GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דבורה באומן: אבל נקודה מאוד מאוד חשובה היא הזמן שהנפגעות מגיעות אלינו.
דבורה באומן: הסיכוי שאנחנו נמצא סם אונס – אני חייבת לציין שעוד לא סיימתי את העבודה שלי על התיקים – התחושה שלי היא שאנחנו מדברים כנראה על פחות מ-10% מהנשים שמגיעות בטווח שאפשר לבדוק את זה בשתן או בדם, אוקיי?
דבורה באומן: זאת אומרת, פחות מ-10% אנחנו בכלל יכולים לבדוק.
דבורה באומן: אז כך שגם אם אנחנו נעשה ונעבוד וכו' וכו', אנחנו כמעט ולא נתקדם.
דבורה באומן: ולכן אני חושבת שחייבת להיות איזושהי הודעה לציבור.
דבורה באומן: ואני יודעת כמה זה קשה.
דבורה באומן: ואני יודעת שלהגיד זה נורא קל: תבואו כמה שיותר מוקדם.
דבורה באומן: אבל זה מאוד קשה לביצוע.
דבורה באומן: אבל זאת נקודה מאוד חשובה להלאה.
דבורה באומן: יש היום את הנושא של דגימת שיער.
דבורה באומן: וד"ר רושקה, שהיא גם המומחית לעניין, יכולה בטח לדבר על זה.
דבורה באומן: בדיקת סם האונס בתוך שורשי השיער שנעשית כמובן כחודש, חודש וחצי אחרי זה.
דבורה באומן: זה נותן לנו הזדמנות.
דבורה באומן: גם לזה אין עדיין יחסי ציבור מספיק טובים.
דבורה באומן: ואני מתוך הניסיון שלנו, שאנחנו מנסים לעודד בנות, צעירות במיוחד, הרבה מהן לא מעוניינות בדבר הזה.
דבורה באומן: אז כל זה בעצם הטיפול הכי חשוב, והנושא שמי שמסוגלת ומי שיכולה, שתגיע כמה שיותר מהר.
דבורה באומן: יש לי רק הערה אחת בנושא שעלה.
דבורה באומן: הנושא של דחיפות רפואית וחירום רפואי.
דבורה באומן: אני חייבת לציין שכל הצוותים שעובדים במרכזים האקוטיים רואים את הנפגעות – אנחנו נקראים מרכזים אקוטיים, מרכזים לטיפול חריף – רואים אותן כמקרים רפואיים חשובים ביותר ואקוטיים ביותר.
דבורה באומן: רק צריך להבין שהאקוטיות הכי גדולה היא דווקא האקוטיות הרגשית והנפשית.
דבורה באומן: ולכן מאוד חשוב שהבן אדם הראשון שהן יפגשו איתו יהיה מומחה לטיפול רגשי.
דבורה באומן: בדרך כלל, תוך כ-20 דקות, חצי שעה, אולי פחות אפילו, נכנס גם הרופא.
דבורה באומן: זה הסדר של הדברים.
דבורה באומן: ואני חושבת שזאת הייתה הכוונה של המענה של משרד הבריאות, שלמעשה הבן אדם בהבדל מבן אדם שמגיע כולו פצוע וזב דם ומאבד דם ולכן אי-אפשר בכלל לטפל בו בצורה אחרת חוץ מאשר טיפול רפואי דחוף, ניתוח דחוף וזה, במקרים האלו, ברוב המקרים האלו אנחנו מדברים על פציעה משמעותית בפחות מ-5%, פציעה שדורשת התערבות מיידית, אוקיי?
דבורה באומן: אז הטיפול הרפואי חייב.
דבורה באומן: אבל קודם כול, הטיפול הרגשי שהוא זה שמונע השלכות למחלות נפשיות קשות ביותר בעתיד.
דבורה באומן: שמעתם את הבחורה.
דבורה באומן: היא לא ישנה בלילות.
דבורה באומן: היא לא מתפקדת.
דבורה באומן: הטיפול הכי חשוב במפגש הראשוני הוא הטיפול הרגשי.
עודד פורר: ד"ר באומן, שאלה קצרה.
עודד פורר: את הדגימות שאתם אוספים, כמה זמן אתם שומרים ומה הנחיות לגבי זה?
דבורה באומן: במעבדה שלנו מאז ההוראה של משרד הבריאות – לדעתי, 2018 או לפני כן, אני לא זוכרת את התאריך – בדיקות הדם מוקפאות ונשמרות בהקפאה עד אין-סוף בינתיים.
דבורה באומן: זאת אומרת, אני לא יודעת כמה הבלאי שלהן מבחינה ביולוגית - -
דבורה באומן: - - אבל, אם אפשר לחשוב מבדיקות אחרות, דווקא הבלאי הוא עשרות שנים שאתה יכול עדיין למצוא את החומר.
עודד פורר: איילת, בבקשה.
בית אור: דיברתי קודם על הפרט ואני רוצה לדבר על הכלל.
בית אור: אז למדינה יש נתון של כתב אישום אחד שהם מאוד מאוד התגאו בו.
בית אור: אני רוצה לשתף אתכם בנתונים של מרכזי הסיוע.
בית אור: מ-2012 עד 2019 – 1,536 פניות על פגיעה מינית שנעשתה על רקע שימוש בסם אונס, סמים או אלכוהול.
בית אור: אלה הנתונים של מרכזי הסיוע.
בית אור: והפער בין היקף התופעה – וזה רק למרכזי הסיוע, יש כמובן מי שלא פונות בכלל - - -
עודד פורר: 1,500 פניות?
בית אור: בשבע שנים.
בית אור: והפער הזה, הפער הכל כך משמעותי בין היקף התופעה לבין העובדה שרק אדם אחד בלבד הורשע בשימוש בסם אונס לביצוע עבירת מין, הוא פשוט בלתי נסבל.
בית אור: וזה בדיוק מעיד על - - -
עודד פורר: 1,500 הפניות הן על שימוש בסמי אונס?
בית אור: סם אונס, סם אחר או אלכוהול.
בית אור: לא שנמצא בדמן, שהן סיפרו, שחוויית הפגיעה שלהן הייתה שהן כמו שטוהר סיפרה בצורה הכי ברורה.
בית אור: גם טוהר לא מצויה בסטטיסטיקות של הפרקליטות.
בית אור: אבל היא כמובן בסטטיסטיקה של מרכזי הסיוע.
בית אור: רק חשוב לי כן להכניס את טוהר, לתת פנים לסטטיסטיקה.
בית אור: ובאמת, כמו שנאמר גם על ידי היושב-ראש, אי-אפשר שלא לקבל את הרושם שההסבר הזה הוא האשמת הקורבן שהיא מובלעת: יצאת, שתית, תישאי בתוצאות.
בית אור: וזו באמת בעיה גדולה מאוד.
בית אור: חוסר הטיפול הוא גם בעיה גדולה מאוד של יחסי ציבור, כמו שדבורה באומן אמרה.
בית אור: ואני אבקש להתייחס לכמה פתרונות, פתרונות מאוד מאוד פרקטיים שאפשר לבצע אותם מחר.
בית אור: דבר ראשון, מאור התייחס לנושא של סמים שקונים אותם בבתי מרקחת.
בית אור: אפשר לצבוע אותם.
בית אור: עושים את זה במקומות בעולם.
בית אור: צובעים אותם בצבע כחול, סמים ששגורים בשימוש כדי לבצע עבירות.
בית אור: ותוך זמן קצר הם יוצאים בשתן בצבע כחול.
בית אור: וזו יכולה להיות גם ראיה וגם אינדיקציה לנפגעת עצמה שנעשה כלפי השימוש הזה.
בית אור: הדבר, שאולי אותו הייתי צריכה לציין ראשון, הוא הנושא של הכשרות והתמקצעות והסדרה של נוהל בכל הרמות.
בית אור: אני לא מדברת רק על החדרים האקוטיים.
בית אור: הלוואי וכולם היו דבורה באומן.
בית אור: אני מדברת על שוטרי סיור ובילוש ויס"מ, כל אותם אלה שימצאו את הנפגעת מבולבלת והפוכה באיזו סמטה אחרי הבילוי, שידעו לא להגיד לה: לכי הביתה להתרחץ ואל תבואי להגיש תלונה, אלא לכי עכשיו לבית חולים, לרופאים, לאחיות, לרופאות ואחים במרפאות, בבתי החולים.
בית אור: כמובן במשטרה ובפרקליטות כשהם עוברים היומן, את המשל"ט, שיאמרו לה: קודם כול, תלכי לבית חולים כדי לדגום.
בית אור: זה לא מספיק שיגור.
בית אור: זה כאילו אנחנו דנים בזה פה.
בית אור: לא מספיק שיגור בנוהל העבודה והעשייה.
בית אור: דבר נוסף, להסדיר את הנושא.
בית אור: יש את הצעת חוק חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן בנושא.
בית אור: להסדיר את הנושא דרך חוק רישוי עסקים, שבכל מקום בילוי שמגיש גם אלכוהול, אבל אפשר לחשוב גם על להרחיב את זה הלאה, שיהיה מקום כמו דברים אחרים שאפשר לסרוק בחמישה שקלים, ואת אותם kits של בדיקה כמו שהמשטרה, לצערי, רק פעם אחת – חבל שגל לא התייחס לזה – עשו מבצע והסתובבו - - -
עודד פורר: אבל ה-kit הזה בודק רק סם אחד ספציפי ולא בהכרח את מה שהיום מאוד מאוד רווח בשימוש.
בית אור: זה נכון.
בית אור: אבל גם זו התחלה של זה.
בית אור: אני יכולה לומר שממה שנמסר לי מהמשטרה, זה שבאותה תקופה שחילקו את ה-kits באמת היו פחות תלונות על שימוש, גם מבתי החולים, על שימוש - - -
עודד פורר: אני מניח שזה מרתיע גם.
בית אור: בדיוק.
בית אור: בדיוק, זה מרתיע.
בית אור: מרכזי הסיוע ואני האחרונה שאגיד שצריך להעביר את האחריות לנפגעת, אבל אם המדינה מפקירה את הנשים, ואגב, זה לא רק נשים - -
בית אור: - - אז הדבר הזה צריך להיות לפתחם.
בית אור: אגב, ציינתי את זה גם בוועדה הקודמת, לקראת כל מיני אירועים של פורים וסילבסטר ודברים כאלה, המשטרה מכנסת בעלי מועדונים כדי לתת להם כל מיני הנחיות על תפוסה, על כבאות.
בית אור: גם על סם אונס, תעבירו את זה לפתחם של בעלי מועדונים גם אם צריך לשים על זה חמישה שקלים.
בית אור: והדבר האפקטיבי ביותר שלא דובר עליו בכלל זה הנושא של חינוך.
בית אור: אנחנו פנינו מספר פעמים לייחד לנושא הזה דיון בוועדת החינוך.
בית אור: אני מקווה שם זה יתקיים.
עודד פורר: טוהר, בקשת להוסיף משהו?
טוהר שני זייתון: כן.
טוהר שני זייתון: אני רוצה רק להוסיף.
טוהר שני זייתון: הפרקליטה, אחת המייצגות שם דיברה לגבי הקטע הזה של סגירת הראיות, שהיא לא הייתה רק מכיוון שתרבית השתן נעלמה.
טוהר שני זייתון: אני יכולה להגיד לך שיש לי עדה אחת, שזאת טלי ממכרז הסיוע שליוותה אותי, שאחד מהסימפטומים של פוסט טראומה הוא האשמה וההלקאה העצמית.
טוהר שני זייתון: בגלל שהיה שם הרבה הרבה סימני שאלה והרבה הרבה דברים פסיכודליים, אני האשמתי את עצמי במשך תקופה מאוד מאוד ארוכה וכל הזמן חייתי על התסביכים שלא מאמינים לי.
טוהר שני זייתון: וכשאותי זימנו אחרי ארבע חודשים, אני חושבת, לפרקליטות, אמרה לי הפרקליטה שבצער רב וביגון קודר הם נאלצים לסגור את התיק מכיוון שבית החולים זרק את תרבית השתן ואף מומחה לא רוצה לתת חוות דעת, על סמך ממצא נייר ולא בעצם תרבית עצמה שיכולה להוכיח, בנוסחה כלשהי, את כמות הסם וההשפעות שלו.
טוהר שני זייתון: ואני שואלת כזאת שאלה: אוקיי, אני מבינה חוסר ראיות, אבל למה הפרקליטות בסגירת התיק לא יכולה לכתוב את הסיבה, שתהיה שקיפות?
טוהר שני זייתון: עכשיו, כשאני רוצה, למשל, לתבוע משהו מסוים, לתבוע מישהו מסוים על הנזק שנגרם לי, אומרים לי עורכי דין: את צריכה קודם כול ללכת לפרקליטות, להוציא מהם הודעה שככה וככה.
טוהר שני זייתון: זו ביורוקרטיה על ביורוקרטיה על ביורוקרטיה, והם מגינים על בית החולים.
טוהר שני זייתון: בית החולים מגן עליהם והמשטרה מגינה.
טוהר שני זייתון: אי-אפשר לצאת מזה.
טוהר שני זייתון: זה פשוט לא פייר.
טוהר שני זייתון: כי אני יודעת בוודאות ששמעתי באוזניים שלי כשנתנו לי את הסיבה היחידה, אמרתי להם: אתם מאמינים לי?
טוהר שני זייתון: אומרים לי: כן, אבל בית החולים זרק את תרבית השתן ואף מומחה לא רוצה לתת חוות דעת.
טוהר שני זייתון: אז למה גם בזה אין שקיפות?
טוהר שני זייתון: למה סוגרים את התיק מחמת חוסר ראיות ולא מסבירים ונותנים לנפגעת גם כחלק מהחלמה וגם כחלק מדין וחשבון?
טוהר שני זייתון: תנו לי את האפשרות לראות אם באמת עשיתם את העבודה וסגתם תיק מסיבה מוצדקת או שבאמת אין סיבה מוצדקת ואני אוכל להגיש ערער עם משהו שבאמת מוצק.
טוהר שני זייתון: תודה.
עודד פורר: ראשית, ככותרת, מה שקרה כאן והאירוע הזה הוא פשוט לא סביר.
עודד פורר: לא סביר שבמשך שנים האיש הזה מסתובב חופשי עם דפוס פעולה זהה, עם תלונות חוזרות ונשנות, עם הבנה שיש פה איזשהם אירועים שהם אירועים עם דפוס חזרתי, והעולם כמנהגו נוהג.
עודד פורר: ולא מנסים לייצר כל דרך חקירתית, משפטית, כדי לתפוס ולשים את היד על החשוד הזה, שהסכנה בו היא פשוט סכנה לציבור, לא פחות ולא יותר.
עודד פורר: אני כן תולה אולי תקווה במה שאמרו פה גם נציג המשטרה וגם נציגת הפרקליטות.
עודד פורר: הסיפור עוד לא סגור.
עודד פורר: ואני מצפה גם ממשטרת ישראל וגם מהפרקליטות לעשות כל שלאל ידם, ויש להם את הכלים ואת האמצעים, כדי לשים את היד עליו ועל אחרים, אגב, שנוקטים באותה גישה.
עודד פורר: ובהקשר הזה, הגיע הזמן שבשנת 2020 שלפרקליטות המדינה תהיה תוכנית למלחמה בסמי אונס.
עודד פורר: תוכנית ברורה, סדורה, שמורידה הנחיות גם כלפי מטה, אם זה למשטרה, אם זה לרשויות המקומיות בנושא של רישוי העסקים, אם זה למקומות אחרים.
עודד פורר: וגם דרך לטיפול בכל תיק, כולל איך מייצרים את הראייה הזאת שדפוס פעולה חוזר, ולא תיק פה ותיק שם, שאף אחד לא מחבר ביניהם.
עודד פורר: אותו חיבור בין התיקים בתחום שאנחנו יודעים שהוא דפוס פעולה חוזר, אנחנו יודעים שהאנסים באמצעות סמי אונס חוזרים בדרך כלל לאותה מסעדה או לאותו בית קפה.
עודד פורר: אנחנו יודעים שאנסים באמצעות סמי אונס עושים את זה שוב ושוב, לא כאירוע חד-פעמי.
עודד פורר: אז בוודאי שפה חייבים למצוא את הדרך לחבר בין הנקודות.
עודד פורר: בהקשר הזה, המשרד לביטחון הפנים, משרד הבריאות ומשרד המשפטים יחד צריכים לקדם קמפיין מודעות, קמפיין מודעות שיורד למטה, יורד למטה גם לציבור הרחב, שיכול לגלות את סימני האזהרה, וגם לבעלי המועדונים או המקומות.
עודד פורר: רק שאני חוזר ואומר: אנחנו נמצאים היום בתקופה שחלק נכבד מהתקיפות, לצערי, לדעתי מבוצע בתוך הבית, ולא בהכרח במקומות עם רישוי עסקים.
עודד פורר: אבל עדיין, גם בשאיפה שנחזור לשגרה כמה שיותר מהר, גם כאן המודעות חייבת להיות.
עודד פורר: אני מקבל את ההמלצה שנאמרה כאן לגבי צביעת סמים מסוימים כדי שכשזה יצא בשתן יש את היכולת לראות את זה.
עודד פורר: אני מבקש התייחסות של משרד הבריאות לנושא הזה של צביעת הסמים ותרופות מסוימות כדי שנוכל לזהות אותם אחר כך:
עודד פורר: האם בכוונתם להוביל לאיזשהו שינוי כדי למנוע את האפשרות של שימוש באותם סמים?
עודד פורר: אני מבקש מפרקליטות המדינה לקבל נתונים – בעשור האחרון, כמה פעמים הפעילו את סעיף 327 לחוק העונשין וכמה פעמים הפעילו גם את הסעיף שנוגע לעבירת האינוס.
ענת מימון: סעיף 345(א)(4).
עודד פורר: כמה פעמים הופעלו שני הסעיפים האלה.
עודד פורר: ככל שלא נעשה בהם שימוש בעשור האחרון, מצופה מפרקליטות המדינה וממשרד המשפטים להניף דגל בפני המחוקקים ולהגיד: חברים, צריך פה שינוי חקיקה, תיקון חקיקה, הרחבה, העמקה, כדי שאפשר יהיה להשתמש בו בנושא הזה.
עודד פורר: הרי לא סתם הסעיף הזה נכתב.
עודד פורר: הוא נכתב במטרה מסוימת.
עודד פורר: לא סביר, בעיניי, שבמדינת ישראל מערכת אכיפת החוק יכולה להיות עם נתון שבו יש 1,500 פניות על שימוש בסמי אונס כאלה ואחרים לארגוני הסיוע, ורק הרשעה אחת בדין.
עודד פורר: יש פה איזושהי לקונה שחייבים למלא אותה ולסגור את הפרצה הזאת.
עודד פורר: בהקשר הזה, אני דורש מהשר לביטחון הפנים להנחות ולהוציא תוכנית הכשרות מקצועיות לשוטרי הסיור, הבילוש והיס"מ בנושא הזה של מה הפעולות שצריך לבצע כשפוגשים נפגעת שיש חשש שהיא נפגעה באמצעות סמי האונס – כנ"ל משרד הבריאות לרופאים, לאחיות ולאחים.
עודד פורר: ההפניה של אותה נפגעת או נפגע לבית חולים רלוונטי, שיש בו חדר אקוטי שיכול לאסוף ראיות פורנזיות, היא דרמטית וחשובה.
עודד פורר: ובהקשר הזה, מצופה ממשרד הבריאות להנחות גם כן בחדרים אקוטיים לאסוף את אותן דגימות שיער שיוכלו לתת לנו ולשמש אותנו בשנים הבאות.
עודד פורר: חברים, מדובר פה בתופעה שמוכרת אבל משתנה.
עודד פורר: אופי הפעולה, אופן השימוש, והסמים עצמם הם סמים משתנים, אבל התופעה היא תופעה מוכרת.
עודד פורר: יש צורך בשילוב ידיים בין כל הגורמים יחד.
עודד פורר: זו לא איזושהי תופעה ספורדית, זה לא איזשהו מקרה אחד עלום שאנחנו שומעים עליו פעם בזמן מה.
עודד פורר: זו פשוט תופעה רחבה שלצערי, דרך המקרה של טוהר, אנחנו לומדים על אותו חשוד עם אותו דפוס פעולה על הרבה מאוד נשים.
עודד פורר: יש פה אירוע שמחייב התייחסות אחרת של מערכת אכיפת החוק.
עודד פורר: לשיטתי, ואני אומר את זה בזהירות, בתחושה שלי אני לא חושב שמוצו כל פעולות החקירה שאפשר היה למצות אותן כדי לשים את היד על החשוד הזה ודי לחכימא ברמיזא.
עודד פורר: אחר הצהריים טובים, אני מתכבד לפתוח מחדש את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי.
עודד פורר: נושא הישיבה, תכנית להגברת הביטחון האישי ומניעת אלימות מינית בבתי מלון והכשרת עובדי המלונות.
עודד פורר: טרם כניסה לדיון עצמו, אני כן רוצה לומר משהו על חלק מהדברים שקרו היום.
עודד פורר: נחשף היום בתקשורת שבעלה של שירה איסקוב, אותו אחד שניסה לרצוח אותה רק לפני חודש וחצי-חודשיים, בערב ראש השנה, הודיע לה, שהוא מסרב לאפשר לה לחסן את בנם הפעוט.
עודד פורר: זה אותו ילד שאביעד משה, בעלה, נתן לו לצפות בכל ניסיון הרצח של האם.
עודד פורר: אני לא יודע עוד איזה השלכות וצלקות הוא הותיר בילד הזה, ואותו מי שניסה לרצוח, שהיינו כפסע מזה ששירה תהיה עוד מספר בסטטיסטיקה, אותו אחד, היום, גם פוגע בה באמצעות הילד, תוך כדי פגיעה גם בילד.
עודד פורר: אני חושב שזה שיא השיאים של הציניות, אבל זה גם שיא השיאים של הטמטום בחוק הישראלי.
עודד פורר: האפוטרופסות מאותו אחד צריכה להישלל באופן מיידי ונטל ההוכחה צריך להיות הפוך.
עודד פורר: הוא צריך לפנות לבית המשפט ולהוכיח שהוא בכלל ראוי לשמש אפוטרופוס של הילד.
עודד פורר: במקרה הזה, אני, יחד עם חברי וחברות הוועדה, הגשנו הצעת חוק, חוק כשרות משפטית ואפוטרופסות, לשלול את האפוטרופסות של מי שניסה לרצוח או רצח, בכל המקרים האלה של עבירות אלימות במשפחה.
עודד פורר: לשנות את המשוואה, הוא זה שיצטרך להוכיח ולא הפוך.
עודד פורר: צריך להבין, היום אותם מכים, אותם אלה שנהגו באלימות, מחזיקים את המשפחות, את הנשים ואת הילדים, תלויים על בלימה בחיסונים, בטיפולים רפואיים, בטיפולים פסיכולוגיים, ואפילו אם האם תרצה באיזה שהוא שלב, לצאת עם הילד לטיול לחוץ לארץ, גם אז, היא צריכה את החתימה של אותו אחד שניסה לרצוח אותה זה מכבר.
עודד פורר: חלם.
עודד פורר: זאת ההגדרה של האירוע הזה.
עודד פורר: ואני קורא מכאן לשר המשפטים.
עודד פורר: אני חיפשתי אותו היום, אני גם אדבר איתו היום טלפונית, קח את הצעת החוק הזאת, דבר עם יושב ראש ועדת הכנסת מטעמכם, איתן גינזבורג, תנו לה פטור מחובת הנחה, אפשר להעביר אותה טרומית כבר מחר.
עודד פורר: אני חושב שזה יהיה מסר חשוב מאוד לגבי ההמשך.
עודד פורר: ונחזור לענייננו.
עודד פורר: שוב בעניין המלחמה באלימות נגד נשים, בין היתר גם האלימות המינית.
עודד פורר: נחשפנו לתופעות קשות מאוד בבתי המלון ובאירועים שקורים בחופשות וכשאנשים מרשים לעצמם להתפרק.
עודד פורר: האונס המפורסם באילת שהגיע היום לבית המשפט, הוא רק, אולי, דוגמא אחת שהעירה את החברה הישראלית, אבל, לצערי, זו לא הדוגמא היחידה.
עודד פורר: ולכן אני חושב שיש כאן יוזמה מבורכת של משרד התיירות, של שרת התיירות, ואני אתן לך את הכבוד להציג את היוזמה.
אורית פרקש הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת פורר, יו"ר הוועדה.
אורית פרקש הכהן: צהריים טובים.
אורית פרקש הכהן: קודם כל אני מצטרפת לדברים המאוד חשובים שאתה אמרת, ומההיכרות שלי איתך אני בטוחה שאתה עושה כאן עבודה יסודית וחשובה ומקצועית, ששמה את הציבור ואת הקהלים שאתה דואג להם, במרכז.
אורית פרקש הכהן: קודם כל גם תודה על ההיענות המהירה לקיום הדיון החשוב הזה.
אורית פרקש הכהן: דיברנו השבוע, ואני רוצה באמת כאן היום, לקראת יום המאבק הבינלאומי למניעת אלימות נגד נשים, להציג תכנית להגברת הביטחון האישי ומניעת אלימות מינית בבתי המלון שיציג ושמשיק משרד התיירות.
אורית פרקש הכהן: אני רוצה בפתח הדברים להודות לשר התיירות הקודם, אסף זמיר, שהוא בעצם הגה את המהלך.
אורית פרקש הכהן: אני, יש לי את הזכות להוציא אותו אל הפועל ובעצם לגרום לו לקרות.
אורית פרקש הכהן: יום המאבק הבינלאומי למניעת אלימות נגד נשים, שקורה מחר, בעיתוי לא מתוכנן אבל סימבולי, הוא מתרחש עם פתיחתו של המשפט על פרשת האונס המזעזע שהתרחשה לפני כשלושה חודשים באילת, ואני חושבת שאין עיתוי מתאים מזה לדבר על תכנית להגברת הביטחון האישי ולמניעת אלימות מינית בבתי המלון שאנחנו במשרד התיירות משיקים.
אורית פרקש הכהן: לצערי הרב, גם היום, בשנת 2020, יש צורך לפעול ולהגביר את הביטחון האישי של נשים ונערות במרחב הציבורי, וגם בבתי המלון ובאתרי הנופש, דווקא במקומות שבהם באים אנשים להשתחרר, ולהיות עצמם, ולהיות חופשיים ממגבלות.
אורית פרקש הכהן: על רקע מקרה האונס הנוראי של הנערה בת ה- 16 בסוף אוגוסט ביקש באמת השר לשעבר, זמיר, לגבש תכנית אופרטיבית להגברת הביטחון האישי של האורחים בבתי מלון, במקומות נופש, במטרה להיאבק בתופעות של אלימות ופגיעות מיניות באתרי תיירות.
אורית פרקש הכהן: המשרד קיים מספר שולחנות עגולים בנושא, עשה עבודה מקדימה מקצועית בנושא, שתוצג פה בפירוט, והיום אני יכולה להכריז כי סוכמו הממצאים ואנחנו מוכנים לצאת לפעולה.
אורית פרקש הכהן: האגף להכשרה מקצועית במשרד יקים ויקיים הכשרות לעובדי בתי מלון על בסיס תכנית ממוקדת ומתאימה לעולם התיירות ולמתקני האירוח.
אורית פרקש הכהן: לצורך כך, המשרד מתקשר עם ספק ידע מומחה, לדוגמא איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי תקיפה מינית, שהוא יכין את התוכניות המותאמות למשרדים הממשלתיים השונים, והוא עשה את זה גם עם משרדים קודמים בעבר, לכן מדובר לדוגמה עם גוף שהוא יהיה מקצועי והוא יהיה המנחה המקצועי שינחה את אנשי משרד התיירות.
אורית פרקש הכהן: חשוב לי מאוד להדגיש בנקודה הזאת, ההכשרות האלה יהיו וולונטריות.
אורית פרקש הכהן: כלומר, בתי המלון שירצו בכך, אותם מוסדות שירצו בכך ואתרי הנופש מוזמנים להשתתף בהכשרות האלה מבחירתם.
אורית פרקש הכהן: לטעמי, זה רק משפר את השירות ואת התחושה של האורחים במקומות הללו ואין פה שום דבר שבא לכפות על אף אחד כלום.
אורית פרקש הכהן: אבל, למרות כל זאת, אני שמחה כבר להגיד שיש היענות גדולה.
אורית פרקש הכהן: התאחדות בתי המלון כבר הודיעה לאנשי המשרד שהיא תומכת ומעודדת את ההכשרות האלה שיתנו כלים לעובדים במלונות לסייע לנופשים להרגיש בחופשה בטוחה יותר ומחוויה רגועה יותר.
אורית פרקש הכהן: אני חושבת שזה צעד נחמד שמצטרף לפתיחה, שרק עכשיו עשינו, באיים הירוקים באזור אילת וים המלח, ואני כן, אני יודעת ומכירה ומשתתפת בדאגה שלך לערים אחרות, כמו טבריה ואחרות, ואני עובדת על העניין הזה.
אורית פרקש הכהן: אני יכולה להגיד לך שבמשרד אנחנו כבר עכשיו ממפים את הנתונים ואת המנגנונים שעובדים מאוד יפה בים המלח ובאילת.
אורית פרקש הכהן: בעיניי צריך להעתיק את זה למקומות אחרים שגם הם ירוקים.
אורית פרקש הכהן: אין שום סיבה שגם במקומות ירוקים אחרים אנחנו לא ניתן, עם בדיקות קורונה, לאנשים להיכנס ולנפוש בבתי המלון.
אורית פרקש הכהן: אז באמת לסיום, כמו שכולנו יודעים, לצערנו, תופעת האלימות המינית רווחת יותר בקרב בני נוער וצעירים, האתגר יהיה ברתימת בתי המלון, ברתימת האכסניות, ששם למשל יש אוכלוסייה יותר צעירה, לתמרץ אותם לשלוח את העובדים שלהם להשתתף בהכשרות, לעזור לצוותים להתמודד וגם למנוע בעיקר מצבים שעלולים להידרדר לכיוון בעייתי, ואני מקווה שנוכל להפעיל גם את הפיילוט הזה בהקדם.
אורית פרקש הכהן: אני קוראת מכאן לכל בתי המלון ומתקני האירוח ליצור קשר עם משרד התיירות ולהתחיל בהכשרה הזו.
אורית פרקש הכהן: אני בכלל חושבת שזה משהו שעוד משרדי ממשלה יכולים לאמץ, לחשוב איך להדהד אותם בתחומי הפעילות שלהם.
עודד פורר: תודה גברתי השרה, אני חייב לומר שזאת יוזמה מבורכת, יותר ממבורכת, ואנחנו הובלנו כאן את התיקון של התקנות למניעת הטרדה מינית בנושא הספורט כדי להחיל חובת הדרכות בגופים שלא היתה בהם חובה.
עודד פורר: הנושא הזה של הדרכות הוא דרמטי, הוא חשוב, והרבה יותר חשוב בעיניי שנצליח למנוע מלכתחילה את המקרים האלה מאשר לטפל באפקטים שלהם אחר כך.
עודד פורר: לכן בעניין הזה תבוא עליך הברכה.
עודד פורר: רק בהקשר של ערים אחרות אני חייב לומר, לפחות מהפרסומים בנושא אחר, נחזור קצת לנושא של האיים הירוקים, שרשת ישרוטל פרסמה והודיעה שכל בתי המלון שלה בכל רחבי הארץ ייפתחו במתכונת של בסיס לינה בלבד, ללא חדר אוכל וללא בריכות שחייה.
עודד פורר: לא יודע איפה זה בתוך התקנות, אני חושב שזאת אולי אחת הדרכים, לפחות, להתחיל ולפתוח מקומות אירוח בכל מקום בארץ, לאפשר, וזה האתגר הגדול של הממשלה, בעיניי, לאפשר חיים לצד הקורונה.
עודד פורר: צריך להבין, חשבנו בהתחלה שזה יהיה אירוע קצר, זה לא אירוע קצר, צריך לחיות ליד הקורונה ולאפשר לאנשים לפתוח עם זה את בתי המלון, בוודאי בתי המלון הקטנים, שאני אשמח לראות גם אותם מצטרפים גם ליוזמה הזאת.
עודד פורר: יש לנו כאן כמה דוברים שביקשו רשות דיבור.
עודד פורר: ראשונת הדוברות גב' אורית סוליציאנו, ולא בפעם הראשונה היום בוועדה, מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.
אורית סוליציאנו: שלום לכולן וכולם, אני מאוד התרגשתי לברך אותך, כבוד השרה, על האימוץ המהיר של התכנית הזו, וגם צריך לתת קרדיט לאסף זמיר שהתחיל את המהלך, זה באמת, ואני חושבת שהדברים שאמרת בסוף, הם מאוד מאוד משמעותיים ומאוד מדויקים, שבעצם ראוי שכל שר, כל שרה, בתחומי פעילותו, גם יסתכל על הסוגיה הזאת של המוגנות.
אורית סוליציאנו: אנחנו, באיגוד מרכזי הסיוע, שזו העבודה שלנו 24/7, יודעות היטב, שבעצם סוגיה של מוגנות הילדים, הנשים, גם על גברים, היא חלק מהחיים.
אורית סוליציאנו: אני תמיד אומרת, שכמו שיש קב"ט בכניסה לכל קניון, קב"ט בכל בית ספר וקב"ט בכל בית מלון, כך צריך להיות גם מישהו או מישהי שיעסקו בתחום המוגנות בתוך ארגון.
אורית סוליציאנו: אלו החיים.
אורית סוליציאנו: ככל שתהיה יותר מניעה לא נצטרך להתמודד עם האירועים האלו.
אורית סוליציאנו: אני יכולה גם לספר לכם שכולכם גם יודעים על המקרה שהיה באיה נאפה, שלצערי הרב, אנחנו כאן ייצאנו את האלימות המינית גם לשם, למרות שכאמור לא הורשעו, אבל המקרה שהיה שם היה איום ונורא.
אורית סוליציאנו: אנחנו, 50 נשים, גם אני הייתי שם, יצאנו לתמוך בנפגעת באותו הליך המשפטי שהיא בסופו ספגה וראינו את הנזק הנוראי שקרה.
אורית סוליציאנו: וכל מי שכאן הורֶה, בזום, כאן, בכלל בציבור, יודע שהצעירים, הילדים, רוצים לנסוע בחופשים לבתי מלון ולהתפרע, אבל לעיתים ההתפרעות, יש לה מחירים אדירים.
אורית סוליציאנו: אז באמת תכנית של מניעה ממוקדת, שמסתכלת על הצרכים המיוחדים של בתי מלון, מה המקומות שהם מוקדי סיכון שם, ונותנת איזה שהוא אבחון, עם הכשרות, זה באמת פתרון נהדר ופורץ דרך ובאמת יש לברך גם אותך, יו"ר הוועדה, על העיסוק האינטנסיבי שלך בימים האחרונים והיום, המון המון ועדות שעוסקות בנושא הזה, של מניעת אלימות ומוגנות.
אורית סוליציאנו: זה מאוד מאוד קריטי וגם, שוב, ברכות לשרה על הטמעת המהלך הזה.
אורית סוליציאנו: אני מקווה שהוא יוכל לקרות מהר, ואולי אפילו הקורונה, שהיא מאפשרת איזה שהוא פסק זמן, וגם התכנסות פנימה, היא תאפשר גם התמקדות בנושא הזה.
אורית סוליציאנו: וכשסוף סוף היא תיגמר בתי המלון יהיו עם עוד כלי שייצר מוגנות מינית.
אורית סוליציאנו: אז תודה רבה.
עודד פורר: תודה רבה, אורית.
עודד פורר: מאיר יצחק הלוי, ראש עיריית אילת.
מאיר יצחק הלוי: שלום לך, אדוני היושב ראש, שלום לגברתי השרה וברכות על היוזמה.
אורית פרקש הכהן: מאיר, אני רואה אותך כל יומיים, אני אתחיל להתרגל.
עודד פורר: את שרת התיירות והוא ראש עיריית אילת, אתם צריכים להתראות כל יומיים.
מאיר יצחק הלוי: אני, במקומות שיכולים לסייע במדינת ישראל ולעיר אילת, תמיד אמצא.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להתחיל במה שסיים היושב ראש שאמר שאנחנו צריכים למנוע במקום לתקן.
מאיר יצחק הלוי: זו השאיפה של כולנו.
מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד שיש טעות.
מאיר יצחק הלוי: אם אנחנו ניתן מיקוד בחוליה האחרונה בשרשרת הזוועתית הזאת, זאת אומרת האירוע שקורה בבית המלון הוא בעצם החוליה האחרונה, האיומה, שקורית בשרשרת הזוועה והאירוע מתחיל בבית, בחינוך, ואני אומר את זה כמי שכבר 17 שנים, כראש עיר, עושה פעולות גדולות מאוד בעיר, ומגי טובל, שמנהלת את הפרויקטים שלנו, תרחיב, אם תאפשר לה, אדוני היושב ראש.
מאיר יצחק הלוי: החל מקיץ בטוח, כל שנה, אנחנו פועלים כדי לתת מענים לאוכלוסיות שמגיעות אלינו, מאות אלפי בני נוער, ואנחנו עושים פעולות, כמו תו ריספקט, ועושים הרבה מאוד פעולות, שתכליתם בסיכומו של דבר לצמצם או למנוע את אותה תופעה איומה, כפי שהיתה בעיר אילת וכפי שהיתה באיה נאפה וכפי שקורית לצערי הגדול מאוד בהרבה מאוד מקומות.
מאיר יצחק הלוי: לכן טוב מאוד שבתי המלון יהיו מחודדים, ומדויקים וקשובים, ויראו אם מתרקמת לה בעיה.
מאיר יצחק הלוי: אבל לרגע אחד בל נשכח איפה המקור.
מאיר יצחק הלוי: כשאני ראיתי את האירוע באילת, בחנתי את תבנית נוף מולדתם של אותם ברוטליים, אנסים, בריונים שלקחו ילדה אחת ועשו איתה מה שעשו.
מאיר יצחק הלוי: הכי חמור היה לראות את התלמידים, שהם בני בית ספרה, יושבים ומצלמים או עומדים ומצלמים.
מאיר יצחק הלוי: אני שואל, איפה גדלו החבר'ה האלה?
מאיר יצחק הלוי: וזו השאלה, אדוני היושב ראש, זו צריכה להיות השאלה.
מאיר יצחק הלוי: אם אנחנו מדברים היום על נושא של בריונות ואלימות מינית כלפי נשים, בוא נבחן את תבנית נוף מולדתנו, את מחוז ילדותנו, את איפה, באיזה סביבה, אנחנו חיים.
מאיר יצחק הלוי: טוב שנוגעים גם באמירה של בית המלון, אבל הבעיה היא לא בבית המלון, כמו שהבעיה היא לא באילת.
מאיר יצחק הלוי: הבעיה היא היכן צמחו אותם אנשים שהם, מבחינתי, עשבים שוטים.
מאיר יצחק הלוי: אני אציע לך, ובזה אני אסיים, שממך תהיה פנייה ליושב ראש ועדת חינוך, ממך תהיה פנייה ליושב ראש ועדת הכלכלה והרווחה, כדי לדעת איך לטפל בצרות מבראשיתם.
מאיר יצחק הלוי: לי ברור לגמרי שאותו נער בן 17 שמצלם את בת כיתתו נאנסת על ידי בריון מאיזה שהוא מקום, אין לי ספק שהוא גדל בצורה מעוותת.
מאיר יצחק הלוי: לא פחות מזה.
מאיר יצחק הלוי: לכן, שם צריך להיות המוקד.
מאיר יצחק הלוי: אנחנו באילת נצטרף לכל פעולה שמגנה גם על ילדינו, על בנותינו וגם על ילדות ובנות מכל חבלי הארץ, כעיר שאוהבת את התיירות ואוהבת לארח.
מאיר יצחק הלוי: עד לכאן אדוני.
עודד פורר: אני חייב לציין, אדוני ראש העיר, שהופיע גם בימים אחרים בוועדה שנוגעת לזה, העיר אילת מתמודדת עם התופעה הזו והתמודדה איתה.
עודד פורר: עד לאחרונה, אגב, לא היה חדר אקוטי בבית חולים יוספטל באילת ונכנס ונפתח חדר אקוטי כזה.
עודד פורר: אני לא יודע כמה אתה יודע, הוא כמעט ונסגר, אבל אחרי מעורבות הוועדה נמנעה גם סגירתו.