GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טוהר שני זייתון: כמו שנאמר פה, תיקים נסגרים מחמת חוסר ראיות, בגלל שהחוק כבר נמצא הרבה הרבה אחורה והעולם המודרני התקדם ואנשים מוצאים את הדרך שלהם לפגוע.
טוהר שני זייתון: אני רוצה לדבר גם על העניין הזה של – רק לשתף אתכם הרגשה האישית שלי.
טוהר שני זייתון: המסכה.
טוהר שני זייתון: שוב, אני לא אומרת שאני צריכה להוריד את המסכה, כי אין מה לעשות, אנחנו צריכים לשמור באמת על שלום הציבור ועל הבריאות.
טוהר שני זייתון: ובאמת שנצא מתקופת הקורונה.
טוהר שני זייתון: אבל אני חייבת רק לשתף אתכם בתחושה הזאת שהמסכה חוסמת לי את הפה ונותנת לי חיזוק בעצם על זה שאני צריכה לשתוק, לא לדבר, ולא יכולה לספר ולשתף את מה שעובר לי ולצעוק, כי אין מי שיקשיב באמת.
טוהר שני זייתון: כולם נמצאים פה בכאוס.
טוהר שני זייתון: אני מרגישה שהעיניים הן אלה שבולטות אצלי.
טוהר שני זייתון: כל ההתמקדות היא בעיניים, שהעיניים הן הראי לנפש.
טוהר שני זייתון: אני מרגישה חשופה.
טוהר שני זייתון: אני מרגישה שכל הציבור נמצא בתחושה של אי-ודאות, נמצא על הקצה, שאני בעצם הייתי על הקצה עד עכשיו וזה הוכפל.
טוהר שני זייתון: את מקבלת יחס של אנשים עצבניים וכעוסים.
טוהר שני זייתון: את מקבלת יחס של אי התחשבות מעצם היותך נכה, כי כולם נמצאים בבלגן, כולנו נמצאים באי-ודאות.
טוהר שני זייתון: אני חייבת להגיד שהדבר היחיד שהוקל לי הוא, למרות שצמצמו ולא הייתה לי לא עובדת סוציאלית שהגיעה לבקר, לא הייתה לי מדריכה – אני חייבת לציין שהפגיעה שלי הייתה ממש לא מזמן.
טוהר שני זייתון: אני הייתי לבד.
טוהר שני זייתון: לא היה מי שיעזור לי לשטוף כלים.
טוהר שני זייתון: לא היה מי שיעזור לי להתקלח.
טוהר שני זייתון: לא היה מי שיעודד אותי.
טוהר שני זייתון: הכול היה בזום.
טוהר שני זייתון: כל הביורוקרטיה, מבחינת הביטוח הלאומי, נתנה לי הרגשה שעושים פה איפה ואיפה.
טוהר שני זייתון: כי לוועדה של הביטוח הלאומי אני כן יכולה להגיע, שיבדקו את הנכות שלי ואת התפקוד שלי.
טוהר שני זייתון: אבל ללכת ולבקש מעובדים סוציאליים או מפסיכולוגים להגיע אליי הביתה – זה לא, כי יש קורונה.
טוהר שני זייתון: והביטוח הלאומי עסוק בחל"ת ולכן ועדות הערער נמשכו כשבעה, שמונה חודשים והצריכו אותי להגיע שוב פעם לוועדה.
טוהר שני זייתון: כל פעם אני צריכה להגיע לוועדה.
טוהר שני זייתון: על זה לא מתחשבים.
טוהר שני זייתון: זה חייב להגיע.
טוהר שני זייתון: הנוכחות חובה.
טוהר שני זייתון: אבל שהעובד הסוציאלי יגיע אליי הביתה וידבר איתי ויבדוק את המצב הנפשי שלי – לא, קורונה.
טוהר שני זייתון: זה איפה ואיפה.
טוהר שני זייתון: אין איוש במשרדים.
טוהר שני זייתון: את מרגישה בדידות.
טוהר שני זייתון: את מרגישה נטישה.
טוהר שני זייתון: כל הביורוקרטיה מספיק כבדה לי בתור נכה.
טוהר שני זייתון: אז את מגישה את הכול בצורה מקוונת והדברים נמשכים ונמשכים, אם זה בסיוע בשכר דירה, ואם זה, שוב, בתשובות בוועדות הערער לביטוח הלאומי.
טוהר שני זייתון: אני חייבת להגיד גם עוד דבר על מערכות התמיכה של אדם סביר.
טוהר שני זייתון: נפגעות ונפגעי פוסט טראומה מינית סובלים ברובם מקשיים בניהול מערכות יחסים זוגיים, בתפקוד משק הבית, בהתבודדות פנימית ובידוד פנימי מהעולם המסוכן.
עודד פורר: סליחה, טוהר.
עודד פורר: חברים, אני מבקש שקט באולם.
עודד פורר: תמשיכי.
טוהר שני זייתון: בעולם המסוכן.
טוהר שני זייתון: ואני אומרת שיש פה קושי למצוא גם את – כל המצב הזה של הניכור, וכל המצב המקוון הזה מקשה עוד יותר למצוא את בן הזוג שלך, לרכוש אמון חדש בחברה הישראלית.
טוהר שני זייתון: ועוד תופעה שאני שומעת אותה, לא רק ממני, אלא מחברות אחרות, היא שבגלל הקורונה והרצון, אתם יודעם, למצוא את בן הזוג שלך, להמשיך הלאה בחיים שלך, הרבה בנות נאלצות לקבוע בבתים הפרטיים שלהן עם בני הזוג, עם הבחורים פוטנציאליים, דבר שחושף את הנפגעת לתקיפה ולפגיעה מינית נוספת.
טוהר שני זייתון: על זה אתם לא חושבים?
טוהר שני זייתון: יש פה תופעה ממש ממש קשה.
טוהר שני זייתון: וגם אני מסבירה שוב.
טוהר שני זייתון: כשרע מבפנים ורקוב, הכול חסר ערך בעינייך.
טוהר שני זייתון: הדיכאון שורץ.
טוהר שני זייתון: הדברים הקטנים, ה-self-care היו מרימים אותי קצת.
טוהר שני זייתון: כל הזמן אני זוכרת שהפסיכולוגית שלי הייתה אומרת לי: קומי, קומי מהמיטה; קומי מהתרדמת; קומי מהדיכאון; צאי, לכי לחוף הים; תשמעי גלים, תריחי את הים; לכי קצת לקניון, תתאווררי.
טוהר שני זייתון: את זה אין לי.
טוהר שני זייתון: זה נלקח ממני.
טוהר שני זייתון: הכלים הבסיסיים שעזרו לי להחזיק ביום-יום.
טוהר שני זייתון: אין עבודה.
טוהר שני זייתון: אין קניונים.
טוהר שני זייתון: צריך לשרוד.
טוהר שני זייתון: רק דברים בסיסיים.
טוהר שני זייתון: אין למה לצאת החוצה.
טוהר שני זייתון: הכול מסוכן.
טוהר שני זייתון: להתרחק מכולם.
טוהר שני זייתון: זו הרגשה מאוד מאוד קשה.
טוהר שני זייתון: שוב, אני לא אומרת שעכשיו הטבות 100% מכל מה שאמרתי, ויאללה צאו לחופשי.
טוהר שני זייתון: אבל אני כן חושבת שיש עניין של שיח, של העלאת המודעות, של גילוי אמפתיה, של התחשבות, של חשיבה קצת מחוץ לקופסה של כל תקנות הקורונה.
טוהר שני זייתון: לבוא ולהראות שבעצם יש פה אנשים חסרי ישע.
טוהר שני זייתון: כשאתם בעצם אומרים: שלום הציבור, שלום הציבור – שלום הציבור פה גם זה הנכים שיכולים להגיע למצב של סכנת חיים.
טוהר שני זייתון: אני רוצה להגיד תודה רבה גם למרכזי הסיוע, שלמרות שהיו כל מיני הפגנות ושביתות של עובדים סוציאליים שלא יכלו לתת לי מענה, הם עבדו 24/7.
טוהר שני זייתון: וזה נורא הוקל לי שהם היו שם בשבילי 24/7 והם תמיד שם בשבילי 24/7.
טוהר שני זייתון: ועל זה באמת מגיע להם תודה רבה.
טוהר שני זייתון: תודה רבה גם לכם על ההקשבה.
עודד פורר: תודה, טוהר.
עודד פורר: תודה על הנכונות שלך לבוא ולדבר כאן.
עודד פורר: אני חושב שאי-אפשר להתעלם מהעובדה שבאירועי הקורונה יש פה נזקים שנגרמים גם מתחת לפני השטח, גם את הנזקים שלא רואים פיזית תמיד.
עודד פורר: חברת הכנסת תהלה פרידמן, בבקשה.
תהלה פרידמן: קשה לדבר אחרי טוהר.
תהלה פרידמן: טוהר, תודה רבה.
תהלה פרידמן: אני בטוחה שזה לא היה פשוט לבוא לפה.
תהלה פרידמן: ועל זה תודה.
תהלה פרידמן: לפני חודש, לפני כמה שבועות דיברתי עם לילי בן עמי.
תהלה פרידמן: היא האחות של מיכל סלה, זיכרונה לברכה, שנרצחה.
תהלה פרידמן: והיא אמרה לי איזה משפט שלא עוזב אותי מאז.
תהלה פרידמן: היא אמרה לי: אנחנו עשינו טעות; אנחנו צריכים לשנות את הפרדיגמה; כל הזמן אנחנו מתעסקים כאילו בכלים של העבודה הסוציאלית, של שיקום, של רפואה של הקורבנות, ואנחנו לא מספיק מתעסקים במניעה; אנחנו לא מספיק מתעסקים באיתור התוקפים ובהפסקה של הפגיעה.
תהלה פרידמן: זה דבר שאני הולכת איתו נורא, נורא חזק.
תהלה פרידמן: היא אמרה את זה אומנם על רצח נשים.
תהלה פרידמן: דיברנו על איזה אירוע.
תהלה פרידמן: היא אמרה: אני לא רוצה שם את שר הרווחה; אני רוצה את שר הביטחון; אני רוצה שישתמשו בכלים לאיתור טרוריסטים כדי לאתר רוצחים.
תהלה פרידמן: זאת אומרת, היא אמרה: בואו נהפוך את צורת החשיבה שלנו.
תהלה פרידמן: אני חושבת על זה גם לגבי אלימות מינית, שכאילו אנחנו מקבלים את זה בתור איזו גזרת גורל: זה ככה זה.
תהלה פרידמן: וכל מה שאנחנו יכולים לעשות הוא לראות איך מושיטים יותר סיוע ועושים יותר לכיוון של הנפגע.
תהלה פרידמן: וזה מקומם.
תהלה פרידמן: אנחנו מוכרחים לא להתייאש מהיכולת להפסיק את הפגיעות.
תהלה פרידמן: חלק מלא להתייאש מהיכולת להפסיק את הפגיעות הוא לא להיות מוכנים בשום פנים ואופן לנתון המחריד הזה של 92% שאפילו לא עומדים לדין.
תהלה פרידמן: 92% מתוך אלה שכבר הלכו להגיש תלונה.
תהלה פרידמן: אלה שכבר עשו את התהליך ופשוט שום דבר לא קורה עם הדבר הזה.
תהלה פרידמן: ויש איזה מילה נגד מילה.
תהלה פרידמן: ובפדופיליה, כשמדובר בילדים רכים, הנתונים אפילו יותר קשים.
תהלה פרידמן: זאת אומרת, כשמדובר באנשים שפגעו ממש בפעוטות, אז שם ממש אין העמדה לדין.
תהלה פרידמן: אז את הדבר הזה אנחנו חייבים, חייבים לא לקבל בתור גזרת גורל.
עודד פורר: אחרייך אני אתן לנציג של פרקליטות המדינה שיענה על מה שעלה פה קודם.
תמר זנדברג: אני חייבת לומר שהישיבה הזאת היא מצד אחד ריטואל שנתי, ומצד שני היא הדבר האחרון משגרתי שיש, אלא היא ממשיכה לקומם כל שנה מחדש.
תמר זנדברג: והשנה זה אפילו חטא על פשע.
תמר זנדברג: יש כאן את המצב כביכול הרגיל, שכביכול התרגלנו אליו, שלמעלה מ-90% מהתלונות, למעלה מ-90% מהמקרים לא מגיעים למיצוי של הצדק.
תמר זנדברג: הם נושרים בסגירת התיקים.
תמר זנדברג: הם נושרים בזיכויים.
תמר זנדברג: הם נושרים באי הגשת תלונות לכל אורך חייה של מערכת האכיפה.
תמר זנדברג: נושרים המקרים האלה.
תמר זנדברג: נושרים הפשעים האלה.
תמר זנדברג: אני בכוונה לא קוראת להם תלונות, ואני לא קוראת להם תיקים, ואני לא קוראת להם הרשעות.
תמר זנדברג: כל אחד מהם נופל באיזשהו שלב אחר.
תמר זנדברג: אבל המציאות, בסופו של דבר, היא שמתרחשים פשעים מיניים ללא צדק, נקודה.
תמר זנדברג: זה מצב שכל שנה אנחנו רואים אותו.
תמר זנדברג: זה הנתון אולי הכי קבוע בדוח של האיגוד שחוזר כאן כל שנה ולא משתנה.
תמר זנדברג: והשנה, בשנת 2020, נוסף משבר הקורונה – שאני חייבת לומר שכאן בוועדה רואים את זה פעם אחר פעם; רואים את זה גם בוועדות אחרות – שהשאיר את הנשים מאחור.
תמר זנדברג: בכל שדרות הדברים המגדריים, בין אם זה פיצויים, שאנחנו ראינו שהקצבאות שייעודיות לנשים, כמו לדוגמה אותם דמי לידה שנאבקו כאן לנשים שהיו עצמאיות בשנת 2019, זה הדבר האחרון שתוקן.
תמר זנדברג: אחרי שתוקנו כל העוולות שהיו קשורות לגברים.
תמר זנדברג: אנחנו רואות את זה באלימות המינית.
תמר זנדברג: אנחנו רואות את זה בהתמודדות הנפשית.
תמר זנדברג: אנחנו רואות את זה בפיטורים.
תמר זנדברג: כל אירוע, כל תופעה שהיא ממוגדרת, שהיא קשורה לנשים בלבד או בעיקר, נדחקה אחורה במשבר הקורונה.
תמר זנדברג: והשאירה מאחוריה קורבנות של נשים, כמו טוהר, שהפגיעה המינית היא הרבה פעמים היא פגיעה נפשית מורכבת, של אלימות במשפחה כלפי נשים וילדים שבהתמודדות כלכלית וכל אותן ההתמודדויות.
תמר זנדברג: לכן אני חושבת שהיציאה מהמשבר הזה או ההתמודדות עם המשבר הזה מצריכה מאיתנו חשיבה מחודשת על משבר הקורונה כמשבר נשי.
תמר זנדברג: יש לזה המון המון היבטים, בראשם האלימות המינית וההתמודדות הנפשית והכלכלית.
תמר זנדברג: ויכול להיות שבצד ועדת החקירה שהכרזת עליה, הייעודית לנושא - -
עודד פורר: אלימות במשפחה.
תמר זנדברג: - - של אלימות במשפחה, בהחלט צריך גם שהוועדה הזו תהפוך לאיזשהו שולחן שיקיף את משבר הקורונה כמשבר נשי מכל הזוויות שלו, כתמה חוזרת.
תמר זנדברג: כי פשוט אחרת – קראתי, בגלובס הייתה השבוע סקירה מדהימה על המצב הכלכלי של הנשים.
תמר זנדברג: לא קשור לאלימות.
תמר זנדברג: אני רק אומרת שתבינו.
תמר זנדברג: היה שם מחקר שאמרה החוקרת שמשבר הקורונה החזיר נשים 100 שנים אחורה.
מרב מיכאלי: 100 שנים אחורה.
תמר זנדברג: זה קשור לעבודה מחוץ לבית ולשכר וכו'.
תמר זנדברג: אבל אנחנו רואים כאן שגם בתחום האלימות וההתמודדות הנפשית רואים את הדבר הזה.
תמר זנדברג: וזה השולחן.
תמר זנדברג: זאת הוועדה.
תמר זנדברג: אני זורקת את הדבר לכאן, שכולנו נרים את הכפפה.
עודד פורר: עורכת הדין בת-עמי ברוט מפרקליטות המדינה, איתנו?
בת-עמי ברוט: כן.
בת-עמי ברוט: אני מציעה שעורכת הדין אושרת שוהם תתחיל בתשובה של הפרקליטות ואני אשלים אחר כך.
עודד פורר: היא לא רשומה אלצנו, אבל בסדר.
עודד פורר: אין לי בעיה.
עודד פורר: מי שיכולה לתת לנו את התשובות.
אושרת שוהם: מאה אחוז.
אושרת שוהם: קודם כול, בוקר טוב.
אושרת שוהם: אני אושרת שוהם.
אושרת שוהם: אני עומדת בראש פורום עבירות מין בפרקליטות המדינה.
אושרת שוהם: מדובר בפורום חדש שהוקדם אך לפני שנה, שבעצם הוא חלק מהעבודה של הפרקליטות, עבודה פנימית גם בנושא של עבירות מין, בנושא שנועד לאחד את ההתמודדות שלנו, וכמובן לשפר את העבודה שלנו גם ממשקי חוץ.
אושרת שוהם: אנחנו עובדים הרבה מול המשטרה, גם בהכשרות של המשטרה וגם בהכשרות של חוקרים על מנת לשפר את החקירות ולהביא לאחוזי העמדה לדין גבוהים.
אושרת שוהם: אני אתייחס מעט לנתונים.
אושרת שוהם: אני אומר כך שנתונים שלנו, כפי שעולה בדוח הפרקליטות, הם לא נתונים זהים לדוח שקיבלנו רק הבוקר ממרכזי הסיוע.
אושרת שוהם: אצלנו הנתונים הם: 86% מהתיקים נסגרים, זה לא 92%.
עאידה תומא סלימאן: זה היה בשנה שעברה.
אושרת שוהם: וזה דומה מאוד, אפילו קצת יותר לטובת עבירות המין, לצערי, אבל זה דומה מאוד לנתונים שיש שלנו בכלל התיקים.
אושרת שוהם: אנחנו נמצאים במטריה משפטית שבה המבחן, למשל, כתב אישום, הוא מבחן - - -
עאידה תומא סלימאן: את מתייחסת לסטטיסטיקה של שנה שעברה.
עודד פורר: אושרת, בואי נתייחס - - -
אושרת שוהם: רגע.
עודד פורר: תשמעי, רגע.
עודד פורר: אנחנו חייבים למצות את הדיון הזה ויש פה הרבה דוברים, ואני כן רוצה להתמקד במשהו ספציפי.
עודד פורר: בואי תתמקדי.
עודד פורר: 86%, 92%.
עודד פורר: בואי תתמקדי בנסיבות העניין אינן מתאימות להעמדה לדין.
עודד פורר: אני רוצה להבין מה הכוונה בזה.
קרן ברק: זה פשוט לא - - -
עודד פורר: אני הבנתי מה הכוונה, קרן.
אושרת שוהם: אני אומר ככה.
אושרת שוהם: מרבית התיקים נסגרים, לצערנו, למרות שאנחנו גם שולחים להשלמות חקירה וגם עושים מאמץ גדול למצות את החקירה, נסגרים מחוסר ראיות מספיקות.
אושרת שוהם: מיעוט התיקים נסגר מחוסר אשמה, במקום שבו באמת אין בסיס מספיק בתלונה.
אושרת שוהם: נסיבות העניין אינן מצדיקות, אני יכולה לפלח אותן.
אושרת שוהם: אין לי את הנתונים שלנו בפילוח ואני יכולה להגיד ממה זה נובע.
אושרת שוהם: זה לא חוסר עניין לציבור ושמעתי את חברת הכנסת בכבוד.
אושרת שוהם: אני אומר כך: חוסר עניין לציבור יכולים להיות תיקים של קטינים, שפוגעים מינית, או אפילו, לצערנו הרב, אנחנו נמצאים במציאות שבה יש קטינים שעושים עבירות מין חמורות.
אושרת שוהם: אבל לפעמים הם עושים את זה בגיל מאוד צעיר.
אושרת שוהם: לפעמים יש הליך שיקום משמעותי.
אושרת שוהם: ולפעמים יש המלצות כאלו ואחרות אם זה קורה בתוך המשפחה, והתיקים נסגרים לא כי מישהו חושב שזה לא מעניין את הציבור, אלא כי יש הליכים אחרים שהם הליכים, במיוחד כשמדובר בקטינים, שהם מתאימים יותר.
אושרת שוהם: זה יכול להיות גם כאשר המתלוננת מבקשת שלא לנהל את התיק.
אושרת שוהם: היא מבקשת שלא להמשיך לשתף פעולה עם ההליך.
אושרת שוהם: היא הגישה תלונה.
אושרת שוהם: היא עשתה את המאמץ.
אושרת שוהם: ואנחנו נתקלים לעיתים במתלוננות שמבקשות שלא להמשיך את ההליך.
אושרת שוהם: עכשיו, זה לא תיק שאני אסגור אותו מחוסר ראיות, כי יש לי ראיות.
אושרת שוהם: אבל יש לי מתלוננת שמבקשת שלא להמשיך את ההליך ולא להמשיך לשתף פעולה.
אושרת שוהם: אז אני נאלצת לסגור את התיק הזה, לא כי הציבור לא מעוניין בניהול הליך כזה, אלא כי הנסיבות לא מאפשרות לי כרגע לנהל את התיק הזה והמתלוננת – ואנחנו מאוד מאוד קשובים.
אושרת שוהם: אנחנו בשנים האחרונות מאוד מאוד קשובים למתלוננות בכל צומת אפשרי שאנחנו יכולים.
אושרת שוהם: וזה נימוק נוסף.
אושרת שוהם: אני יכולה להגיד שמי שמעוניין בכך - - -
עודד פורר: סליחה, אושרת, את יודעת להגיד לי לגבי הנושא של חוסר ראיות, כמה מזה משהו שניתן לתיקון?
עודד פורר: אם זה בבתי החולים לא אספו את הראיות, אם זה הגשת התלונה הייתה מאוחרת.
עודד פורר: כמה מתוך זה אתם עושים?
עודד פורר: ואילו פעולות אתם עושים מול המשטרה כדי לצמצם את ההיקף הזה?
אושרת שוהם: אז אני אומר ככה.
אושרת שוהם: אנחנו עושים – א', אנחנו שותפים למערכי ההכשרה של המשטרה, ונמצא כאן גל ספן שאחראי על כך מטעם המשטרה.
אושרת שוהם: ואנחנו עושים גם השתלמויות מחוזיות שבהן אנחנו בעצם מבקשים לשפר את החקירות.
אושרת שוהם: אני כן חייבת לומר שהרבה מאוד מהתיקים של עבירות מין מטבע הדברים מתרחשים בין שני אנשים.
אושרת שוהם: אבל זו מגבלה.
אושרת שוהם: אנחנו משתדלים מאוד מאוד לחזק את התיק באמצעות, האם הם יכולים לחזק אותו באמצעות ראיות חיצוניות.
אושרת שוהם: הבעיה היא שזה אינהרנטי.
אושרת שוהם: וזה הקושי הגדול שאנחנו מאוד מאוד משתדלים לעשות הכול כדי להתגבר עליו, זה שהתלונות מגיעות הרבה פעמים שבשלב מאוחר, כעבור זמן.
אושרת שוהם: ואז היכולת שלי היום למצוא ראיות לדבר שקרה לפני עשר שנים, ראיות מחזקות, למצוא אפילו ראיות, כמו שאנחנו קוראים, ראיות דיגיטליות וסרטונים שמראים את המפגש.
אושרת שוהם: או מראים איזשהן התכתבויות וואטסאפ וכו'.
אושרת שוהם: אלה דברים שמאוד מאוד קשה לקשר.
אושרת שוהם: מדובר בעבירות שבאות בתקופה הכי מאוחרת.
אושרת שוהם: זה אינהרנטי.
אושרת שוהם: אבל אנחנו עושים כל מאמץ באמת להכשיר את החוקרים וגם אצלנו נשלחות להשלמות חקירה.
אושרת שוהם: אני חייבת להגיד כראש הפורום לעבירות מין שאנחנו לא שוקטים במובן הזה שהתיק לא עובר ככה ונגנז.
אושרת שוהם: התיקים נשלחים להשלמות.
אושרת שוהם: אנחנו עושים מאמצים מאוד מאוד גדולים.
אושרת שוהם: מראיינים את המתלוננת.
אושרת שוהם: הרבה פעמים אחרי הראיונות עם המתלוננת, אנחנו שולחים עוד פעם להשלמה כי מצאנו בכך עוד איזשהו משהו שיכול לסייע.
אושרת שוהם: אבל עדיין, שוב, אני אומרת שאחוזי הסגירה שלנו, לצערי, בגלל המבחנים המשפטיים, הם גבוהים.
אושרת שוהם: אבל אחוזי הסגירה הם לא שונים מאשר בתיקים אחרים.
אושרת שוהם: והיינו רוצים לשפר את הדבר הזה בעולם המציאות.
אושרת שוהם: תודה.
אושרת שוהם: אבל אנחנו בסופו של דבר מחויבים משפטית ועושים כל שלאל ידינו לשפר את הסיטואציה הזאת.
עודד פורר: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.
עודד פורר: אחרייך – חברת הכנסת אורנה ברביבאי.
קרן ברק: קודם כול, לנו אין הרבה שנים של קופי-פייסט משנה לשנה, תמר, על הוועדות.
קרן ברק: אנחנו רואים את זה בעצם שנה שנייה שאנחנו נמצאים ביום הזה, בשבוע של המלחמה באלימות נגד נשים.
קרן ברק: ואני מודה שאותי זה לא הפתיעו המספרים האלה.
קרן ברק: כי גם הן יודעות, במרכזי הסיוע, שממש ברגע שהתחילה הקורונה, ממש באותו שבוע, פניתי לשר לביטחון הפנים.
קרן ברק: ראיתי את התוצאות, שזה מה שיקרה שנה אחרי.
קרן ברק: ופניתי לשר לביטחון הפנים ואמרתי לו: זה מה שהולך לקרות; נשים יהיו כלואות, נשים וילדים יהיו כלואים בתוך בתיהם; לא יהיה להם לאן לברוח.
קרן ברק: אנחנו כמדינה סגרנו אותם בתוך שבי שיתרחשו בו הזוועות הכי גדולות.
קרן ברק: ולכן אני מבקשת ממך כשר הממונה לשלוח כוחות של שיטור.
קרן ברק: מקום לראות אם אוכפים את המסכות או כל מיני דברים כאלה, פשוט שהכוחות האלה ידפקו בבתים של המשפחות שידוע שיש שם בעיות ויבדקו מה קורה שם.
קרן ברק: פנינו גם לשר החינוך וביקשנו שיעשה אותו דבר ושמערכת החינוך תרים טלפונים לבתים שיודעים שיש שם בעיות וישאלו מה קורה בבתים, וינהלו שיחות ארוכות יותר, לא לימודים בזום, אלא עם הילדים.
קרן ברק: שישאלו מה קורה בתוך המשפחות האלה.
קרן ברק: וצר לי שבאמת כל מה שחשבתי שיקרה לפני שזה קרה באמת ואנחנו רואים את המספרים האלה.
קרן ברק: וצר לי שאחרי שביקשתי מאותו משרד לביטחון הפנים, אחר שהשר, לזכותו ייאמר, הוציא הנחיה בעקבות הפניה שלי, וגם אמר שבעקבות הפניה שלי, הוציא הנחיה למשטרה לעשות את הבדיקות האלה.
עודד פורר: השר הזה או הקודם?
קרן ברק: הקודם, גלעד ארדן.
עודד פורר: אותו שר שהכריז שתקום יחידת פיקוח על עצירת האלימות במשפחה עד הראשון בספטמבר.
קרן ברק: אבל אחרי שפניתי לבקש את הנתונים מה היה באותן בדיקות של המשטרה, אין נתונים ולא הסכים לתת לי נתונים.
קרן ברק: זו הייתה ההוראה שלהם למערכת אכיפת החוק.
קרן ברק: אבל הוא לא הסכים לתת אחרי זה נתונים, מה הממצאים שלהם היום.
עודד פורר: לסיכום.
קרן ברק: אני חייבת להגיד כמה דברים.
קרן ברק: אין ספק שמניעה היא קריטית וצריך להתחיל במניעה כי אנחנו שולחים הרבה מאוד ילדים בגילים צעירים למסלול כזה שכשהם יתבגרו הם יהיו תוקפים ואנחנו לא עוזרים להם בשלבים שהם קטנים.
קרן ברק: ודבר שני, ופה – חכה, אני חייבת להגיד משהו לגבי הפרקליטות ובכלל.
קרן ברק: גם נושא פדופיליה שאני מטפלת בה וגם בנושאים האלה יש משהו בלתי נסבל ביכולת של הפרקליטות כל הזמן לדאוג לזכויות הנאשם, לזכויות הנחקר.
קרן ברק: כל הזמן דואגים להם ולא דואגים בעצם לחברה ולפוגעים ולנפגעי העבירה.
קרן ברק: אנחנו הציבור נפגעי העבירה.
קרן ברק: זה לא נפגע עבירה אחד.
קרן ברק: ברגע שאתה לא עוצר את אותם תוקפים ונחקרים ואתה כל הזמן דואג לזכויות שלהם ולא חושב על החברה מבחוץ כמה היא סובלת, וזה האירוע וככה זה נגמר בסוף.
קרן ברק: מדינת ישראל היא גן עדן לפדופילים.
קרן ברק: ישראל היא גן עדן להרבה מאוד תוקפים כאלה.
קרן ברק: בגלל שאנחנו כל הזמן שומרים עליהם ולא על החברה שאנחנו צריכים לדאוג לחברה, ולא לזכויות הנחקר.
קרן ברק: ופה אני מבקשת שבהקשר הזה, אם אנחנו נעצור אותם נעשה מניעה זה מצד אחד וזה מצד שני, אולי זה לא יהיה ריטואל קבוע כל שנה שאנחנו שנגיע לאותם מספרים.
עודד פורר: הייתה גם הצעת החוק שלי לעניין מאגר הפדופילים.
עודד פורר: פשוט הזכרת את זה.
קרן ברק: גם לי יש חוק כזה.
קרן ברק: לי יש חוק כזה גם, אוקיי?
עודד פורר: תקועה.
עודד פורר: פעם אחר פעם מופלת על ידי משרד המשפטים שוב ושוב.
עודד פורר: בלי שום הסבר מניח את הדעת.
עודד פורר: אין שום סיבה שבמקומות אחרים בעולם אפשר להקים מאגר כזה.
עודד פורר: אנחנו מדברים על אנשים שהורשעו.
עודד פורר: לא מדברים על חשודים, אלא על מורשעים.
עודד פורר: חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה.
אורנה ברביבאי: אני חושבת הדיון הזה הוא דיון קצה שמלמד על המציאות החברתית שאנחנו נמצאים בה.
אורנה ברביבאי: גם עוד לפני הקורונה אנחנו עדים שכל המענה לנפגעות אלימות, להטרדות מיניות בכל היבט שהוא היה תמיד, תמיד, תמיד, בקצה סדרי העדיפויות של החברה בישראל.
אורנה ברביבאי: תוסיפו עכשיו את הקורונה כאירוע קצה של בדידות, של חוסר יכולת לתפקד, של מערכות שקוראות – את דיברת על עובדות סוציאליות, שמישהו ירים אלייך טלפון.
אורנה ברביבאי: בואו נראה מי תומך בעובדות סוציאליות כדי שיתמכו במי שכל כך זקוקה לזה, בעובדה שנדרש ארגון וולונטרי לייצג את נפגעות המין ונפגעות האלימות.
אורנה ברביבאי: והפארסה הזאת שיש תוכניות גדולות שמסבירות למה חשוב וצריך והמימוש שלהן הוא אפס, כלום, שום דבר, ומשנה לשנה אנחנו רואים יותר נפגעות, ומשנה לשנה אנחנו רואים את החומרה ואת ההשפעה ארוכת הטווח שיש לנשים שנפגעות יום-יום ומסתכלות למעלה, למדינה, לריבון, ואף אחד לא סופר אותן.
אורנה ברביבאי: אני מרגישה קצת ציניות בוועדה הזאת לא בגלל אופי הוועדה, חלילה.
אורנה ברביבאי: אני חושבת שעצם זה שהנושא עולה לסדר-היום הוא חשוב ומשמעותי.
אורנה ברביבאי: אני רק חושבת שהחידלון של הבית הזה כמחוקק, במקום שמה עשו ממנו במדינה דמוקרטית, בעובדה שאנחנו לא מצליחים לקדם כלום, אפילו חברת כנסת, חברה מהקואליציה לא מצליחה לקדם חוקים שנועדו למען הכלל.
אורנה ברביבאי: אז אני שואלת: מה אנחנו עושים פה כשאנחנו מסתכלים על הקורבנות והאופן שבו אנחנו מתמודדים איתן?
אורנה ברביבאי: זה מחייב שינוי מיידי.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין ליאנה בלומנפלד-מגד, ייעוץ וחקיקה משרד המשפטים, בבקשה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: כן.
ליאנה בלומנפלד-מגד: שלום.
ליאנה בלומנפלד-מגד: בוקר טוב.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני רציתי להתייחס למספר נושאים.
ליאנה בלומנפלד-מגד: קודם כול, אני מזכירה לוועדה, ומי כמוכן מכירות את הנושא הזה, אני מזכירה לוועדה שבעצם בחודש דצמבר שעבר הוגשו המלצות דוח ועדת ברלינר לנשיאת בית המשפט העליון, לשר המשפטים ולשר לביטחון הפנים.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני מזכירה שעוד לא קיימנו דיון בוועדה לגבי ההמלצות האלה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: ונראה לי שזה זמן חשוב לקיים את הדיון הזה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: כי יש שם לא מעט המלצות שנועדו להיטיב עם נפגעי עבירות מין וגם עם נפגעי עבירות בכלל.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני מציינת את הדבר הזה כי בהמשך השבוע, ואני לא אעשה פה ספוילר, אבל בהמשך השבוע שר המשפטים יודיע על כמה יוזמות חקיקה שבכוונת המשרד שלנו לקדם, שנועדו להיטיב עם נפגעי העבירה בכל מיני מישורים.
ליאנה בלומנפלד-מגד: נפגעי עבירות מין הם לגמרי אוכלוסייה שאנחנו רואים אותה באופן מיוחד כאוכלוסייה פגיעה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: זאת הסיבה שהוועדה הזו הוקמה מלכתחילה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: וזאת הסיבה שיש רפרנטים ייעודיים בפרקליטות ובגופים נוספים.
ליאנה בלומנפלד-מגד: ואנחנו ממש כרגע בעבודה על כמה יוזמות חקיקה מאוד משמעותיות.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני באמת יכולה לומר שאנחנו שמים מאוד מאוד דגש על נפגעי עבירות מין ואלימות.
ליאנה בלומנפלד-מגד: ונפגעי עבירות מין הוכרו גם בפסיקה וגם באמת בדוח ועדת ברלינר שמציינת בצורה מפורשת מה המאפיינים המיוחדים של הנפגעים האלה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אנחנו שמים דגש מיוחד על הנפגעים ועל החוויה שלהם בהליכים המשפטיים.
ליאנה בלומנפלד-מגד: מאוד מאוד חשוב לשים לב שחלק מהקושי המיוחד של נפגעי עבירות מין, מעבר לנזק שנגרם להם כתוצאה מהפגיעה עצמה, הוא הקושי המיוחד לעבור את ההליכים המשפטיים גם בגלל הפגיעה בפרטיות שנלווית לדבר הזה וגם בגלל ההליך המאוד חושפני שהם צריכים לעבור.
ליאנה בלומנפלד-מגד: ולכן, מבחינתנו, יש מאוד מאוד מאוד משמעות להקל במה שניתן מבחינת ההתנהלות של ההליכים הפליליים בהקשרים האלה.
עאידה תומא סלימאן: ליאנה, בינתיים, 92% מהם לא צריכים לעבור את התהליך החושפני הזה.
עאידה תומא סלימאן: אתם לא מאפשרים להם.
עאידה תומא סלימאן: הם לא מגיעים לבתי משפט.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני מסכימה עם הקושי הזה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני כן חייבת לומר שאנחנו היינו שמחים לקבל את דוח האיגוד לא במועד הזה, כדי שנוכל ללמוד את הדברים גם אנחנו, לראות איפה הקשיים והבעיות אצלנו.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני רק אגיד, בטח הפרקליטות לא הספיקה, אבל גם אני לבדוק את הנתונים.
ליאנה בלומנפלד-מגד: גם מבחינת תחושה אנחנו עדיין בעיצומו של האירוע.
ליאנה בלומנפלד-מגד: זאת אומרת, הקורונה לא נגמרה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: גם ההגבלות לא נגמרו.
ליאנה בלומנפלד-מגד: וגם הבחינה של תיקים, אנחנו יודעים שלוקח זמן לבדוק תיקים.
ליאנה בלומנפלד-מגד: גם לוקח זמן להגיש את התלונה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: וגם לוקח זמן לקבל החלטה לגביהן.
ליאנה בלומנפלד-מגד: לכן, רק מתחושת בטן, יש לי תחושה שמדובר בדברים חלקיים.
ליאנה בלומנפלד-מגד: קשה כבר להעריך מה נעשה מבחינת הפרקליטות ומה הם הנתונים האמיתיים כשאנחנו מדברים על דבר שהתרחש או מתרחש רק בשמונה החודשים האחרונים.
עודד פורר: אז כך שהדברים עדיין בעבודה.
עודד פורר: אני מניחה שיש לא מעט תיקים שעדיין נחקרים, עדיין פתוחים.
עודד פורר: ולצערנו, חלק מהתיקים גם בטח עוד לא הגישו תלונה.
עודד פורר: ועל פניו, יש לי שאלה אלייך, עורכת הדין בלומנפלד-מגד.
עודד פורר: אחת מהסיבות שהנפגעות חוששות להתלונן היא גם החשש של חקירות על עברן המיני.
עודד פורר: עכשיו יש הצעת חוק שאומרת שלא יחקרו נפגעת על העברה המיני.
עודד פורר: השאלה היא: אם הצעת החוק תוגש, מה תהיה העמדה המקצועית של מחלקת הייעוץ והחקיקה במשרד המשפטים?
ליאנה בלומנפלד-מגד: תודה על השאלה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: זו באמת שאלה חשובה ואני חושבת שגם בוועדת ברלינר אנחנו הלכנו בין הטיפות בהקשרים האלה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: יש פה איזונים לא פשוטים.
עודד פורר: אגב, בשבוע הבא יתקיים כאן הדיון על הדוח של ברלינר יחד עם השופטת ברלינר.
ליאנה בלומנפלד-מגד: מעולה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני שמחה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני כן יכולה, קודם כול, לומר שיש הוראה בחוק זכויות נפגעי העבירה בהקשר הזה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: ובגדול לא אמורים לשאול על העבר המיני, אלא אם כן זה רלוונטי לחקירה.
עודד פורר: שואלים.
ליאנה בלומנפלד-מגד: ולכן יש כבר הוראה בהקשר הזה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: השאלה היא כמובן שאלת הפרשנות.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני לא יכולה להתחייב פה שתמיד בכל חקירה זה נדרש, ותמיד יכול להיות שצריך לחדד נהלים ולבדוק בדיוק את אופן היישום בכל מקרה ומקרה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אבל אנחנו גם צריכים להיות ערים לזה שכשאנחנו מדברים על עבירה מין, אין לי פה תשובה מספיק טובה.
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני אומרת פשוט את האמת.
ליאנה בלומנפלד-מגד: כשאנחנו מדברים על עבירות מין שמתבצעות באופן פרטי בין שני אנשים וזה חלק לפעמים מרצף של קשר, ויש טענה מצד אחד שזה נעשה בהסכמה, מצד שני שזה נעשה לא בהסכמה, אז מאוד יכול להיות שהרצף של הקשר חשוב וגם לפעמים קשרים קודמים יכולים להיות רלוונטיים.
ליאנה בלומנפלד-מגד: למשטרה יש מדיניות בהקשר הזה.