GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נועה זעירא: חשוב לי להבהיר שבניגוד לתמונה שאולי הצטיירה כאן, המודל של בתי המשפט הייעודיים לעבירות מין באמת רחוק מלהיות רווח בעולם.
נועה זעירא: המודלים העיקריים הם הודו ודרום אפריקה, שהן מדינות שבהן המצב המשפטי של נפגעי עבירות המין הוא שונה לגמרי מהמצב במדינת ישראל, שעברה שינויי חקיקה ופסיקה דרמטיים בתחום בשנים האחרונות, כפי שציינה כבוד הנשיאה ברלינר.
נועה זעירא: נכון שיש גם את המודל האמריקאי, אבל חשוב לזכור שהוא קודם כול מודל מצומצם מאוד, שפועל במדינת ניו יורק בלבד, אבל חשוב יותר מזה, ומכאן אני מגיעה לעמדה של הסניגוריה הציבורית, מדובר במודל שונה מאוד מן המודל שעליו המליצה הוועדה.
נועה זעירא: לגבי העמדה של הסניגוריה הציבורית, חשוב לנו להבהיר שאנחנו לא מתנגדים לבתי משפט ייעודיים לעבירות מין ככלל, וגם הבהרנו את זה בדעת המיעוט שלנו בדוח.
נועה זעירא: אנחנו חושבים שאם מקימים בית משפט או מחלקה ייעודית, צריך להפעיל אותם על פי העקרונות של המשפט הטיפולי, בדומה למודל האמריקאי של בתי משפט לפתרון בעיות.
נועה זעירא: זה מודל שמצליח מאוד גם בישראל בבתי המשפט הקהילתיים.
נועה זעירא: אנחנו חושבים שמודל כזה יאפשר מצד אחד להגמיש את סדרי הדין והראיות בשביל למנוע פגיעה בנפגעי העבירה, אבל כל זה מתוך נקודת מבט שהיא יותר טיפולית ומתוך ניסיון גם לשקם את הנאשמים.
נועה זעירא: אחד החששות שלנו בסניגוריה – הוא חשש מרכזי שפירטנו אותו, ולא אכנס כאן לפירוט – הוא ממצב שבו בתי משפט או מחלקות ייעודיות כאלה, שלא משנים את כללי המשחק כמו בתי המשפט הקהילתיים אלא שומרים על המתכונת האדברסרית, יביאו לכרסום, גם אם הוא כרסום לא מכוון שלא המליצו עליו בדוח, באותם כללים פרוצדורליים שנועדו להגן על נאשמים.
נועה זעירא: כל עוד ההליך הוא אדברסרי ולא הוליסטי-שיקומי-טיפולי אז בעצם כל הקלה שנותנים לנפגע עבירה באה בהכרח על חשבון הנאשם.
נועה זעירא: הכללים האלה חשובים, במיוחד דווקא בעבירות המין, שבהן המסד הראייתי הרבה פעמים מתבסס על עדות יחידה של המתלוננת.
נועה זעירא: צריך לזכור שיש לדבר הזה שני צדדים.
נועה זעירא: בשלב של המשפט היא עדיין לא נפגעת עבירה, היא עדה במשפט שבמסגרתו צריך להכריע האם הנאשם הוא אשם או זכאי.
נועה זעירא: זאת תמצית ההתנגדות שלנו, וכמובן שנרחיב את הדברים בדיונים שיבואו בהמשך.
מרב מיכאלי: אדוני, ברשותך, הערה אחת על מה שאמרה חברתי מן הסניגוריה הציבורית.
מרב מיכאלי: קודם כול, אני רוצה לעשות הבחנה בין סוג הנאשמים שמיוצגים על ידי הסניגוריה הציבורית לעומת נאשמים בעבירות מין שמיוצגים על ידי עורכי דין גדולים וחזקים.
מרב מיכאלי: אלה אנשים שלא חוסכים באמצעים, אין להם בעיה של אמצעים, לא רק בשביל לשמור על זכויותיהם אלא כדי לפגוע באופן אגרסיבי במיוחד בזכויות העדה, מי שהיא בכל זאת נפגעת או נפגע.
מרב מיכאלי: צריך לזכור גם את זה.
מרב מיכאלי: דבר שני, אני חושבת שזה יעבוד בדיוק להיפך.
מרב מיכאלי: כשיהיו בתי משפט מיוחדים לעבירות מין, מה שייווצר הוא בדיוק הדינמיקה שתוביל לפרקטיקות נוספות מתוך הראייה ההוליסטית, להטמעה של צדק מאחה במערכת, שזה דבר שהדוח מתייחס אליו.
מרב מיכאלי: אני הראשונה שמאמינה שצריך לטפל בפוגעים, לא משנה איזה סוג של פוגעים, זה דבר הכרחי, בסיסי ויסודי בשביל להתחיל לשנות את החברה שלנו.
מרב מיכאלי: לכן אני מאמינה שדווקא הקמה של המחלקות המיוחדות האלה תוביל הרבה יותר במהירות לטיפול בפוגעים מאשר המשך ההליך האדברסרי כפי שאנחנו מכירות אותו.
עודד פורר: עו"ד בת-עמי ברוט, אחרונת הדוברות, בבקשה.
בת-עמי ברוט: תודה רבה.
בת-עמי ברוט: הייתה לי הזכות להיות נציגת הפרקליטות בוועדת ברלינר.
בת-עמי ברוט: הפרקליטות ראתה בשורה הן בהקמת הוועדה החשובה הזאת ובוודאי בעבודת הוועדה ובהמלצותיה.
בת-עמי ברוט: הפרקליטות סומכת את ידיה על כל ההמלצות הכלליות המוסדיות שפורטו כאן בהרחבה.
בת-עמי ברוט: אפרט בקצרה מאוד בגלל שאני מבינה שלא נשאר זמן רב.
בת-עמי ברוט: הפרקליטות כבר לאורך הזמן שהוועדה עבדה בו עשתה הרבה מאוד שינויים בהתאם לדברים שעלו בוועדה.
בת-עמי ברוט: לדוגמה, הוקם פורום עבירות מין בפרקליטות ופורום חקירות ילדים ומרכזי הגנה, שמתכללים את כל הנושא הזה של נפגעי עבירות מין.
בת-עמי ברוט: לאחר שהדוח התפרסם הפרקליטות בחנה את כל ההמלצות שנוגעות ספציפית לפרקליטות.
בת-עמי ברוט: ההמלצות נמצאות למעשה בתהליך של יישום, בין אם באמצעות הכנסה להנחיה כוללת בנושא של נפגעי עבירה.
בת-עמי ברוט: יש הרבה מאוד נושאים שהוועדה המליצה שייכנסו להנחיות ולנהלים.
בת-עמי ברוט: למשל כל הנושאים של הסדרי דיון, תסקירי נפגע, עדויות קטין, כל ההמלצות הללו ייכנסו להנחיה בנושא של נפגעי עבירה.
בת-עמי ברוט: בנוסף הכנסנו הרבה מאוד מן ההמלצות לדפי המידע העדכניים שעבדנו עליהם לאחרונה רבות, לחוברת המידע לנפגעים ולאתר האינטרנט של הפרקליטות.
בת-עמי ברוט: אנחנו כמובן גם מקבלים את ההמלצות של הוועדה שנוגעות להכשרות חובה ייעודיות ומעמיקות לפרקליטים, ובעצם לכל גורמי הפרקליטות שמטפלים בנפגעי עבירה.
בת-עמי ברוט: אנחנו כמובן גם מקבלים את ההמלצה וגם פועלים ליישומה לתמיכה נפשית לפרקליטים.
עודד פורר: ראשית, אני רוצה להודות לכבוד השופטת ברלינר שהציגה את הדוח, ולכל הצוות שעבד על הדוח, גם לנוכחים כאן וגם למי שלא נוכח כאן, כמובן לחברת הכנסת מרב מיכאלי ולחברת הכנסת לשעבר מיכל רוזין שהובילו ודחפו להקמת הוועדה הזאת.
עודד פורר: מדובר בדוח משמעותי מאוד, עם המלצות רחבות מאוד, שנוגעות לליבת הפעילות של מספר גורמים בתוך המערכת – מערכת המשפט, מערכת אכיפת החוק, הרווחה.
עודד פורר: יש פה השלכות משמעותיות שחייבות להיות מלובנות באופן שוטף.
עודד פורר: אנחנו בהחלט נשזור פרק-פרק מן הדוח הזה בדיוני הוועדה כדי לרדת לרזולוציות שצריך לרדת אליהן.
עודד פורר: כל נושא פה, כל משפט בדוח פותח דיון של שעה, שעה וחצי.
עודד פורר: אני רואה את מי שלקחו חלק בוועדה מהנהנות בראשן, אתן מבינות את העומק.
עודד פורר: לכן אנחנו בהחלט נעשה את זה, נתחיל לפרק את הדוח הזה לנושאים כדי לייחד לו את הדיונים ואת הזמנים הראויים לו.
עודד פורר: אני מודה שוב לכבוד השופטת, מודה לחברות וחברי הכנסת ולנוכחים כאן וגם למי שהאזין בזום ולא דיבר בדיון על הצגת הדוח.
עודד פורר: מבחינתנו זה דיון ראשון.
עודד פורר: אני מחדש את הדיון, ברשותכם.
עודד פורר: הנושא הבא שעל הסדר-היום: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 62) (הגבלת פיטורים של אישה השוהה במקלט לנשים מוכות), הצעות החוק של חברת הכנסת קארין אלהרר ושל חברת הכנסת תמר זנדברג.
עודד פורר: אנחנו סיימנו את הדיון הקודם עם בקשה להתייחסות של האוצר, כולל התייחסות ובקשה מהממ"מ להארכה תקציבית שלו.
עודד פורר: יש מישהו ממשרד האוצר אתנו?
עודד פורר: בזום.
עודד פורר: מי ממשרד האוצר אתנו?
עודד פורר: איציק אתנו?
עודד פורר: אחרת כנראה שהם מסכימים לעניין.
עודד פורר: אף אחד?
עודד פורר: איציק, טובה, אורי – לא נמצאים אתנו.
עודד פורר: יירשם בבקשה בפרוטוקול שמשרד האוצר לא הגיע לדיון.
עודד פורר: אני רואה את זה כהסכמה של משרד האוצר לנוסח המבוקש.
עודד פורר: בבקשה, הממ"מ.
אליעזר שוורץ: צוהריים טובים, אני אליעזר שוורץ, מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
אליעזר שוורץ: בהמשך לדיון הקודם, ששם נתנו עמדה מכלל אצבע ראשוני, ניסינו להעמיק יותר בנתונים.
אליעזר שוורץ: פנינו למשרד הרווחה כדי לקבל נתונים מדויקים יותר – גם כמה נשים יוצאות ממקלטים בשנה, וגם אם יש נתונים כמה מהן בכלל הועסקו לפני שהן נכנסנו למקלטים, ואז ממילא יכלו לחזור למקום עבודתן לאחר היציאה.
אליעזר שוורץ: קיבלנו נתונים שמהרושם הראשוני שלנו ייתכן שהם לא מלאים כי הם לא כללו, לדוגמה, שוהות בלתי חוקיות, או דברים כאלה, אבל בגדול, הם מכסים לפחות 90%, אם לא יותר, מהנתונים.
אליעזר שוורץ: אם מסתכלים על הנתונים של השנים האחרונות, אפשר לראות שבשנים 2017, 2018 ו-2019 בממוצע יצאו בשנה כ-540, 542 נשים מהמקלטים.
אליעזר שוורץ: גם אם ניקח את העלות לכל הנשים האלה, גם אם נניח שכל 540 הנשים עובדות ויחזרו לאותה עבודה למשך חצי שנה אצל אותו מעסיק, אז העלות מגיעה לכ-4.3 מיליון ש"ח.
אליעזר שוורץ: בפועל, סביר להניח שלא כל הנשים האלו באמת חוזרות לעבודה, כי לא כולן עבדו.
אליעזר שוורץ: הנתון שקיבלנו ממשרד הרווחה לגבי כמה נשים עבדו לפני שהן נכנסו למקלטים – וזה מופיע גם בטבלה, בלוח 1 – מראה שמספרן יחסית נמוך.
אליעזר שוורץ: שוב, אני מסייג שייתכן שזה לא מספר מלא, כי זה מבוסס על הדיווח של הנשים בעת הכניסה למקלט.
אליעזר שוורץ: גם אם נניח שזו הערכת חסר ובמקום 70 יש 200 נשים, עדיין, בלוח 2, ב-200 נשים, זה יעלה 1.6 מיליון שקלים.
אליעזר שוורץ: כלומר, קשה לנו לראות כרגע על פי הנתונים בפועל כיצד אפשר להגיע לעלות המרבית המותרת בחוק של 6.1 מיליון ש"ח.
אליעזר שוורץ: אני רק אציין, בהמשך לנקודה שהעלה משרד האוצר בשבוע שעבר לגבי עלויות תפעול נוספות, ניסינו לקבל התייחסות מהמשרד לביטוח לאומי.
אליעזר שוורץ: לא קיבלנו משהו רשמי.
עודד פורר: אני שוחחתי עם מנכ"ל הביטוח הלאומי, שאמר: אין שום בעיה, גם מבחינת עלויות התפעול.
עודד פורר: אין לנו שום בעיה לבצע את זה.
עודד פורר: נצטרך לעשות את ההתאמות הנדרשות, אבל זה משהו מינורי עבורם.
אליעזר שוורץ: על פי הנתונים בשנים האחרונות, ככל שלא ישתנה משהו דרמטי מבחינת מספר הנשים, עולה שההצעה לא תקציבית מבחינת ההגדרה בחוק יסוד: משק המדינה.
עודד פורר: אז אני חושב שברור לחלוטין לוועדה שהתיקון שאני ביקשתי הוא אינו תקציבי.
עודד פורר: את רוצה להפנות לסעיף בתקנון שאומר שאין פה הצעה תקציבית, ולכן משרד האוצר לא יוכל לטעון שהיא תקציבית?
ענת מימון: אני מפנה לסעיף 93 לתקנון שקובע שוועדה שמכינה הצעת חוק לקריאה השנייה והשלישית צריכה לברר את הערכת העלות התקציבית, שזה מובא על ידי שר האוצר, ויכולה להביא להערכת עלות תקציבית אחרת, כמו שכרגע הוצג בפנינו על ידי מרכז המחקר והמידע.
ענת מימון: הוועדה היא זאת שקובעת אם העלות התקציבית עולה על הסכום הנקוב בסעיף 3ג לחוק יסוד: משק המדינה.
ענת מימון: במקרה הזה, כמו שהוצג, העלות לא עולה, ולכן הוועדה רשאית לקבוע שאין להצעת החוק עלות תקציבית לפי סעיף 3(ג) לחוק יסוד: משק המדינה.
עודד פורר: אני חייב לומר שוב, אני קיבלתי את המסמך של משרד האוצר.
עודד פורר: אני מאוד מקווה שתקציב המדינה לא נערך באותה שיטת חישוב שבה עשו את המסמך הזה.
עודד פורר: בעמוד אחד אומרים לנו: החישוב הוא בהמשך, והוסיפו פה גם את מענק ההסתגלות, שהוא בכלל לא רלוונטי, והוא לא ממין העניין, והוא לא חלק מהחקיקה, והוא לא חלק מהתוספת שביקשנו, ולכן הוא לא יכול להיכנס לתוך התקציב.
עודד פורר: אנחנו קיבלנו את הנתונים גם ממשרד הרווחה וגם ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
עודד פורר: אם אני מסתכל על נשים שעבדו טרם כניסתן למקלט – שהן הרלוונטיות לחוק הזה – בשנת 2019, 73 נשים.
עודד פורר: בשנת 2020, 32 נשים.
עודד פורר: תבינו על מה משרד האוצר מתעקש פה כרגע.
עודד פורר: תבינו על מה משרד האוצר נלחם כרגע, כשעסקים קורסים, על מה הוא נלחם.
עודד פורר: ואנחנו רוצים לעודד את העסקים האלה להמשיך ולהעסיק את הנשים האלו במשך כל חצי השנה הזאת, ולא להסתכן בדברים אחרים.
עודד פורר: 32 נשים בשנת 2020.
עודד פורר: העלות של זה לשנת 2020 - - -
עאידה תומא סלימאן: ולרוב אלה נשים שמשתכרות משכורות לא גבוהות.
עאידה תומא סלימאן: זה ברוב המקרים.
עאידה תומא סלימאן: העלויות הן נמוכות.
עודד פורר: העלות של זה בחישוב מהיר היא פשוט מצחיקה.
עודד פורר: איציק דניאל, משרד האוצר.
עודד פורר: תודה שהגעתם.
איציק דניאל: שלום אדוני היושב-ראש.
איציק דניאל: קודם כל, היינו בתחילת השיחה בזום ולא אישרו אותנו.
איציק דניאל: אנחנו היינו פה כל הזמן.
איציק דניאל: שלחנו לוועדה את הנייר.
איציק דניאל: אני מבין שיש לכם הסגות.
איציק דניאל: זה יותר מלגיטימי ומובן, ואפשר לדבר על כל המספרים.
איציק דניאל: אני רק אגיד שוב את עמדתנו כמו שהצגנו אותה בפעם שעברה – הסוגיה שהעלית, היושב-ראש, בהכנה לקריאה הראשונה, היא סוגיה שלא עמדה בפנינו במסגרת האישור והצגת הדברים בפני ועדת השרים והאישור שניתן.
איציק דניאל: אנחנו, כמו שהצגנו בפעם שעברה, מבקשים שהנוסח המעודכן הזה ישוב לוועדת השרים ונחווה את הדעת.
איציק דניאל: אני רק מזכיר שיש המון חוקי עבודה שבהם יש מגבלה על איסורי פיטורים – בין אם זה טיפולי פוריות, בין אם זו חופשת לידה, בין אם זו מחלה.
איציק דניאל: יש עוד המון מקרים בחוקי עבודה במדינת ישראל שהמנגנון הזה חל, וצריך לחשוב על הדברים בצורה אחידה.
איציק דניאל: לא נכון אגב תיקון אגבי כזה – שוב, שלא אושר על ידי ועדת שרים, ולא הוצג בפניה במועד שבו היא נתנה את אישורה – לעשות תיקון שבעינינו יכולות להיות לו השלכות רוחב מאוד מאוד משמעותיות.
איציק דניאל: אלה הם הדברים, הצגנו אותם שוב בהכנה לקריאה ראשונה.
איציק דניאל: אנחנו נציג אותם שוב כאן עכשיו.
איציק דניאל: אנחנו חושבים שהנושא הזה, של מתן שיפוי למעסיקים בהקשר הזה, כמו שהוצג על ידי יו"ר הוועדה, יכול להיות שהוא חשוב, נכון ונדרש, אבל צריך לבחון אותו בצורה הנכונה והמתאימה, ולא בהצעת חוק פרטית, שוב אני אומר, שלא הייתה בפני ועדת השרים במועד קבלת ההחלטה לאשר את ההצעה, ולכן עמדת משרד האוצר היא לחזור לוועדת השרים ולקבל את אישורה.
איציק דניאל: אני מזכיר, ועדת השרים תמכה ואמרה שהצעת החוק תקודם בתיאום עם משרד האוצר, משרד העבודה, משרד המשפטים וכולי.
איציק דניאל: כרגע, באופן שבו מתקדמת הצעת החוק, היא לא מתואמת אתנו, והיינו רוצים לבחון את הדברים לעומק.
איציק דניאל: מעבר לעלות התקציבית שהזכרת, אני זוכר, אדוני היושב-ראש, גם בדיון הקודם אמרת:
איציק דניאל: אנחנו לא נחרוג את המגבלה של שישה מיליון שקל שתגדיר את החקיקה הזאת כעלות תקציבית, וזה בסדר, זו זכותך, ואין עם זה שום בעיה.
איציק דניאל: אני רק אומר שמעבר לעלות התקציבית, בין אם זה מתחת או מעל לשישה מיליון שקלים, יש פה את ההיבט של השלכת הרוחב על מקומות אחרים.
קארין אלהרר: מה השלכות הרוחב?
איציק דניאל: - - - לקיים את הדיון בצורה מקצועית אחרת.
עודד פורר: איזה השלכות רוחב?
איציק דניאל: יש איסורי פיטורים בחוקי עבודה.
איציק דניאל: אני מניח שנציגי משרד העבודה וגם ממשרד המשפטים יכולים להרחיב.
איציק דניאל: ככל שעושים תיקון נקודתי פה, ולא מתייחסים למקומות אחרים, אז שווה לדון ולהגיד מה המדיניות – למה פה ולא שם, מה ההשלכות אם עושים פה ולא עושים שם.
איציק דניאל: מחר מישהו יבוא ויטען: יש לי איסור פיטורים מכוח טיפולי פוריות - -
קארין אלהרר: מה זה שם?
עודד פורר: מה זה שם?
איציק דניאל: - - האם החוק חל גם עליי?
עודד פורר: החוק לא רלוונטי פה.
עודד פורר: זה כמו שתגיד לי שהחוק חל על מישהו – היועצת המשפטית תענה להתייחסות הזאת שלך.
עודד פורר: לשאלה שהעלית, היועצת המשפטית תענה.
איציק דניאל: - - - הוא מנגנון של איסור פיטורים שבעקבותיו מגיע איזשהו מענק כספי למעסיק.
איציק דניאל: זה לפי הבנתנו.
איציק דניאל: שוב, לא ראינו שום נוסח עד עכשיו, היינו שמחים לראות.
איציק דניאל: זו להבנתנו ההצעה של הוועדה ושל יושב-ראש הוועדה.
איציק דניאל: שוב אנחנו אומרים, יש מקומות אחרים בחוקי עבודה במדינת ישראל שבהם חל איסור פיטורים על המעסיק, וצריך להבין מה ההשלכות של צעד כזה גם לגביהם.
ענת מימון: אני רק רוצה להעיר שאני מצליחה להבין את מה שנטען פה.
ענת מימון: אנחנו בכוונה לא הכנסנו את ההסדר הזה, וגם לא קראנו לו שיפוי או החזר, או משהו כזה, אלא כמענק למעסיק, ולא בתוך חוק עבודת נשים, אלא בתוך חוק נפרד שקיים ועוסק בעידוד ושילוב נשים בשוק התעסוקה.
ענת מימון: שם הוספנו את הסעיף הזה לגבי המענק, גם כדי לנתק אותו מההסדרים שבחוק עבודת נשים ומההסדרים האחרים של שלילת האפשרות לפיטורים.
ענת מימון: אולי משרד המשפטים רוצה להוסיף?
עודד פורר: את רוצה להקריא קודם את החוק?
עודד פורר: אני מציע שהיועצת המשפטית תקריא את החוק.
ענת מימון: התיקון העיקרי הוא לחוק עבודת נשים.
ענת מימון: "הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 62) (הגבלת פיטורים של אישה השוהה במקלט לנשים מוכות) תיקון סעיף 9 – 1.
ענת מימון: בחוק עבודת נשים, התשי"ד–1954‏ (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 9(ד), במקום "תשעים" יבוא "182"" – על זה הוצבע, זו הארכת התקופה המוגנת של אישה שיוצאת ממקלט לנשים מוכות, כך שאי אפשר לפטר אותה במשך 182 ימים לאחר תום ההיעדרות שלה בשל שהייה במקלט.
ענת מימון: "תיקון סעיף 14 – 2.
ענת מימון: בסעיף 14(א)(10) לחוק העיקרי, במקום "90 ימים" יבוא "182 ימים"" – זו התאמה שאנחנו צריכים לעשות של הסעיף העונשי שמקביל למעסיק שפיטר עובדת לפני שחלפו 90 ימים, ועכשיו אנחנו מאריכים את זה ל-182 ימים.
ענת מימון: הסעיף שאנחנו מבקשים להוסיף: "תיקון חוק לעידוד ושילוב של נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים – 3.
ענת מימון: בחוק לעידוד של שילוב וקידום של נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים, התשס"ח–2008 (להלן – החוק לעידוד של שילוב וקידום נשים) – (1) אחרי סעיף 3 יבוא: "מענק למעסיק של אישה ששהתה במקלט לנשים מוכות – 3א.
ענת מימון: (א) בלי לגרוע מהוראות לפי סעיף 3" – שזה הסעיף שקובע מענקים למעסיקים שמעסיקים נשים בתנאים מסוימים שנקבעים שם – "מי שהעסיק אישה ששהתה במקלט לנשים מוכות, במשך 182 ימים לאחר תום ימי היעדרותה כאמור בסעיף 9(ה)(1) לחוק עבודת נשים, התשי"ד–1954 (להלן – חוק עבודת נשים), יהיה זכאי בתום תקופת ההעסקה כאמור למענק חד פעמי בסך 8,000 שקלים חדשים; בסעיף זה – "מקלט לנשים מוכות" – כהגדרתו בסעיף 7(ג)(5) לחוק עבודת נשים.
ענת מימון: (ב) מענק לפי סעיף קטן (א) ישולם מאוצר המדינה באמצעות המוסד לביטוח לאומי.
ענת מימון: (ג) אוצר המדינה ישפה את המוסד, על פי דרישתו, על כל הוצאה שהוציא למתן המענק לפי סעיף קטן (א) ועל החלק היחסי מההוצאות המנהליות של המוסד הנובע מביצוע סעיף זה.
ענת מימון: (ד) תביעה למענק לפי סעיף זה תוגש על ידי מי שיוכיח כי העסיק אישה ששהתה במקלט לנשים מוכות לפי הוראות סעיף קטן (א) במשך שישה חודשים לאחר יציאתה ממקלט לנשים מוכות.
ענת מימון: (ה) תביעה כאמור בסעיף קטן (ד) תוגש למוסד לביטוח לאומי באמצעות טופס שיפורסם באתר האינטרנט של המוסד לביטוח לאומי; בקשה כאמור תוגש בצירוף הצהרה של העובדת על שהייתה במקלט לנשים מוכות.
ענת מימון: (ו) תביעת המעסיק שהוגשה לפי הוראות סעיף קטן (ה) תאושר לאחר שמשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים אישר את הצהרת העובדת כאמור; פנייה לצורך אישור ההצהרה תעשה על ידי מנהל המוסד או מי שהוא הסמיכו לעניין זה מקרב עובדי המוסד.
ענת מימון: (ז) סכום המענק לפי סעיף קטן (א) יתעדכן ב-1 בינואר של כל שנה (להלן – יום העדכון) לפי שיעור השינוי של המדד החדש לעומת המדד הבסיסי, ויעוגל לשקל החדש השלם הקרוב; שר העבודה הרווחה והשירותים החברתיים יפרסם ברשומות הודעה על הסכום המעודכן; בסעיף קטן זה – "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; "המדד החדש" – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון; "המדד הבסיסי" – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון הקודם, ולעניין יום העדכון הראשון" – פה אני משנה קצת – "המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון הראשון ב-1 ינואר 2021.
ענת מימון: (2) בסעיף 5(א), במקום "חוק זה" יבוא "סעיף 3"" – זה סעיף שנמצא היום בחוק ועוסק באמות מידה שייקבעו.
ענת מימון: המועצה הציבורית קובעת את הכללים לעניין שילוב וקידום נשים, ואנחנו מייחדים אותו למענק לפי סעיף 3, ולא למענק החדש.
ענת מימון: "תחילה ותחולה – 4.
ענת מימון: (א) תחילתם של סעיפים 9 ו-14 לחוק העיקרי כנוסחם בסעיפים 1 ו-2 לחוק זה" – הוועדה צריכה להחליט כמה – "ימים מיום הפרסום והם יחולו על אישה שיצאה ממקלט לנשים מוכות לאחר תום ימי היעדרות לפי סעיף 9(ה)(1) מיום התחילה ואילך".
ענת מימון: אלה הסעיפים שמעניקים את ההגנה במשך 182 ימים, ולא במשך 90 ימים.
ענת מימון: "(ב) תחילתו של סעיף 3א לחוק לעידוד של שילוב וקידום נשים כנוסחו בסעיף 3 לחוק זה" – גם פה הוועדה צריכה לקבוע כמה – "ימים מיום פרסומו והוא יחול על מעסיק שהעסיק עובדת לאחר תום ימי היעדרותה בשל שהייה במקלט לנשים מוכות משנת הכספים 2021 ואילך".
עודד פורר: לכמה ימים יש פה רלוונטיות?
ענת מימון: נכון, צריך שזה יחול על שנת 2021.
עודד פורר: 14 יום נראה לי סביר בשני המקרים.
ענת מימון: אולי היערכות של הביטוח הלאומי.
עודד פורר: יש פה מישהו מהביטוח הלאומי?
עודד פורר: המנכ"ל דיבר איתי ואמר לי שאין שום בעיה, הם רק צריכים לעשות את ההתאמות הנדרשות.
עודד פורר: בואי ניתן להם 30 יום.
קארין אלהרר: משרד המשפטים מסכים?
איה דביר: שלום, איה דביר, ממשרד המשפטים.
איה דביר: עוד לפני שאני נכנסת וצוללת לנוסח, אפשר את השאלות העקרוניות?
איה דביר: כמו שאמרו חבריי באוצר, זה חוק תקדימי, אף פעם לא ניתן תשלום למעסיק בתקופה שבה הוא חייב על פי חוק להעסיק, זה משהו שקורה פה פעם ראשונה.
עודד פורר: אף פעם לא ניתנה כזאת תקופה שמחייבת את המעסיק להעסיק.
איה דביר: נכון, וגם הייתה את ההצעה של המשרד - - -
עודד פורר: אז זה תקדימי גם בזה.
איה דביר: גם הייתה את ההצעה של משרד העבודה לתחום את זה ב-150 יום, שזו התקופה הארוכה ביותר, כדי לא לייצר בנצ'מרק - - -
עודד פורר: לא זוכר שעלתה - - -
ענת מימון: בדיון הקודם.
איה דביר: בדיון הקודם הוצעה הצעה להישאר ב-150 ימים, שזו התקופה הכי ארוכה שקיימת כיום להגנה.
איה דביר: המודל לשלם מענק למעסיק שחייב בהעסקה כשהוא מקבל את פירות העבודה של העובדת והוא מפיק את התועלות מעורר שאלות ערכיות קצת מורכבות, אבל גם שאלות משפטיות שאולי כדאי לתת עליהן את הדעת.
איה דביר: קודם כל, חשוב להדגיש שבתוך חוק עבודת נשים יש הגנה לכל הנשים במצבי חיים מסוימים.
איה דביר: נשים במקלט, לשמחתנו, זו קבוצה קטנה הרבה יותר מהקבוצה הכללית שמוגנת בתוך החוק הזה, אבל הנחת המוצא שלדעתי חשוב לצאת ממנה, היא שרוב רובן של הנשים אינן נזקקות להגנות.
איה דביר: כל אחת מכן שיצא לה להיות בחופשת לידה יודעת שבגדול ההגנות היו שם, אבל מול המעסיק שלה היא בכלל לא נזקקה להן, כי הוא לא חשב ולא שקל לפטר אותה, והן קמות לתחייה מול מעסיק ששוקל להפסיק את עבודת העובדת, ואז ההגנות האלה צומחות.
איה דביר: לגבי הקבוצה כאן, אנחנו מבינים גם מהנתונים שהוועדה עכשיו סקרה שמיעוטן המכריע של הנשים חוזרות בכלל לעבוד, כי הן נמצאות במצב של תנועה מאוד מאוד קשה ורגישה בחיים, שהן צריכות את הפניות לילדים ולמשפחה.
איה דביר: מבין אלה שחוזרות לעבוד, אין לנו נתונים על קבוצה שחוזרות לאותו מעסיק, ולכן ההגנה שנייצר כרגע תתפוס פלח מאוד קטן מהאוכלוסייה.
איה דביר: בנוסף – וזה מה שיותר מטריד – אנחנו מבינות - - -
עודד פורר: זאת אומרת, תקציבית זה לא.
איה דביר: אני לא מדברת על תקציבית, כי זו לא האחריות שלי.
איה דביר: תקציבית – אמרו אנשים אחרים - - -
עודד פורר: הממשלה לא יכולה לאחוז את המקל משתי קצותיו.
עודד פורר: לא יכול לומר משרד האוצר אני הולך על המקסימום, ואת תגידי שאנחנו מדברים על פלח מאוד מאוד קטן.
איה דביר: לא, זה לא סותר.
איה דביר: יכול להיות שלפלח הקטן הזה יש עלות תקציבית.
איה דביר: אני ממש לא נוקטת שום עמדה על עלות תקציבית, אני רק רוצה, ברשותכם, לשתף את הוועדה בתובנות שהתחילו לעלות, ואולי גם משרדי הממשלה האחרים יוכלו להדהד אותם, כי הם לא צמחו אצלי מהראש, אלא משיחות עם אנשים מזרוע העבודה ומזרוע הרווחה שיכולים אולי להתייחס.
איה דביר: מה שאני מנסה לומר, שאני לא יודעת כמה חוזרות לאותו מעסיק, אבל מבין אלה שחוזרות לאותו מעסיק, ובהסתמך על הנתונים שאמר לנו משרד העבודה בפעם שעברה, שהיו 0 תלונות ו-0 בקשות, בכלל לא ברור שיש נשים שנזקקות, שמגיעות לצומת שרוצים לפטר אותן, והן זקוקות להפעלת ההגנה.
איה דביר: ולמרות זאת, אנחנו רוצים לתת לכל אותן הנשים שחוזרות דווקא לאותו מעסיק את הסיוע העקיף הזה דרך המעסיק שלהן.
איה דביר: התחושה שעולה מקריאת הנוסח היא של שני חששות מרכזיים: אחד, שמאוד יכול להיות שהשיחה עם המעסיק על הדברים האלה היא לא שיחה ישירה, שהיא בקשה לצאת לחופשה, אולי הפעלה של ימי חופשה, אולי אמירה בשקט לאיש אמון אחד בתוך מקום העבודה ולא לכולם על זה שיצאה אישה למקלט לנשים מוכות, והשיחה בנושא מאוד-מאוד-מאוד רגיש יכולה להתנהל בפחות מהרגישות הנדרשת כשצריך להחתים אותה על הצהרות, והיא צריכה להביא טפסים, כי היא מקימה זכות כלכלית משמעותית למעסיק שלה.
איה דביר: עוד תחושה שעולה מאותו הקשר, והיא לא לגמרי נוחה, היא השאלה מה קורה עם אישה כזאת, שאחרי ארבעה או חמישה חודשים רוצה לצאת ממקום העבודה, והיציאה שלה תפגע בהבשלת הזכות של המעסיק.
איה דביר: האם ילחצו עליה או לא ילחצו עליה להישאר במקום העבודה?
איה דביר: איך בתוך הצומת הרגישה הזאת זה משפיע עליה?
איה דביר: הבעיה היותר כבדה היא הבעיה שאמרתי מלכתחילה, שבעוד שכל הנשים האלה שיצאו למקלטים זקוקות לסיוע בשילוב בתעסוקה – אני בטוחה שהן יכולות להסתייע – הפריסה של המענה כאן תתכנס אך ורק לפלח צר מאוד שחזר דווקא לאותו המעסיק, ולא ברור שהן הפלח שקשה לו יותר.
איה דביר: לכן אני תוהה – עוד פעם, אני לא יודעת להגיד שזה בלתי אפשרי, אני מעלה דברים שאותי מטרידים, שאני מבינה שאולי לא יעשו את האפקט הטוב יותר דווקא לנשים, ואני תוהה אם לא נכון היה, אם בכל זאת רוצים לסייע להן בתעסוקה, לבקש ממשרד העבודה לייצר מכשירים של תמיכה בתעסוקה שיתפסו את כל הקבוצה של הנשים החוזרות לעבודה.
עודד פורר: יש הרבה דברים שאני חושב שצריך לעשות בתחום התעסוקה.
עודד פורר: נראה לי שהכנסתם את כל הצרות האחרות של שוק העבודה הישראלית בתוך החקיקה הזאת.
תמר זנדברג: עם כל הכבוד, משרד המשפטים יכול ליזום חקיקה אם הוא רוצה.
תמר זנדברג: אנחנו, גם בוועדה הזאת וגם בוועדות אחרות, נלחמים על אותם 100 מיליון שקל מסכנים למשרד העבודה והרווחה לתקציב למניעת אלימות במשפחה, ובתוך זה יכול להיות שייוחד גם תקציב לזה.
תמר זנדברג: אבל בכל הכבוד, זאת הצעת החוק שכרגע עומדת בפנינו.
תמר זנדברג: יכול להיות שיש נשים שלא חוזרות לאותו מעסיק כי הן חוששות מפיטורים, יכול להיות מסיבה אחרת.
תמר זנדברג: אנחנו רוצים לסייע כרגע לנשים האלה.
איה דביר: הצעת החוק שזכתה בתמיכה ממשלתית הייתה הארכת תקופת ההגנה.
איה דביר: כרגע מוצע מנגנון תקדימי, שונה, לא ברור לנו שהוא מיטיב איתן יותר מאשר פתרונות אחרים, ומצאנו לנכון לשתף את הוועדה - -
עודד פורר: אתם כל הזמן באים עם פתרונות אחרים.
עודד פורר: כל הזמן הממשלה מציפה אותנו בפתרונות האחרים.
איה דביר: - - בתובנות שלנו, כדי שהוועדה תוכל לקבל את ההחלטה שלה.
תמר זנדברג: מה עם האוצר?
תמר זנדברג: בוא נפתור את המוקש.
עודד פורר: האוצר מתנגד, טוען שזה תקציבי.
עודד פורר: יש לנו חוות דעת של הממ"מ שקובעת שההצעה אינה תקציבית.
עודד פורר: חוות דעת כתובה ומסודרת.
עודד פורר: אני חושב שהצבענו על זה בפעם הקודמת, או שצריך להצביע עוד פעם?
ענת מימון: אפשר להצביע, שזו תהיה קביעה של הוועדה שלא מדובר בהצעת חוק תקציבית.
עודד פורר: אני אומר לכם עוד פעם – איך אתן רוצות להתכנס פה?
תמר זנדברג: אנחנו רוצות להעביר את ההצעה.
תמר זנדברג: אנחנו רוצות שהיא תעבור.
תמר זנדברג: אנחנו רוצות להתחיל מהמכשיר הזה.
תמר זנדברג: אנחנו לא רוצות, חס וחלילה, שההצעה הזאת תיתקל בקשיים בהמשך.
קארין אלהרר: שלא הכול ייפול.
קארין אלהרר: שההצעה לא תיפול בסוף.
עודד פורר: אני לא רואה אותה נופלת בגלל זה, אבל תיכף נדבר על זה.
עודד פורר: משרד הרווחה?
תמר מתתיהו: תמר מתתיהו, משרד העבודה.
תמר מתתיהו: אני מזרוע העבודה, יש נציגים בזום של הרווחה, שהם יכולים להרחיב בעניין המקצועי, שגם איה דיברה עליו.
עודד פורר: מיכל חנוך אחדות, בבקשה.
תמר מתתיהו: נכון.
תמר מתתיהו: אז אולי היא קודם תדבר, ואז אני אמשיך.
מיכל חנוך אחדות: שלום וברכה, כבוד היושב-ראש.
מיכל חנוך אחדות: אולי אני אוסיף ואומר, א', אני שמחה מאוד שהוועדה דנה איך לשפר את רווחתן של נשים נפגעות אלימות, וחשוב לומר: נפגעות אלימות על כל סוגיה, לא רק מוכות.
מיכל חנוך אחדות: אני אגיד שאיזשהו היבט שמשרד המשפטים העלה, זה יכול להיות גם לרועץ.
מיכל חנוך אחדות: מה קורה אם אישה תבחר לצאת ממקום העבודה, ויהיה עליה לחץ לא לעזוב, כי זה ימנע מהמעסיק את המענק?
מיכל חנוך אחדות: צריך לחשוב גם על זה, אם אנחנו לא נכנסים לפרטיות של האישה ולוחצים וקובעים בעניין הזה.
מיכל חנוך אחדות: אני מתייחסת לגבי התיקון הנוסף שהוצף היום.
מיכל חנוך אחדות: חשוב לי להגיד שהמספרים, גם של כלל הנשים, כמו שאמר אליעזר שוורץ קודם, הם יחסית די זניחים.
מיכל חנוך אחדות: גם אם אנחנו מדברים על רף מאוד עליון, מדובר בלא יותר מ-150 נשים גג, כולל כולן.
מיכל חנוך אחדות: כמובן שלא כולן עובדות במקום עבודה מוסדר, צריך לומר, חלק גדול מהן עובדות במקומות פחות מוסדרים – במשק בית, או מקומות כאלה, וגם את זה צריך לקחת בחשבון.
מיכל חנוך אחדות: אנחנו מדברים על מספרים מועטים.