GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליאנה בלומנפלד-מגד: אני חושבת שזה חשוב לשמוע ואפשר אולי לקיים דיון ייעודי סביב הנושא הזה, כי הקושי המרכזי, אחד הקשיים הברורים שאנחנו ראינו בוועדת ברלינר וגם לזה אנחנו מתכוונים שאני מאוד מקווה שנצליח לתת מענה באחת מהיוזמות של השר – אחד מהדברים הקשים שראינו בשלב החקירה הוא שלמשטרה יש נהלים מאוד מאוד ברורים לגבי עבירות מין ולגבי הרגישות הנדרשת, אבל הקושי המרכזי של הנפגעים הוא חשיפת חומרים אישיים גם סביב החקירות עצמן.
ליאנה בלומנפלד-מגד: בהמשך לשאלתך, כבוד היושב-ראש, גם שאלות בנוגע לעבר המיני, אבל גם חשיפת חומרים אישיים, כמו למשל, טיפולים פסיכולוגיים, יומנים אישיים, ייעוץ אצל פסיכולוגית של בית ספר.
ליאנה בלומנפלד-מגד: פה יש קשיים לא קלים, כי החשיפה הזאת והפגיעה בפרטיות היא משמעותית גם מול הנאשם ולפעמים גם מול המשפחה של הנפגע.
ליאנה בלומנפלד-מגד: וזה אחד מהדברים שצריך לתת לו מענה יותר טוב, ולא נמצא מענה מספיק טוב כרגע.
עודד פורר: אחריה – חברת הכנסת ע'דיר כאמל מריח.
קטי קטרין שטרית: אני חושבת שאת רוב חברותיי וחבריי אמרו לפני.
קטי קטרין שטרית: אני רק אחדד שני דברים.
קטי קטרין שטרית: קודם כול, גם ככה המענים לנפגעות ולנפגעי תקיפות מיניות הם נורא מעטים.
קטי קטרין שטרית: אבל הם עוד יותר הצטמצמו בתקופת הקורונה כמובן בגלל ההנחיות, ולצערנו הרב, הם הותירו את הנפגעים ואת הנפגעות עם אפשרויות דלות מאוד של טיפול.
קטי קטרין שטרית: כל הזמן אני חוזרת לכך שתפיסת הבעיה הזו היא מאוד שולית עבור גורמים במשרדים הממשלתיים.
קטי קטרין שטרית: לדוגמה, אם אנחנו נלך לגבי משרד הבריאות, אז משרד הבריאות הכריז שפגיעה מינית לא עומדת בקריטריונים של מצב חירום רפואי.
קטי קטרין שטרית: אני חושבת שכשאתה שומע את זה, אז כבר אתה מבין ואתה תוהה אם זו הגישה, אז איך אפשר למצוא פתרונות.
קטי קטרין שטרית: אל בכל זאת ניסיתי לחשוב על מספר פתרונות לעת הזאת.
קטי קטרין שטרית: מה גם שהגשתי, ללא קשר לקורונה, הצעת חוק לגבי ערכות האונס שצריך לשמור אותן, כי, אני לא יודעת כמה אתם יודעים, אבל אחרי תקופה מאוד מאוד קצרה, אם הנאנסת לא מגישה תלונה ולא פונה לבית המשפט וכו', פשוט זורקים את זה.
קריאה: שלושה חודשים, נכון?
עודד פורר: כבר לא.
קריאה: זה מה שהיה, כן.
עודד פורר: זה היה בעבר.
עודד פורר: זה כבר לא.
עודד פורר: לפחות מהנתונים שהוצגו בפנינו גם מול החדרים האקוטיים גם מול בתי החולים, זה כבר לא.
קרן ברק: וזה נשאר לנצח?
קטי קטרין שטרית: זה לא נשאר לנצח.
קטי קטרין שטרית: זורקים את זה.
קטי קטרין שטרית: עכשיו, צריך להבין שהפגיעה היא פגיעה שנכון, יכול להיות שאולי בשלב הראשון היא מייד נגשת למשטרה, היא מייד עושה, אבל יש גם כאלה שיש להן טראומה מאוד רצינית והן יושבות, ועד שהן פותחות את הנושא הזה, ועד שהן נפתחות לנושא הזה לוקח זמן.
קטי קטרין שטרית: ולכן אי-אפשר לקחת הערכות האלה ולזרוק אותן, כי זה חבל מאוד.
קטי קטרין שטרית: אחר כך לך תוכיח.
קטי קטרין שטרית: ואז הן ניגשות לבית המשפט, ובבית המשפט הן כבר נזרקות.
קטי קטרין שטרית: וזה חטא על פשע.
קטי קטרין שטרית: לכן אני הגשתי הצעת חוק שלצערי הרב, כמובן, כמו כל הצעות החוק האחרות לא קודמה.
קטי קטרין שטרית: היא קראת: הצעת חוק זכויות החולה, שמירת דגימות שנלקחו מנפגעי עבירות המין.
קטי קטרין שטרית: ואני מאוד מקווה שאני אצליח עוד בכנסת הזו - - -
עודד פורר: קטי, על הצעת החוק הזו חתומים חברי כנסת מהאופוזיציה?
קטי קטרין שטרית: לצערי, זה היה כל כך לפני הרבה הזמן שאני כבר לא זוכרת.
עודד פורר: אני אגיד לך למה, כי בתוך הבלגן שנמצאת הממשלה עם ועדת השרים לענייני חקיקה שלא מאפשרים לכם להעלות הרבה פעמים את הצעות החוק הפרטיות, אם חתום חבר כנסת מהאופוזיציה כיוזם הוא יכול להעלות אותה.
קרן ברק: אבל איך אפשר להעביר את זה?
קרן ברק: מה זה משנה?
עודד פורר: אני באמת חושב שאפשר להעביר אותה.
קטי קטרין שטרית: גם ככה לא - - -
קרן ברק: אצלנו אפשר להעביר?
קרן ברק: ראית אותנו מעבירים משהו?
עודד פורר: אני לא יודע.
קטי קטרין שטרית: הצעת חוק זו דרך אחת.
קטי קטרין שטרית: אבל יש לי עוד שתי הצעות.
קטי קטרין שטרית: אני בעד לפתוח קווי טלפון.
קטי קטרין שטרית: אני מבקשת להציע עוד שתי הצעות, כי הרי - - -
עודד פורר: בקצרה, קטי.
קטי קטרין שטרית: המסר המרכזי ששורר בחודשים האחרונים בעקבות הקורונה הוא שההישארות בבית בעצם אמורה לשמור מבחינה בריאותית מפני הקורונה, אבל היא מתעלמת מנפגעי ונפגעות אלימות המינית שעבורם הבית הוא לא תמיד המקום הבטוח ביותר.
קטי קטרין שטרית: הייתי מוסיפה ומבקשת להרחיב את נושא קווי הטלפונים לנפגעות ולנפגעי תקיפות מיניות וכן פרסום של אותם קווים טלפון במדיה הרחבה לצורך הנגשה לכלל האוכלוסייה, וגם חשיפה רחבה יותר של התופעה ברשת האינטרנט לצורך מתן ביטחון בפניה לעזרה לאותם נפגעים ונפגעות ותשומת לב סביב הנושא.
קטי קטרין שטרית: כי כשאנחנו מקשיבים לבחורה המקסימה הזו שיושבת מולנו, אז עבור הרבה מאיתנו זה מספר.
קטי קטרין שטרית: אבל כשחושפים את זה ומביאים את זה בפני הציבור, אז צריך להבין שיש נשמה מאחורי כל מספר.
קטי קטרין שטרית: ואנחנו פה מזדעזעים מהסיפור, אבל הציבור הרחב לא כל כך מכיר את הסיפור הזה, וצריך לדבר על זה בקול רם וצריך לעשות את הכול כדי שדברים כאלה לא יקרו.
עודד פורר: חברת הכנסת ע'דיר כאמל מריח, בבקשה.
ע'דיר כמאל מריח: טוהר, אני חייבת לציין, אני הקשבתי לך ושמעתי את הקושי שיוצא מבית החזה שלך.
ע'דיר כמאל מריח: ואנחנו כולנו כנשים וכגברים – אני שמחה שגם גברים מצטרפים למאבק שלנו, כי הגיע הזמן שלא נשכנע את המשוכנעות, שנייצא את המאבק הזה גם למין השני כהיבט מגדרי.
ע'דיר כמאל מריח: ואני מבקשת מחברותיי להפסיק להאשים את הפרקליטות.
ע'דיר כמאל מריח: אני לא חושבת שלהפנות אצבע מאשימה לפרקליטות זה הדבר הנכון, כי אני מאמינה שאנחנו נוגעים ונוגעות בקצה הקרחון של התופעה.
ע'דיר כמאל מריח: התופעה היא לא רק נפגעות תקיפה מינית.
ע'דיר כמאל מריח: יש השלכות רוחב הרבה יותר רחבות ומשמעותיות שדנות בנו ושואלות לגבינו, מי אנחנו כחברה.
ע'דיר כמאל מריח: אנחנו מתמודדים בעידן הקורונה, במגפה, בעוני.
ע'דיר כמאל מריח: ואני מבקשת מכל חברותיי וחבריי לשים לב ולדבר לכל הסקטורים.
ע'דיר כמאל מריח: אני יכולה להגיד לכם שבחברה הדרוזית והערבית פחות מדברים על זה, זה כאילו לא קיים.
ע'דיר כמאל מריח: אבל זה קיים.
ע'דיר כמאל מריח: מטאטאים את זה מתחת לשטיח ולא מדברים על זה.
ע'דיר כמאל מריח: בגלל זה גם אני עמלה עת הצעת חוק שאני מגבשת כדי לחייב כל מוקד, כל מענה חירום שייתן מענה בכמה שפות נוספות מלבד העברית.
ע'דיר כמאל מריח: גם כן באמהרית, בערבית, ברוסית, כי גם מצאנו שחלק המחסמים הם שכשאישה מתקשרת - - -
קרן ברק: - - - את יודעת.
ע'דיר כמאל מריח: כן, אבל גם לחייב את זה.
ע'דיר כמאל מריח: ונחשו מה, השפה היא קושי.
ע'דיר כמאל מריח: היא יכולה להוות חסם.
ע'דיר כמאל מריח: אז אני גם מבקשת שנבחן את זה בצורה רוחבית, את כלל ההיבטים גם של פריפריה, עוני, מפרנס יחיד, אלימות, רצח, כל מה שצייתן.
ע'דיר כמאל מריח: אבל גם מבקשת מכולנו כנבחרי ציבור לקחת אחריות ולדבר לכלל הסקטורים.
ע'דיר כמאל מריח: להעלות מודעות לזכויות הבסיסיות.
ע'דיר כמאל מריח: תתפלאו, זה לא קיים ולא מודעים לזה כל כך.
עודד פורר: נמצאת איתנו כאן עובדת סוציאלית, עורכת הדין רוני בלונדהיים, מאחד ממרכזי הסיוע.
עודד פורר: אחריה בזום אני אחזור לבת-עמי ברוט מפרקליטות המדינה.
רוני בלונדהיים ברין: שלום.
רוני בלונדהיים ברין: תודה.
רוני בלונדהיים ברין: אז יש לי כמה דקות להציג עולם שלם.
רוני בלונדהיים ברין: והאתגר שלי הוא לומר מעט שמכיל את המרובה.
רוני בלונדהיים ברין: ולכן בחרתי בשלושה היבטים שאותם אני ארצה להציג על המשמעות של משבר הקורונה ובעיית האלימות המינית ואלימות בכלל בחברה הדתית והחרדית.
רוני בלונדהיים ברין: הנקודה הראשונה שאני אתייחס אליה היא מאפיין הצפיפות והעומס.
רוני בלונדהיים ברין: זה מאפיין של החברה החרדית שמצאנו אותו משמעותי בתקופת הקורונה באופן שבו השפיע על רמת האלימות והפגיעות המיניות בבית, ריבוי נפשות במרחב קטן יחסית, הצפיפות.
רוני בלונדהיים ברין: בתקופת הסגר הראשון פנתה אלינו אישה שבעלה הרים עליה יד בפעם הראשונה.
רוני בלונדהיים ברין: עובר לקורונה, היה מתח בבית והייתה אלימות מילולית, אבל זה לא הסלים לכדי אלימות פיזית.
רוני בלונדהיים ברין: לדבריה, הוא למד במשך השנים לווסת את עצמו על ידי התאווררות כשהרגיש שהוא מוצף.
רוני בלונדהיים ברין: הוא היה יוצא לעבודה ולכולל.
רוני בלונדהיים ברין: הילדים לא היו בבית, וזה אפשר לו מרווח נשימה.
רוני בלונדהיים ברין: בתקופת הסגר זה נלקח ממנו, כולם תקועים בדירה קטנה ואין לו לאן לברוח עם הכעס והתסכול.
רוני בלונדהיים ברין: אז הוא הוציא את זה עליה.
רוני בלונדהיים ברין: זו סיטואציה הגיונית בכל חברה.
רוני בלונדהיים ברין: אבל דמיינו את הסיטואציה הזו עכשיו במשפחה עם 12 ילדים ושלושה חדרים, שני חדרי שינה, בלי טלוויזיה ומחשב שעוזרים להעסיק את הילדים ולתת מנוחה להורים.
רוני בלונדהיים ברין: צריך להבין שהמשפחות האלה מגדלות לפעמים למעלה מעשרה ילדים בדירות קטנות של שניים- שלושה חדרים.
רוני בלונדהיים ברין: הם בונים על היציאה של הילדים הגדולים לישיבות, מה שלא קורה בתקופת הסגר.
רוני בלונדהיים ברין: הצפיפות הזו של מספר ילדים במיטה אחת מייצרת הרבה קשיים.
רוני בלונדהיים ברין: אחד מהם הוא מוגנות נמוכה בהרבה מהרגיל לנפגעים הפוטנציאליים.
רוני בלונדהיים ברין: הגיעו אלינו מקרים של הסלמה של פגיעות מיניות שכבר החלו קודם, כמו גם מקרים בהם הפגיעה החלה בתקופה הזו.
רוני בלונדהיים ברין: גם אם הצפיפות היא לא הסיבה הישירה, היא ודאי תורמת להתרחשות הפגיעה.
רוני בלונדהיים ברין: המאפיין השני הוא חזרתם הביתה של הפוגעים.
רוני בלונדהיים ברין: בעולם החרדי הבנים הולכים ללמוד בישיבות בתנאי פנימייה החל מכיתה ז'.
רוני בלונדהיים ברין: כשהאח הפוגע נמצא במרבית הזמן בישיבה, האחות הנפגעת יכולה להרגיש בטוחה בבית.
רוני בלונדהיים ברין: כשהוא חוזר היא יכולה לנסות לצמצם את השהות שלה בבית.
רוני בלונדהיים ברין: בתקופת הסגר כולם חזרו מהישיבות לבתי הוריהם ולצעירות לא יהיה לאן ללכת.
רוני בלונדהיים ברין: הייתה לנו פונה חרדית בת 21 שנפגעה על ידי אח שלה.
רוני בלונדהיים ברין: הוא אנס אותה והוא איים עליה שלא תספר והיא פחדה ממנו פחד משתק.
רוני בלונדהיים ברין: היא לא סיפרה אפילו להורים.
רוני בלונדהיים ברין: זה היה לפני הקורונה.
רוני בלונדהיים ברין: ואנחנו עזרנו לה למצוא מסגרת פנימייתית בסמינר, כי בסמינרים יש אפשרות לפנימייה עבור בוגרות ותלמידות י"ג-י"ד.
רוני בלונדהיים ברין: בסגר, הפנימייה שלה נסגרה והיא נאלצה לחזור הביתה, ונאנסה שוב ושוב ושוב על ידי אותו אח.
רוני בלונדהיים ברין: אז היא פנתה אלינו שוב ואנחנו נעזרנו ברווחה שהצליחה בסופו של דבר למצוא לה מקלט.
רוני בלונדהיים ברין: אבל לא לכולן יש את האפשרות לפנות לעזרה.
רוני בלונדהיים ברין: העזרה לא תמיד נגישה וזמינה.
רוני בלונדהיים ברין: אני רוצה להתייחס גם לאותן נפגעות שאין להן את האפשרות להושיט את ידן לעזרה.
השלישי והאחרון: עכשיו, תחשבו מה קורה לבחורה כזו שעוברת אונס.
השלישי והאחרון: לא רק שהיא עוברת חוויה מזעזעת כמו כל בחורה, אלא שהחשיפה שלה למיניות עוברת בבת אחת למיניות מאפס למאה אחוז.
השלישי והאחרון: בפעם הראשונה בחייה היא נמצאת עם גבר זר לבד בחדר.
השלישי והאחרון: בפעם הראשונה גבר נוגע בה.
השלישי והאחרון: בפעם הראשונה היא נחשפת לעירום גברי, ובאותה הפעם היא כבר מקיימת יחסים מלאים בכוח.
השלישי והאחרון: והבחורה הזו נשארת לגמרי לבד.
השלישי והאחרון: את כל הסיסמאות החשובות שמחלחלות לתודעה הציבורית מהעיתונות, הרדיו, הרשת: את לא לבד – היא לא מכירה.
השלישי והאחרון: לפעמים היא אפילו לא מבינה שהדבר הנורא שעברה לא אירע באשמתה.
השלישי והאחרון: אבל נתקדם שלב ונניח שאותה בחורה מבינה שהיא נפגעה ושהיא זקוקה לעזרה.
השלישי והאחרון: אם היא מבינה את זה, עומדים בפניה חסמים מפני פניה לעזרה.
השלישי והאחרון: היא תמיד מודעת לקיומם של ארגונים המטפלים באלימות לסוגיה.
השלישי והאחרון: קיים טאבו על פניה לעזרה מחוץ למעגל הקרוב וקיים לחץ חברתי המונע פניה לגורמים מחוץ לקהילה, כי זה לשון הרע, כי זה דין מויסר, כי זה חילול השם.
השלישי והאחרון: נתקדם שלב ונניח שאותה בחורה מבינה שהיא נפגעה ושהיא זקוקה לעזרה ונניח שהיא מעוניינת כן להיעזר בגורמי סיוע או טיפול.
השלישי והאחרון: אבל שירותי הרווחה הצטמצמו, מרכזי הטיפול נסגרו וגם מטפלים פרטיים העדיפו להעביר את פעילותם לרשת.
השלישי והאחרון: הנשים והבנות הללו, שאין להן מחשב ואין להן וואטסאפ, מצאו את עצמן לבד במערכה.
השלישי והאחרון: מבינות או לא מבינות, אבל מאד לבד.
השלישי והאחרון: סגורות בדלת אמותיהן, לפעמים עם הפוגע שלהן לפעמים בלי.
השלישי והאחרון: אבל מאוד מאוד לבד.
השלישי והאחרון: הנשים הללו, ששרויות במצוקה, זקוקות למענה מקצועי שבכל מקרה קשה להן להגיע אליו מתוך עולמן המסוגר.
השלישי והאחרון: אך בתקופת הקורונה כשהמענים, שעוד נותרו פעילים, עברו ברובם למרשתת, על אחת כמה וכמה.
השלישי והאחרון: קראתי אנקדוטה יפה של הרב עילאי עופרן שהיא רלוונטית לענייננו ואיתה אני אסגור.
השלישי והאחרון: במד"א יש כלל בטיפול באירוע רב נפגעים: מי שצועק הכי חזק, צריך אותך הכי פחות.
השלישי והאחרון: כי מי שצועק יש לו הכרה ויש לו דופק ויש לו חמצן מספיק בשביל לצעוק.
השלישי והאחרון: הוא יכול לחכות.
השלישי והאחרון: מי ששוכב לידו בדממה הוא ככל הנראה במצב חמור הרבה יותר.
השלישי והאחרון: כשהדר וישמעאל מגורשים למדבר ולהדר אוזלים המים מן החמת היא משליכה את ישמעאל תחת אחד השיחים "ותשא את קולה ותבך".
השלישי והאחרון: מייד אחר כך כתוב: "וישמע אלוהים את קול הנער".
השלישי והאחרון: זאת למרות שהגר היא זו הבוכה בקול, ואילו ישמעאל כלל לא מסופר שבכה.
השלישי והאחרון: התורה מדגישה, אם כן, שאלוקים שומע דווקא את בכיו של ישמעאל.
השלישי והאחרון: חובה עלינו להיות שם עם לב שומע דווקא בזמן הקורונה.
השלישי והאחרון: חובה עלינו לשמוע את זעקת הכאב, אך להיות קשובים במיוחד לקול הדממה הדקה, The Sound of Silence.
השלישי והאחרון: החמלה והחסד דורשים אוזניים מחודדות הקשובות לזעקת הדל, שהרי לפעמים המצוקה הכי גדולה היא חוסר היכולת להביע מצוקה.
השלישי והאחרון: תודה.
עודד פורר: ד"ר בת-עמי ברוט, פרקליטות המדינה.
עודד פורר: אשמח גם אם תסבירי את השונות בנתונים, כי אומרים לי מרכזי הסיוע שאת הנתונים קיבלו מכם.
בת-עמי ברוט: אז אני אציין שפרקליטות המדינה פרסמה דוח משנת 2019 ממש לאחרונה, ב-8 בנובמבר.
בת-עמי ברוט: והנתונים שמופיעים בו הם נתונים שונים.
בת-עמי ברוט: הם נתונים מדויקים.
בת-עמי ברוט: ומבחינת המדידה של הפרקליטות לשנת 2019, הפרקליטות הגישה כתבי אישום בכ-16% מתיקי עבירות המין שנפתחו בפרקליטות בשנה הזו, ולא יועדו לגניזה על ידי המשטרה.
בת-עמי ברוט: זאת לעומת 14% מכלל העבירות, כפי שעורכת הדין אושרת שוהם אמרה.
בת-עמי ברוט: בנוסף הוגשו על ידי הפרקליטות בשנה זו כתבי אישום ב-240 תיקים נוספים שנפתחו בפרקליטות בשנת 2019.
בת-עמי ברוט: אם אנחנו מסתכלים – אנחנו בודקים את התיקים על רצף השנים – הרי יש הרבה תיקים גם שמתנהלים או תיקים - - -
עודד פורר: הנתונים שהציגו כאן היו על תיקי אונס, לא רק על עבירות אלימות מינית.
עודד פורר: יש אלימות מינית שאינה אונס.
בת-עמי ברוט: קודם כול, אנחנו מתייחסים לכל תיקי עבירות המין כשגם יש לנו פילוח.
בת-עמי ברוט: מאחר שבכל שנה כתבי אישום שמוגשים הן ביחס לתיקים שנפתחו בפרקליטות באותה שנה והן ביחס לתיקים שנפתחו בשנים קודמות – אנחנו עשינו גם ממוצע רב-שנתי.
בת-עמי ברוט: ובממוצע הרב-שנתי מגישה הפרקליטות מדי שנה כתבי אישום בכ-25% מתיקי עבירות המין הנפתחים שלא יועדו לגניזה על ידי המשטרה.
בת-עמי ברוט: זאת לעומת ב-22% מכל העבירות.
בת-עמי ברוט: זאת אומרת, אנחנו דווקא רואים שמנתוני הפרקליטות עולה שמוגשים יותר תיקים בעבירות מין באחוזים גבוהים יותר מאשר בעבירות אחרות.
בת-עמי ברוט: סליחה?
בת-עמי ברוט: אז בעצם אנחנו יכולים לראות שאנחנו עושים מאמץ מאוד גדול.
בת-עמי ברוט: אני חושבת שהשנה גם הוקדם הפורום לעבירות מין, אנחנו גם עושים עבודה מאוד משמעותית ביחידות הסיוע לנפגעי העבירה כדי ללוות את נפגעי העבירה, להנגיש להם את הזכויות שלהם.
בת-עמי ברוט: אנחנו מקווים שאנחנו נוכל לראות גם לאורך השנים את השיפור.
עודד פורר: אני רוצה לסכם את החלק הזה של הדיון, כי אני חייב לומר שהדיון הבא שלנו נוגע בדיוק באותו עניין, מה שנקרא, מעניין לעניין באותו עניין.
עודד פורר: אנחנו נעבור תכף לדיון על הימלטות מדין של חשודים באונס באמצעות סמי אונס.
עודד פורר: זה נושא, בעיניי, דרמטי על תחום שבו פשוט מתחת לרדאר מבוצעים כאן מעשים מחרידים, ומבחינת המערכות, זה פשוט כמעט לא קיים ברמה הזאת.
עודד פורר: אנחנו מדברים על כמעט שאין הרשעות בתחום.
עודד פורר: על זה הדיון הבא.
עודד פורר: לפני כן, אני כן רוצה לסכם את החלק הזה של הדיון.
עודד פורר: אז ראשית, להודות כמובן לאיגוד מרכזי הסיוע על הדוח, כמובן על כל הפעילות שנעשית בשוטף, אבל אני חושב שאיסוף הנתונים והצגתם בצורה מסודרת עם אותו מחקר מלווה שהוצג כאן.
עודד פורר: אז אני רוצה להודות גם על הצגת המחקר.
עודד פורר: אבל כן יש כמה מסקנות מכאן שבהחלט אנחנו לוקחים אותן הלאה.
עודד פורר: ואני חושב שמשרדי הממשלה צריכים להרים את הכפפה.
עודד פורר: הדבר הראשון שבהחלט אני חושב שצריך להיות, והוא, צמוד לפרויקטור הקורונה, חייב להיות פרויקטור – אני הייתי מחבר את שני הנושאים גם יחד – לנושא של טיפול ומענה לצרכים מיוחדים של נפגעי אלימות במשפחה ו/או אלימות מינית.
עודד פורר: אלה שני נושאים שנעלמים מתחת לרדאר בתוך משבר הקורונה, מחייבים התייחסות בכל החלטה של קבינט הקורונה.
עודד פורר: כשהקבינט מקבל החלטה על סגר, כשהקבינט מקבל החלטה על צמצום פעילויות מסוימות במשק או פעולות מסוימות במשק, חייבים לקחת את הנושא הזה כחלק מסדר-היום.
עודד פורר: במקביל, בנושא של טיפולים נפשיים ופסיכולוגיים ובכלל שירותי בריאות הנפש, מצופה מהממשלה בתקופה הזאת – וגם כאן לא צריך להיות, כמו שאמרתי, מדען טילים – שלא צריך לצמצם את שירות בריאות הנפש בתקופה הזאת, אלא להרחיב אותם.
עודד פורר: זאת בדיוק התקופה שהשירותים האלה צריכים להיות מורחבים ומונגשים לאוכלוסייה, כי אין ספק שתהיה עלייה בצריכה שלהם.
עודד פורר: הוועדה קוראת לשר העבודה והרווחה, בשיתוף פעולה עם שר הפנים, למצוא את הדרך למתן סיוע כלכלי לנפגעי ולנפגעות אלימות מינית באמצעות הרשויות המקומיות באיזשהו פורמט שיאפשר מתן סיוע ראשוני וסיוע חירום ברמת הסיוע הכלכלי.
עודד פורר: הוועדה קוראת למשרד האוצר לכשיכין תוכנית תקציב סוף-סוף – אולי זה יהיה לשנת 2025, אני לא יודע לאיזו שנה הם מתכננים תקציב – אבל חייבים להגדיל את התקצוב למרכזי הסיוע.
עודד פורר: הסכומים האלה ברמת תקציב מדינה הם פשוט פעוטים.
עודד פורר: אבל האימפקט שלהם הוא ענק וחשוב.
עודד פורר: לגבי הקמת בתי הדין ייעודיים לעבירות מין ובכלל לגבי המסקנות שעלו מהדוח של השופטת ברלינר, אנחנו מקיים כאן דיון ביום שלישי הבא בשעה 10:30 על הדוח יחד עם השופטת ברלינר ושם גם נעלה את הנושאים הללו.
עודד פורר: אני מודה לכל מי שלקח חלק ולקחה חלק והובילו את הנושא.
עודד פורר: אנחנו ניתן לצוות הטכני פה התארגנות עד 11:10 ונתחיל את הדיון בנושא: הימלטות מדין של חשודים באונס באמצעות סמי אונס.
עודד פורר: בוקר טוב לכולם, אני מתנצל על העיכוב הקל, אני פשוט מגיע מוועדת הכספים ששמה ניהלנו דיון על התקצוב של התכנית.
עודד פורר: הדיון שם עדיין נמשך, אבל בכנסת הדיונים מתקיימים במקביל, מי שמנוסה כבר מכיר.
עודד פורר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום ה- 24.11, ח' בכסלו תשפ"א, הנושא הוא יום המאבק הבינלאומי באלימות נגד נשים בראיית קורונה, משתתף איתנו בדיון מנכ"ל משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, הד"ר אביגדור קפלן, שנמצא כבר בזום, אני מבין.
עודד פורר: אנחנו ברשותך, אדוני המנכ"ל, נפתח במצגת של מרכז המחקר והמידע של הכנסת ואז נמשיך בדיון.
עידו אבגר: תודה, אדוני יושב הראש.
עידו אבגר: עידו אבגר, מרכז המידע והמחקר של הכנסת, אני אציג נתונים מתוך מסמך שהוכן לבקשת יו"ר הוועדה.
עידו אבגר: המסמך הוא עתיר נתונים, אני אעבור רק על הנתונים העיקריים, ככל שיהיה צורך כמובן שאשמח להרחיב.
עידו אבגר: רוח הנתונים שנציג הם נתונים שקיבלנו מהמשטרה, חלק מהנתונים יש גם נתונים ממשרד הרווחה, אנחנו נתמקד בשלושה תחומים עיקריים: רצח נשים, אלימות כלפי נשים מצד בן זוגן ואלימות במשפחה בתקופת משבר הקורונה.
עידו אבגר: נתחיל מרצח נשים בבקשה.
עידו אבגר: בעצם מאז תחילת 2018 נרצחו 69 נשים, למרבה הצער, הנתונים שנמסרו לנו בשבוע שעבר כבר אינם מעודכנים, לאחר רצח נוסף שהתרחש בעארבה.
עידו אבגר: 24 נשים, 35% מכלל המקרים, נרצחו על פי החשד על ידי בן הזוג.
עידו אבגר: ניתן לראות מימין, שרוב הנרצחות, זה החלק האפור בתרשים הימני, רוב הנרצחות אינן יהודיות, 60% מהנרצחות, ואני אבהיר פה שהמשטרה לא אוספת נתונים מובחנים על האוכלוסייה הערבית.
עידו אבגר: הקבוצה הלא יהודים, בנתוני המשטרה בעצם כולל את כל הקבוצות שמרכיבות את האוכלוסייה הערבית לפי הלמ"ס בצירוף קבוצה קטנה של נוצרים שאינם ערבים.
עידו אבגר: גם בקרב הנרצחות על ידי בן זוגן, שזה התרשים השמאלי, יש ייצוג יתר לנשים לא יהודיות, ביחס לשיעורן באוכלוסייה, וגם לעולות, זה החלק הצהוב למטה.
עידו אבגר: המשטרה לא מפלחת על פי ארץ המוצא, עולות, זה נשים שעלו לישראל אחרי 1989, זאת ההגדרה של המשטרה.
עידו אבגר: זה החל הצהוב למטה.
עידו אבגר: בנתוני הרווחה יש לנו טיפה פילוח יותר מדוקדק.
עידו אבגר: מקרב העולות, על פי נתוני הרווחה, יש ייצוג יתר מאוד מאוד בולט ליוצאות אתיופיה.
עידו אבגר: זה אפשר לראות במסמך.
עידו אבגר: נתמקד עתה בהצטלבות בפילוח מקרי הרצח לפי קבוצות אוכלוסייה, כמו שראינו עכשיו ולפי טיב הזיקה בין הנרצחת לבין החשוד ברצח, אם זה בן הזוג, אם זה קרוב משפחה אחר או רצח על ידי זר או מקרה שטרם שפוענח.
עידו אבגר: אני אציין שרצח על ידי קרוב משפחה אחר מבן הזוג.
עידו אבגר: בן הזוג כולל כל סוגי בן הזוג, נשוי או לא נשוי, גרוש וכו'.
עידו אבגר: קרוב משפחה אחר מבן הזוג, המשפחה מקטלגת רצח ככזה רק אחרי שמוגש כתב אישום, בעצם בשלב יחסית מתקדם של ההליך הפלילי, ולכן אנחנו מתמקדים כאן בתיקים מ- 2018 ו- 2019 כי אנחנו מניחים שבשנת 2020 סביר יותר שיש תיקים שטרם הוגש בהם כתב אישום וזה עשוי להשפיע על החלוקה בין הקטגוריות.
עידו אבגר: אז כפי שניתן לראות בשורה העליונה של התרשים, כ- 30% מ- 47 מקרי הרצח שמוצגים פה התבצעו על ידי בן הזוג, על פי החשד.
עידו אבגר: זה החלק הכחול.
עידו אבגר: שיעור דומה מהרציחות התבצעו על ידי בן משפחה אחר, זה החלק האדום באמצע, וכ- 40% מהמקרים בוצעו על ידי זר אן שטרם פוענחו, זה החלק הירוק.
עידו אבגר: עוד אפשר לראות, אם מסתכלים דווקא בשורה התחתונה של האוכלוסייה הלא יהודית, שרוב מקרי הרצח של נשים לא יהודיות, בוצעו על ידי זר או שטרם פוענחו.
עידו אבגר: והיות שכפי שראינו קודם רוב הנרצחות באופן כללי הן מהאוכלוסייה הלא יהודית, אז בעצם זה עובד גם הפוך.
יוראי להב-הרצנו: הנתונים שאמרת עכשיו הם נכונים גם לגבי האוכלוסייה הכללית שרוב הרציחות בוצעו על ידי זר או לא פוענח?
עידו אבגר: חלק הארי של הרציחות, לא הרוב, 40% בוצעו על ידי זר.
עידו אבגר: החלק הגדול ביותר מבין שלושת החלקים בקרב האוכלוסייה הערבית זה ממש הרוב, 60% ממקרי הרצח.
עידו אבגר: בעצם 84% מכלל מקרי הרצח על ידי זר או שלא פוענחו הם של נשים לא יהודיות, יש שם דומיננטיות מאוד בולטת של האוכלוסייה הזאת, ואני אחזור לנתון הזה עוד כמה שקפים כי הוא מאוד רלבנטי.
עידו אבגר: נעבור לשקף הבא,רצח נשים, כפי שוודאי ידוע לוועדה, נמצא פעמים רבות בקצה הרצף של - - -
תהלה פרידמן: רגע, אני עוד מציקה בפילוחים.
תהלה פרידמן: כאתה אומר לא יהודיות, אתה מתכוון ערביות או נגיד עובדים זרים, יש לנו כל מיני אוכלוסיות.
עידו אבגר: הקבוצה לא יהודיות כוללת ערביות מוסלמיות, ערביות נוצריות, דרוזיות, צ'רקסיות ונוצרים שאינם ערבים.
עידו אבגר: הקבוצה יהודים כוללת יהודים ולא ידוע, שזה בעיקר חסרי דת.
עידו אבגר: אז יש את הנוצרים שהם לא ערבים.
עידו אבגר: הלמ"ס שמים את הקבוצה נוצרים שאינם ערבים בקרב היהודים והאחרים ואילו המשטרה שמה בקרב הלא יהודים.
עידו אבגר: זאת ההבחנה, זו קבוצה קטנה.
עידו אבגר: בעצם היות שרצח נשים כאמור נמצא בקצה הרצף של האלימות, אפשר לראות בתרשים ששליש ממקרי הרצח שדיברנו עליהם הוגשה בהם בעבר תלונה בגין אלימות במשפחה.
עידו אבגר: אם כי, התלונה לא הוגשה בהכרח בסמוך לרצח, ואני אציין שהנתון הזה נכון גם לנתוני 2020.
עידו אבגר: ממשרד הרווחה נמסר בהקשר הזה, שמחצית הנשים שנרצחו על ידי בן הזוג או ע"י בן משפחה אחר היו מוכרות לרווחה טרם הרצח.
עידו אבגר: שוב, לא בהכרח בסמוך לרצח, ולא בהכרח על רקע של אלימות במשפחה.
עידו אבגר: נעבור לשקף הבא, ובעצם השקף הזה מציג את אותם נתונים, פילוח של המשטרה על תלונות קודמות, אבל בפילוח לפי קבוצת אוכלוסייה זה מימין, ולפי זיקה בין הנרצחת לחשוד, משמאל.
עידו אבגר: ובעצם אפשר לראות פה שני דברים בולטים, מקרי רצח עם תלונות קודמות בולטים במיוחד, במקרים של רצח של נשים לא יהודיות, זו העמודה שמסומנת מצד ימין, 40% מהמקרים הוגשה בהם תלונה בעבר, וגם ניתן לראות בעמודה שמסומנת משמאל, שיש לא מעט מקרים של תלונות קודמות לפני רצח על ידי זר או מקרים שלא פוענחו, בעצם רבע מהמקרים.
עידו אבגר: המשמעות היא שהם עשויים להיות גם הם קשורים לאלימות במשפחה.
עידו אבגר: שני הנתונים האלה הם קשורים זה לזה כי כאמור מקרי הרצח על ידי זר או מקרים שלא פוענחו הם של נשים לא יהודיות, בעצם בכל חמשת המקרים שאנחנו רואים בצד שמאל, חמשת המקרים של רצח על ידי זר שיש בהן תלונות קודמות, בכולם הקורבן אינה יהודייה.
עידו אבגר: זה מחזיר אותנו בעצם לשקף שכבר ראינו, השקף שמציג פילוח צולב של תיקי הרצח לפי קבוצת אוכלוסייה ולפי הזיקה ואני חוזר אליו כדי לדבר רגע על הוועדה הבין משרדית לבדיקת רצח נשים על ידי בן זוגן, ועדה בהובלת משרד הרווחה, שבעצם בוחנת את תהליכי ההתערבות שננקטו טרם רצח, בניסיון להפיק לקחים ולמנוע הישנות של מקרים כאלה בעתיד.
עידו אבגר: הוועדה מוסמכת לדון כפי שאפשר להבין משמה, רק במקרי רצח על ידי בן זוג.
עידו אבגר: בעצם הקטעים הכחולים בגרף.
עידו אבגר: 30% מכלל מקרי הרצח שהתרחשו, רק 15% ממקרי הרצח באוכלוסייה הלא יהודית.
עידו אבגר: כפי שעלה מנתוני התלונות הקודמות, חלק לא מבוטל ממקרי הרצח האחרים גם הם יש להם רקע שכפי הנראה הוא קשור לאלימות במשפחה.
יוראי להב-הרצנו: רוב מקרי הרצח.
עידו אבגר: אם אנחנו כוללים את האלימות המשפחה אז כן, אני מדבר על המקרים של הזר או המקרים הלא מפוענחים, גם בהם, כפי הנראה, יש רקע של אלימות.
יוראי להב-הרצנו: אז להבנתך, אם אפשר לשאול, יש גורם שלטוני במדינת ישראל שבוחן את הנושא של רצח נשים בגלל שהן נשים, בשל המגדר שלהם.
עידו אבגר: זאת שאלה מצוינת.
עידו אבגר: לא, אין כיום שום גורם שלטוני שבוחן באופן שיטתי את כלל מקרי הרצח שיש חשד שהם בוצעו על רקע מגדרי ואני מזכיר שהמספרים אבסולוטיים.
עידו אבגר: כל מקרה הוא מזעזע.
עידו אבגר: הוועדה בוחנת רק מקרים של רצח על ידי בן זוג.
עודד פורר: אם רוצח הוא האחיין או האח .
עידו אבגר: או סתם זר ששונא נשים, או רוצח שכיר או כל מקרה אחר - - -
עודד פורר: אני בכוונה משתמש.
עודד פורר: הרי יש את הנושא של אלימות במשפחה, זר לא חוסה בתוך הסיפור של אלימות במשפחה, אבל אח או בן משפחה אחר זה בוודאי בתוך האלימות במשפחה.
תהלה פרידמן: בוודאי, המורכבות הגדולה היא בגלל שיש טענות מאירגוני נשים במגזר הערבי שלפעמים כשיש סכסוך בין שתי משפחות, יעדיפו לרצוח אישה מגבר כי אז יניחו במשטרה שבטח על רקע לא יודעת מה, אלימות במשפחה, או מה שנקרא רקע רומנטי.
עודד פורר: אין ספק שמלחמה באלימות המגזר הערבי תוריד גם, ברור שזה ישליך באופן דרמטי גם על הסיפור הזה, אבל זה גם רצח שהוא לא רצח על ידי בן זוג.
תהלה פרידמן: נכון, נכון, נכון, נכון.
תהלה פרידמן: אם יש פה משהו על רקע מגדרי.
עודד פורר: בואו נמשיך.
עידו אבגר: אני כן אציין שמשרד הרווחה פועל כבר כמה שנים להרחיב את המנדט של הוועדה כך שהיא תעסוק במקרי רצח אחרים במשפחה, לא כלל מקרי הרצח של נשים, זה נתקל בקשיים משפטיים ודורש שינויי חקיקה וזה תקוע לפחות שלוש שנים, עד כמה שידוע לי.
עידו אבגר: זהו לגבי רצח.
עידו אבגר: נעבור לנושא אלימות כלפי נשים מצד בני זוגן, הנושא היותר רחב.