GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דינה דומיניץ: אנחנו נבקש מוועדת המנכ"לים לאשר או להעיר או להנחות כפי שהם יראו לנכון את המשך העבודה של הצוותים, מתוך שאיפה שב-2021, כשיהיה לנו תקציב מדינה, אני מקווה, נוכל בהחלט לקדם את זה לקראת החלטת ממשלה נוספת שבה נאשר את תכנית היישום הזאת, שתורכב מהמלצות כל הצוותים האלה כאמור.
מרב מיכאלי: באמת תודה על הדיוק, אני התכוונתי להגיד תכנית היישום כמובן.
מרב מיכאלי: תודה רבה על העדכון הזה, עורכת הדין דומיניץ.
מרב מיכאלי: חבר הכנסת יואב סגלוביץ' הצטרף אלינו, בוקר טוב.
מרב מיכאלי: תרצה להגיד משהו?
מרב מיכאלי: יש לנו בקשות משני ארגונים חברתיים להגיב על הדברים שנאמרו עד עכשיו.
מרב מיכאלי: בואו נשמע אתכם בקצרה לפני שנעבור לשאר הרשויות: קודם כל, דרור שדות מארגוני הפליטים ביחד וקודם כל על חוק הפיקדון, נכון?
מרב מיכאלי: בוקר טוב לך.
דרור שדות: כן, התייחסתם קצת לנתונים של הכספים שלא הוחזרו למבקשי המקלט כי המעסיקים שלהם לקחו את ה-20% ולא הפקידו את זה בקרן של הפיקדון.
דרור שדות: אנחנו רואים מהנתונים של קו לעובד שרק ל-385 מבקשי מקלט הוחזר מלוא הסכום.
דרור שדות: לכל השאר רק חלק או בכלל לא מתוך 30,000 מבקשי מקלט בגירים.
מרב מיכאלי: רק ל-385 הוחזר כל הסכום מתוך 30,000?
מרב מיכאלי: לפי הנתונים שלכם, איך מפולחים 29,600 הנותרים?
מרב מיכאלי: לכמה מהם לא הפקידו כסף בכלל?
מרב מיכאלי: כמה מהם לא ביקשו את הכסף?
דרור שדות: זה מתחלק ואין לי כרגע מולי את הנתונים אבל יש כאלה שהמעסיקים לא הפקידו בכלל שום דבר, יש כאלה שמעסיק אחד כן ומעסיק אחד לא.
דרור שדות: יש כאלה שהפקידו להם חלק מהמשכורות.
דרור שדות: זאת אומרת, הבעיה העיקרית היא שמי שניהל את הקרן במדינה, את קרן הפיקדון, ומי שיש לו את התלושים וראה את התלושים זה ראש רשות האוכלוסין וההגירה אבל מי שאחראי על האכיפה זה משרד העבודה והרווחה, ויש שם חוסר תיאום של העניין הזה.
מרב מיכאלי: אז שוב, חברות ברשות ההגירה, אני מקווה שאתן מאזינות ושומעות שרק לפי הנתונים של ארגוני הפליטים, רק 385 קיבלו את הכסף במלואו.
מרב מיכאלי: אני מאוד מחכה בקוצר רוח לשמוע מכן נתונים אחרים.
דרור שדות: אני רק אגיד שהעמדה שלנו והבקשה שלנו היא שהמדינה, שהייתה אחראית על הקרן, גם תדאג להחזיר את זה ולא כמו שאמרו פה, בדרך שהעובד צריך לתבוע בתביעה אזרחית.
דרור שדות: למשל, אפשר להראות תלושים וכנגד זה שהמדינה תלך ותחזיר את הכסף ותשפה ותתבע היא את המעסיק.
דרור שדות: זאת אומרת, שהאחריות לא תהיה על העובד או לתת איזה שהוא ייצוג משפטי.
דרור שדות: יש מנגנונים שאפשר לעשות את זה, פנינו עם זה גם למשרד העבודה והרווחה, והם אומרים שאלה רעיונות מהפכניים מדי.
יואב סגלוביץ': אפשר להגיב?
מרב מיכאלי: תודה רבה לדרור.
מרב מיכאלי: חבר הכנסת סגלוביץ', בבקשה.
יואב סגלוביץ': פה אני לגמרי מתחבר למה שאומרת דרור, זה לא מצב רגיל.
יואב סגלוביץ': זו לא איזו שהיא העסקה שמישהו מפריש לקרן והמעסיק לא העביר.
יואב סגלוביץ': פה זו קרן שנכפתה – לא ניכנס אם זה נכון או לא נכון, זה לא רלוונטי – היא נכפתה - -
מרב מיכאלי: לא, זה לא נכון כיוון שבית המשפט העליון ביטל את זה.
יואב סגלוביץ': כן, אבל בסוף יש למדינה אחריות והמדינה, כשהיא רוצה, היא יודעת איך לעשות את זה ומשרד המשפטים יודע איך לעשות את זה, יש מחלקה אזרחית.
יואב סגלוביץ': יש אפשרות להתמודד עם זה אם מבינים את המיוחדות של האירוע.
יואב סגלוביץ': זה הכל.
מרב מיכאלי: טוב, נקבל קודם את הנתונים מרשות ההגירה וכבר אני אומרת – עורכת הדין דומיניץ, אנחנו נחזור אליך או אל נציגים אחרים ממשרד המשפטים, אם מישהו מכם רוצה, להיערך לתשובה למה המדינה לא תדאג לזה ולא תיקח אחריות למה שהיא בעצמה גרמה, ולא תתבע או תדאג לתביעה הזאת.
מרב מיכאלי: אני יודעת שעורכת הדין אמרה שהיא פנתה לשני משרדי עורכי-דין אבל עדין, זה משאיר את האחריות על העובדים והעובדות שלא קיבלו את הכסף ולא על המדינה.
מרב מיכאלי: עידית הראל שמש ממיתוס – היום שאחרי הזנות.
מרב מיכאלי: משהו שרלוונטי לכאן ועכשיו?
עידית הראל: שלום לכולם ובוקר טוב.
עידית הראל: אני רוצה להתייחס לנושא של סחר בנשים למטרות זנות – אני מלווה את המאבק בזנות כבר הרבה מאוד שנים, מאז 2005, ומה שאני רואה הוא שמשנת 2009 בערך, כאשר המשרד לביטחון פנים יצר את המושג של שינויי הדפוס בסחר בנשים – זה השפיע על כל מערכת האכיפה כולל בתי המשפט ביחס לנשים קורבנות סחר.
עידית הראל: כלומר, ברגע שהפסקנו לראות את המראות הקשים שראינו בתחילת שנות ה-2000, של נשים שנסחרות דרך מעבר הגבול בסיני, נאנסות, היו פה מכירות פומביות של נשים, לקחו להם את הדרכונים – כאשר התופעה הזאת השתנתה, זה הפך להיות מעין סחר לייט, לא ממש סחר כי מה שנאמר לארגוני השטח פעמים רבות זה שאין אלימות, שהן לא נלקחות בכוח, שהן באות מרצונן, שמשאירים להן את הדרכונים.
עידית הראל: המהלך הזה השפיע על כל היחס כאמור גם של המשטרה וגם של מערכת בתי המשפט.
עידית הראל: אנחנו לא רואות ענישה בנושא של סחר אלא יותר הבאת אדם לעיסוק בזנות או גרימת עזיבת מדינה או דברים כאלה.
עידית הראל: זה מאוד-מאוד מצער מכיוון שהנשים האלה לא אורזות יום אחד מזוודה וקמות מהמיטה עם הסדינים היפים ומחליטות להיות בזנות במדינת ישראל.
עידית הראל: אלה נשים נסחרות, שנלקחות על-ידי ארגוני פשע ומובאות לפה במה שנקרא אשרת תיירת.
עידית הראל: הרבה פעמים גם מתייחסים אליהן כאל תיירות.
עידית הראל: הן לא תיירות, הן לא הולכות לכותל ואחרי זה לדירה ומקבלות 20 אנשים לתוך הגוף שלהן.
עידית הראל: הן באות לפה כי זאת האשרה שמאפשרת להן להיות פה במשך שלושה חודשים.
עידית הראל: ואחר-כך, הן חוזרות ובאות עוד פעם.
עידית הראל: אלה נשים מוחלשות, נשים עניות.
עידית הראל: לא השתנה שום דבר בדפוס והרקע של נשים שהן קורבנות סחר.
עידית הראל: זה שלא לוקחים להן את הדרכון זה לא אומר שאין אלימות.
עידית הראל: האלימות היא הזנות.
עידית הראל: אנחנו רואות את ההשפעה הזאת של השינוי בדפוס הזה שוב, בקרב גורמי האכיפה וזה מאוד מצער.
עידית הראל: אני מרגישה שחסרה פה התדיינות וקשר עם השטח בשביל להבין באמת מה קורה לנשים הנסחרות, ואני רוצה להגיד לכם שהסחר חי וקיים.
עידית הראל: אני לא מבינה איך זה קורה למרות הקורונה, למרות הגבלות הטיסות, למרות החוק לאיסור צריכת זנות, שבגלל השר שלנו אוחנה, הוא לא נאכף ומתעכב והזנאים מרגישים שיש להם זמן והם יכולים להמשיך לנצל והנשים האלה נמצאות בדירות ומנוצלות.
עידית הראל: יש פה סחר ואפשר בקלות לגלות אותו מכיוון שהן פשוט לא מדברות מילה עברית, ואז את יודעת שהן לא נשים מפה.
עידית הראל: אני מאוד מקווה שכל הגישה תשתנה.
עידית הראל: אני חושבת שצריך לעשות ריענון מחדש של הגישה שלנו לטובת הסחר.
עידית הראל: דבר נוסף חשוב שאני רוצה להגיד זה שכאשר יש פשיטה על בית בושת ונלקחת אישה, קורבן סחר, אין למקלט – ויושבת פה נציגת מעגן – המקלט לקורבנות סחר, והיא יכולה להעיד שאין לה גישה לאותן נשים.
עידית הראל: גם הוגדר למקלט שהם לא עושים "ריצ'ינג אאוט" אלא שהן רק גורם קולט.
עידית הראל: אז המקלט לא יכול לשלוח צוות לאותה דירה, כמו שעושים במרפאת לווינסקי, שכן עושים "ריצ'ינג אאוט" – היא לא יכולה לצאת מתוך המקלט ולהגיע לאותה דירה, לדבר עם האישה בשפתה ולהתחיל להבין מה קורה איתה.
עידית הראל: זה בלתי אפשרי.
עידית הראל: ומעבר לזה – כאשר מתרחשת פשיטה על בתי בושת ונלקחת אישה, היא מועברת לאיזה שהוא מתקן או שהיא מגורשת.
עידית הראל: כלומר, אין לה אפשרות להגיע לנשות המקצוע של המקלט, שידברו איתה בשפתה, ועם כל הכבוד למשטרה, שאני מעריכה אותה והיא עושה עבודה נהדרת – אישה, קורבן סחר, תדבר מול שוטר או שוטרת שיבואו בגישה הכי-הכי מקצועית בצורה מסוימת, ומול אישה שבאה כאשת מקצוע, דוברת בשפתה מהמקלט – היא תדבר בצורה אחרת ותגיד דברים אחרים.
עידית הראל: העובדה שאין את הממשק הזה, ואני יכולה להגיד לכם ממקרה ממש בימים אלה, שאותה אישה נמצאת איפה שהוא אבל אין למקלט גישה אליה.
עידית הראל: דבר אחרון – אני נציגת NGO, ובגלל זה אני יכולה להגיד הרבה דברים, ואני רוצה להגיד כמה מילים לנציג השגרירות האמריקאית: (תרגום חופשי מאנגלית) מאז שנת 2005, אני חוזרת על אותו משפט כל שנה – הדוח על סחר בנשים למטרות זנות הוא היפוקרטי.
עידית הראל: עבור מדינות כמו גרמניה והולנד, שהזנות בהן היא חוקית ולכן נקראות "the brothel of Europe" ושנמצאות במדרגה 1 – זו לא גאווה להיות במקום הזה.
עידית הראל: תודה רבה.
מרב מיכאלי: תודה עידית.
מרב מיכאלי: אני רק רוצה להבין ממך בבקשה – כשאת מתארת את השינוי בדפוס של הסחר ואת אומרת בעצמך שדפוס האלימות השתנה, אז איך בכל זאת לפני שנדבר עם המשטרה – איך בכל זאת הם גורמים להן לבוא לכאן, אם לא לוקחים להן את הדרכונים?
מרב מיכאלי: אני שואלת "דווילס אדבוקט" מה שנקרא – אם לא לוקחים להן את הדרכונים ואת אומרת שהן לא נחטפות, לא עוברות את העינויים שקל לראות בעיניים, איך בכל זאת כופים עליהם לבוא לכאן ולעבוד בזנות, כל פעם לשלושה חודשים וחוזר חלילה?
עידית הראל: אני מציעה שאולי יסמין, מנהלת המקלט, שחיה את המציאות הזאת ומכירה את הנשים ויודעת את כל הרקע שלהן, תוכל להרחיב על זה אבל הצורה השתנתה.
עידית הראל: כלומר, זה אותן נשים, מאותם מקומות במדינות מזרח אירופה שנמצאות ללא אופק תעסוקתי וללא אופק כלכלי וקל מאוד להוליך אותן לתוך אילוזיה כזאת שאת באה למדינת ישראל, ומראים להן גם תמונות של דקלים וים.
עידית הראל: אנחנו יודעות גם שיש רשת פייסבוק מקבילה לדוברי רוסית, ששם גם יש הרבה מאוד צייד אחרי הנשים האלה, שהן יהיו מוכנות – אין להן הרבה ברירה, זה הרבה פעמים בשביל לשלוח כסף הביתה.
עידית הראל: אנחנו יודעות מה נשים מוכנות לעשות בשביל לשלוח כסף הביתה, אז זה עובד.
עידית הראל: נכון, זה לא בכוח, לא מכניסים אותן לקירות כמו שראינו ב-2005 אבל הן חלק ממעגל.
עידית הראל: גם מה זה חשוב למה הן באו – מחכה להן פה תופת - -
מרב מיכאלי: לא שאלתי למה הן באו.
עידית הראל: - - מחכה להן פה תופת להיות בבית בושת ולקבל עשרות גברים לתוך הגוף שלהן.
מרב מיכאלי: הדברים ברורים.
מרב מיכאלי: תודה רבה לך עידית.
מרב מיכאלי: יסמין קונפינו מהמקלט לקורבנות סחר – תני לנו התייחסות לעניין הזה לפני שאני פונה למשטרה בשביל להבין עד כמה הם מודעים לדבר הזה.
יסמין קונפינו: תודה רבה על האפשרות להגיב ולדבר.
יסמין קונפינו: בהמשך לדברים של עידית, אני בהחלט אעיד שהרקע של הנשים לא השתנה לאורך השנים.
יסמין קונפינו: כלומר, מדובר מצד אחד בנשים שיכולות להיות מאוד-מאוד משכילות, ומהצד שני, הן מגיעות למדינת ישראל בחוסר כל ומתוך מצוקה כלכלית מאוד קשה וצורך גדול לעזור למשפחה שלהן לגייס כספים, עד כדי כך שגם אם יש להן תואר, הן מתדרדרות למעגל הזנות.
יסמין קונפינו: באשר לעבירות עצמן – דווקא משום שאני משפטנית, אני כן אומר שחומרת העבירה השתנתה והדרך להוכיח על העבירות על-פי הרף הראייתי הגבוה ביותר, הרף הפלילי, היא כזו שאין מה לעשות אבל ברגע שמשאירים את הדרכון אצל האישה והמניפולציות הן אחרות היום והשימוש בכוח משתנה ממקרה למקרה, אז גם המשטרה וגם הפרקליטות מנסות להעמיד לדין בעבירות סחר אבל הרבה פעמים אין ברירה וצריך להעמיד לדין דווקא בעבירות נלוות, שזה באמת גרימה לאדם לעזוב את מולדתו או הבאת אדם לעיסוק בזנות.
יסמין קונפינו: זאת אומרת, יש לנו פער בין הרקע של הנשים, המוצא שלהן, ניצול המצוקה שלהן לבין האפשרות להעמיד לדין בעבירות של סחר כמו בעבר.
מרב מיכאלי: זה בדיוק מה שרציתי לבקש ממך – רציתי לבקש תיאור של המניפולציות.
מרב מיכאלי: כשאת אומרת שהמניפולציות הן אחרות – האם יש לך דוגמאות לתת לנו כדי שנבין עם מה צריך להתמודד היום?
מרב מיכאלי: איזה מניפולציות?
יסמין קונפינו: היום המניפולציות הן במישור הפסיכולוגי.
יסמין קונפינו: כשמדברים עם אישה ואומרים לה: הגעת לארץ ואת צריכה לשלם כסף על שכירות של הדירה שאת נמצאת בה ועל כרטיס הטיסה שלך, ואת יודעת שיש לך רק שלושה חודשים ואת צריכה להרוויח את הכסף כי הבת שלך צריכה לעבור ניתוח ואחרת לא תספיקי לעשות את הכסף, אז את באמת צריכה לאפשר ל-20 זנאים בלילה לחדור לתוכך.
יסמין קונפינו: יש כל הזמן הפעלת לחץ נפשי מאוד גדול על כך שאישה הגיעה לזמן מאוד מוגבל, ובזמן הזה היא חייבת לספק את התפוקה.
יסמין קונפינו: גם כאשר נשים לא מעוניינות להמשיך בזה וגם כשהן חולות – עדין נדרש מהן לעשות זאת ושוב, על-ידי מניפולציות רגשיות, וכך מתבצעת הפעלת הכוח.
יסמין קונפינו: כיוון שמלכתחילה הן מגיעות ממצב של מצוקה כלכלית מאוד קשה, הן יעשו הכל כדי לספק את הסחורה תרתי-משמע, וזה המצב שאנחנו מדברים עליו.
יסמין קונפינו: כן יש מקרים שמופעלת אלימות, אם זה מקרים כמו בעבר של "בדיקת סחורה", שבעל הבית – לצורך העניין הסרסור – מבקש לבדוק את הביצועים של האישה אבל זה לא מה שאנחנו רואים לאורך המקרים בכל מקרה ומקרה.
יסמין קונפינו: המקרים שונים אחד מהשני אבל בכולם אנחנו כן רואים איך הלחץ הנפשי והמצוקה הכלכלית הכל-כך גדולה משפיעים על האישה ועל הצורך שלה לספק את הביצועים שאותו סרסור דורש ממנה.
מרב מיכאלי: טוב, זה מחזיר אותנו כמובן למרכזיות של החוק להפללת צרכני זנות, שצוין על-ידי דינה דומיניץ כמשהו שהושג.
מרב מיכאלי: הבעיה היא שכמו שאנחנו יודעת, השר לביטחון פנים מעכב את יישום החוק הזה ולכן כרגע, ככל שיש עבודה והייתה לנו ישיבת מעקב על מעני השיקום, וזה משהו שאנחנו צריכות וצריכים להמשיך לעקוב אחריו – העניין של האכיפה כלפי הצרכנים לא מתקיים עדין כי השר לביטחון פנים עדין לא חתם על ההסמכה.
מרב מיכאלי: לכן, אליעזר רוזנבאום, המשנה למנכ"ל המשרד לביטחון פנים, אני אשמח לקבל ממך איזה שהוא צפי כי השר לביטחון פנים כן ענה לבית המשפט העליון שהוא יחתום.
מרב מיכאלי: אז מתי הנס הזה אמור לקרות?
מרב מיכאלי: בוקר טוב אדוני.
אליעזר רוזנבאום: לשאלתך, כפי שענה השר לביטחון פנים – הכוונה היא עד סוף השנה.
אליעזר רוזנבאום: אנחנו עוד חודש וחצי נסמיך את המפכ"ל שיסמיך את השוטרים כדי לאכוף את איסור צריכת הזנות.
אליעזר רוזנבאום: הייתה ישיבה אחרונה בראשות מנכ"לית משרד המשפטים כך שבהחלט יש גם התקדמות של משרדי הממשלה בתכניות הנוספות והתומכות במאמץ האכיפה, בעיקר הטיפול והשיקום.
אליעזר רוזנבאום: אני מבין שזה יתחיל לפעול בתחילת 20-21.
מרב מיכאלי: אז ראשית, אני מניחה שזה יתפרסם בלי קשר אבל אנחנו מבקשות שהמשרד ידווח ברגע שיהיה תאריך, כשתדעו מתי עומדת להתפרסם ההסמכה הזאת, אני מבקשת שתיידעו את הוועדה.
מרב מיכאלי: שאלתי אליך בבואך כמשנה למנכ"ל המשרד: הייתה זרוע "סער" במשטרה, שעסקה במאבק הזה בסחר, והיום אנחנו נשארנו עם שוטרת אחת, שתכף נדבר גם אתה, שרק היא יכולה לזהות את הקורבנות.
מרב מיכאלי: מכל הצדדים, גם מה ששמענו מהדוח אבל גם מה שאמרה המתאמת ממשרד המשפטים – זאת תחנה שמהווה היום את אחד המכשולים להמשך אפקטיבי של המאבק בסחר, העובדה שיש רק שוטרת אחת במשטרת ישראל שיכולה לזהות קורבנות.
מרב מיכאלי: מה בדעתכם לעשות בעניין הזה ומתי?
אליעזר רוזנבאום: אם יורשה לי גם בהזדמנות הזאת להתייחס לדברים האחרים שקשורים כמובן לדוח אז אני אענה כמובן גם לשאלה הזאת: הנושא הזה של חוליית הסחר – כרגע יש שם את רפ"ק שרית, שהיא אחראית.
אליעזר רוזנבאום: הכוונה היא לתגבר את החוליה הזאת באופן משמעותי ומידי על-מנת שהיקפי הפעילות יעלו והם יוכלו להכין את הצרכים שעולים מהשטח.
אליעזר רוזנבאום: זה לגבי הנושא של - -
מרב מיכאלי: אז ברשותך, מה זה לתגבר?
מרב מיכאלי: בכמה?
מרב מיכאלי: ומה זה באופן מידי – מתי?
אליעזר רוזנבאום: אז זה התחבר לדברים שאם יורשה לי לסקור אותם, אז הדברים אז דברים יתחברו.
אליעזר רוזנבאום: אם אפשר, אני אמשיך.
אליעזר רוזנבאום: ראשית, המשרד לביטחון פנים ומשטרת ישראל ושירות בתי הסוהר – המשטרה עוסקת באכיפה כמובן ושירות בתי הסוהר עוסק בהחזקה עד שהקורבנות עוברות למקלט או שמגורשות, בהתאם לחקירה עצמה.
אליעזר רוזנבאום: שנים רבות אנחנו עוסקים – חבר הכנסת סגלוביץ', כששירת במשטרה, עסק רבות בעניין הזה ואני חושב שההישגים שאליהם הגיעה מדינת ישראל – למשטרת ישראל יש חלק מאוד-מאוד משמעותי באותן שנים שמשטרת ישראל ריכזה מאמץ רב כי זה הצורך שעלה – גבול מצרים היה פרוץ וגם ממקומות אחרים נכנסה כמות גדולה של מהגרים בלתי-חוקיים ובהם גם בני אדם שנסחרו בעבודות כפיה וזנות, ובנושא הזה בהחלט נעשתה עבודה משמעותית.
אליעזר רוזנבאום: אנחנו ממשיכים גם ברמת המשרד – דרך אגב, השר קיבל דיווח על הדוח ועל הממצאים אצלי בכתובים והוא הנחה את מפכ"ל המשטרה לטפל במידי בכל אותן המלצות שהדוח מפרט אותן ואנחנו, הגורמים המקצועיים במשרד, כמובן מוציאים לפועל את ההנחיה הזאת עם הפיקוד הבכיר במשטרה, ראש אח"מ, ראש חטיבת החקירות, רמ"ח חקירות, שרים ואנשים אחרים כך שאנחנו מטפלים בכל אחת מההמלצות.
אליעזר רוזנבאום: כמה דברים נוספים שהם חלק מהטיפול עצמו – אז כפי שאמרתי, הגדלת כוח אדם בחוליית סחר בבני אדם – הכמות טרם נקבעה אבל שרית אולי יודעת פרטים יותר מדויקים אבל אני יודע שמדובר בלפחות עוד שני קצינים ואולי אף יותר.
אליעזר רוזנבאום: דבר שני – הימ"רים במחוזות, שהם כוח מאוד משמעותי, יטפלו בתיקי הסחר, שהם תיקים מורכבים, ונדרשות מיומנויות ויכולות חקירה, עיכוב ומודיעין גבוהות ולכן, לימ"רים ייקבעו יעדים כמותיים והם יצטרכו לעמוד בדבר הזה.
אליעזר רוזנבאום: אנחנו גם חיברנו את יחידת הסייבר וה - - - של משטרת ישראל לפעילות עצמה.
אליעזר רוזנבאום: אנחנו צריכים לחזק את הקשר והפעילות עם ארגוני הסיוע, גם השולחנות העגולים אתם וגם השולחנות העגולים לשיפור עם משרדי הממשלה ובזה אני עוסק.
אליעזר רוזנבאום: בכלל, אני עוסק בנושא הזה כבר שנים רבות, ואנחנו על הדבר הזה.
אליעזר רוזנבאום: ב-17 לחודש יש שולחן עגול עם משרדי הממשלה בראשות רח"ט חקירות של המשטרה, ושם נעסוק בכל הדברים.
אליעזר רוזנבאום: כל נושא ההכשרות המשותפות – בעקבות הקורונה העסק הזה קצת נפגע אבל אנחנו פועלים להחזיר את ההכשרות המשותפות לגרף הכשרות מסודר וממוסד, גם על החודשים שנשארו, היתרה ב-2020 וכמובן, בעיקר נתמקד ב-2021.
אליעזר רוזנבאום: בנושא של סחר בבני אדם וזנות אני חולק על עידית.
אליעזר רוזנבאום: דווקא בזה משטרת ישראל עוסקת – מי שמכיר את מחלק המוסר בימ"ר תל-אביב, שעושה עבודה מאוד מקצועית ומטפל בתיקים מאוד משמעותיים ומורכבים.
אליעזר רוזנבאום: דווקא הביקורת על פחות תיקים בסחר ובני אדם לעבדות ועבודות כפייה, אם זה בבנייה, בחקלאות ובסיעוד, ושם אנחנו צריכים לפעול יותר באכיפה משולבת ומשותפת עם מינהל האוכלוסין ועם משרד העבודה.
אליעזר רוזנבאום: לא להתמקד יותר מדי בנושא הזנות, ולא שאני מקל בדבר, אני חושב שיש שם דברים חמורים ואני חושב שדווקא מקום הזנות מטופל טוב יותר.
אליעזר רוזנבאום: כל מה שקשור בהיבט של זנות קטינים – אנחנו מטפלים בזה.
אליעזר רוזנבאום: מבחינת האמריקאים – זנות קטינים זה סחר לכל דבר, וגם בנושא הזה פיתחנו מודל שאנחנו מריצים אותו בפילוט במספר רשויות מקומיות: חדרה, פתח-תקווה, תל-אביב, באר שבע ובבית"ר עילית, מקום נוסף שהחלטנו עליו.
אליעזר רוזנבאום: אני עומד גם בראש הצוות, כפי שהמתאמת, עורכת הדין דינה דומיניץ תיארה, בנושא של לבחון את פעולות האכיפה שאנחנו נוקטים ומה נכון וצריך עוד לשפר, גם בנושא הזיהוי וגם בנושא הפעלת טכנולוגיות וגם בכל מה שקשור בנושא הסייבר.
אליעזר רוזנבאום: אנחנו נמשיך ונפעל בצורה מיטבית עם משרדי הממשלה ועם ארגוני הסיוע כדי לשפר את הביצועים.
מרב מיכאלי: תודה רבה מר רוזנבאום.
מרב מיכאלי: רק להגיד שעידית דווקא החמיאה למשטרה על עבודתה בהקשרים האלה אז תנוח דעתו של אדוני.
מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד כך: יש לנו 22 דקות עד שאנחנו חייבים לסיים את הישיבה משום שיש מליאה ולכן, יש עוד כמה דברים שצריך להספיק.
מרב מיכאלי: אני מאוד מבקשת מכל מי שאפנה אליהם עכשיו – אנא מכם, תשובות מצומצמות, מרוכזות ואיכותיות ולא נאומים ארוכים שכן אנחנו חייבים להספיק את זה ואין לנו מספיק זמן.
מרב מיכאלי: רב-פקד שרית פרץ, האישה והאגדה.
מרב מיכאלי: האישה שנאבקה במשטרת ישראל בסחר בבני אדם.
מרב מיכאלי: ראשית, כל הכבוד, אנחנו שמחים שאת כאן אתנו, תודה רבה לך.
מרב מיכאלי: כמו כן, האם את יודעת על התכניות הקונקרטיות – כמה כוח אדם אמורים להוסיף לך ומתי?
שרית פרץ: אני אקצר מפאת קוצר הזמן.
שרית פרץ: אנחנו נמצאים כרגע בעבודת מטה שנמצאת בעיצומה לקראת החלטה סופית והכרעה של המפכ"ל.
שרית פרץ: אני יכולה לומר שראש אח"מ כבר אישר הגדלה בשני תקנים לחוליה.
שרית פרץ: עבודת המטה מדברת על קצת יותר ובסוף מי שיכריע זה המפכ"ל.
שרית פרץ: הגדלת החוליה, בסופו של דבר, תאפשר לנו לחזק את הקשר עם ארגוני הסיוע, הארגונים הממשלתיים, להגדיל את המעקב אחר תיקים שמתנהלים וידיעות שנכנסות למשטרה בנושא של סחר בבני אדם.
שרית פרץ: אנחנו החלטנו על תכנית ל-2021 של יעדים ומדדים לכלל המחוזות בעבירות של סחר בבני אדם, בעבירות של עבדות, כלל העבירות, גם עבירות נלוות לזנות וגם חוק איסור צריכת זנות.
שרית פרץ: בסופו של דבר, כל מחוז יצטרך לעמוד ביעדים שנתיים שקבענו לו, כולל חסימת אתרים בכל העשייה בעיסוק שלנו בתחום העבירות האלה, ואין לי שום ספק שבעוד שנה אנחנו נהיה במקום אחר – לא בדוח הבא אלא בעוד שנה – מבחינת כמות החקירות, שזו הייתה הערה מאוד משמעותית בדוח.
שרית פרץ: אני אתייחס בקצרה להכשרות, זאת גם אחת ההערות שעלו בדוח – אנחנו עושים הכשרות גם למשרדים השונים.
שרית פרץ: רק אתמול הייתה הכשרה בזום על-אף הקורונה לרשות האוכלוסין.
שרית פרץ: אנחנו עושים הכשרות לשוטרים.
שרית פרץ: חוק איסור צריכת זנות – בנינו לומדה מדהימה, מתקדמת, חדשנית, בשל הקורונה, שנבנתה עם ארגוני הסיוע, ונכנסו שם המון פרמטרים שקשורים דווקא ברגישויות וכל ההתנהלות של השוטרים שנדרשת מול נשים בזנות, וכלל השוטרים שיאכפו את החוק למדו את הלומדה הזאת.
שרית פרץ: שוב, מפאת קוצר הזמן אני אומר שאנחנו נמצאים כל הזמן בעשייה מול כלל המשרדים, ישיבות ודיונים כדי למצוא את הדרכים איך להתקדם, וכאן הייתי רוצה דווקא להתייחס למה שאמרת, כבוד יושבת-הראש, בתחילת הדיון הזה – את שאלת איזה כלים יש במדינות אחרות שיכולים לסייע לנו להתקדם ולראות איך אנחנו יכולים לזהות יותר קורבנות?
שרית פרץ: אז אני יכולה לומר שבאירופה, ה - - - עושים תרגיל שנתי מדהים שמכיל בתוכו את כלל הארגונים וכלל השותפים מעיתונאים, אנשי רווחה, סניגורים, שופטים – כולם לוקחים חלק בתרגיל הזה שמחבר את אותם גורמים ומתרגל אותם איך לפעול באירועים של סחר בבני אדם.
שרית פרץ: בארצות-הברית יש לא מעט כלים כמו למשל מומחית עדות, שמלווה קורבנות סחר בבני אדם, כמו למשל - - - שזה הקו החם שלהם, שמגביר את המודעות של אזרחים לדבר הזה שנקרא סחר בבני אדם ומאפשר להם לדווח על כל דבר.
שרית פרץ: הקו הזה פועל 20 שנה והעלה באלפים את כמות הדיווחים שהובילו לחקירות בסופו של דבר והצלת קורבנות.
שרית פרץ: אסכם ואומר שאנחנו בהחלט בהתייעלות כל הזמן.
שרית פרץ: אני מאוד מאמינה בתפקיד שלי וכן בעשייה.
שרית פרץ: אני חושבת שאנחנו נמצאים במקום טוב.
שרית פרץ: עדין יש לנו המון לעשות.
שרית פרץ: אנחנו עושים, אנחנו פועלים.
שרית פרץ: בשבוע הבא יש שולחן עגול בראשות ראש החטיבה וגם המשנה למנכ"ל עם כלל הארגונים הממשלתיים כדי לייצר הבנה טובה יותר לתופעות השונות ושותפויות לפעילויות בשנה הקרובה.
מרב מיכאלי: תודה רבה, שרית.
מרב מיכאלי: שתי בקשות יש לי ממש בקצרה: עד כמה את באופן אישי ומי שמסביבך, מודעים לשינויים האלה בדפוס הסחר, שעידית שמש פירטה לגביהם?
שרית פרץ: לגמרי מודעים.
שרית פרץ: זה ברור לנו כי אנחנו פוגשים בזה כל יום.
שרית פרץ: זה מעלה לא מעט קשיים.
שרית פרץ: אני אומר שאנחנו לא נמצאים במקום שהיינו בו בשנת 2000, עם זה אי אפשר להתווכח.
שרית פרץ: תופעות הסחר כן השתנו.
שרית פרץ: אנשים, זה לא אותם אנשים ואני לא מסכימה כל-כך עם יסמין.
שרית פרץ: אנחנו מדברים על נשים אחרות, ולפני שקופצים עלי אני אסביר למה אני מתכוונת: אנחנו מדברים על נשים שהמקלט פחות מתאים להן, נשים שפחות רוצות להישאר בישראל.
שרית פרץ: לכאורה, נשים שרוצות ואני שמה את זה במירכאות – נשים שרוצות לעסוק בזנות בדרך כלל מגיעות לישראל כשהן יודעות שהן הולכות לעסוק בזנות.
שרית פרץ: אנחנו מדברים על נשים שמנוצלות, מגיעות מאוכלוסיות מוחלשות, וזה לא משנה את העובדה שאנחנו, כגורם אכיפתי, רואים אותן גם כאלה ומבחינתנו זה לא משנה אם הן רצו או לא רצו.
שרית פרץ: אגב, גם לא משנה לצורך הכרה בקורבן סחר אם הן רוצות לשתף פעולה עם המשטרה או לא - -
שרית פרץ: - - אבל אני כן אומר שהשימוש בעבירות של סחר הוא פחות אפשרי היום כי כדי להוכיח את עבירת הסחר צריך שיהיה סחר - - -
מרב מיכאלי: כן, סליחה שאני מפסיקה אותך, זה ברור.
שרית פרץ: סליחה, רק משפט - חשוב לדעת ולהבין שהשימוש דווקא בעבירה של הגורם לאדם לעזוב את מדינתו לשם עבדות או זנות, שזה השימוש הנרחב היום, הוא לא התפשרות.
שרית פרץ: זו עבירה של 16 שנה, עבירה של פשע חמור.
מרב מיכאלי: השאלה כמה פוסקים עליה.
מרב מיכאלי: זאת אומרת, כמה הפער בין החוק והפסיקה, אבל בסדר.
מרב מיכאלי: שרית, יש לי שתי בקשות אליך: אנא העבירי לוועדה את היעדים לימ"רים, כפי שאמרת שגובשו.
מרב מיכאלי: הדבר השני – אני אשמח למסמך ממך, כמו שתמצאי לנכון, על הדברים שסיפרת עליהם ממדינות אחרות, ואם יש דברים אחרים שאת חושבת שכדאי לנו לחשוב עליהם ולראות איך לאמץ אותם באופן כזה או אחר – שנראה אנחנו איך להעביר את זה ואיך לקדם את זה.
מרב מיכאלי: רשות האוכלוסין וההגירה ומעברי הגבול במשרד הפנים – הידד, הגענו.
מרב מיכאלי: איפה אתן חברותי, מיכל יוספוף ועורכת הדין אורלי שמואל?
מרב מיכאלי: מבחינתי, אתן יכולות לעלות במקביל בזום, השאלות שלי אליכן ברורות: 1.
מרב מיכאלי: שאלנו לגבי חוק הפיקדון – מה רמת הידע שיש לכן לגבי תמונת המצב, בהיותה של הרשות אחראית על הקרן?
מרב מיכאלי: מה רמת המידע שיש לכן על הכספים שהופקדו או לא הופקדו, רמת ההחזרה וכולי?
מרב מיכאלי: בואו נתחיל מהשאלה הזאת.
אורלי שמואל: בוקר טוב, אם מתחילים עם השאלה הזאת, אנחנו צירפנו את אפרת לב ארי מהלשכה המשפטית, שעובדת במינהל המעסיקים שממונה על התחום הזה והיא נמצאת פה בדיון, והיא תשמח לנושא הזה ספציפית.
אורלי שמואל: אפרת?
מרב מיכאלי: כן, אפרת.
אפרת לב ארי: אני מהלשכה המשפטית של רשות האוכלוסין וההגירה.
אפרת לב ארי: אני יועצת משפטית במינהל עובדים זרים, שבו נמצאת היחידה שמטפלת בכל נושא הפיקדונות, בין אם של עובדים זרים שמועסקים בישראל כדין ובין אם של עובדים זרים שמוגדרים כמסתננים.
אפרת לב ארי: אני הוזעקתי לדיון הזה מעכשיו לעכשיו אז אני אשמח אם אפשר למקד את השאלה או שפשוט אתן סקירה כללית על כל מה שנעשה אצלנו מאז פסק הדין של בג"ץ באפריל?
מרב מיכאלי: סקירה מאוד מאוד קצרה – בשורה התחתונה האם אתם, כרשות האוכלוסין, שממונה על הקרן הזאת, האם את יודעת להגיד לי כמו שאמרו הארגונים, שרק 385 עובדים קיבלו את כל הכסף שלהם בחזרה – האם את יודעת את המספר הזה?
מרב מיכאלי: האם את יודעת איך מתפלגים האחרים ברמת הידע קודם כל, עוד לפני פעולות?
אפרת לב ארי: אז יש לי גם ידע וגם תיאור של פעולות אבל לא רק 385 עובדים קיבלו את ההחזרים.
מרב מיכאלי: האבחנה היא את כל הכסף.
מרב מיכאלי: היא אמרה שחלק קיבלו חלק מההחזר...
אפרת לב ארי: אז אני אסביר: לפי פסיקת בג"ץ מסוף אפריל, אנחנו נדרשנו להחזיר לכל העובדים המסתננים את הפקדת חלק העובד.
אפרת לב ארי: הרי במקור היה ניכוי של 20% - - - זה הסכום שנדרשנו להחזיר.
אפרת לב ארי: מתוך 18,000 מסתננים בעלי חשבון פיקדון שזכאים לקבל את ההחזר – נכון לאמצע אוקטובר טיפלנו ושילמנו ל-14,000 עובדים מסתננים ככה שאני לא יודעת מה משמעות המספר 385.
אפרת לב ארי: סך התשלומים שהועברו הם כמעט 208 מיליון שקלים.
אפרת לב ארי: מעבר לזה, בחודש האחרון, בעקבות מספר דיונים שקיימנו עם נציבות האו"ם לפליטים, קיבלנו את ההצעה שלהם ופרסמנו באתר שלנו רשימה – כמובן ללא פרטים מזהים אלא באמצעות איזה שהוא מספר רישיון מזהה, לא חשוב כרגע, אבל מידע לגבי עובדים מסתננים שזכאים, כ-4,000 שזכאים עדין לקבל את ההחזרים ולא פנו אלינו.
אפרת לב ארי: אנחנו צריכים שיפנו אלינו כדי להעביר לנו פרטים של חשבון בנק בישראל כדי שנוכל לבצע את ההחזרים.
אפרת לב ארי: אז מבחינת נתונים וביצוע בפועל – 14,000 מתוך 18,000 הוגשו וטופלו.
מרב מיכאלי: 208 מיליון מתוך כמה כסף שיש בקרן?
אפרת לב ארי: הכספים שיש בקרן זה כספים שגם כוללים את הפקדות המעסיק אבל את הכספים שאנחנו עדין צריכים להחזיר לאותם 4,000 – אין לי את הנתון כרגע.
אפרת לב ארי: אני יכולה לבדוק אותו ולהעביר אותו בכתב לוועדה.
מרב מיכאלי: הארגונים רוצים להגיב - -
דרור שדות: רק אני אגיד שזה נכון שמה שהיה בקרן הוחזר, הבעיה היא שהמעסיקים לא הפקידו.
מרב מיכאלי: קודם כל, זה לא מובן מאליו, לא כך למדנו כרגע, יש 4,000 שלא פנו וכולי, צריך איכשהו להגיע אליהם.
דרור שדות: נכון.