GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עידו אבגר: אנחנו נציג נתונים של שנתיים, 2018 ו- 2019, לרוב נציג את הנתונים ביחד, זה נתוני המשטרה, ועל פי נתוני המשטרה באותן שנתיים נפתחו כ- 30,000 תיקים, 15,000 תיקים בכל שנה, על אלימות כלפי נשים מצד בן זוגן.
עידו אבגר: ב- 30,000 התיקים האלה הוגשו קרוב ל- 50,000 עבירות, יכולות להירשם מספר עבירות בכל תיק, 35% מהעבירות הן עבירות אלימות גופנית, בנוסף, יש עבירות איומים, עבירות מין ויש עבירות נלוות למיניהן, שגם נכנסות בתיק.
עידו אבגר: אז זה מבחינת מבט על, וכמו שראינו, במקרה רצח נשים על ידי בן זוגן, גם בכלל תיקי האלימות נגד נשים מצד בני זוגן, ניתן לראות ייצוג יתר גם של נשים לא יהודיות, משמאל, וגם של עולות, התרשים שמימין, ואני אציין בנוסף, שעבירות האלימות הגופנית, שהן מטבען יותר חמורות, תופסות נתח גדול יותר מכלל העבירות בקבוצות האוכלוסייה האלה, לעומת האוכלוסייה הכללית.
עידו אבגר: נעבור ברשות
עידו אבגר: כם לשקף הבא ונראה מה בעצם עלה בגורל אותם התיקים שנפתחו, אותם 30,000 תיקים שנפתחו במהלך שנתיים.
עידו אבגר: 75% מהתיקים האלה נסגרו, נכון למועד התשובה, זה החלק הכחול בבר העליון, וכמעט 80% מהתיקים שנסגרו, נסגרו בגלל היעדר ראיות, זו הסיבה המובילה לסגירת תיקים.
עידו אבגר: כעשירית מהתיקים, זה החלק הכתום בבר העליון, הסתיים בהם ההליך המשפטי, בעצם נגמר ההליך.
עידו אבגר: 90% מהתיקים שהסתיים בהם ההליך הסתיימו בהרשעה.
עידו אבגר: אנחנו נציין שאין לנו נתונים להשוואה לגבי עבירות אחרות, אנחנו לא יודעים להגיד עד כמה הנתונים האלה חריגים, אם בכלל, אבל אלה נתונים הקיימים.
תהלה פרידמן: אתמול קיבלנו נתונים על עבירות מין.
תהלה פרידמן: ש 92% מהתיקים לא מגיעים להעמדה לדין.
עידו אבגר: זה תיקים במשטרה או תיקים בפרקליטות?
תהלה פרידמן: גם בפרקליטות.
עידו אבגר: לא, כי אין תיקי המשטרה.
איילה מאיר: 92% מתיקי עבירת אינוס נסגרים על ידי הפרקליטות, 80% מכלל תיקי עבירות המין נסגרים.
עידו אבגר: אם נסתכל על נתוני המשטרה, אני חושב שנראה שאחוזי הסגירה יהיו עוד יותר גדולים.
עידו אבגר: כי הסגירה לפני שזה מגיע לפרקליטות.
תהלה פרידמן: רק אני רוצה להגיד שהטענה על רצח נשים במגזר הערבי זה לא שיש אחוז חריג של סגירת תיקים, אלא יש אחוז מאוד מאוד גבוה של חוסר פענוח, זאת אומרת, וזה לא קורה בעבירות רצח.
תהלה פרידמן: לא צריך להשוות את זה לעבירות אחרות, צריך להשוות את זה לעבירות רצח כלליות, כמה פעמים במדינה ישראל לא מפענחים רצח, וזה חריג מאוד.
עידו אבגר: נמשיך לסוגיה מאוד חשובה בהבנה של בעיית האלימות כלפי נשים, וזה הסוגיה של עבריינות חוזרת.
עידו אבגר: לפי הנתונים שקיבלנו מהמשטרה, לכמחצית מהחשודים בעבירות אלימות כלפי בנות זוגן בשנת 2019, נפתח לפחות תיק אחד קודם בגין אלימות כלפי בת זוג בעשר השנים שקדמו לתיק הנוכחי.
עידו אבגר: ל- 30% מהחשודים היו שלושה תיקים לפחות, כולל התיק הנוכחי, לכמעט 20% היו ארבעה תיקים או יותר, הנתונים האלה בהחלט מראים שעבריינות חוזרת היא תופעה בולטת.
עודד פורר: יש בתוך הנתונים שאתם הצגתם במסמך המלא, של אלימות חוזרת, גם את הנושא של הפרת צווי הגנה?
עודד פורר: אתה אומר ב- 2018/19 קרוב ל- 600 תיקים נפתחו בגין הפרה של צווי הגנה שהוצאו.
עודד פורר: מה עולה בגורלן של 600 הנשים הללו שיש להן צו הגנה והוא מופר?
עודד פורר: איפה זה בא לידי ביטוי.
עודד פורר: זו שאלה שאנחנו נשאל אותה בוועדת החקירה שאנחנו נעשה.
עידו אבגר: זאת שאלה מצוינת, אני אציין שאין לנו נתון על מספר הצווים שהוצאו בכל שנה, יש לנו אומדנים שעשו עבורנו בעבר, ובהערכה גסה מדובר על כ- 9000 צווים שמוצאים בכל שנה.
עידו אבגר: כפי שציין יושב הראש, כמעט 600 תיקים בגין הפרה של צווי הגנה כנגד נשים הוצאו בשנה האחרונה וסביר שזה נכלל בהפרות החוזרות כי היה תיק קודם ברבים מהמקרים האלה.
עידו אבגר: אני רוצה לעבור לנושא האחרון שנדבר עליו, לבקשת היושב ראש, אלימות במשפחה בתקופת הקורונה, אני אבהיר שהנתונים שאני מציג פה, לא מתייחסים רק לאלימות כלפי נשים, בניגוד לכל הנתונים שהוצגו עד עכשיו, אלא לאלימות במשפחה או לאלימות בין בני זוג באופן כללי, ואנחנו נתחיל בעצם עם נתונים של משרד הרווחה, על פניות לקו החירום שמפעיל משרד הרווחה.
עידו אבגר: קו החירום פועל בשלל נושאים, אנחנו מסתכלים פה על פניות בנושא אלימות במשפחה על סוגיה השונים, כולל אלימות כלפי ילדים ואלימות כלפי קשישים, בתקופת הקורונה מספר הפניות בנושא אלימות במשפחה היה יותר מכפול מאשר בתקופה המקבילה אשתקד, ועיקר הגידול הוא בפניות בנושא אלימות בין בני זוג, זו השורה הכהה ביותר במעלה התרשים.
עידו אבגר: בעצם מספר הפניות על אלימות בין בני זוג גדלה ביותר מפי 4, עליה של 315%, עליה מאוד משמעותית.
עידו אבגר: אם נבחן רגע את מספר הפניות שהגיעו בכל חודש בתקופת הקורונה, בעצם הקו העליון זה תקופת הקורונה והקו התחתון זה השנה המקבילה אשתקד, מה שאפשר לראות זה שבעצם עד חודש מאי, בתחילת משבר הקורונה, היה זינוק מאוד מאוד חד במספר הפניות החודשי, זה רק אלימות בין בני זוג.
עידו אבגר: במשרד הרווחה מסבירים את הזינוק הזה מעבר להשפעה כמובן של משבר הקורונה, בקמפיין פרסומי שהתקיים בעצם בתקופה הזאת ועורר בעצם את המודעות לקיומו של הקו.
עידו אבגר: אחרי מאי אנחנו רואים ירידה הדרגתית במספר הפניות, אבל הוא נותר גבוה הרבה יותר מאשר בשנה שעברה.
עידו אבגר: אנחנו נציין עוד שמשרד הרווחה ערך בדיקה מדגמית, עוד אין להם נתוני אמת, והם מצאו עליה גם של 25-30 אחוזים בפניות למרכזי הטיפול באלימות במשפחה, מרכזים שפועלים ברשויות המקומיות, ועיקר הגידול היה בהפניות שהגיעו מהמשטרה.
עידו אבגר: הנתון הזה תואם את הנתונים שנציג בשקף האחרון והוא על תיקי האלימות בין בני זוג, תיקים במשטרה, שנפתחו בתקופת הקורונה, כאמור, לא רק כלפי נשים.
עידו אבגר: אלא אלימות בין בני זוג.
עידו אבגר: אנחנו רואים בעצם עליה של 13% במספר התיקים שנפתחו בגין עבירות בין בני זוג בתקופת הקורונה, לעומת השנה המקבילה ,2019, ועליה של 9% במספר עבירות האלימות הגופנית.
עידו אבגר: יש עליה בכל סוגי העבירות.
עידו אבגר: אני אציין שאין לנו נתונים על רצח נשים בתקופת הקורונה הספציפי, אבל מתחילת שנת 2020, שרובה הייתה במהלך הקורונה, נרצחו 22 נשים.
עידו אבגר: 23 כולל הרצח בשבוע שעבר.
עידו אבגר: מחצית הנשים האלה נרצחו על ידי בני זוגן, מתוך המחצית השנייה של המקרים, רובם מקוטלגים כרגע כרצח על ידי זר או רצח שטרם פוענח.
עידו אבגר: בחמישה מקרים נרשמו תלונות קודמות על אלימות במשפחה, משמע, סביר שיש להם רקע של אלימות במשפחה ואני מזכיר שוב שהמקרים האלה לא יידונו בוועדה הבין משרדית.
עידו אבגר: שאלת המענה שקיבלו הנשים האלה לפני הרצח לא תבחן באופן שיטתי.
עידו אבגר: זה הכל, תודה רבה.
עודד פורר: מנכ"ל משרד הרווחה, דוקטור אביגדור קפלן.
עודד פורר: אחריו, ניתן את רשות הדיבור לרות רזניק.
<< אורח >> אביגדור קפלן: נמצאת איתי, כבוד היושב ראש, איילה מאיר, שהיא ראש אגף בכיר במשרד שאחראית על הנושא של אלימות במשפחה ואני אודה אם בהמשך לדברי תאפשר לה גם כן לה להשלים את מה שאני אומר.
<< אורח >> אביגדור קפלן: תקבלו מאיתנו את התמונה המלאה על פעולות משרד העבודה והרווחה בתחום הזה.
<< אורח >> אביגדור קפלן: אז תופעת האלימות בנשים או בין בני זוג היא אצלנו במקום מאוד גבוה בסולם העדיפויות, אם לא המקום הגבוה ביותר, זו תופעה שש להוקיע אותה ולהילחם כנגדה ולעשות הכל כדי למגר אותה, עד כמה שניתן.
<< אורח >> אביגדור קפלן: המשרד משקיע משאבים ניכרים, יש לנו 15 מקלטים לנשים מוכות, יש לנו 111 מרכזי טיפול באלימות במשפחה ו- 59 נוספים בהקמה, ובכל הנושא הזה עוסקים כ- 430 עובדים סוציאליים בכל רחבי הארץ ובכל הרשויות המקומיות, אני חושב שאמנם מקרי הרצח המתועבים הללו הם המקרים הקשים ביותר, אבל אסור להתעלם גם מעשרות אלפי מקרי האלימות בתוך המשפחה שחלקם לא מגיעים לפרסום, והם מעיקים על חיי המשפחה, וצריך להילחם בהם באותה מידה כפי שאנחנו מתמודדים עם מקרי הרצח.
<< אורח >> אביגדור קפלן: כאן אני רוצה להגיד כמה דברים, יש את החוק למניעת אלימות במשפחה שחוקק ב- 1991, קראתי אותו ביסודיות.
<< אורח >> אביגדור קפלן: הוא חוק ישן שבין השאר אני אקריא את 2א'(ב), שאומר "לא יורה בית משפט על התחייבות לקבלת טיפול, אלא לאחר שהוגש לו תסקיר כאמור בסעיף 6 ובית המשפט נוכח כי המחויב על פי צו ההגנה מתאים לטיפול, מסכים ומבין את תנאיו ואת מהותו של הטיפול, וכי קיימת מסגרת לטיפול בו" ובכן, מסגרות לטיפול בו קיימות, מה שמסתבר לנו שמבין כל א' לא כל הנשים מגיעות לטיפול, אם רוצות מגיעות, לא רוצות לא מגיעות, אבל כנגד כל ארבע נשים שמגיעות לטיפול, רק גבר אחד מגיע לטיפול.
<< אורח >> אביגדור קפלן: הוא צריך להסכים לקבל את הטיפול, ואני מניח שאם המשטרה, חוקר המשטרה, ושופטים, היו אומרים לו גש לטיפול, גם בלי שהחוק מחייב אותו, סביר להניח שמספר הגברים שהיו מגיעים לטיפול היה גדול בהרבה.
<< אורח >> אביגדור קפלן: אני חושב שאחד המהלכים שצריך לעשות, בין שאר הדברים, זה לתקן את החקיקה שתחייב גבר אלים, שהוגשה כנגדו תלונה במשטרה, ו/או אשתו הגיעה למחלקת הרווחה לקבל טיפול שאכן יחויב גם הוא לקבל מספר טיפולים, ולא יראה בכך השפלה או פגיעה באגו שלו.
<< אורח >> אביגדור קפלן: אנחנו צריכים לעשות הכל כי שהטיפולים יינתנו גם לכאלה שאינם רשומים במחלקות הרווחה ואנחנו מאפשרים להם לקבל את הטיפול גם אם הם לא צרכני רווחה, אבל הם אלימים, יש גם כאלה.
<< אורח >> אביגדור קפלן: ולכן, אני חושב שאחד מהדברים החשובים שיש לעשות א', להעמיק את התיאום ואת הקשר בין מערכת המשפט, משרד המשפטים, בט"פ, ואנחנו כדי לגרום לכך שמירב הגברים האלימים יגיעו לטיפול, יקבלו טיפול וגם יהיה מעקב לראות אם יש רצידיביזם אחרי שקיבלו טיפול, ולא לפתור מטיפול חוזר, אם אכן הטיפול לא מספיק עזר לעניין.
<< אורח >> אביגדור קפלן: התקציב שקיבלנו הוא כ- 50 מיליון שקל שכולו יועד לפעילויות למטרות שתכליתן להקטין את תופעת האלימות.
<< אורח >> אביגדור קפלן: אני חושב שהוא עדיין לא בבסיס התקציב.
<< אורח >> אביגדור קפלן: בתקציב המשכי קיבלנו אותו רק במהלך השנה, ועשינו את המרב כדי להקצות אותו, וכרגע התקציב יועד ומשתמשים בו, אבל אני חושב שלתקצב יותר בבסיס התקציב, ככל שיהיה תקציב 2021, המשרד ייתן לזה חשיבות וינסה לתקצב תקציבים הרבה יותר גדולים לטיפול באלימות במשפחה.
<< אורח >> אביגדור קפלן: אבל המשרד כשלעצמו בלי סיוע של משטרת ישראל מצד אחד, של מערכת בתי המשפט מצד שני, וחקיקה מצד שלישי, הוא מוגבל ביכולותיו למנוע את התופעה.
<< אורח >> אביגדור קפלן: יכול לטפל בה, יכול להקטין אותה, יכול לעשות את המקסימום כדי להביא לכך שהתופעה תקטן, אבל הוא לא יכול לעשות את זה לבד, הוא חייב את שיתוף הפעולה, ויש על כך את הוועדה הבית משרדית, אבל היא צריכה גם להאיץ את הטיפול בתיקוני החקיקה וגם בשינוי כללי המשחק בתוך המערכות.
<< אורח >> אביגדור קפלן: לא יכול להיות ששופטים ינהגו ברחמנות, או בקלות ראש בשחרורם של גברים אלימים, כשהאלימות היא קשה מאוד, או שחוקרי המשטרה לא יפנו את אלה שעומדים לחקירה אצלם, ורואים את תופעת האלימות, ועדים לה, שלא יפנו אותם לקבלת טיפול.
<< אורח >> אביגדור קפלן: באמירתו של חוקר, או אמירתו של שופט יש לה משקל חשוב מאוד והאמירות האלה ניתנות היום, אבל לא במינון הרצוי.
<< אורח >> אביגדור קפלן: כאן אני אסיים ואעביר לאיילה מאיר את רשות הדיבור ברשותך.
יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לשאול שאלה את המנכ"ל.
עודד פורר: אנחנו תיכף ניתן זמן לשאלות.
עודד פורר: אתה נשאר איתנו עד סוף הדיון נכון, אביגדור?
עודד פורר: כי יש פה שאלות שרוצים לשאול אותך השאלה אם עכשיו.
<< אורח >> אביגדור קפלן: אני אשאר עד סוף הדיון.
עודד פורר: אז בואו נסיים את הסבב בבקשה.
איילה מאיר: בוקר טוב, אני אמשיך קצת מה שהמנכ"ל דוקטור קפלן תיאר, ואני כן רוצה קצת לפרט מה עשינו, מה אנחנו עושים, מאז פרוץ משבר הקורונה בתחום של אלימות במשפחה, וגם אני ככה אספר לכם, אשתף את הוועדה, בפיתוחים שאנחנו נמצאים בעיצומם, במסגרת הפעילות המוגברת של הוועדה הבין משרדית בימי קורונה, אני גם אגיד שאני מכהנת כיו"ר הוועדה הבין משרדית לבדיקת מקרי רצח נשים בידי בני זוג ואני כן אגיד, שאנחנו מאוד מסכימים לגמרי, וגם המלצנו על זה במסגרת הוועדה בין משרדית, להרחיב את הסמכויות של הוועדה, את המנדט של הוועדה לכל מקרי הרצח במשפחה, ולא רק של נשים.
איילה מאיר: גם של ילדים, של זקנים, גברים, נשים וכו'.
איילה מאיר: אנחנו יודעים שמשרד המשפטים ומשרד הבריאות ואני, יחד איתנו, מנסים למצוא את הדרכים החוקיות כדי לאשר את הסמכויות האלה, כי יש לנו חסמים של העברות מידע שכבר אנחנו חווים אותם בתוך הוועדה עצמה, של נשים בידי בני זוג, אבל אנחנו, כשאנחנו מרחיבים מנדט, אנחנו רוצים להרחיב אותו ולתת את הכלים לוועדה לעשות את זה בצורה טובה ואיכותית.
איילה מאיר: וכיום יש לנו בעיה לקבל קושי, לקבל מיידעים ממערכת הבריאות לוועדה, על דברים שנעשו, על דברים שהם הכירו, אל מול הרוצח, הנרצחת, אז אנחנו, כאשר אנחנו מדברים על הרחבה של מנדט, אנחנו רוצים לסדר גם את הבעיה, אני יודעת שעובדים על זה מאוד קשה גם משרד המשפטים וגם במסגרת תיקון חוק זכויות החולה שאולי אחר כך הנציגים של המשרדים יכולים לפרט על זה.
איילה מאיר: אבל אני כן אחזור ואספר, אשתף אתכם בכמה מהלכים שעשינו מאז פרוץ משבר הקורונה.
איילה מאיר: אפשר לומר שכבר בתחילת מרץ, כשהבנו שאנחנו הולכים לקראת משבר, אחד החריפים שידעה המדינה, בהקשר של המגיפה, אנחנו, המשרד, דאג להחריג את כל שירותי הטיפול בתחום אלימות במשפחה ובתחום של פגיעות מיניות, ממש מהרגע הראשון.
איילה מאיר: זה אולי לא זכור לרובכם, אבל בסגר הראשון, חלק משירותי הרווחה לא היו פתוחים, אלא נסגרו.
איילה מאיר: ואנחנו ממש מהרגע הראשון, עוד לפני פרוץ הסגר, אנחנו דאגנו גם לכלול אותם בתוך תקנות החירום שאישרה הממשלה, את כל שירותי הטיפול, לסוגיהן.
איילה מאיר: החל מהשירותים בקהילה, המרכזים לטיפול באלימות במשפחה, העובדים הסוציאליים לחוק, למקרה שצריך להתערב במקרה של קטינים שסופגים אלימות במשפחה וכלה במקלטים ובמסגרות ההגנה.
איילה מאיר: דבר נוסף שעשינו, ואתם יכולים ככה להבין את המגמה של תהליך של הפניות שהציגו במוקד 118 שלנו, זה שדאגנו, בצורה מאוד אינטנסיבית לעשות קמפיין, לפרסם לציבור, את השירותים שניתנים עבורם, למי אפשר לפנות, ידענו שאנחנו מכניסים משפחות בתוך מערכת של סיר לחץ, מאוד מאוד קשה, אנחנו ידענו שנשים בעיקר, וילדים, שנפגעים במצבים כאלה יהיו נתונים ללחץ ולמתח מאוד גדול בתוך הבית, ולהתפרצויות קשות של אלימות שיכולות להיות גם בהיעדר של מסגרות חינוך, גם עקב העובדה שנשים רבות, פוטרו או הוצאו לחל"ת, בעיקר נשים נפגעו בתחום התעסוקה.
איילה מאיר: לכן יצאנו בקמפיין טלוויזיוני מאוד מאוד מהיר, וגם פרסום ברשתות בדף הפייסבוק של המשרד, כדי בעצם להציע לציבור, להגיד לו, מהם הסימנים המוקדמים, ממה צריכים לשים לב, ולאן הם יכולים לפנות.
איילה מאיר: דבר נוסף שעשינו, תגברנו את קו החירום, 118, גם בעובדים סוציאליים דוברי שפות וגם במוקדנים דוברי שפות, גם הוספנו אפשרות לעשות פניה שקטה, באמצעות מסרונים לקו, כדי שעובד סוציאלי מעבר למסרון יוכל לקבל את הפניה בשקט, בלי שאישה תצטרך להרים את הטלפון, ואולי הבעל שומע.
איילה מאיר: ואז באמת קיבלנו עשרות ואולי אפילו יותר, כרגע אין לי את הנתונים מול העיניים, אבל אני יכולה להעביר אותם, של פניות שבעצם מנחות את האישה כיצד לפעול ולמי לפנות כשהיא נמצאת מצב כזו.
איילה מאיר: דבר נוסף שעשינו, פתחנו בעיצומו של משבר הקורונה, מוקד ייעודי בתוך 118, שמיועד לפניות של גברים, בין אם נפגעים ובין אם פוגעים, כדי באמת למקד את הפניה אליהם, זה מוקד 1218, כדי שגברים יוכלו להרגיש נוח לפנות, להתייעץ, לקבל תמיכה, לקבל הכוונה, לנסות למתן את המסוכנות ואת הזעם שהרבה פעמים נצבר אצלו, וגם במוקד הזה קיבלנו עשרות פניות של גברים.
איילה מאיר: מה שעשינו בנוסף, פיתחנו שאלון דיגיטלי, יחד עם אלכא וישראל דיגיטלית, שאנחנו קוראים לו "היי ריסק", שהשאלון בעצם מופץ באמצעים רחבים מאוד, גם למחלקות לשירותים חברתיים, גם לרשתות, הפייסבוק, בכל האמצעים שעמדו לרשותנו, כדי להגיע ליותר ויותר אנשים, נשים וגברים, שיכול להיות שנמצאים בתוך מערכת זוגית קשה.
איילה מאיר: אני אפילו לא אומרת אלימה, כי לפעמים לא יודעים להגיד לעצמנו שאני נמצאת במערכת יחסים אלימה.
איילה מאיר: והסימנים, והשאלון הזה בעצם מכוון אותם להעריך את הסיכון העצמי שלהם, ומכוון אותם לאן לפנות.
עודד פורר: לפני שאני אתן לרות רזניק לדבר, יש פה כמה שאלות.
עודד פורר: בבקשה, חבר הכנסת להב.
יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לכם, גם ד"ר קפלן וגם לך על הדברים.
יוראי להב-הרצנו: הייתי רוצה לשאול שתי שאלות.
יוראי להב-הרצנו: הראשונה היא, אני שמעתי מה עשיתם לטובת התמודדות עם העלייה הניכרת במקרים של אלימות במשפחה, אבל להבנתי, העובדות הסוציאליות יצאו לחל"ת במהלך הסגר הראשון, סביב מרץ, אפריל ומאי.
יוראי להב-הרצנו: זה לפחות מה שאמרה פה ענבל חרמוני, יושבת ראש האיגוד של העובדים והעובדות הסוציאליות.
עודד פורר: לעמותות הוגדרו העובדות הסוציאליות כעובדות לא חיוניות בתחילת הסגר.
יוראי להב-הרצנו: נכון, ולפיכך הן הוצאו לחל"ת.
יוראי להב-הרצנו: למול הקמפיין הטלוויזיוני המרשים שפצחתם בו, השאלה מה בוצע מבחינת כוח האדם.
יוראי להב-הרצנו: אנחנו רואים פה עליה של 900% במאי, בפניה לרשויות הרווחה בישראל כתוצאה ממשבר הקורונה.
יוראי להב-הרצנו: האם תוגבר כוח האדם במשרד הרווחה לטובת העניין, כי אני שומע ההיפך, אני שומע שחלק מהעובדות הוצאו לחל"ת.
יוראי להב-הרצנו: זה דבר ראשון.
יוראי להב-הרצנו: דבר שני, לפי המחקר המרשים של הממ"מ, הוועדה הבין משרדית לבחינת רצח נשים על ידי בני הזוג שלהן, בוחנת את תהליכי ההתערבות והטיפול שננקטו טרם הרצח כדי להפיק לקחים.
יוראי להב-הרצנו: עם זאת הוועדה לא רשאית לבחון את רוב מקרי הרצח של הנשים בתוך המשפחה ושככל שהן לא נרצחו על ידי זוגן, והדבר החמור שעלה פה, שאין רשות שלטונית שעוסקת בדיוק בדבר הזה, שבוחנת באופן שיטתי את מקרי הרצח של נשים, בשל מגדרן, שזה כאמור רוב המקרים של רצח נשים בתוך המשפחה.
יוראי להב-הרצנו: השאלה היא מה המענה שלכם ומה הגוף שבוחן את הדבר הזה כדי למנוע את מקרי הרצח הבאים.
עודד פורר: אני רק אוסיף לשאלתו של חבר הכנסת להב, שאותה קפיצה שאנחנו ראינו במאי-יוני, מי שקצת מבין, מאי-יוני זה כשיצאו מהסגר.
עודד פורר: האם הייתה היערכות מיוחדת ליציאה מהסגר הנוכחי וליציאה מהסגר השלישי שעוד יבוא עלינו?
עודד פורר: ברשותך, אם תוכלי לרשום את השאלות שישאלו, נעשה רצף של שאלות של חברי הכנסת ואז תעני במרוכז.
עודד פורר: בבקשה אימאן חטיב יאסין.
אימאן ח'טיב יאסין: אוקיי, אז המשך לשאלה ששאל חבר הכנסת יוראי, בקשר לתקנים שהוקצו.
אימאן ח'טיב יאסין: שמענו שעכשיו, בתקופה האחרונה, הוקצו 180 תקנים של עובדים סוציאליים ברשויות המקומיות.
אימאן ח'טיב יאסין: מתוכם, הבנו, שהוקצו 80 תקנים לנושא של טיפול באלימות כלפי נשים.
אימאן ח'טיב יאסין: אבל אני רוצה לשאול עוד שאלה, האם נלקח בחשבון, את אותן עובדות סוציאליות שהן נמצאות או בחל"ת או בחופשת לידה, כי אנחנו יודעים שהמקצוע של העבודה הסוציאלית ברובו הוא נשי, נשים עובדות סוציאליות, והרבה מהן נמצאות בשלב מסוים מהחיים והן נמצאות בחופשת לידה, ומן הסביר להניח, שדווקא בתקופה של הקורונה, שנשים שיצאו לחל"ת, לא יחזרו אחרי שלושה חודשים, ישלחו את הקטן שלהם למעון במציאות ובהוויה של הקורונה.
אימאן ח'טיב יאסין: אז השאלה, האם באמת אנחנו לא נשארנו, פחות או יותר, באותו מקום.
אימאן ח'טיב יאסין: האם נעשתה בדיקה כמה עובדות סוציאליות נמצאות בחל"ת ולכמה זמן, וכמה עובדות סוציאליות נמצאות בחופשות, בגלל חופשת לידה או חופשה אחרת, וניתן למענה גם לסוגיה הזאת.
תהלה פרידמן: יש לי שאלה, אני לא בטוחה אם איילה, אולי אתה תדע לענות לי.
תהלה פרידמן: מה אנחנו כמחוקקים צריכים לעשות כדי להרחיב את סמכויות הוועדה, והאם את ממליצה על זה או שאת ממליצה על הקמת וועדה אחרת שתבחן רצח נשים, שלא אגיד בני זוגן, אבל רצח נשים.
עודד פורר: בבקשה, תשובות.
איילה מאיר: טוב, אני אנסה לפי הסדר.
איילה מאיר: אז השאלה הראשונה שגם חברת הכנסת פרידמן דיברה עליה בסוף, הנושא של הועדה למקרי רצח נשים.
איילה מאיר: היום, הוועדה הבין משרדית שבודקת רצח נשים על ידי בני זוגן, פועלת על פי החלטת ממשלה משנת 2002, שנתנה מנדט למשרד הרווחה להוביל פורום בין משרדי ולבדוק רק מקרים של רצח נשים בידי בני זוגן.
אימאן ח'טיב יאסין: בגלל זה יש לנו יותר מ- 80% מרצח נשים בחברה הערבית שלא פוענחו נכון?
איילה מאיר: אני אנסה לענות.
איילה מאיר: אנחנו, כמו שאמרתי קודם, כל הוועדה הבין משרדית, כל הפורום שבודק מקרי רצח, המליץ מאוד מאוד מבקש לקדם את הרחבת המנדט לדון בכל מקרי הרצח.
עודד פורר: האם שר הרווחה שם את זה כהצעת מחליטים?
עודד פורר: הרי זה לא בחוק הוועדה הבין משרדית.
איילה מאיר: כן, זה נמצא בתוך ההמלצות של הוועדה הבין משרדית.
עודד פורר: זה נמצא בתוך ההמלצות של הוועדה הבין משרדית שעלו להחלטת ממשלה.
עודד פורר: השאלה אם מהרגע שהתקבלה החלטת ממשלה שאימצה את ההמלצות האלה, מדוע זה לא קרה?
עודד פורר: לא צריך חקיקה בשביל להרחיב את הסמכויות של הוועדה.
איילה מאיר: אני אגיד לך איפה הבעיה.
איילה מאיר: הבעיה המשפטית היא, ואם יש לי פה חברים ממשרד המשפטים הם יוכלו להוסיף, הבעיה המשפטית היא שכדי לבדוק את המקרה, כל נציג של משרד, בריאות, חינוך, קליטה ועלייה, כמובן רווחה, משטרה, כל נציג כזה צריך לבוא עם המידע שיש לו לגבי אותו מקרה, לגבי הטיפול בגבר, לגבי הטיפול באישה, לגבי הטיפול בילדים, כל מידע שיש שעומד לפתחו, הוא צריך לאסוף אותו לפני הוועדה ולהביא אותו בפני הוועדה.
איילה מאיר: הוועדה עושה את הדיון על בסיס המידע שמובא בפניה ומגיעה למסקנות.
עודד פורר: לא הבנתי את הבעיה.
איילה מאיר: הבעיה היא שמשרד הבריאות ומשרד החינוך לא יכולים היום, על פי החוק, להעביר מידע בריאותי לגבי אדם, לכל גורם אחר.
עודד פורר: אוקיי, אני מבין שאתם הגשתם טיוטת תיקון חקיקה?
איילה מאיר: לא תיקון חקיקה, תיקון חוק זכויות החולה.
עודד פורר: יש הצעת חוק כזו שמשרד הרווחה ניסח?
תהלה פרידמן: מה ההבדל אם היא נרצחה על ידי בן זוגה לבין רצח אישה אחרת?
עאידה תומא סלימאן: ההבדל הוא שבסמכויות הוועדה הבין משרדית כתוב שהם מעבירים בעניין רצח בין בני זוג, לא כתוב שיש להם סמכות להעביר את המידע.
עודד פורר: אם זה כתוב בהחלטת הוועדה הבין משרדית, שלא הוקמה בחוק.
עודד פורר: איילה, נכון?
עודד פורר: אני שואל?
איילה מאיר: נכון, אתה צודק.
עודד פורר: אז אם היה כתוב באותה החלטת ממשלה מפורסמת מ- 2002 שהסמכויות על רצח נשים ולצורך כך יעבירו מידע, היה עובר מידע.
איילה מאיר: אמת.
עודד פורר: אז לא צריך תיקון חקיקה, צריך החלטת ממשלה.
עודד פורר: אז מה הבעיה?
עודד פורר: מה הבעיה של הממשלה להחליט את זה?
איילה מאיר: קודם כל אני מציעה, אני יכולה להגיד לך, אני יכולה לדבר כאחת שמתחללת את זה, ולספר את מה שמשרד המשפטים ומשרד הבריאות אומרים לנו, וגם החינוך, בסדר?
איילה מאיר: בעיקר יש לנו בעיה עם מערכת הבריאות במסגרת חוק זכויות החולה, לא מערכת בריאות הנפש ולא מערכת הבריאות האחרת יכולה להעביר מידע על אדם שהיה בטיפולו.
איילה מאיר: זה במסגרת חוק זכויות החולה, זה מה שכתוב, היום.
עאידה תומא סלימאן: אז כיום הם לא מעבירים?
עודד פורר: על בני זוג הם לא מעבירים?
יוראי להב-הרצנו: אז מה הרלבנטיות של הבדל אז?
עאידה תומא סלימאן: על בני זוג הם מעבירים.
איילה מאיר: הם לא מעבירים, חברת הכנסת.
עודד פורר: אז מה השאלה, מה עניין זה לעניין הרחבת הסמכויות?
איילה מאיר: לא, ניסיתי להסביר שיש פה שני אתגרים.
עודד פורר: בסדר, אנחנו מדברים על האתגר של הרחבת הסמכויות, לקחת אותנו לאתגר אחר.
איילה מאיר: רגע, אני אנסה להסביר ואני מציעה לוועדה לפנות לנציגי משרד הבריאות ומשרד המשפטים.
עודד פורר: לא, לא, לא אני חייב לומר משהו, סליחה, מנכ"ל משרד הרווחה איתנו?
עודד פורר: אדוני המנכ"ל, יש כאן שני נושאים לפחות בנושא הזה שאני מבין שיש פה בעיה.
עודד פורר: אחד, זה סמכויות הוועדה הבין משרדית, שתיים, זה כדי שהוועדה הבין משרדית תפעל כראוי צריך לתקן חקיקה שתאפשר העברת מידע בתחומים מסוימים.
עודד פורר: אלה שני נושאים שונים שנוגעים אחד בשני.
עודד פורר: לשניהם הפתרון הוא שונה.
עודד פורר: לגבי הרחבת סמכויות הוועדה, צריך לבוא שר הרווחה, עם הצעת מחליטים להרחבת סמכויות הוועדה ולהעביר אותה.
עודד פורר: בזה סמכות הוועדה, לפחות עניין כל שאר הדברים שלא נוגעים להעברת המידע הזה ממשרד הבריאות או ממשרד אחר שמסרב, מתוקף חיסיון, להעביר מידע.
עודד פורר: לגבי שאר הדברים, אפשר לטפל.
עודד פורר: הדבר השני, שמצופה מהלשכה המשפטית של משרד הרווחה, להניח הצעת חוק לתיקון החקיקה בנושא הזה, ולהתחיל לקדם אותה.
עודד פורר: השאלה, האם זה נעשה.
<< אורח >> אביגדור קפלן: קודם כל, יש טעם בהצעת מחליטים של הרחבת סמכויות הוועדה אם אכן יהיה בידה הכלים לדון באותם כלים שיורחבו ויטופלו על ידה, וכפי שאמרה לך איילה, כדי שאכן הכלים האלה יהיו והדיונים יהיו אפקטיביים, צריך לעשות תיקון חקיקה.
<< אורח >> אביגדור קפלן: אנחנו ניזום את זה, לא היתה יוזמה לעניין, אבל אנחנו ניזום את זה.
יוראי להב-הרצנו: אני כנראה לא מבין משהו, אני מפספס משהו.
עודד פורר: אנחנו איתך, אדוני.
<< אורח >> אביגדור קפלן: אז אני אומר, אנחנו נבדוק עם הלשכה המשפטית שלנו, ולאור המצב הפוליטי כרגע, אם אפשר להעביר תיקוני חקיקה שיאפשרו את זה.
<< אורח >> אביגדור קפלן: זה צריך להיות יותר מועבר על ידי משרד המשפטים מאשר על ידינו, אבל אנחנו ניקח את זה על עצמנו.
עודד פורר: חברת הכנסת סלימאן.
איילה מאיר: יש כבר הצעת חקיקה, חבל להמציא דברים שכבר קיימים.
עודד פורר: איזה משרד הגיש?
איילה מאיר: יש כבר הצעה לשינוי חקיקה, משרד המשפטים יחד עם משרד הבריאות יושבים על המדוכה הזאת, בגלל זה אמרתי - - -
עודד פורר: הגישו, או יושבים על המדוכה?
איילה מאיר: כן, כן, כן.
איילה מאיר: הם עוסקים בתיקון החקיקה של חוק זכויות החולה.
עודד פורר: מה זה עוסקים?
עודד פורר: כדי לעסוק בתיקון חקיקה, צריך להעביר אותו לכנסת.
עודד פורר: לא הגיע כזה לכנסת.
איילה מאיר: אני מציעה לפנות לנציג משרד המשפטים ונציג הבריאות שנמצא פה.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני מאוד לא מצליחה להבין פה, יש שני דברים פה, ושני הדברים מדובר עליהם מ- 2016 כבר.
עאידה תומא סלימאן: מקודם אנחנו לא דיברנו על הסמכויות של הוועדה, אבל לפחות מ- 2016 אנחנו מדברים על הסמכויות.
עאידה תומא סלימאן: היו החלטות בוועדה הזו שמדברים על הרחבת הסמכויות, זה לא קשור בשום חקיקה, כמו שאתם לא תקבלו ממשרד הבריאות על בני זוג, לא תקבלו על בני משפחה אחרים, אבל לפחות אתם תדונו במקרי רצח של נשים על ידי בני המשפחה, מה מנע עד היום, ארבע שנים, שש שנים, לעשות, להעביר את ההחלטה הזו, להרחיב את המסכות של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: דבר שני, מ- 2016 כשהוחלט על התכנית הלאומית למאבק באלימות נגד נשים, אחד מהסעיפים שלה היה חקיקה.
עאידה תומא סלימאן: אחד מסעיפי החקיקה היה לקדם את כל הנושא של שינוי בחוק זכויות החולה ואתם כבר ארבע שנים, לא את, משרד המשפטים, משרד הבריאות, ארבע שנים יושבים על המדוכה?
עאידה תומא סלימאן: כמה אפשר לסבול את המדוכה הזאת?
עאידה תומא סלימאן: זה לא כנראה לא בוער.
עודד פורר: אני רוצה לסכם את הסיפור הזה, פה בסיבוב הזה.
עודד פורר: איילה, אני אסכם את הסיפור הזה, אני חושב שאמר מנכ"ל המשרד, אני מצטרף למה שאמרה חברת הכנסת תומא סלימאן, באיחור של ארבע שנים נקדם החלטת ממשלה כזו, זה הדבר הבסיסי, הראשון, בלי קשר אגב לתיקון החקיקה.
עודד פורר: זה גם מה שיקדם את תיקון החקיקה, כי ברגע שתהיה החלטת הממשלה, כדי ליישם אותה, ויצטרכו לעשות תיקוני חקיקה אז גם יעשו תיקוני חקיקה.
עודד פורר: דבר ראשון שצריך לצאת ממנו, החלטת ממשלה ותיקון החלטת הממשלה.
עודד פורר: אני לא מצליח להבין איך ממשלה, את אומרת שמאז 2016 אתם דורשים את זה, מ- 2002 החלטת ממשלה, ברור לכולם שצריך להרחיב את זה, אז בזה הנושא מבחינתי.
יוראי להב-הרצנו: תסביר לי, אני לא מצליח להבין.
עודד פורר: לא, לא תצליח.
עודד פורר: אל תנסה.
יוראי להב-הרצנו: אולי אתה תסביר לי, כי אם יש וועדה שדנה במקרים מסוימים לא מכוח חוק, למה צריך לשנות חוק כדי להרחיב?
עודד פורר: זה כבר על איכות הדיון.
עודד פורר: כדי שהדיון יהיה, כדי שהוועדה תוכל לבצע את עבודתה בצורה מיטבית, צריך גם לתקן חקיקה וזה בסדר.
יוראי להב-הרצנו: הכל טוב בוא נרחיב את הסמכות ו - - -
עודד פורר: אני רוצה להתקדם.
עודד פורר: רות רזניק.
איילה מאיר: רצית שאני אענה על שאלות.
עודד פורר: בבקשה, סליחה.