GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב מיכאלי: העלאת גיל פרישה לנשים שיכולות לעבוד, ורוצות לעבוד, זה בוודאי דבר רצוי, ומבורך, והגיע זמנו.
מרב מיכאלי: אבל חזרנו ואמרנו לאורך כל הדרך שאי אפשר לעשות את זה מבלי להגן על הנשים שתיפגענה בוודאות מהמהלך הזה.
מרב מיכאלי: כי יש נשים שכבר לפני גיל 62, אנחנו כבר לא מדברות אפילו על גיל 65 כשלשם מדובר להעלות, וצריך להגיד שאומנם לאורך 11 שנה, זהו מהלך מאוד מאוד מאוד מדורג, אבל יש נשים שעוד לפני הגילאים האלה כבר לא עובדות.
מרב מיכאלי: לא בגלל שהן לא רוצות אלא משום ששוק העבודה פולט אותן החוצה, משום שהן עבדו במקצועות מאוד קשים ושוחקים.
מרב מיכאלי: את יודעת, זה נהיה קצת קלישאה להגיד: מקצועות שוחקים.
מרב מיכאלי: גברתי יושבת-ראש, בנוסף, אנחנו מעולם עוד לא הגענו להגדרה של מהו מקצוע שוחק משום שהרבה מקצועות הם שוחקים.
מרב מיכאלי: זה לא שלגברים אין מקצועות שוחקים.
מרב מיכאלי: אני אומרת את זה בזהירות.
מרב מיכאלי: אין ספק שנשים עובדות במשרה כפולה: גם המשרה בבית, שאחת מהדרמות שלנו היא שעדיין לא מוכר הערך הכלכלי של כל העבודה הזו של גידול הילדות והילדים ועבודות הבית.
מרב מיכאלי: צריך להגיד, לא רק במדינת ישראל, אלא העולם המערבי בכלל.
מרב מיכאלי: חבר הכנסת גפני, בוקר טוב לך.
עאידה תומא סלימאן: אמרתי לך.
עאידה תומא סלימאן: את הזכרת אותו והוא נכנס.
משה גפני: אני נמצא בוועדת הכספים.
משה גפני: שמעתי שאת פה, ושהיא עושה את הישיבה על גיל הפרישה לנשים, ולכן באתי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מאוד מעריכות את זה שהגעת.
אוסאמה סעדי: זה כל כך חשוב לך, זה בסדר.
משה גפני: אני רק רוצה לדעת באיזה צד את היום.
מרב מיכאלי: חבר הכנסת גפני, אני תמיד בצד שלך.
מרב מיכאלי: היה לך ספק?
מרב מיכאלי: אני מחכה שיום אחד תהיה גם בצד שלי.
משה גפני: אחשוב על זה.
מרב מיכאלי: אין ספק שנשים עובדות במשרה כפולה, שעדיין לא מתומחרת בעולם כולו, וזהו אחד האתגרים הכי גדולים שמונחים לפתחנו, ובמקביל כמובן העבודה, שחלקה שוחקת יותר, שוחקת פחות.
מרב מיכאלי: אבל המציאות היא שבסופו של דבר יש כאלה שמגיעות לגיל פרישה כשהן כבר לא עובדות.
מרב מיכאלי: לכן, הדחייה של היום שבו אפשר לקבל קצבת זקנה הוא מאוד מאוד מאוד פוגעני עבורן, ואת הדבר הזה ניסינו לפתור.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שאמרת שלא מעריכים את העבודה שנעשית בבית ושלא מתגמלים אותה, נזכרתי שהושמט גם כן זכרן של עקרות הבית כפי שהן מוגדרות בחוק הביטוח הלאומי.
משה גפני: דווקא עשו טובה כי אם היו מזכירים את זה היו מבקשים מס.
משה גפני: הרי בשעתו האוצר ביקש מס על עקרות בית.
עאידה תומא סלימאן: אפשר להזכיר בלי לבקש מס, אפשר לפעמים למצוא פתרונות מבלי להטיל מיסים.
מרב מיכאלי: אנחנו כבר הרבה מאוד שנים בנושא הזה, וחבר הכנסת גפני ישב בראש ועדת הכספים כשניהלנו את המשאים ומתנים האלה.
מרב מיכאלי: בסופו של דבר, בממשלה הנוכחית כן הצלחנו להביא מתווה שמשפר את המצב.
מרב מיכאלי: האם הוא מספיק?
מרב מיכאלי: זה לא מספיק טוב, וזה לא מה שאני הייתי רוצה, וזה לא מה שאני הייתי מעבירה ככל שזה היה תלוי בי.
מרב מיכאלי: בהקשר הזה אני רוצה לומר משהו על הממשלה הזו, חברתי עאידה תומא סלימאן.
מרב מיכאלי: אנחנו נכנסנו לממשלה הזו, אני לפחות ומפלגת העבודה בראשותי, עם הרבה מאוד כאבי בטן.
מרב מיכאלי: ידענו שזו לא הממשלה שמפלגת העבודה תקים כשהיא תחזור להיות מפלגת שלטון.
מרב מיכאלי: היא לא ממשלה סוציאל-דמוקרטית, היא לא ממשלה שמחויבת לערכים שאני מאמינה בהם בכל דבר ועניין.
מרב מיכאלי: היא כן ממשלה שהחליפה שלטון מושחת מאוד, הרסני מאוד למדינת ישראל.
מרב מיכאלי: לכן, למרות המחירים הקשים שאנחנו משלמות ומשלמים מבחינת המחויבויות האידאולוגיות והערכיות שלנו, והרצון שלי, כשאני כבר סוף סוף ממשלה לאחר כל כך הרבה שנות אופוזיציה, להיות מסוגלת להביא את הדברים במלואם כמו שאני מאמינה שהם צריכים להיות, אנחנו ביודעין ויתרנו על היכולת הזו כרגע בשביל להחליף שלטון שאני חושבת שההשלכות שלו על מדינת ישראל היו הרסניות בהרבה מאשר ממשלה שבכל זאת מביאה שיח אחר לגמרי, שיח לא משסה, לא מכלה.
מרב מיכאלי: האתגר שלנו עכשיו הוא לפרוט את זה כמיטב יכולתנו לתקציב מטבי בתוך הקונסטלציה הנוכחית שבה יש בתוך הממשלה הזו תפיסות עולם שונות בתכלית, ולו רק בהקשרים הכלכליים חברתיים.
עאידה תומא סלימאן: אם יורשה לי, כבוד השרה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רציתי להתייחס לממשלה, אבל אם את כבר מעלה את זה לא אוכל לפסוח על זה.
עאידה תומא סלימאן: כשנכנסנו לפוליטיקה לא היתה לאף אחד מאיתנו אשליה שנוכל לקום מחר בבוקר ובדיוק ליישם את כל החזון והאידאולוגיה בה הוא מאמין.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים שנעשים בדרך ויתורים.
מרב מיכאלי: אשליה - לא, אבל חלום - כן.
עאידה תומא סלימאן: כן, חלום.
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל המדד הוא עד כמה הוויתורים האלה הם בליבת האידאולוגיה או של האני מאמין של כל אחד.
עאידה תומא סלימאן: יש ציפייה בקרב כלל האזרחים לסטנדרטים מסוימים מצד ממשלה שבאה להחליף מצב, שכולנו סבלנו ממנו, ואני איתך בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: יש ציפייה גם כלפי אלו שהיו בזמנו בצד שלנו באופוזיציה, לנהל מאבק אמיתי בתוך הממשלה ולגרור אותה לצד השני של ההחלטות.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, ואני אהיה עדינה, בינתיים אני לא מסופקת מהאפשרות שלכם לדחוף לכיוונים שאנחנו היינו רוצים לראות.
עאידה תומא סלימאן: לא אתחיל עכשיו לומר את כלל הדברים שמהם אני לא מרוצה, אבל כן אתמקד בנקודה שיש לנו עכשיו בידיים והוא עניין גיל הפרישה.
עאידה תומא סלימאן: צריך לראות האם כל הצעדים שנעשו באמת מגינים בצורה מקסימלית על נשים שייפגעו באופן ישיר לאחר קבלת ההחלטה, והאם אפשר היה לעשות את המתווה בצורה טובה יותר.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכן אפשר היה לעשות אותו בצורה טובה יותר, במיוחד כשאנחנו לא מדברים על העלאת גיל הפרישה, כי את אמרת, בסופו של דבר, נשים יוכלו להמשיך לעבוד עד גיל 67.
עאידה תומא סלימאן: גיל הפרישה המחויב לפי החוק הוא 67.
עאידה תומא סלימאן: במתווה הזו אנחנו למעשה דוחים את הזכות לקבלת קצבת זקנה לנשים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא דוחים את גיל הפרישה, אנחנו דוחים להן את האפשרות לקבל את קצבת הזקנה, כשבקרב קבוצות רבות זוהי ההכנסה היחידה שתישאר כמעט לאישה בשלב מסוים.
עאידה תומא סלימאן: אז עוד לדחות את זה – אני חושבת שהיה אפשר גם כן.
מרב מיכאלי: גברתי מתפרצת לדלת פתוחה כי אני בעצמי פתחתי ואמרתי: האם המתווה הוא מקסימלי או מטבי?
מרב מיכאלי: לא באתי למכור לכם שהגענו לתוצאה הטובה ביותר.
מרב מיכאלי: אני הייתי באמת מעדיפה שאנחנו נגיע לתוצאה הרבה יותר טובה, אבל זה מה שאנחנו הצלחנו להגיע אליו בממשלה.
מרב מיכאלי: אבל יש כנסת בישראל, ברוך השם, ויש ועדות, ואנחנו בונות עליכם.
עאידה תומא סלימאן: בואו נקווה שהכנסת תעשה עבודה יותר טובה.
מרב מיכאלי: באמת אני אומרת, אנחנו הבאנו נקודת פתיחה טובה בהרבה ממה שהיה קודם.
מרב מיכאלי: יעידו על כך החברות שכבר היו שותפות למאבק הזה.
מרב מיכאלי: עכשיו יש לכנסת עבודה והיא צריכה לעשות אותה.
משה גפני: וגם השותפים.
מרב מיכאלי: גם השותפים, חד משמעית.
מרב מיכאלי: אדוני, אתה מוכלל, אדוני, מר גפני, היקר.
מרב מיכאלי: באמת אני אומרת, אנחנו הבאנו נקודת פתיחה הרבה הרבה יותר גבוהה, ועכשיו חד משמעית, אני רוצה להאמין, אני בטוחה גם האוצר בשיטה המקובלת אצלו, שמר סכומים בשביל לתת הישגים גם לחברות הכנסת ולחברי הכנסת בשביל שהם יוכלו להציג את זה בוועדות, וכך ראוי בעיניי.
מרב מיכאלי: אנחנו היום הגענו למצב שבמקום 7 חודשי אבטלה יהיו 12, מענק העבודה עלה לעד 840 שקל במקום 330 לחודש, מענק דמי קיום של 2,500 שקל בחודש לחודשי הכשרה, והכשרה מקצועית להרבה הרבה יותר נשים בגילאים יותר צעירים, הכשרות מקצועיות וייעודיות, וגם התוכנית שמופעלת על-ידי משרד הרווחה, ואני מאמינה שיש לו פה נציגות ונציגים.
מרב מיכאלי: קיבלנו הבטחה מהאוצר, וראינו את הסכומים ואת התקציבים.
עאידה תומא סלימאן: את מתכוונת למשרד הכלכלה?
מרב מיכאלי: לא, משרד הרווחה.
מרב מיכאלי: אני מדברת על המתווה של הליווי לציבור המבוגרת, יעל.
יעל מבורך: - - - בתוכנית של זרוע העבודה.
מרב מיכאלי: הבנתי, בתוכנית של זרוע העבודה - אוקיי.
מרב מיכאלי: והדבר הנוסף הוא העלאת הדיסריגרד ל-7,200 שקל, ואת יודעת עד כמה זה דרמטי.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל זה לא שייך לגיל הפרישה.
עאידה תומא סלימאן: הוספתם את זה כדי שהמתווה הזה ייראה יותר טוב.
עאידה תומא סלימאן: זה היה סיכום עם משרד הרווחה?
מרב מיכאלי: קודם כול, אני חושבת שהעלאת הדיסריגרד חשובה לכשעצמה.
מרב מיכאלי: זה לא עניין של ייראה יותר טוב, זה דבר אמיתי.
מרב מיכאלי: היכולת להרוויח עוד 1,200 שקל לחודש היא מאוד מאוד משמעותית בעיניי, זה לא קישוט.
עאידה תומא סלימאן: זה משמעותי וחשוב, אבל - - -
מרב מיכאלי: מכאן אני אומרת אדרבא ואדרבא, אני מחזקת את ידיכם ללכת בכל הכוח ולהביא את מה שחסר.
משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אני חייב לרוץ לוועדת הכספים.
משה גפני: אני מבקש לומר שתי משפטים בעניין.
עאידה תומא סלימאן: כמובן, בבקשה
משה גפני: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.
משה גפני: גברתי השרה, בקדנציות הקודמות משרד האוצר ביקש להביא את העלאת גיל הפרישה.
משה גפני: שר האוצר דאז דיבר איתי ואמרתי שיש התנגדות להעלאת גיל הפרישה, והבאתי לשר האוצר חתימה של כל חברי הכנסת, כולל דור הנפילים של חברות הכנסת, שחלקן כבר לא נמצא כאן, שתמכו בהעלאת גיל הפרישה.
משה גפני: כשהראיתי את זה לשר האוצר הוא פתח זוג עיניים: איך הגעתי לעניין הזה?
משה גפני: אבל זה היה מותנה כמובן בכמה דברים מרכזיים.
משה גפני: הקדוש ברוך הוא חנן גם את הנשים וגם את הגברים בתוחלת חיים גבוהה.
משה גפני: היום אישה בת 65 היא אישה צעירה, היא אישה שרוצה להמשיך לעבוד.
משה גפני: אלא שיש בעיות עם נשים בגילאים כאלה.
משה גפני: גם היום הן יכולות לעבוד, אבל אם רוצים להפסיק את קצבת הזקנה צריך לפתור את הבעיות שלהן.
משה גפני: אמרתי שנביא את זה לדיון בוועדה על מנת שנמצא פתרונות לעניין הזה.
משה גפני: משרד האוצר לא הסכים, ובצדק מבחינתו.
משה גפני: הוא עשה חשבון שיבואו ימים שלא יהיה יושב-ראש ועדת הכספים עצבני, כמו גפני, שאומר לו כל הזמן: תביא לי פתרונות בוועדה.
משה גפני: כל הנשים והגברים שחתמו על החוק הזה רוצים לדעת מה אתם מציעים, ושזה יהיה ליד השולחן.
משה גפני: כל עוד הם לא הביאו את זה, לא הבאתי את זה לדיון, והם לא רצו את הדיון הזה.
משה גפני: הנושא הזה הוא סופר קריטי, הוא לא דבר של מה בכך.
משה גפני: אפשר להגיד שהגברים העלו את גיל הפרישה שלהם, אבל העלאת גיל הפרישה לנשים הוא קריטי בהיבטים שונים: מקצועות שוחקים, וזה דיון בפני עצמו, נושא של נשים עניות שמנקות את הרצפות פה, שאנחנו מכירים אותן, או נשים שיצאו לפרישה קודם.
משה גפני: צריך לפתור את כל הבעיות האלה, אבל הפתרון לא יכול להיות בחוק הסדרים.
משה גפני: גברתי השרה, אני מאמין לך.
משה גפני: את מתכוונת לכל מילה שאת אומרת.
משה גפני: את מתכוונת למה שנלחמת בממשלה, וכל הכבוד לך על זה, ואת מתכוונת שהכנסת אכן תעשה עבודה, כי בסופו של דבר אלו נשים של כולנו.
משה גפני: זה לא סקטור זה או אחר, זה כל הנשים במדינת ישראל.
משה גפני: המציאות היא שצריך לקיים על זה דיון כמו שצריך, אבל האוצר לא רוצה.
משה גפני: צריך לשבת מספר ישיבות בנושא הזה, אבל לא בחוק הסדרים כשאחרי זה מצביעים על הכול.
משה גפני: האוצר לא רוצה את הדיון הזה.
משה גפני: הוא רוצה שנצביע, תקבלו כמה הישגים, ניתן לכם עוד קצת כסף, אבל בסוף האישה הזו שתתמודד עם הבעיה של גיל הפרישה שלה, ושהיא לא תקבל קצבת זקנה והיא תיזרק לרחוב בלי לחם לאכול, לא מעניינת אף אחד.
משה גפני: אסור שזה יהיה בחוק ההסדרים.
משה גפני: גברתי השרה, יש מישהי במפלגה שלך וממרצ, ואני לא זוכר את השמות, - - -
מרב מיכאלי: חברת הכנסת נעמה לזימי, והיא לידך.
עאידה תומא סלימאן: כן, גם אני חתומה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ביקשנו להוציא את זה מחוק ההסדרים.
משה גפני: אה, יפה.
משה גפני: אם אני יכול להצטרף למרצ ולמפלגת העבודה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נקבל אותך בכייף למפלגה המשותפת.
קריאה: אתה יותר ממוזמן, עשה את המעשה הנכון.
קריאה: חבר, קדימה.
קריאה: אנחנו מפלגה עם פריימריז, אנחנו יכולות לעזור לך.
משה גפני: אפילו אם הייתן אומרות שאתן לא מקבלות אותי, הייתי בא בכוח.
משה גפני: אני חתמתי להוציא את זה מחוק ההסדרים ולקיים את הדיון.
משה גפני: את מעלה עכשיו הוא אכן דיון אמיתי, ואכן צריך לעשות אותו.
מרב מיכאלי: חברת הכנסת נעמה לזימי, ולידה חברת הכנסת אמילי מואטי - שתיהן ממפלגת העבודה.
מרב מיכאלי: שלום לך, אמיל מואטי.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם יש עתיד מצטרפת.
משה גפני: אם כל כך הרבה חברים ממפלגת העבודה מבקשים אז הקואליציה צריכה להיענות להם.
עאידה תומא סלימאן: אני חרגתי מהרגלי לתת לפי סדר הנוכחות של חברי הכנסת בגלל הקילומטראז' של חבר הכנסת גפני בנושא הספציפי הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת שהחתמת אותנו על הצעת החוק ועל כל היוזמות שהיו וגם את הדיון העיקש.
עאידה תומא סלימאן: כבר פניתי ליושב-ראש הכנסת, וגם בפנייה המשותפת, להוציא את זה מחוק ההסדרים, ולעשות על זה דיונים מסודרים.
עאידה תומא סלימאן: כמו כן, להביא את זה לוועדות שאכן יכולות להילחם על זכותן של אותן נשים שהזכרת בדבריך.
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, נמצאת כאן מנכ"לית המשרד לשוויון חברתי.
עאידה תומא סלימאן: הם פיתחו מתווה ואני חושבת שמאוד חשוב להשתמש ולהיעזר בו.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מזרסקי, בבקשה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני הגעתי במיוחד מכרמיאל כדי להשתתף בדיון בנושא: העלאת גיל הפרישה לנשים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: היום אני מציינת חודשיים בדיוק בכנסת.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: חודש ימים אני לומדת את הנושא לעומק ולרוחב.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא פעם דיברתי עם השרה לשוויון חברתי ועם מנכ"לית המשרד.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: קיבלתי את המתווה ועיינתי בו.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: דיברתי גם עם השרים מהמפלגה שלי שיושבים בקבינט ועם אלה שהצביעו על תקציב המדינה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני בהחלט מסכימה שהדיון בנושא הזה והחקיקה לא צריכים להיות בחוק ההסדרים, זו צריכה להיות חקיקה רגילה עם דיון מעמיק.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: הצעתי גם ליושב-ראש המפלגה שלי, וגם ניסיתי להסביר את זה למרב כהן, השרה לשוויון חברתי.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מאוד מבקשת למתווה סעיף מיוחד שיאפשר לנשים גמישות ובחירה, תחנות יציאה, לפי מצבה המותאם של האישה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה לא רק קשור לרשימת מקצועות שוחקים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: השחיקה יכולה להיות פיזית נפשית, והיא גם תלויה במצב האישי של האישה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אם כך, לאפשר תחנות יציאה החל מגיל 62.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא לקחת ממנה את הזכות לקבל קצבת זקנה, ולא לפגוע בזכויות הפנסיוניות שלה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון לעכשיו, המתווה לאפשר שנה לפני גיל הפרישה ולשבת בבית ולקבל דמי אבטלה, הוא מאוד מבורך.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבל לאחר השנה הזו התשלומים החודשיים שהיא תקבל בפנסיה יהיו קטנים יותר ממצב בו האישה ממשיכה לעבוד, וזוהי פגיעה גם בעתידה של האישה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: לכן, חשוב לשמור על זכויותיה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: ההצעה השנייה שלי היא לתת תמריצים למעסיקים להעסיק אנשים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו מדברים על שוויון מגדרי, אז לא מדובר רק בנשים.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם בקרב גברים יש בעיה בהשתלבות בשוק העבודה לאחר גיל 60.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו מדברים על שוויון, אבל הרבה נשים חלשות יותר פיזית והן נאלצות לעבוד בעבודות פיזיות מאוד מאוד קשות.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: ראיתי המון נשים שעובדות בפסי ייצור במפעלים, וגם סייעות בגנים, מטפלות בקשישים, שנאצלות לעמוד שעות ארוכות על הרגליים, להרים משקל כבד, וזה פוגע בבריאותן.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: הן נאלצות להמשיך לעבוד כי אין להן מה לאכול.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: נשים אלו סופרות את הימים ואת השעות עד לזמן בו הן יגיעו לגיל הפרישה.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אם אנחנו מעלים את גיל הפרישה מבלי לאפשר להן לבחור ולא לאבד את הזכויות הפנסיוניות, אנחנו פוגעים באוכלוסייה החלשה ביותר.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: העליתם את הדיסריגרד מ-5,800 ל-7,000, וזה מעולה ומבורך.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה להודות למרב מיכאלי שרת התחבורה על היוזמה ועל זה שפתחה את הדלת לדיון.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה גם לחברות הכנסת נעמה לזימי, לאמילי מואטי.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אתמול בלילה ראיתי את המכתב שלכן.
טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מצטרפת, חותמת ומבקשת דיון וחקיקה רגילה בנושא.
עאידה תומא סלימאן: הגברת יעל מבורך, בבקשה.
יעל מבורך: אני אנסה לדבר בקצרה.
יעל מבורך: לא אחזור על הדברים שנאמרו פה, אני מאוד מסכימה עם הדברים שנאמרו.
יעל מבורך: ראשית, חשוב להגיד שהעלאת גיל הפרישה, הזכאות לקצבה, יש בה המון צדדים חיוביים.
יעל מבורך: להעלאת הגיל יש גם תועלות משקיות ויש לה גם תועלות מבחינת הפרט.
יעל מבורך: לפי ניתוח שנעשה, אנחנו יודעים שלפחות כ-50% מהנשים ייהנו או מצבם לא יורע מהעלאת גיל הפרישה מ-62 ל-65, וחשוב לזכור את זה.
יעל מבורך: הן יעבדו יותר, יחסכו יותר, ויהיו להן יותר משאבים לפנסיה.
יעל מבורך: מנגד, אנחנו גם יודעים שכ-50% מהנשים ייפגעו או מצבם יורע מהמהלך הזה, בעיקר אוכלוסייה שכבר נפלטה משוק העבודה לפני גיל 62 ועכשיו תצטרך לחכות עוד שנים.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד לאחר שנת קורונה, שבה האחוז שלהן עלה.
יעל מבורך: וגם נשים שעובדות היום לאחר גיל הפרישה מהצורך הפשוט להתפרנס, הקצבה או החיסכון הפנסיוני שלהן לא מספיק.
יעל מבורך: הן עובדות גם כך היום ועכשיו הן יעבדו אבל לא תהיה להן קצבה במשך שנתיים או שלוש השנים האלה - אלו נשים שמצבן יורע.
יעל מבורך: לכן, היה לנו מאוד חשוב שתהיה חבילה תומכת בהעלאת הגיל כדי לאפשר לו לקרות, אבל לצמצם את הפגיעה הזו.
יעל מבורך: לחבילה התומכת הזו היו שלוש רגליים: קודם כול, צעדים מצמצמים את הפגיעה לנשים שנפגעות במישרין, נשים מבוגרות, שחלקים רבים ממנה אכן נכנסו לנוסח החוק, ותיכף ארחיב על זה.
יעל מבורך: החלק שנוגע לנשים שהיום הן בגיל העבודה שעדיין לא קרובות לפנסיה, אבל אנחנו יודעים שגם להן החיסכון הפנסיוני נמוך יותר כי יש פערי שכר.
יעל מבורך: כשנשים בישראל עובדות בשיעורי תעסוקה מאוד גבוהים, שעות רבות, בכל הסקטורים, אבל עדיין יש לנו פער שכר, יש גם פער בעולם של פנסיה צוברת בקצבה לזקנה.
יעל מבורך: וכפי שאמרתם, השוויון לא מתחיל בסוף, ולכן רצינו צעדים שמצמצמים את הפגיעה הזו.
יעל מבורך: אנחנו רואים גם מניתוחי הכלכלן הראשי שהפגיעה בשכר אצל נשים היא לאחר הילד הראשון והשני.
יעל מבורך: אם נצמצם את הפער הזה בין גברים לנשים נוכל להגיע גם לפנסיה יותר שוויונית בקצה.
יעל מבורך: הנושא האחרון הוא עקרות הבית שלא נהנות היום, לא בגיל 62 וגם לא בגיל 65, אלא רק בגיל 70, מהזכות לקבל קצבת זקנה, וגם זה עיוות שנכון כבר לטפל בו.
יעל מבורך: המענה שנמצא בפני הכנסת היום נוגע רק באוכלוסיות הראשונה, רק באלו שנפגעות במישרין.
יעל מבורך: לגבי דמי אבטלה, מקצועות שוחקים ונקודת יציאה – אני חושבת שנכון להסתכל על דמי אבטלה במובן מסוים כעל נקודת יציאה.
יעל מבורך: ההצעה פה היא 12 חודשים של דמי אבטלה.
יעל מבורך: דמי אבטלה בשכר מינימום זה 3,850 שקלים – תקנו אותי אם אני טועה.
יעל מבורך: זה כמעט כפול מהקצבה.
יעל מבורך: זאת אומרת, אישה שעובדת במקצוע שוחק, מבלי שנגדיר אותו כמקצוע כזה או מקצוע אחר, והיא לא רוצה ולא יכולה להמשיך לעבוד לאחר גיל 62, תהיה זכאית לאותם דמי אבטלה.
יעל מבורך: זהו פתרון חשוב שצריך להגיד, ונמצא על השולחן.
יעל מבורך: כך גם ההגדלה של מענק העבודה.
יעל מבורך: לגבי הדיסריגרד – אין דבר יותר קשור עניינית להעלאת הגיל מאשר הדיסריגרד.
יעל מבורך: מה אנחנו אומרים?
יעל מבורך: קצבת הזקנה מותנת בהכנסה.
יעל מבורך: בעבר היא היתה מתחילה להתקזז ב-6,000 שקל, ועכשיו היא תתקזז בהכנסה גבוהה יותר.
יעל מבורך: כלומר, אנחנו אומרים: מחד, אנחנו לוקחים לכם את הקצבה.
יעל מבורך: מצד שני, אם תעבדו לאחר גיל הפרישה, אנחנו מעודדים אתכם לעבוד.
יעל מבורך: לכן, בעיניי יש לינק מקצועי מאוד רלוונטי לעניין הדיסריגרד.
יעל מבורך: אני חושבת שההעלאה שנכנסה לחוק, בהובלת חברת הכנסת מיכאלי, היא מאוד חשובה.
יעל מבורך: ככל שנצליח להפסיק ולמתן את קיזוז הקצבה הזו, אנחנו נעודד נשים בכלים כלכליים טובים להמשיך לעבוד.
יעל מבורך: הנושא האחרון הוא נושא דמי קיום בתקופת הכשרות מקצועיות.
עאידה תומא סלימאן: כל השנים הייתה גם בעיה בקליטת אנשים או נשים בגיל מסוים בשוק העבודה.
עאידה תומא סלימאן: השנה בגלל הקורונה זה אפילו יותר קשה, ואנחנו רואים שהמצב הזה לא מסתיים ושהוא עדיין לא בשיקום.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עדיין בתוך המצב הכאוטי הזה ואנחנו לא יודעים לאן הוא יגיע.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו אומרים: אנחנו מעודדים אתכן לצאת לעבוד, אבל איפה הן יעבדו?
עאידה תומא סלימאן: מה המדינה עושה כדי לאפשר יותר מקומות עבודה?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו אומרים לנשים: אנחנו מעודדים אתכן.
עאידה תומא סלימאן: מצד אחד, ניקח לכן את קצבת הזקנה.
עאידה תומא סלימאן: יאללה, צאו לעבוד.
עאידה תומא סלימאן: אבל איפה הן יעבדו?
יעל מבורך: זה בדיוק מביא אותי לנקודה הרביעית של המתווה הזה שנוגע להכשרות.
יעל מבורך: ניסינו למצוא פתרון לבעיה, שלא ניתן לה פתרון בדיונים הקודמים שהיו אגב הנושא הזה, של איך מאפשרים לנשים שנפלטו משוק העבודה לחזור לעבוד.
יעל מבורך: הן יצאו בגיל 55 – 57, הן היו צריכות לחכות עד גיל 62, ועכשיו יחכו תקופה יותר ארוכה.
יעל מבורך: לכן, המתווה הזה של הכשרות מקצועיות ארוכות יחסית לנשים, וזה יכול להיות גם לגברים, שילוו בדמי קיום, למעשה, מצד אחד, ביכולת ללמוד ולעבור את ההכשרה, ומצד שני, להתפרנס ולקבל איזושהי הכנסה, היא מאוד מאוד חשובה.
יעל מבורך: אני חושבת שזוהי תוספת משמעותית למתווה הזה.
יעל מבורך: אבל חשוב לי לציין שכמו הכשרות באופן כללי, הן לא קבועות בחוק.
משה גפני: אבל אלו דיונים לא של חוק הסדרים.
משה גפני: האם אפשר לקיים דיון, למשל, על דמי קיום, בחוק ההסדרים?
יעל מבורך: רציתי להגיד שהוא לא מופיע בחקיקה בכלל ולכן חשוב שהכנסת תראה אותו ותאשר אותו לפני שהגיל יעלה.
משה גפני: הכנסת זה כנסת.
משה גפני: אני יודע, אני חבר כנסת כבר הרבה שנים.
משה גפני: אבל אני שואל מה עמדתך כמנכ"לית משרד.
משה גפני: האם זה יכול להיות בחוק ההסדרים?
יעל מבורך: קודם כול, ההחלטה הזו על ידי הממשלה התקבלה, אז לא אגיד שום דבר מעבר לזה.
יעל מבורך: ההחלטה של הממשלה היא שזה יהיה בחוק ההסדרים.
משה גפני: אל תכריחו אותי להגיד מה שאני חושב.
משה גפני: את כל הדברים שהם הביאו אליי ואני זרקתי כי זה אנטי חברתי בעליל, העבירו בממשלה.
משה גפני: מה זה "העבירו בממשלה"?
משה גפני: אנחנו מדברים על העלאת גיל הפרישה לנשים.
משה גפני: את אמרת נקודות נכונות וצריך לקיים עליהן דיון.
עאידה תומא סלימאן: נכון, צריך לקיים את הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: גם עצם העובדה שהעבירו את זה בממשלה מבלי לקחת בחשבון את הדרישה שהיתה כל הזמן.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, גם אתן כשרות הייתן חלק מהדרישה הזו בעבר, שזה מחייב דיונים רציניים בוועדות ולא להעביר את זה בחוק ההסדרים.
עאידה תומא סלימאן: מה גם שאנחנו יודעים איך זה יתנהל אם זה בסוף יגיע לוועדת הכספים כמו שמתוכנן.
עאידה תומא סלימאן: הממשלה, האוצר, הבטיחו לעצמו, ועדה שהיא גם כן איכשהו תזרום עם חוק ההסדרים.
עאידה תומא סלימאן: זהו נושא מאוד חשוב ונעמוד על כך שליושב-ראש הכנסת תהיה גם אמירה בעניין הזה כי זה מהסמכויות שלו, ואנחנו דורשות זאת.
עאידה תומא סלימאן: אני כבר פניתי בעניין הזה, וגם הוועדה הזו כוועדה, על כלל חברותיה, תפנה ליושב-ראש הכנסת להשתמש בסמכויות האלה ולהחליט שצעד כל כך גדול, שיש לו השפעה על חיי נשים, לא יעבור בקלות בחוק ההסדרים.
עאידה תומא סלימאן: צריך לפצל אותו מחוק ההסדרים.
יעל מבורך: אם אני רוצה לשים דגש על דבר אחד, זהו הנושא של השוויון המגדרי, והגיל המוקדם יותר, נשים בשוק העבודה בגיל מוקדם יותר, ולא רק בסוגיה של הפנסיה, שצריך לזכור שלא נכלל במתווה בכלל.
יעל מבורך: כלומר, נשים בגיל העבודה, צמצום הפערים המגדריים בגילאים המוקדמים ביותר, ולא רק בנשים שנפגעות במישרין - אני חושבת שחשוב שזה ייכנס.
עאידה תומא סלימאן: ובמיוחד ומאחר ולא קראו לזה העלאת גיל פרישה אלא שוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אם כבר מדברים על שוויון מגדרי אז בואו נדבר על ההתחלה ולא רק על היציאה, כמו שאמרתי בהתחלה.
אמילי חיה מואטי: אני חייבת לצאת להצביע עוד כמה דקות.
אמילי חיה מואטי: חשוב לי להגיד את הדברים הבאים.
אמילי חיה מואטי: ביידן בנאומו לאומה דיבר על כך שמדיניות החלחול לא עובדת, שהמחשבה שבה תיווצר איזושהי שמנת שתחזיק את הכסף שלנו, שזה במילים פחות מכובסות מה שמנסים לעשות עם העלאת גיל הפרישה, וזה יחלחל איכשהו לעניים ולמוחלשים, לא עובדת.
אמילי חיה מואטי: החיים שלנו כנשים לא מתחילים בפנסיה, הפנסיה היא שלב מסוים ברצף.
אמילי חיה מואטי: אתם יכולים לדמיין רק איזה פער יש בין גבר בן 35, אב לשני ילדים, לבין אישה בת 35, אימא לשני ילדים, כאשר בשלוש השנים הראשונות לחייו של הילד הם צריכים לשלם סכום של בין 3,500 ל-5,000 שקל בחודש.
אמילי חיה מואטי: רוב ההורים שנאלצים לוותר על העבודה כדי להישאר עם הילדים בבית הן אימהות.
אמילי חיה מואטי: לכן, שווה לנהל את הדיון גם על זה.
אמילי חיה מואטי: הפנסיה היא תחנה ברצף, אי השוויון מתחיל הרבה יותר מוקדם, והפנסיה רק מקצינה את הסיפור הזה.
אמילי חיה מואטי: תודה רבה לכם, אני רצה להצביע.
מרב מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, ברשותך רק משפט כי בדברים שלי קודם לא התייחסתי לזה, ואני מסכימה איתכן לחלוטין.
מרב מיכאלי: למאבק למען שוויון מגדרי בעולם העבודה יש שתי רגליים מרכזיות: אחת היא חינוך חינם מסוף תקופת הלידה, והשנייה היא תקופת לידה מקבילה לאבות.
מרב מיכאלי: לצערי, אלו דברים שהממשלה הזו לא היתה מוכנה להעביר.
מרב מיכאלי: המאבק שלי למען זה הם דברים שהם חלק ממצע מפלגת העבודה.
מרב מיכאלי: אין שאלה שהמאבק למען שוויון מגדרי בעולם העבודה צריך להתחיל מההתחלה.
מרב מיכאלי: הוא כולל הרבה מאוד סעיפים, כששני אלה הם באמת המרכזיים ביותר, והמאבק שלנו למענם לא ייפסק.
עאידה תומא סלימאן: זה חלק מהדברים, אבל יש גם חוקים שמחייבים שכר שווה.
עאידה תומא סלימאן: האם החלטתם בממשלה או לקחתם בחשבון לבנות איזשהו מנגנון שבאמת אוכף?
עאידה תומא סלימאן: האם הקצתם לזה תקציבים?
עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת את הדיונים בוועדה הזו על כל אכיפת חוקי עבודה ועד כמה זה קשה כי אין כלים ואין מספיק אנשים שייפקחו על זה.
עאידה תומא סלימאן: ישנם גם צעדים אחרים שאפשר לעשות, שמחויבים לפי החוק, שהיה אפשר לדון בהם, ואני חושבת שאנחנו צריכים לעמוד על זה.
עאידה תומא סלימאן: אם מעבירים את החוק הזה, אלו חלק מהדברים עליהם נרצה לעמוד.
מרב מיכאלי: בין השאר, למען הדברים האלה, יקום הקבינט לשוויון מגדרי – בדיוק בשביל שהוא יוכל לעסוק ביישום, באכיפה, ביתר אפקטיביות, בתיאום בין המשרדים השונים ובין הרשויות השונות של המדינה.
עאידה תומא סלימאן: מתי הוא יקום?
מרב מיכאלי: הוא יקום בטח בשבוע הבא – ממש או טו טו.
עאידה תומא סלימאן: נחכה לזה.
משה גפני: הקבינט הזה אמור לקום?
מרב מיכאלי: קבינט לשוויון מגדרי, כן.
משה גפני: רק שראש הממשלה לא יהיה בחופש
מרב מיכאלי: הוא בראשותי, תנוח דעתך.