנפגעת, עם הכרה בטראומה שלה, זה "ויה דל רוזה", וועדות על וועדת והן נדחות.
נעמה ריבלין: מבחינת ביטוח לאומי הן לא נדחות, כי הן מקבלות 20% ו-30%, אבל מבחינתנו זה כמעט שום דבר, כי הן לא זכאיות לסל שיקום והן זקוקות לסל שיקום.
נעמה ריבלין: או שנמצא דרך לייצר סל שיקום מותאם לנשים בזנות, כמו שיש בבריאות הנפש ולא נצטרך את הביטוח הלאומי ואת כל ההכרות האלו או שנפעל כדי שבוועדות האלה הן לא יצטרכו להוכיח ב"ויה דל רוזה".
נעמה ריבלין: אני רוצה להגיד לכן שגם הצוות שלנו שמלווה, עובדות סוציאליות עם תחושה מאוד קשה מהוועדות.
נעמה ריבלין: תחושה של השפלה, שאלות לא רלוונטיות.
קריאה: אנשי משרד הרווחה פה?
נעמה ריבלין: ואנחנו פועלים.
נעמה ריבלין: אני גם יצרתי שוב קשר, בזמנו היינו בקשר עם הוועדות הרפואיות וניסינו לייצר איזה שהיא מודעות ועשינו יום עיון ואני באופן אישי פגשתי את כל הפסיכיאטרים.
נעמה ריבלין: גם הצטרפה אליי אשה משוקמת שסיפרה להם את המהלכים שהובילו אותן והן נראות מתפקדות, אבל הן זקוקות ל-40%.
נעמה ריבלין: להכיר בהן רק ב-20% או 30%, זה לא לתת להן את ההכרה האמיתית שהן זקוקות לה.
נעמה ריבלין: אז זה, אני פונה גם כי אם תהיה רק וועדה ייעודית, נוכל לגייס את המערכת של ביטוח לאומי לטובת העניין.
נעמה ריבלין: משרד השיכון, גם משרד השיכון בעניין דרי רחוב - - -.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד אוהבת את הגישה החיובית שלך, שאומרת שברגע שתקום וועדת המשנה ייפתרו כל הבעיות.
עאידה תומא סלימאן: היינו בסרט הזה.
נעמה ריבלין: אני תמיד אישאר אופטימית והוועדה הזאת הצליחה לקדם הרבה דברים.
נעמה ריבלין: היא הצליחה להביא את המשרדים השונים וגם את ביטוח לאומי בזמנו, כשהם שהגיעו לכאן ראינו תמורות, ראינו.
נעמה ריבלין: עכשיו אנחנו רואים נסיגה.
נעמה ריבלין: משרד השיכון, אני חושבת שצריך להכיר ולתת להם סיוע מוגדל בשכר דירה.
נעמה ריבלין: עצם החוק ייצר איזה שהוא מצב שצריך להגדיר, הן לא מוכרות וצריך לתת להן לפי זה שהן אימהות חד הוריות או דרות רחוב או מסיבות אחרות.
נעמה ריבלין: אבל לא כזכאיות בעצם היותן משתקמות מזנות.
נעמה ריבלין: צריך להניס בקריטריונים של משרד השיכון.
נעמה ריבלין: הסל הגמיש, אנחנו עובדים מאוד מאוד קשה, גם משרד הרווחה.
נעמה ריבלין: צריך לעשות לו התאמה, הוא לא גמיש.
נעמה ריבלין: הסל הוא סל שהיה יכול לעזור להן, הבעיה היא שהוא לא גמיש והוא גם מצריך מחלק מהנשים ללכת ולהיות מוכרות בשירותי הרווחה ולא כולן רוצות ולא כולן גם צריכות ללכת ללשכת הרווחה וצריך היה למצוא איזה שהוא מנגנון מהיר יותר ונכון יותר, כדי שהן יקבלו את הסל גמיש.
נעמה ריבלין: כי אם אני לדירת זנות ורוצה להציע לה שיקום, מחר בבוקר היא בלופ.
נעמה ריבלין: היא לא יכולה לעזוב את הזנות, גם אם היא רוצה כי היא צריכה לשלם שכר דירה, אין סיוע מוגדל.
נעמה ריבלין: אז כל התהליך של מיצוי זכויות מאוד מאוד איטי וגם לא מותאם, בטח עם החוק החדש.
שולי מועלם: נעמה אתן רואות יותר פניות בעקבות הכניסה של החוק, אתן רואות איזה תהליך מבחינת מערכת האכיפה שמביא יותר נשים לבקש עזרה במיצוי זכויות?
נעמה ריבלין: אני יכולה לומר ששוב, נורא קשה לבודד, כי אני חושבת שממרס ועד יוני 2020 ובמשך חצי שנה לא הייתה האכיפה של החוק, התקנות עוד לא נכנסו.
נעמה ריבלין: אבל הקורונה ייצרה מצב ממש, הפניות לקו הסיוע עלו ב-60% באותה התקופה ואחר כך הייתה קצת ירידה, כי עצם זה שהתקנות לא נכנסו ייצר איזה שהוא, הסגרים נכנסו.
נעמה ריבלין: לקראת כניסת החוק ואכיפת החוק אנחנו רואים ושוב, הקורונה, לטווח הארוך ייצרה בעיות פרנסה בעיקר אצל הנשים שהעבודה - - -.
נעמה ריבלין: אגב, גם הנשים שהיו משוקמות חלקן פוטרו, חלקן יצאו לחל"ת, לא כולן הוחזרו למקום העבודה, מטבחים שחלק מהן עבדו בהם לא יכלו לחזור וגם מקומות עבודה חדשים תמיד אמרו "אנחנו כרגע לא מגייסים".
נעמה ריבלין: אז בעידן הקורונה קשה גם לגייס מקומות עבודה וזה עוד יותר מדגיש למה צריך את המיצוי זכויות ולאורך זמן לתת להם, כי תהליך כניסה לעולם התעסוקה הוא הרבה יותר מורכב בעידן הקורונה.
נעמה ריבלין: כן, יש יותר פניות.
נעמה ריבלין: אנחנו בתפוסה מלאה.
נעמה ריבלין: אני פונה אפילו פה ואומרת שאנחנו לקראת, אפילו בקשה שוב להגדיל מכסות.
נעמה ריבלין: אנחנו באמת בפניה.
נעמה ריבלין: היחידה למיצוי זכויות שאני עובדת איתה באמת גם עושה הכנה לקראת שיקום, אבל גם מחזיקה אותן ופה אנחנו באמת צריכים יד מסייעת ממשרדי הממשלה.
עאידה תומא סלימאן: את האמת העלית נושאים שמאוד חשוב לקבל עליהם תשובות ממשרדי הממשלה ותיכף אנחנו נפנה, כי גם נרצה לדעת מה מתוכנן לתקופה הקרובה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני אנסה מעכשיו לשלב את הח"כיות שירצו לדבר, נא לסמן לי.
יסמין פרידמן: ראשית, אני באמת מברכת על הדיון החשוב הזה.
יסמין פרידמן: אני יאמר שזה נושא שעסקתי בו בעבר, בעיקר בבאר שבע.
יסמין פרידמן: אבל אני גם מודה שיש לי כל כך הרבה מה ללמוד ואני מודה לכם שבאתם לכאן כי אני לומדת מכם.
יסמין פרידמן: אבל נתחיל וחשוב לי לומר שאם תקום תת וועדה, אני אשמח לעמוד בראשה, גברת היו"ר.
יסמין פרידמן: אני חושבת שאני ורצה לקחת את הנושא הזה להעמיק בו ולנסות לעסוק כמיטב יכולתי, כמובן שזה תלוי בך.
יסמין פרידמן: אני אתחיל מהבשורות הטובות, אחרי 14 דו"חות בשנים עברו, עלינו ל-300.
יסמין פרידמן: אז באמת, לפחות זו נקודת האור היחידה שראיתי בכל הדוחות.
יסמין פרידמן: עכשיו, אני רגילה לשבת בדיונים ולשמוע - - -.
עאידה תומא סלימאן: אני לא הבנתי את העניין של הדוחות.
יסמין פרידמן: בעניין הדוחות?
יסמין פרידמן: אה, עד שקמה הממשלה הזאת חולקו בסך הכל 14 דו"חות ומאז שקמה הממשלה חולקה 300, אז זו עלייה של עשרות אחוזים, זו הבשורה ונקודת האור היחידה שמצאתי בכל הדוח.
עאידה תומא סלימאן: זו יכולה להיות בשורה טובה ומצד שני זה גם יכול להיות - - - .
יסמין פרידמן: וגם זה רק במרכז, אוקיי?
יסמין פרידמן: עכשיו אני רגילה לשבת בדיונים, מאז שאני כאן ובאמת לשמוע שחסר תקציבים וצריך לטפל בזה וצריך לטפל בזה ופה אני רואה שהקצו תקציבים, יש תקציבים, יש הכל, אבל לא היה ביצוע של התקציבים האלה וזה נורא מבלבל, כי אני לא מצליחה להבין ואני אשמח באמת לשמוע תשובות גם ממשרד הרווחה וגם ממשרד האוצר.
יסמין פרידמן: איך יכול להיות שבפעם הראשונה אני שומעת שתוקצבו 30 מיליון ₪ ונוצלו רק 4.7 מיליון ₪?
יסמין פרידמן: שום תוכניות שאמורות היו להיות לא בוצעו, עכשיו זה נראה לי באמת מגוחך.
יסמין פרידמן: עכשיו אני רואה גם ש-76% מעוניינות לצאת מהמעגל הזה.
יסמין פרידמן: לא ייתכן שלא נגיע לפחות ל-76 אחוזים האלה וניתן להן מעטפת שיקום.
יסמין פרידמן: מדובר בהצלת חיים, מדובר באמת באוכלוסייה הכי שקופה שקיימת ואני חושבת שמגיעות לנו תשובות.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שנקבל תשובות, למרות שגם כן, התקציב שמדובר עליו היה אמור להיות אפילו הרבה יותר, אבל בואי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נתייחס לזה.
עאידה תומא סלימאן: שולי, רצית להתייחס?
שולי מועלם: כן.
שולי מועלם: שלום לכולן, תודה עאידה ושלום חברותיי.
שולי מועלם: אני חברת הכנסת לשעבר שולי מועלם, מובילת החוק ביחד עם חברתי, חברת הכנסת לשעבר, זהבה גלאון ורבות אחרות.
שולי מועלם: זכינו לתהליך אדיר בשש השנים שהייתי בבית הזה.
שולי מועלם: הוא הגיע באמת לשיאו ב-31 בדצמבר 2018, כמו שעאידה הזכירה קודם, במעבר של החוק בקריאה שניה ושלישית וכניסת התקנות לתוקף בכנסת, ביולי 20.
שולי מועלם: הדיון הזה חשוב מבחינתי בשני אופנים.
שולי מועלם: אני אגיד משפט אחד על הבסיס, בבסיס אין ספק שיש פה שינוי אדיר במרחב הציבורי הישראלי, אבל כמו שהאמנו אז ואנחנו בטוחות בזה גם היום, שלא ילך רק צד האכיפה בלי צד השיקום.
שולי מועלם: כשאנחנו מתכנסים פה, מה שאני הייתי רוצה לשמוע גם הארגוני השטח, שהם היו המנוע הגדול בכל התהליך, בחיבור של שרי ושרות הממשלה וחברי וחברות הכנסת למציאות שבה חיות נשים בזנות ואני אגיד נשים, למרות שכולנו יודעים שיש גם גברים ובני נוער בזנות.
שולי מועלם: כולנו יודעים שהקהילה הקשה ביותר בעולם הקשה הזה, היא הקהילה הטראנסית ודיברנו על זה בלי הפסקה ומפה אני רוצה להגיד שמבחינתי אני רוצה לשמוע בדיון הזה שלושה דברים מרכזיים.
שולי מועלם: אחד, מה קרה מבחינת התוכניות?
שולי מועלם: אותן התוכניות במשרד הרווחה, במשרד הבריאות, במשרד החינוך, במשרד השיקום, בביטוח הלאומי, שתיכף נשמע.
שולי מועלם: אם יש פה נציג של הביטוח הלאומי-שהוא נקודה קריטית בתהליך.
שולי מועלם: שתיים, מה קרה מבחינת האכיפה?
שולי מועלם: ושלוש, האם התוכניות שהגדרנו אז לאוכלוסיות מיוחדות, כמו הקהילה הטראנסית וקהילת חסרות וחסרי המעמד, שהבוקר כבר שתי דוברות דיברו עליה, איפה עומדים הדברים האלה?
שולי מועלם: אני מרגישה שהדיון הזה, מבחינתי הוא נקודה באיזה שהוא רצף שקורה כל הזמן בשטח, אבל בגלל שכל כך הרבה זמן לא התכנס פה דיון על הנושא הזה, אז אלה הנקודות.
שולי מועלם: אני לא הייתי רוצה שנחזור חזרה, זה מבחינתי, לשאלות שכבר עברנו אותן.
שולי מועלם: אני אפילו לא יודעת לנקוב מהן, אבל אלה שאלות שכבר עברנו אותן ובעזרת השם, אני מקווה שדווקא ההתקדמות שחלה בחודשים האלה מבחינת הפניות של נשים בזנות לבקשות סיוע, הן ייקחו אותנו לעוד צעד אחד קדימה, במקביל לזה שהאכיפה הולכת ומתקדמת גם אם היא לא מספיקה, גם אם היא מרוכזת בעיקר בתל אביב, גם אם עדיין לא מצאנו פתרון לשאלת הזנות באילת שהיא כרגיל יוצאת דופן, כמו הרבה דברים אחרים בעיר אילת.
שולי מועלם: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה שזה סדר שאפשר באמת להתמקד בו, שלושת הדברים שהזכרת.
עאידה תומא סלימאן: גם השירותים, גם האכיפה וגם את הקהילות המיוחדות.
עאידה תומא סלימאן: זה יכול ככה לנתב את השיחה למקום שאפשר להוציא ממנו תוצאות ולראות מה קורה בשטח.
עאידה תומא סלימאן: כן, חברת הכנסת מיכל רוזין.
מיכל רוזין: קודם כל אני רוצה להודות לעאידה, שלמרות שנשיאות הכנסת לא אישרה את הדיון המהיר שביקשתי בנושא הזה וזה אולי תמרור שאנחנו צריכות להרים פה בשאלה למה לא מאשרים דיון כזה.
מיכל רוזין: בכל זאת חברת הכנסת תומא סולימאן החליטה כן לקיים את הדיון הזה והוא דיון חיוני וחשוב, בטח אחרי השנתיים האחרונות ושנת קורונה ואמרו את זה כאן לפניי.
מיכל רוזין: נעמה, שבאמת הסיג לאחור גם את מצבן של אותן הנשים שכבר היו בשיקום ובוודאי מי שלא היו בשיקום וגם עצר את היכולת שלנו לבחון את השפעות החוק.
מיכל רוזין: נכון שיש היום הרבה יותר אכיפה בזכות השר לביטחון פנים עומר בר לב, אבל בלי שיקום אז גם האכיפה היא מוטלת בספק והדבר הזה חייב ללכת ביחד, אמרנו את זה כל הזמן.
מיכל רוזין: אנחנו התחייבנו פה לנשים בזנות ולא רק להן כמו שאמרת, זה גם כולל שאנחנו נהיה פה כדי לוודא שיהיה שיקום, יהיה סל שיקום ויהיו את כל המענים.
מיכל רוזין: אני רוצה להגיד ובכך אני בהחלט מחזקת אותך, שולי מועלם רפאלי.
מיכל רוזין: קודם כל על כל השנים ועל מה שעשית פה את וחברת הכנסת לשעבר, זהבה גלאון.
מיכל רוזין: אני חושבת שאנחנו צריכות לשים דגש מאוד משמעותי על הנושא של האוכלוסיות המיוחדות.
מיכל רוזין: כמובן גברים בזנות, שלא פעם נעלמים מהשיח ונעלמים לא רק מהשיח, גם מהמענים.
מיכל רוזין: בסוף רוב המענים מוקמים ונותנים שירות לנשים בשיקום מזנות ולא בטוח שיש מספיק מקום לגברים ולצעירים, הנשים על הקשת הטראנסית, אנשים מהחברה הערבית, נשים חרדיות, אנשים חסרי מעמד, ללא אשרת שהיה וללא אישור עבודה, אימהות בזנות, אני כבר לא מדברת על תחלואה כפולה, התמכרויות וכדומה, שגם זה מטופל עכשיו.
מיכל רוזין: רק לפני מספר שבועות אישה טראנסית, פלשתינית, צעירה, עם מעט מאוד אופציות בישראל, שמה קץ לחייה כי כוחותיה אזלו.
מיכל רוזין: גם הנושא הזה אנחנו צריכות להידרש אליו.
מיכל רוזין: יש לנו מחויבות לאוכלוסייה הזאת והיא במצוקה הכי קשה.
מיכל רוזין: אם מישהו חסר מעמד במדינת ישראל ומגורש למקום בו אנחנו יודעים מה יהיה גורלו, אנחנו חייבים להידרש לדבר הזה.
מיכל רוזין: בעיני זה חוצה מפלגות, חוצה ימין ושמאל, זה נושא הומניטארי ראשון במעלה ואני חושבת שכולנו צריכים לשתף פעולה בדבר הזה.
מיכל רוזין: ערב אישור החוק, שולי, אושר תקציב של 90 מיליון שקלים בפריסה של 3 שנים, 2019-2021.
מיכל רוזין: בינואר 2019 הוסף עוד 30 מיליון ₪, למשך 3 שנים בעיקר לרווחה וגם לבריאות.
מיכל רוזין: אני יודעת שיש מענים רבים, גם עמדנו על עכשיו גם בהסכמים הקואליציוניים וגם בדיוני התקציב בממשלה, על תוספות מאוד משמעותיות לרווחה וגם לבריאות בנושא באמת של שיקום נשים בזנות.
מיכל רוזין: אם זה דירות מעבר לאימהות בזנות, אם זה מכרז למרכז לנשים בזנות, אם זה הכשרה תעסוקתית ואתם כמובן תרחיבו על זה , שיקום, דירות לטראנס, מרפאות מין חדשות ברחבי הארץ, תקני עובדות סוציאליות, אתם כמובן תרחיבו על זה בהמשך.
מיכל רוזין: כל הדברים האלה חשוב מאוד שנהיה פה, נעקוב ונשמע.
מיכל רוזין: אני לא באתי להגיד שעשינו הכל והכל בסדר, ממש לא.
מיכל רוזין: אבל יש פה ממשלה שהנושא הזה הוא על שולחנה.
מיכל רוזין: יש פה רצון אמיתי לטפל בסוגייה בעיניים פקוחות וכמובן, כל שקל שנוסיף יועיל.
מיכל רוזין: אני רוצה לציין שלצד הוועדה, היום יש גם וועדת קבינט לשוויון מגדרי בממשלה.
מיכל רוזין: צריך לשתף פעולה, להביא את השרות לפה ולדרוש מהן תשובות ולדרוש מהן עשייה.
מיכל רוזין: זה התפקיד שלנו ככנסת מפקחת על ממשלה, על הרשות המבצעת ואני חושבת שביחד, מכל הכיוונים, נצליח לעשות פה מהפכה בשנים הקרובות, כך אני מקווה.
מיכל רוזין: אני מודה לכם ומראש אני מתנצלת שאני אצטרך לצאת, כל הזמן יש פה דיונים דחופים.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שבאמת יהיה שינוי ונראה שינוי אמיתי, למרות שעד עכשיו אף אחד לא יודע איפה זה עומד, מה הקבינט, מה עומד על האג'נדה של - - -.
יסמין פרידמן: זה התפקיד שלנו ואנחנו עוזרות לך, לפקח על הממשלה.
עאידה תומא סלימאן: זה שאני אפקח על הממשלה תהיי בטוחה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני, אני אומרת שברגע שנדע מה עומד על האג'נדה של הקבינט, מה הם בעצמם החליטו להעמיד על האג'נדה של הקבינט המגדרי ואיך זה משתלב עם חלוקת התפקידים בתוך המשרדים השונים, אז נדע לפקח יותר טוב.
עאידה תומא סלימאן: כאשר הם יגדירו בעצמם מה הסמכויות שלהם ומה עומד על סדר יומם.
עאידה תומא סלימאן: אבל בינתיים אנחנו כן נעבוד מול המשרדים וננסה לפקח על מה שקורה בתוך המשרדים.
עאידה תומא סלימאן: רוצה להתייחס עכשיו חברת הכנסת אבתיסאם מראענה.
אבתיסאם מראענה: תודה ליושבת ראש הוועדה על הדיון הכל כך חשוב ולמיכל רוזין על היוזמה שלא התקבלה על ידי הכנסת, אבל בסדר.
אבתיסאם מראענה: אנחנו תמיד נמשיך לעשות את העבודה שחשובה בעינינו.
אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד שני דברים, אנחנו מדברות על נשים וטראנסיות במעגל הזנות ועל השיקום שלהן ואני רוצה כאן להאיר את עינינו באמת על איך אנחנו בעצם מונעות את הכניסה של עוד אוכלוסיות לתוך מעגל הזנות.
אבתיסאם מראענה: אנחנו לא מעט נתקלות בעשרות מקרים של נשים שאנחנו מראש מזהות לאן הן יגיעו ומה התחנה הבאה שלהן.
אבתיסאם מראענה: למרות התקציבים, למרות הרצון הטוב של הרבה מאיתנו שרוצות למגר ולשקם את אותן נשים במעגלי הזנות, אנחנו לפעמים התחנה הזאתי כשאנחנו מזהות אותה, אני חושבת שכל משרדי הממשלה וגם אנחנו כח"כיות וח"כים צריכות וצריכים להגיע לסיטואציה שבה אנחנו מבינות איך אנחנו מונעות את הכניסה שלהם לתוך שערי הגיהינום.
אבתיסאם מראענה: הסיפור של זהבה, הפלשתינאית הטראנסית ששמה קץ לחייה לפני שבועיים, אני פגשתי אותה חצי שנה קודם.
אבתיסאם מראענה: הכתובת די הייתה על הקיר, לא ידעתי שהיא תשים קץ לחייה, אבל ידעתי שהסיכוי שהיא נכנסת בעצם למצב שאין מענה, אף אחד לא רואה אותה והיא מחוסרת מעמד.
אבתיסאם מראענה: אני חושבת שאחד הדברים שמאוד חשוב לדרוש אותם, גברתי יושבת הראש, יש אוכלוסיות שלמות שאנחנו כן מייצגות אותן ובגלל שהן מחוסרות מעמד הן לא יכולות אפילו להיכנס לשערי הכנסת.
אבתיסאם מראענה: זו אחת הסוגיות שאני חושבת שאנחנו צריכות לבדוק איך אנחנו בכל זאת מאפשרות למחוסרי מעמד, גם פלשתינאים, ערביות מבקשות ומבקשי מקלט, שיש להם מה להגיד, יש להם יכולת להעיד ולספר את הסיפור שלהם בלי מתווכות ומתווכים, להקשיב להם ולאפשר להם כניסה לתוך כנסת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: דווקא העבודה בוועדה שלך מתמקדת באנשים במעמד הזה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, עוד לא קיבלת - - - .
אבתיסאם מראענה: לצערי הרב, נלקחו ממני הסמכויות לטפל במחוסרי מעמד וכל מי שאין לו מעמד בארץ.
אבתיסאם מראענה: אני מטפלת בעובדות ועובדים זרים, אז נדרשת כאן בהחלט התגייסות לאותה האוכלוסייה שאף אחד לא רואה אותה, אף אחד וגם אנחנו לצערי, לא הצלחתי את האישור הזה שאני אוכל לעסוק.
אבתיסאם מראענה: אני עוסקת בהן בתור ח"כית, אבל בתור וועדה נלקחה ממני הסמכות.
אבתיסאם מראענה: כי במדינת ישראל כרגע כל הנושא של פליטים ומחוסרי מעמד הוא נושא שמדינת ישראל לא רוצה לדון בו.
אבתיסאם מראענה: אנחנו נמשיך להתעקש.
אבתיסאם מראענה: הסוגייה של הטראנסיות הפלשתיניות הוא נושא חשוב, אני כן מקדמת אותו במשרד החוץ ואני אשמח שהוא יהיה אחד הנושאים שנתמקד בו בוועדה.
אבתיסאם מראענה: דבר אחרון ובקצרה כל הסוגייה של האכיפה של מעגל הזנות הוא צריך לצאת ולהתפזר מבחינת פיזור גיאוגרפי.
אבתיסאם מראענה: כלומר, לא הכל קורה בעיר החטאים, כמו שכולם חושבות וחושבים, שתל אביב-יפו היא העיר שקורה בה הדבר הכי נורא שיש.
אבתיסאם מראענה: דברים נוראיים קורים בכל מדינת ישראל, בפריפריה ובכל מיני מגזרים ובכל החברות ולכן הראייה צריכה להיות הרבה יותר רחבה וזה לא רק קורה בתל אביב.
אבתיסאם מראענה: והדבר האחרון שאני רוצה לציין אותו, עבודת המשטרה ואני מאוד מברכת את השר עומר בר לב וכל הצוות שלו שבאמת חרט על הדגל שלו את כל הנושא המגדרי ושוויון מגדרי.
אבתיסאם מראענה: אנחנו עובדות ביחד בצמוד לכל התוכניות שהשר עומר בר לב מקדם, אני חושבת שהמשטרה הרבה שנים לא הייתה איתנו כל כך.
אבתיסאם מראענה: היא איתנו עובדת, אבל לא הייתה איתנו כל כך בקשר הרציף בין כנסת כגוף מפקח על רשויות ועל משרדי הממשלה והגיע הזמן לחזק את הדבר הזה.
אבתיסאם מראענה: תודה וסליחה.
עאידה תומא סלימאן: את האמת אני לא ממהרת בדרך כלל לחלק מחמאות, גם למשטרה וגם לנציגי המשרדים, כי אני חושבת שעדיין לא עבר הזמן שאפשר לראות שיש קבלות למחמאות האלה, לצערי הרב.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שעדיין צריך לעבוד מאוד קשה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ישבנו רק אתמול בדיון וגם בשבוע שעבר בדיונים, שלצערי הרבה לא הייתה שום הרגשה שהמשטרה מספקת את העבודה ואת השירות שאנחנו מצפים לו מהם.
עאידה תומא סלימאן: לכן אני הייתי קצת נזהרת.
אבתיסאם מראענה: אני הייתי אומרת דבר אחד, משפט אחרון בשביל שלא נצא זה.
אבתיסאם מראענה: אני אוהבת לפרגן, אני בעד לברך על כל תכנית חדשה, צריך לעשות את כל המאמצים בשביל למצות אותה.
אבתיסאם מראענה: מברכת על חיוביות ועל גישה חיובית וצריך לעשות עבודה קשה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא כל כך חיובית, אני חייבת להגיד.
עאידה תומא סלימאן: אני ביקורתית יותר, מה לעשות?
אבתיסאם מראענה: לא נורא, לא נורא.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעוד נציגת או נציג ארגון שטח ואחר כך רצה לקבל תשובות מהמשרדים השונים.
עאידה תומא סלימאן: אתם עושים לי עבודה קשה, רשמתם פה איזה שש או שבע ארגונים ואני מתקשה לבחור.
עאידה תומא סלימאן: אבל בוא ככה, מיכל סטולר מפרויקט גילה.
אפרת רובינשטיין: סליחה.
אפרת רובינשטיין: רק אני מאוד אשמח, בתור מייצגת של איגוד החשפניות ועובדות המין גם לתת את הקול שלנו ושינתן לזה זמן.
עאידה תומא סלימאן: את נרשמת?
אפרת רובינשטיין: אני נרשמתי, אני פה.
עאידה תומא סלימאן: לא נרשמת לדיון, נרשמת לדיבורים.
אפרת רובינשטיין: בטח שכן, אני נרשמתי לדיון ויש לי זכות דיבור.
עאידה תומא סלימאן: אני רשומים לי מי שביקשו זכות דיבור ואני אעבור עליהם, לא לדאוג אנחנו נגיע לזה.
אפרת רובינשטיין: אוקיי, אני רשומה בתור זכות דיבור ואני הובטחה לי זכות הדיבור והגיע הזמן שידברו איתנו ולא מעלינו.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מי הבטיח ומה, זה הולך לפי סדר מסוים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מי הבטיח לך זכות דיבור אבל אני מנסה ומשתדלת.
עאידה תומא סלימאן: אני אגיד בכל זאת משפט שישמח אותך בסוף, לא תמיד אני שלילית.
עאידה תומא סלימאן: אני בדרך כלל מנסה להגיע לכל אלה שביקשו רשות דיבור ואני עוברת על השמות, אבל גם נרצה את נציגי המשרדים.
עאידה תומא סלימאן: התור שלך יגיע.
קריאה: יש גם ארגונים אני מניחה שנמצאים בזום.
עאידה תומא סלימאן: סליחה אני מבקשת, לא מתפרצים למיקרופון.
עאידה תומא סלימאן: זאת זכות שנשמרת לחברות כנסת ובדרך כלל אני גם מגיבה ושוללת מהן את הזכות הזו.
עאידה תומא סלימאן: אז לא להתפרץ למיקרופון, לבקש רשות דיבור, לסמן למנהלת הוועדה ונלך עם זה.
אפרת רובינשטיין: פשוט אמרו לי שנקבל ואני לא רוצה שזה יישלל מאיתנו.
עאידה תומא סלימאן: את שמעת אותי לא?
אפרת רובינשטיין: אוקיי, אין בעיה.
עאידה תומא סלימאן: אז מיכל סטולר מפרויקט גילה.
מיכל סטולר: כן, פרויקט גילה להעצמה טראנסית.
מיכל סטולר: אני אתחיל ואני אגיד שהופתענו בפרויקט גילה, לראות שהמוות של זהבה מוביל דיון תחת הכותרת "מצבם של אנשים בזנות".
מיכל סטולר: הצגה של הסיפור של זהבה כסיפורה של אישה בזנות הוא עיוות של המציאות.
מיכל סטולר: זהבה לא הגיעה לישראל בשביל לעסוק בזנות, היא לא הגיעה לישראל כקורבן סחר.
מיכל סטולר: היא ברחה לפה בגלל אלימות והיא ביקשה למצוא מקלט.
מיכל סטולר: הסיפור של זהבה הוא סיפורה של טראנסית מבקשת מקלט, שישראל לא הסכימה לתת לה אפשרות לחיות בלי אישור עבודה עם אשרת שהייה שצריך לחדש כל שישה חודשים או בתדירות גבוהה יותר.
מיכל סטולר: איך אפשר לחיות ככה?
מיכל סטולר: ממה היא אמורה להתפרנס, איך לאכול ואיפה לגור?
מיכל סטולר: בחודשים האחרונים ההישרדות של זהבה הייתה תלויה במידה רבה בתרומות שארגונים הצליחו לגייס.
מיכל סטולר: תרומות בשביל שתהיה לה קורת גג, אוכל, טיפול רפואי.
מיכל סטולר: לפני כמה חודשים היא הגיעה לעלמה, מסגרת של עמותת על"ם לנערות וצעירות במעגל הזנות.
מיכל סטולר: הצוות של עלמה ובכלל בעל"ם מקדישות הרבה מאוד זמן ובכלל ללמידה איך לתת מותאם ומיטיב גם לנשים טראנסיות.
מיכל סטולר: הן שמחו לקבל את זהבה ונשבו במהרה בקסמיה, הן הצוות והן הבנות שחיו במסגרת.
מיכל סטולר: אבל תוך זמן קצר, הם התבשרו שהיא לא תוכל להישאר שם, הסיבה – הנראות שלה 'גברית' מדי.
מיכל סטולר: ההחלטה התקבלה מלמעלה, בפיקוח של הרווחה, בניגוד לדעתן המקצועית של הצוות בשטח או האחראיות על המסגרת בעל"ם.
מיכל סטולר: כביכול, היא (ההחלטה) נועדה להגן על שאר הבנות אשר נוכחותה של מישהי בעלת חזות גברית עלולה להיות טריגרית בשבילן, כמי שנפגעו מינית על ידי גברים.
מיכל סטולר: אני חושבת שזה תירץ מתנשא, שמעיד יותר על התפיסות המגדריות של מקבלי ההחלטה הזו מאשר על יכולתן של הצעירות להתמודד עם המורכבות.
מיכל סטולר: אני הולכת להקריא פה קטע קטן מתוך דברים שכתבה אחת הצעירות בעלמה לקראת אירוע לזכרה של זהבה, שהתקיים בחמישי שעבר.
מיכל סטולר: מן הסתם ביקשתי את הסכמתה לכך.
מיכל סטולר: אז ככה היא כתבה לזהבה: "..
מיכל סטולר: לוחמת, אני הכרתי אותך.
מיכל סטולר: נפגשנו פעמיים ואני זוכרת ששיתפת אותי בהישרדות חייך.
מיכל סטולר: יום למחרת הגעתי ושאלתי היכן את, הצוות בישרו לי שאינך יכולה להיות פה לצערם, מכיוון שאינך נראית אישה ושאלתי את עצמי 'איך בכלל נראית אישה?
מיכל סטולר: ' חשבתי ועניתי לעצמי.
מיכל סטולר: לא לכל אישה יש שדיים, אך בכל זאת היא אישה.
מיכל סטולר: נשים הן חזקות ואת היית הכי חזקה שיש, היית לוחמת.
מיכל סטולר: נשים הן רגישות ואינן מפחדות להסתיר את רגשותיהן ולרגע לא הסתרת זאת, היית אישה.
מיכל סטולר: נשים שמות אודם ואת שמת אודם אדום חזק, כדי שכל מי שילך לצידך ידע שאת אשה, אשה חזקה.
מיכל סטולר: נאלצת להוכיח לאנשים שאת אשה.
מיכל סטולר: לצערי, הם לא יודעים איך אשה נראית.
מיכל סטולר: ." אלו הדברים שצעירה כתבה, אוקיי?
מיכל סטולר: לצערנו זה לא המקרה היחידי שבו אנחנו נתקלות באפליה של שירותי הרווחה כלפי נשים טראנסיות.