GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אימאן ח'טיב יאסין: כאן כאשר השיעור הארצי של הילדים בממוצע הוא 52% שחיים מתחת לקו העוני ורובם מן החברה הערבית, אנחנו נראה שקרוב ל-80%, 79.2% מן הילדים הבדואים בדרום חיים מתחת לקו העוני.
אימאן ח'טיב יאסין: חשוב לציין, לא שהנשים לא רוצות לצאת לתעסוקה.
אימאן ח'טיב יאסין: הן כן רוצות לעבוד, הן כן רוצות לפרנס את המשפחות שלהן בכבוד, אבל אין תעסוקה מותאמת, אין תחבורה ציבורית, אין אזורי תעשייה.
אימאן ח'טיב יאסין: על כל הדברים האלה צריך לתת את הדעת ולדרוש שוב, חברתי עאידה, למרות העבודה מלפני שנתיים, כאשר השנתיים האלה מחקו הרבה, אין מנוס, אין הרמת ידיים.
אימאן ח'טיב יאסין: צריך להתחיל מחדש ולכוון למטרה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, חברת הכנסת אימאן.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שכולנו מסכימים שזה נושא שאי אפשר להרים ידיים בו ואנחנו נלחמים במקרה הזה גם על הפרנסה, הכבוד והמחיה של ציבור שלם.
אימאן ח'טיב יאסין: חשוב גם מהמקום הזה לומר שאנחנו מכאן מברכות את אותן נשים בנגב על האיתנות ועל - - -(ברכה שנאמרת בערבית).
עאידה תומא סלימאן: זה אחד הדברים שניסינו להדגיש כל הזמן, שלמרות המצב הקשה מאוד, התהליכים שעוברים הנשים הערביות הבדואיות בנגב, ההצלחות שהן רושמות בהרבה תחומים, גם בתחום ההשכלה, גם בתחום התעסוקה, גם בתחום החיים האישיים וגם בתחום העמידה האיתנה, כפי שנאמר על ידי אימאן, על הקרקע בין ההריסות, בין הריסות הבתים ובין נישול הקרקע ובין התוכניות להעתקת מקום המגורים שלהן.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה רק מעיד על היכולות האדירות הנמצאות אצל הנשים.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לפתוח את הדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שמשרד הכלכלה היה אחראי על יישום התוכנית של המשרדים השונים שניסינו לבנות בעניין תעסוקת נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני רגילה בדיונים הקודמים לעבוד מול יריב מן.
עאידה תומא סלימאן: אני רואה שיריב מן לא נמצא איתנו היום.
סעיד אלחרומי: אולי שפורום דו-קיום יציג.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה שנציגי פורום דו-קיום יתייחסו גם לדברים שיגידו גורמי המדינה.
עאידה תומא סלימאן: מר בני צרפתי, מנהל תחום תכנון ובקרה במשרד הכלכלה, שלום.
בני צרפתי: שלום חברת הכנסת, בוקר טוב.
עאידה תומא סלימאן: שלום, שלום, זה כבר לא בוקר, אנחנו כבר בצוהריים.
עאידה תומא סלימאן: בני, הייתי רוצה לשמוע ממך על יישום התוכניות שהיו לזירוז תעסוקת נשים ערביות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מודאגים מאוד, במיוחד לאחר הנסיגה שחלה.
עאידה תומא סלימאן: אתה זוכר אולי, כשדיברנו על זה בישיבות הקודמות אני גם הייתי מודאגת מאוד מן היעדים שאתם קבעתם ולא הגעתם אליהם.
עאידה תומא סלימאן: היעד היה אז להגיע ל-40% תעסוקת נשים בשנת 2020.
עאידה תומא סלימאן: אני חשבתי שזה יעד יומרני, עוד לפני שידענו שתהיה קורונה ולפני שידענו שיהיו סגרים ותהיה ירידה בכל הכלכלה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא איפה אנחנו עומדים היום.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו עדים לנסיגה רצינית.
עאידה תומא סלימאן: מה בדיוק יישמתם ומה לא הצלחתם ליישם?
בני צרפתי: קודם כול, אני מאוד מאוד שמח להיות שותף לישיבה הזאת.
בני צרפתי: אנחנו ביחד כבר שנים רבות בתחום הזה.
בני צרפתי: מבחינת תמונת המצב של הנתונים, ב-2005–2006 שיעור התעסוקה של הנשים היה 6%.
בני צרפתי: ב-2012 לפני התוכנית הראשונה, תוכנית 3708, השיעור הזה עלה ל-19%.
בני צרפתי: נתונים אחרונים שיש לנו ממכון ברוקדייל, נכונים לשנת 2017, הם על 33.7% תעסוקת נשים.
עאידה תומא סלימאן: נשים באופן כללי או רק נשים בדואיות בנגב?
בני צרפתי: שיעור התעסוקה של הנשים הבדואיות בנגב נכון לשנת 2017, שהיא השנה האחרונה שבה היה ניתן למדוד, הוא 33.7%.
בני צרפתי: זה המקור הכי מהימן ואנחנו מסתמכים עליו.
בני צרפתי: אנחנו מלווים במחקר מלווה.
בני צרפתי: עכשיו באה הקורונה וטרפה את הקלפים.
בני צרפתי: אנחנו תמיד אומרים: אם הצפי הוא ש-25% מכלל דורשי העבודה בארץ יחזרו למעגל התעסוקה, אצלנו המצב לא כזה, אצלנו זה 40%.
בני צרפתי: אנחנו חייבים – וזה מה שאנחנו עושים – ובעקבות הוועדה הזאת גם העלינו בכמה רמות את העוצמה שבה אנחנו מטפלים בנושא.
בני צרפתי: עשינו כנס תעסוקה עם כלל המשרדים, ממש איגמנו את כל האנשים ששותפים לדבר הזה.
בני צרפתי: זה מתחיל מביטוח לאומי וממשיך בשירות התעסוקה ומשרד הכלכלה.
בני צרפתי: אנחנו בקשר עם הוועדה, קשר קבוע ורציף.
בני צרפתי: אין לנו מונופול, אנחנו לא יודעים הכול ואנחנו רוצים כן לדעת הכול.
בני צרפתי: אנחנו משתדלים לעשות כל מה שאפשר על מנת ששיעור התעסוקה הזה יעלה.
בני צרפתי: הוא עלה אבל לא מספיק, אנחנו עדיין רחוקים.
בני צרפתי: עכשיו הקורונה טרפה את הקלפים.
בני צרפתי: מבחינת החלטת הממשלה, יש הרבה תוכניות שנוגעות לתחום התעסוקה.
בני צרפתי: שמעתי שיש דאגה מוצדקת לגבי התקציבים.
בני צרפתי: אני יכול להגיד לכם בוודאות שאני עוקב אחרי כל שקל שיוצא מן ההחלטה הזאת, מכל ה-3.2 מיליארד שקל.
בני צרפתי: יתרה מזאת, האגף שלנו עוקב גם אחרי תקציבים ישנים שהיו בתוכנית 3708.
בני צרפתי: לדוגמה 141.5 מיליון שקל לטובת פיתוח אזורי תעשייה, עוד כמה עשרות מיליונים לטובת בינוי מוסדות ציבור של משרד הבינוי והשיכון.
בני צרפתי: כסף שמגיע לנו עבור האוכלוסייה הבדואית, אנחנו לא נותנים לו לברוח ולזלוג.
בני צרפתי: אנחנו מפמפמים באופן קבוע שמה שלוקח ביתר חלקי המדינה X זמן אצלנו לוקח כפול שבע מהזמן, אבל זה קורה.
בני צרפתי: יש לנו את הבעיות שלנו, יש לנו את הסטטוטוריקה שלנו, יש לנו בעיות עם אזורי תעשייה, אנשים עם זיקה לקרקע שלא נותנים ליזמים אמיתיים לעלות על הקרקע.
בני צרפתי: יש לנו את כל הדברים האלה.
בני צרפתי: אנחנו מתגברים, בהצלחה חלקית, על הדברים האלה.
בני צרפתי: אנחנו רואים את העתיד.
בני צרפתי: חברת הכנסת, אני רוצה להגיד לך שאני ברמה האישית לקחתי את הפרויקט עליי.
בני צרפתי: אני עושה עכשיו פוסט דוקטורט באוניברסיטה העברית ואחד הפרויקטים שבחרתי לעשות שם הוא על איך מעלים את שיעור התעסוקה של הנשים הבדואיות.
בני צרפתי: באגף לקחנו את זה מתוך כוונה להיות אינטגרטור וזו ממש מטרה מוצהרת ומובהקת שלנו כאגף.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה מאוד לשמוע שאתה מתעניין כל כך בנושא ולקחת על עצמך לחקור אותו בפוסט דוקטורט שלך, אבל למען האמת אני עדיין לא רגועה.
עאידה תומא סלימאן: אם הסטטיסטיקה האחרונה שהצגת היא מ-2017, שאז היינו עוד באמצע הדיונים והיה ויכוח – אני עדיין זוכרת את הוויכוח האדיר שהיה על הפער בין הסטטיסטיקה שניתנה על ידי מכון ברוקדייל לבין הסטטיסטיקה האחרת שהוצגה בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אבל בואו נגיד 33.7%, ואתם קבעתם לעצמכם שב-2020 תגיעו ל-40%.
עאידה תומא סלימאן: מה אתה יכול להגיד על הסטטיסטיקה?
עאידה תומא סלימאן: במיוחד שאתה מדבר על 2017.
עאידה תומא סלימאן: מה שיעור הנשים הערביות הבדואיות בנגב שמועסקות?
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קצת לשמוע על התוכניות המיוחדות שאתם מובילים בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להסתמך רק על – כולנו יודעים שאזורי התעשייה עדיין תקועים.
סעיד אלחרומי: בקשר לאזור התעשייה, כמי שהיה ראש רשות בשגב שלום ופעלתי לפתח שם מפעל של עוף עוז, ושם רוב המועסקים הם נשים, השאלה שלי למשרד הכלכלה היא מה התוכניות למקומות תעסוקה שמותאמים לנשים הבדואיות בנגב?
סעיד אלחרומי: הרי לא כל מפעל מותאם לנשים.
סעיד אלחרומי: נגרייה ומסגרייה לא מעסיקה נשים בדואיות.
סעיד אלחרומי: יש מפעלים שרק משרד הכלכלה יכול לזרז את המעבר שלהם לאזורי תעשייה חדשים.
סעיד אלחרומי: אני כאן פותח בפניך את הדלת.
סעיד אלחרומי: למשל יש לנו אזור תעשייה בתל שבע של 200 מגרשים שאמור להיות מפותח בקרוב.
סעיד אלחרומי: צריך לחשוב שם על מפעל עוגן שיהווה פתרון לאלפי נשים בתל שבע ובסביבה.
סעיד אלחרומי: מהכרה של הישוב שגב שלום, כשנפתח מפעל עוף עוז כל הישוב השתפר.
סעיד אלחרומי: כשהאישה והבעל עובדים, יש להם הכנסה והם יכולים לשלם גם עבור הילד, הם משלמים את המסים, הם משלמים לרשות.
סעיד אלחרומי: שגב שלום היא אולי הרשות היחידה בנגב שאין לה גירעונות.
סעיד אלחרומי: וכך נבנו מסביבו גם מפעלים אחרים.
סעיד אלחרומי: צריך לכוון לכיוון העסקת נשים, ובפרט במפעלים שמעסיקים נשים.
בני צרפתי: אני ממש מסכים עם האמירה הזאת, שהמעסיק העיקרי של נשים בפרט זה אזור תעשייה.
בני צרפתי: מה שקורה, בשגב שלום לדוגמה קם מפעל עוף עוז, בעידן הנגב קם מפעל סודה סטרים, ששניהם ביחד מעסיקים 4,000 אנשים מן החברה הבדואית, בעיקר נשים.
בני צרפתי: למשל בכסייפה קיבלו במועצה המקומית דרך האשכול 13.5 מיליון שקל כדי להקים שם אזור תעשייה.
בני צרפתי: איך מביאים את המעסיקים הגדולים?
בני צרפתי: שמנו שם דרך אשכול הנגב המזרחי מנהל מיוחד שיטפל, ומה שאמר חבר הכנסת אלחרומי יהיה בדיוק התפקיד שלו, להביא את המפעלים הגדולים האלה שיביאו תעסוקה לנשים.
בני צרפתי: את אותו דבר אנחנו מתכוונים לנסות לשכפל גם ביתר האזורים.
בני צרפתי: יש עדיין סוגיה של בעלות.
בני צרפתי: גם בכסייפה, אפילו שההרשאה במועצה, פתאום צץ אדם שאומר שהקרקע שלו, למרות שזה לא נכון.
בני צרפתי: יש לנו את העיכובים שלנו, אבל אני מאמין שעם דבקות במשימה, עם אותו פרויקטור שבא להביא מפעלי דגל ומפעלים שמעסיקים במאסות זה יהיה שובר שוויון, זה מה שישבור את המשוואה הזאת ובאמת נצליח להביא מפעלים גדולים לנגב.
בני צרפתי: יחד עם זה אנחנו עובדים ביחד עם שירות התעסוקה, וקיימנו כבר כמה מפגשים עם שירות התעסוקה, עם מינהל אזורי תעשייה להקמה של מפעלים, להוריד את החששות של אותם יזמים שמגיעים לדרום ומפחדים שגם אם הם יקימו מפעל לא יהיו להם עובדים מספיק מיומנים כדי לתפעל את הדברים.
בני צרפתי: אנחנו מטפלים גם בחזית הזאת מול שירות התעסוקה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להיות קצת יותר פרקטית.
עאידה תומא סלימאן: דיונים עקרוניים, על החסמים הקיימים, אנחנו כבר יודעים בעל פה והקדשנו לזה הרבה מאוד דיונים.
עאידה תומא סלימאן: בשנתיים האחרונות אתה יכול לסמן לי איזשהו פרויקט שנפתח, שקודם, שהתחיל להעסיק נשים?
עאידה תומא סלימאן: סודה סטרים קיים לפני כן, מפעל עוף עוז קיים עוד לפני כן.
סעיד אלחרומי: זה מהתקופה שלי כראש מועצה.
עאידה תומא סלימאן: בואו נדבר על השנתיים האחרונות.
עאידה תומא סלימאן: נפתח איזשהו אזור תעשייה או תעסוקה חדש שקלט נשים?
עאידה תומא סלימאן: הבאתם איזשהו מפעל חדש שהתחיל להעסיק נשים?
עאידה תומא סלימאן: תן לי בשורה.
בני צרפתי: אתן לך איזו בשורה.
בני צרפתי: יש בנוהל שלנו, דרך החלטת הממשלה, הוראת מנכ"ל 4/49, שבזכותה קיבלו כבר הרשאה להקים שישה מפעלים בישובי הבדואים בנגב, רובם באזור התעשייה עידן הנגב כי שם אין את הבעיות הסטטוטוריות.
בני צרפתי: המפעלים האלה יעסיקו נשים.
בני צרפתי: חלק מהם אתם מכירים.
בני צרפתי: זה יצא בהוראת מנכ"ל מיוחדת.
עאידה תומא סלימאן: מה הלו"ז לזה?
בני צרפתי: הרשאות כבר ניתנו, הרשאות בסדר גודל של 15 מיליון שקל, כאשר 30% מן התמיכה שמה המדינה דרך החלטת הממשלה שלנו.
בני צרפתי: הלו"ז פה הוא בידיים של היזם.
בני צרפתי: כרגע היזם קיבל את ההרשאות והוא יוצא לדרך.
בני צרפתי: אנחנו מאיצים בהם.
בני צרפתי: יש להם את הקצב שלהם.
בני צרפתי: זה מגזר עסקי, כבוד היושבת-ראש, והוא עובד מהר יותר מן הממשלה.
בני צרפתי: אני מאמין שהמפעלים האלה יקומו די מהר כי כבר יש הרשאה, יש קרקע, אין בעיה של סטטוטוריקה, אז אני מאמין שזה ילך די מהר.
עאידה תומא סלימאן: איך אתה מסביר את הנסיגה שחלה בעבודה של מרכז אל-ריאן בשנה וחצי האחרונות?
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה מכך שאתה אומר לי שיש הרשאה למפעלים שיקומו, לאחר ששאלתי על איזו בשורה שקרתה בשנתיים האחרונות, זה אומר שלא קרה כלום בשנתיים האחרונות.
בני צרפתי: אני רוצה להגיד עוד משהו.
בני צרפתי: במסגרת מסלול 4/17 האחרון שיצא יהיו עוד 81 משרות חדשות של בדואים בנגב ודרך הוראות המנכ"ל הזו ישתתפו בשכר של העובדים וייתנו למעסיקים סובסידיה על שכר העובדים.
בני צרפתי: הקצאה קודמת הייתה לעוד 37 מועסקים דרך אותה הוראת מנכ"ל, 4/17.
בני צרפתי: אגב, אם מדברים על התאמות בין ההוראה הראשונה - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים פה על תעסוקת נשים.
בני צרפתי: גם נשים, בוודאי.
עאידה תומא סלימאן: מי יבטיח שיהיו נשים?
עאידה תומא סלימאן: עיגנתם את זה באיזו הוראה ברורה?
בני צרפתי: מבחינת גובה הסובסידיה, מי שמעסיק נשים מקבל סובסידיה גבוהה יותר, הוא מקבל 37.5%, שזה הכי גבוה בכל המסלולים.
בני צרפתי: מי שמעסיק גברים מקבל 35% בהתחלה וזה מסלול שהולך ופוחת.
בני צרפתי: בהתחלה זה היה על פני שלוש שנים ועכשיו זה על פני שנתיים.
בני צרפתי: הנחינו את מנהלי אזורי התעשייה: קודם כול מפעלי עוגן שיעסיקו נשים.
בני צרפתי: בכסייפה הדגש הוא על מפעל שיעסיק נשים.
בני צרפתי: דרך אגב, בכסייפה יש גם שלוחה של סודה סטרים שמעסיקה 30 נשים, זה מן התקופה האחרונה, וגם בעקבות הוועדה.
בני צרפתי: כל הדברים האלה הם בעקבות הוועדות.
בני צרפתי: זה שהוועדה לא התכנסה שנתיים לא אומר שאנחנו נחנו שנתיים.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע, בני.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע שהקשבתם לדיונים בוועדה ועיגנתם את המלצות הוועדה בתוך העשייה של המשרד.
בני צרפתי: אמת.
עאידה תומא סלימאן: הייתי מרגישה רע מאוד, עם כל העשייה שעשינו והישיבות שקיימנו, אם לא הייתם מקבלים את ההמלצות ומעגנים אותן.
עאידה תומא סלימאן: השאלה איך אפשר להתקדם מפה.
עאידה תומא סלימאן: הייתי מציעה שנעבור לשמוע קצת מן השטח ואחר כך נחזור למשרדי הממשלה.
עאידה תומא סלימאן: תודה, בני, תישאר איתנו כי בטוח יעלו עוד שאלות.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לשמוע את הודה אבו-עבייד מהפורום לדו-קיום אזרחי בנגב ואחר כך נעבור לחברת הכנסת סונדוס סאלח.
עאידה תומא סלימאן: הודה, אני יודעת שיש לכם מצגת שרציתם להציג בעניין תעסוקת נשים בדואיות בנגב.
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר להתמקד ולעשות את זה כמה שיותר מהר כי אני יודעת שהמצגת קצת ארוכה.
הודא אבו-עבייד: כמה זמן יש לי?
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל אנחנו נותנים 3–4 דקות, אבל תנסי.
הודא אבו-עבייד: אנסה להיות כמה שיותר ממוקדת.
הודא אבו-עבייד: אני רוצה לעשות שיתוף למצגת.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עושים פה, אל תדאגי.
עאידה תומא סלימאן: את יכולה להתחיל.
הודא אבו-עבייד: אנחנו מדברים על שנת 2018, כאשר שיעורי העוני בנגב היו מאוד מאוד גבוהים.
הודא אבו-עבייד: לפי דוח של המוסד לביטוח לאומי מדובר על 66% מתוך המשפחות בנגב שהן משפחות עניות, 72% מן הנפשות הן עניות, 79% מן הילדים הם עניים.
הודא אבו-עבייד: לגבי שיעורי התעסוקה של נשים – רבע מן הנשים הבדואיות הועסקו בשנת 2016, זה הנתון הכי עדכני שהיה.
הודא אבו-עבייד: הדבר משפיע השפעה מכרעת על מעמדן החברתי והכלכלי, וכולנו יודעים עד כמה ברגע שנשים הן עצמאיות מבחינה כלכלית אז המעמד שלהן חזק יותר, אז הקול שלהן יותר נשמע.
הודא אבו-עבייד: אנחנו מדברים על שיעורי שכר במספרים נמוכים מאוד נכון לשנת 2018.
הודא אבו-עבייד: ברהט השכר הממוצע של הנשים עמד על 4,086 שקל, כאשר שכר המינימום הוא מעל 5,000 שקל.
הודא אבו-עבייד: עדיין מצב הנשים קשה מאוד, הן אפילו לא מגיעות לשכר המינימום.
הודא אבו-עבייד: בישוב חורה אנחנו מדברים על 4,779 שקל, בביר-הדג' אנחנו מדברים על 2,840 שקל.
הודא אבו-עבייד: אלה סכומים מאוד מאוד מאוד נמוכים וקשים.
הודא אבו-עבייד: השכר של הנשים לא מגיע לשכר מינימום.
הודא אבו-עבייד: דורשי עבודה – יש אחוזים גבוהים מאוד מאוד ביחס לישובים היהודיים.
הודא אבו-עבייד: בישובים הבדואיים שיעור דורשי העבודה גבוה מאוד.
הודא אבו-עבייד: בקורונה הבדואים והבדואיות הכי נפגעים כמעט, בגלל רמות השכלה ומיומנות נמוכה, ריחוק גיאוגרפי וחברתי, רמה נמוכה של אוריינות דיגיטלית ותשתיות – אין חיבורי אינטרנט וחשמל וזה לא מאפשר לנשים ולגברים אופציה של חיבורים דיגיטליים, וכמובן ובעיקר זה שמסגרות החינוך לא פתוחות, האימהות נשארות עם הילדים בבית ואז הן מאבדות את העצמאות הכלכלית שלהן ואת המעמד שלהן.
הודא אבו-עבייד: כמובן כולם, גם את אעידה, יודעים היטב במה מדובר.
הודא אבו-עבייד: וגם במצב עכשיו של הקורונה ברגע שמסגרות החינוך סגורות ויש מחסור בתשתיות בכפרים, ובכפרים הלא מוכרים באופן בולט, אז המצב מדאיג מאוד.
עאידה תומא סלימאן: אצטרך לבקש ממך לעבור לכל נושא יישום התוכניות וההתקדמות בעניין התעסוקה.
הודא אבו-עבייד: התוכניות של המדינה באות לידי ביטוי בעיקר בשני מקומות.
הודא אבו-עבייד: המקום הראשון הוא הפעילות של מרכזי ריאן לקידום תעסוקת נשים.
הודא אבו-עבייד: ריאן הציבו לעצמם יעד ש-70% מקרב המשתתפים יהיו נשים.
הודא אבו-עבייד: בשנת 2019 שיעור המשתתפות בריאן היה 57%, כאשר היעד היה 70%.
הודא אבו-עבייד: בשנת 2020 – אנחנו יודעים שמדובר בשנה קשה, שנה של קורונה – השיעור אף ירד: היה 57% בשנת 2019, ב-2020 הוא ירד ל-54%.
הודא אבו-עבייד: שוב, היעד שריאן הציב לעצמו היה 70% אך לא עומדים בכלל ביעד, לא בציפיות, לא בתכנון שריאן תכנן לעצמו.
הודא אבו-עבייד: המצב בתעסוקת נשים מדאיג מאוד.
הודא אבו-עבייד: אנחנו מדברים גם על מספרים נמוכים.
הודא אבו-עבייד: זה שאני אומרת 57% נשים – מדובר על 414 משתתפות, כאשר בשנת 2020 עד אוקטובר היו לנו 103 משתתפות.
הודא אבו-עבייד: אנחנו רוצים להמליץ לריאן שיעמוד ביעדים ושיתחיל להסתגל למציאות החדשה שבה ההכשרות שמעניקים לאנשים הן הכשרות דיגיטליות.
הודא אבו-עבייד: היינו רוצים להמליץ על תגבור התקציבים להכשרות מקצועיות איכותיות יותר לנשים.
הודא אבו-עבייד: אנחנו יודעים שרוב התקציבים הולכים לעברית תעסוקתית, כאשר כמה אפשר לממן תוכניות של עברית תעסוקתית?
הודא אבו-עבייד: הדרישה היום היא להכשרה בנושאי אוריינות דיגיטלית לכל הנשים בנגב.
הודא אבו-עבייד: אני רוצה כמובן להתייחס גם ללשכות התעסוקה.
הודא אבו-עבייד: התוכניות שלהן הן "מעגלי תעסוקה", תוכניות השמה, שוברי הכשרה.
הודא אבו-עבייד: גם אצלם יש עברית תעסוקתית והשתלמויות.
הודא אבו-עבייד: התוכנית "מעגלי תעסוקה" שוללת מאנשים את הקצבה שלהם, את המימון, ובעיקר נשים נרשמות לתוכניות האלה.
הודא אבו-עבייד: התוכנית "מעגלי תעסוקה" היא כמו דלת מסתובבת: שולחים אותה לעבוד באיזה מפעל, היא עובדת שלושה חודשים ואז מפטרים אותה או היא מתפטרת ואז היא חוזרת ללשכת התעסוקה.
הודא אבו-עבייד: הדרישה שלנו היא להכשרות מקצועיות יותר, איכותיות וכמובן לבטל או לשנות את תוכנית "מעגלי תעסוקה".
הודא אבו-עבייד: להפחית את העברית התעסוקתית.
הודא אבו-עבייד: בדיווחים של לשכות התעסוקה מדווחים על ניצול יתר בעברית תעסוקתית, כאשר בעצם אין דרישה לתוכניות האלה.
הודא אבו-עבייד: אנחנו דורשים תגבור קורסים לאוריינות דיגיטלית, אני חוזרת על זה.
הודא אבו-עבייד: ובאופן יותר ספציפי, אנחנו מצפים שלשכות התעסוקה יתפרסו גם בישובי הבדואים.
הודא אבו-עבייד: במצפה רמון יש 7,000 תושבים ויש לשכת תעסוקה.
עאידה תומא סלימאן: איפה יש עכשיו לשכות תעסוקה בנגב אצל הערבים?
הודא אבו-עבייד: ברהט בלבד.
הודא אבו-עבייד: מדובר על 22,000 תושבים, ועוד 20,000 תושבים מן הכפרים הבלתי מוכרים מסביב ואין אף לשכה.
הודא אבו-עבייד: ב-חורה – 22,000 תושבים – אין לשכת תעסוקה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין, אישה מחורה או אישה מן הכפרים הבלתי מוכרים צריכה להגיע לרהט?
הודא אבו-עבייד: היא צריכה להגיע לבאר שבע, לא לרהט.
עאידה תומא סלימאן: הלשכה ברהט משרתת רק את רהט, והלשכה בבאר שבע את השאר?
הודא אבו-עבייד: כן.
הודא אבו-עבייד: אני מדברת על מצפה רמון, שיש שם 7,000 תושבים, יש לשכת תעסוקה פועלת.
הודא אבו-עבייד: אני לא רוצה להגיע לאופקים, לשדרות, לנתיבות – בכולן יש לשכות תעסוקה פועלות.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, שיהיה שם, אבל גם שיהיה באוכלוסייה הערבית, זה ברור.
עאידה תומא סלימאן: מזעזע לחשוב שיש רק ברהט והשאר כולן צריכות להגיע לבאר שבע.
הודא אבו-עבייד: נכון.
הודא אבו-עבייד: שוב, אנחנו מדברים על מצב שבו נשים נאלצות להשתמש בתחבורה ציבורית, לצאת מן הבית, ללכת מרחק ארוך מאוד עד שיגיעו לכביש הראשי ולהשאיר את הילדים בבית, כאשר אין מסגרות לילדים.
הודא אבו-עבייד: המצב קשה מאוד.
הודא אבו-עבייד: ההמלצות שלנו: אנחנו מציעים תכנון אסטרטגי רחב מאוד בנושאי תעסוקה לקהילה הבדואית באופן כללי, ובמיוחד לקידום תעסוקת נשים.
הודא אבו-עבייד: אנחנו מבקשים צוות היגוי חירום, תוכנית אסטרטגית לשיקום שוק התעסוקה, כמובן בהתחשב במה שקורה עכשיו בתקופת הקורונה.
הודא אבו-עבייד: לשכות התעסוקה מדווחות על מצב שבו נכון לאוקטובר 2020 40% מתוך מבקשי העבודה הם בדואים ובדואיות, כאשר המצב לא הולך להשתפר אחרי שמצב החירום של הקורונה יסתיים.
הודא אבו-עבייד: אנחנו שמים דגש חזק מאוד על מימוש יעד התעסוקה של 41% עד שנת 2024.
הודא אבו-עבייד: זה היה אמור להיות עד שנת 2020 אך לא הגיעו ליעד.
עאידה תומא סלימאן: יש לך זמן רק לקרוא את הנקודות בלי הסברים, אני מתנצלת אבל אנחנו חייבים לרוץ.
הודא אבו-עבייד: אנחנו מדברים על פיתוח הון אנושי ותשתיות לתעסוקה.
הודא אבו-עבייד: תשתיות לתעסוקה זה אומר פיתוח אזורי תעסוקה.
הודא אבו-עבייד: רשת מנהיגות קהילתית לתעסוקה ופיתוח.
הודא אבו-עבייד: יש כמובן דגש חזק מאוד על השבת נשים מעוטות השכלה לתעסוקה והגנה על זכויות הנשים האלה.
הודא אבו-עבייד: מערכת תומכת השכלה גבוהה במשרות של בריאות ועבודה סוציאלית, שיש בהן מחסור אדיר, במיוחד במחלקות הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: כבר פניתי לשר הרווחה וביקשתי להפעיל תוכנית מיוחדת להכשרת סטודנטיות לעבודה סוציאלית, מסלול לימוד שיהיה תומך ושיש בו גם אפשרות של תעסוקה, כדי שיאפשרו להן כבר מן ההתחלה גם ללמוד וגם לעבוד, כחלק מעידוד התעסוקה וגם כדי לסגור את הפערים הקיימים והמחסור הקיים בעובדות סוציאליות.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה מאוד שנצליח לקדם את זה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן למען הגילוי הנאות אגיד שהרעיון הזה התפתח לאחר שיחה איתך שקיימתי בשבוע שעבר.
הודא אבו-עבייד: אני שמחה ואני מעודכנת שזה נשלח.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך, הודא.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לאפשר לחברת הכנסת סונדוס סאלח, שישבה בסבלנות רבה והקשיבה.
סונדוס סאלח: לראות שאת מנהלת ויושבת בראש הוועדה זה מחמם את הלב.
סונדוס סאלח: המקום שאת תרמת בו רבות, ועדיין תורמת.
סונדוס סאלח: אני שמחה כי ציפיתי שברוב הוועדות יהיו ראשי ועדות מן הרשימה המשותפת, במיוחד ביום הזה, והנה גם עאידה, גם כאישה, את מביאה ללא ספק את העומק הדרוש לוועדה הזו לדיון בנושא החשוב מאוד הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שיושב-ראש הוועדה, עודד פורר, אפשר לי לנהל את הדיון הזה.
סונדוס סאלח: המטרה היא להגדיל את שיעור התעסוקה של נשים בדואיות בנגב, זו מטרת-על.
סונדוס סאלח: על מנת להגיע למטרה הזו יש שלבים מוקדמים שצריך לממש ולבנות תוכנית שהיא חוצת משרדים, שמשלבת עבודה אסטרטגית ותכנון עם שלל המשרדים השונים.
סונדוס סאלח: בכדי להשתלב בתעסוקה צריך שיהיו מקומות לאפשר לנשים לעסוק בהם.
סונדוס סאלח: יש לפתח את אזורי התעשייה הנמצאים בדרום, ויש שם מקום.
סונדוס סאלח: פשוט צריך לקבל החלטות יותר נועזות, להקל בעומס שנמצא במרכז הארץ, להעביר כמה שיותר אזורי תעשייה, מפעלים ומקומות תעסוקה לנגב.
סונדוס סאלח: זהWin-Win Situation, לפזר גם את התנועה, גם להקטין את ריכוז הזיהומים שנמצא במרכז וגם לאפשר ליותר נשים להשתלב בתעסוקה.
סונדוס סאלח: חוץ ממקומות תעסוקה צריך לדאוג להשתלבותן באקדמיה.
סונדוס סאלח: מחקרים מראים שעל מנת להגדיל את הסיכויים של נשים להשתלב בתעסוקה הן צריכות להגדיל את מספר השנים שלהן באקדמיה.
סונדוס סאלח: על מנת להשתלב באקדמיה במצב הקיים של הנשים בנגב יש צורך לתת העדפה מתקנת בתנאי הקבלה לסטודנטיות שגרות בנגב.
סונדוס סאלח: על מנת להשתלב באקדמיה יש צורך להשקיע בהדבקת הפערים הקיימים בתיכונים ולטפל באופן מיידי בנשירת התלמידות בנגב.
סונדוס סאלח: בשבוע שעבר הייתה לי שאילתה למשרד החינוך על שיעור נשירת התלמידות הבדואיות בנגב.
סונדוס סאלח: 70% מן התלמידות שנושרות ממחוז דרום הן תלמידות ערביות בדואיות בנגב, למרות שהאחוז שלהן בסך כל התלמידות הוא פחות משליש.
סונדוס סאלח: זו תופעה מדאיגה מאוד שמחייבת טיפול.
סונדוס סאלח: על מנת שילכו יותר לבתי הספר צריך לדאוג שלא תהיה שם הריסת בתים, שלא יתעסקו בעוד דברים מעבר לבית הספר.
סונדוס סאלח: צריך לטפל בתשתיות כדי שיגיעו לבתי הספר בכבישים מסודרים ובתחבורה ציבורית מסודרת.
סונדוס סאלח: מצב סוציו-אקונומי סביר שיאפשר להן לקנות את הציוד ואת כלי הכתיבה, שהם דברים שנראים מינימליים ואנחנו עוברים עליהם לסדר היום כאילו זה מובן מאליו וזה נמצא לכל תלמידה ותלמיד.
סונדוס סאלח: לא, זה לא נכון, זה לא קיים.
סונדוס סאלח: סיירנו לא פעם ולא פעמיים, סיירנו עשרות פעמים בנגב וראינו שהדברים המובנים מאליהם לא קיימים לרשותן של המשפחות ושל התלמידות והתלמידים.
סונדוס סאלח: כמובן אני מסכימה מאוד, צריך לקיים יותר ויותר מסגרות לגיל הרך ולאפשר שילוב נשים גם אחרי הנישואים וכשהן אימהות.
סונדוס סאלח: זה לא מאוחר מדי.
סונדוס סאלח: אף פעם לא מאוחר להשתלב גם באקדמיה וגם בתעסוקה.
סונדוס סאלח: צריך תוכנית שלא מותנית בממשלה, כי לצערנו אנחנו במדינה שבה משנים ממשלה יותר מאשר אנחנו מחליפים נעליים.
סונדוס סאלח: צריך לדאוג שתהיה תוכנית קבועה לעשר או 15 שנים, שתתקדם ללא שום קשר לממשלה.
סונדוס סאלח: אחרת, זו החלטה לאפליה מצטברת ומתמשכת ולפגיעה.
סונדוס סאלח: אם לא תתקבל ההחלטה הזו המשמעות היא שיש החלטה לפגוע בנשים בנגב.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, חברת הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת עכשיו לנציגת ממשלה, נציגת שטח, זינב אבו סויד ממשרד העבודה והרווחה.
עאידה תומא סלימאן: גברתי, אני מבקש להתמקד במה בדיוק עשה המשרד בשנתיים האחרונות בנושא של תעסוקת נשים ערביות בדואיות ומה מתוכנן עוד להיעשות.
זינב אבו סויד: צוהריים טובים לכולן ולכולם.
זינב אבו סויד: אני רוצה להגיד שאחרי כמעט שנה אנחנו בהפעלה חדשה של תוכניות ריאן להכוון תעסוקתי בחברה הערבית.
זינב אבו סויד: בשנת 2020 בשיא ההפעלה שלנו – יש לנו מפעיל חדש בשטח – לאחר כל מערך ההקמה של המפעיל החדש, הקצינו תקציב של כמעט 12.5 מיליון שקלים לטובת הכוון תעסוקתי למגזר הערבי הבדואי בדרום.
זינב אבו סויד: התכנון לפני תחילת הקורונה היה לעמוד ביעד של 70% שמוקצה לנשים בתוך כל התקציב הזה.
זינב אבו סויד: לאחר פרוץ הקורונה הורדנו את התקציב הזה כי ראינו שגם הגברים הבדואים וגם הגברים הערבים באופן כללי נמצאים במצוקת תעסוקה, אז הורדנו ל-60%.
זינב אבו סויד: למרות כל הקשיים הפרויקט של ריאן המשיך לתפקד ולעבוד גם בסגר הראשון וגם בסגר השני במתכונת מלאה.
זינב אבו סויד: הצלחנו להגיע לניצול של 60% מן היעדים שלנו, מן התקציב שהוקצה לדרום, על אף כל החסמים.
עאידה תומא סלימאן: איך את מסבירה שיש ניצול רק של 60%?
עאידה תומא סלימאן: בגלל הקורונה?
זינב אבו סויד: כמובן.
זינב אבו סויד: קודם כול בגלל הקורונה.
זינב אבו סויד: דבר שני, קידמנו את המעבר להכוון תעסוקתי דיגיטלי.
זינב אבו סויד: היעדר תשתיות, גם ציוד קצה, בקרב החברה הבדואית בדרום הקשה עלינו מאוד מבחינת היחס והשתתפות הנשים הבדואיות בדרום.
זינב אבו סויד: כמובן כל נושא היעדר מסגרות מסודרות בתקופה הזאת לנשים – הדבר הזה הקשה על הנשים להשתלב.
זינב אבו סויד: הייתה לנו בעיה רצינית מאוד כי כשהילדים בבית לנשים היה קשה מאוד להשתתף בסדנאות.
עאידה תומא סלימאן: איפה המרכזים קיימים?
זינב אבו סויד: המרכזים קיימים בתוך הישובים.
זינב אבו סויד: יש לנו מרכזים בסיסיים, מרכזי-אם, ויש לנו שלוחות בחלק גדול מן הישובים.
עאידה תומא סלימאן: תנקבי במספרים.
זינב אבו סויד: יש לנו תשעה מרכזים בדרום.
זינב אבו סויד: אני יכולה להעביר לכם את שמות הישובים שבהם נמצאות השלוחות שלנו.
עאידה תומא סלימאן: כלומר בישובים הקבועים.
זינב אבו סויד: כן, אבל הם נותנים שירות גם לישובים הלא מוכרים, מנסים ככל האפשר.
זינב אבו סויד: הזכרנו גם את נושא האתגרים התרבותיים – יש לנו סוגיה שהעברנו חלק גדול מן הפעילות שלנו לפעילות דיגיטלית.
זינב אבו סויד: יש לנו סוגיות תרבותיות שנשים בדואיות מתמודדות איתן ושמקשים עלינו לנהל חלק מן הפעילויות שלנו, כמו פתיחת מצלמות, כמו השתתפות בסדנאות.
זינב אבו סויד: עברנו למתכונת שמאוד תומכת דיגיטלית בכל הפעילויות שלנו.
זינב אבו סויד: כחלק מן הדבר הזה אנחנו דורשים שהנשים יפתחו מצלמות כדי לטייב ולייעל את כל תהליך ההשתתפות בתוכניות ובפעילויות שלנו.
זינב אבו סויד: עדיין קשה כי גם אין ציוד קצה, אין תשתיות אינטרנט בישובים הבדואים בדרום וגם יש בעיות של פתיחת מצלמות והתחברות והשתתפות בתוכניות שלנו.
זינב אבו סויד: אנחנו יודעים שגם רמת העברית מקשה מאוד על הנשים הבדואיות בדרום.
זינב אבו סויד: היום אנחנו מאפשרים קורס דיגיטלי, קורס עברית בכלל לכל אישה בדרום שרוצה להשתלב.
זינב אבו סויד: הפרויקט הזה ארצי אבל אנחנו נותנים דגש על אזור הדרום.
זינב אבו סויד: לכל הנשים יש אפשרות לעבור שתי רמות בעברית תעסוקתית.