GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עפרה שרון: קודם כל, לגבי השאלה שלך, בכמה גופים יש מעל 1,000 ספורטאים – אני חושבת שאין אגודות מעל 1,000 ספורטאים ואם כן, הן בודדות, הן לא מגיעות לסכומים כאלה כי אגודות זה גופים קטנים.
עפרה שרון: איגודים יש אבל גם, לא מדובר בהרבה אבל את הגדולים במיוחד שאנחנו מכירים – איגוד הכדור-סל, איגוד הכדור-עף, איגוד הג'ודו וגם, זה לא מכניס את כל הגופים.
עפרה שרון: מעבר לעובדה שאני רוצה להודות על שיתוף הפעולה המדהים הזה וכמובן גם על התקנות, גם אם הן ספידי-תקנות, הן תקנות מאוד חשובות שמקיימות הרבה נושאים שאנחנו עובדים עליהן במשרד.
עפרה שרון: משרד המשפטים שיתף אותנו בצורה מלאה ונתן לנו הרבה מקום בשיח.
עפרה שרון: אני לא אחזור על הערות שעלו פה לגבי הגילאים, שברור שגיל 16 מציב הרבה מאוד ספורטאיות – בעיקר ספורטאיות בענפים שלהן – בערך בסדר גודל של 50% שנמצאות מתחת לגיל 16, ככה שהסוגיה של הגיל זה משהו שצריך לתת עליו את הדעת אבל אני לא ארחיב כי אנשים אחרים כבר הרחיבו בסוגיה הזאת.
עפרה שרון: לגבי הנושא של הגדרת ספורטאי – זה אולי נשמע טכני אבל זה מאוד משמעותי.
עפרה שרון: כרגע ההגדרה היא לפי חוק הספורט.
עפרה שרון: יש איגודים ואגודות בספורט מוטורי שבאים מכוח חוק הנהיגה הספורטיבית.
עפרה שרון: זה נראה תיקון טכני אבל זה סקטור שלם שלכאורה כרגע נשמט מהתקנות וצריך להכניס אותו גם, הן צריכות לקבל מענה.
עפרה שרון: זו בקשה שלנו לתיקון ההגדרה של גוף ספורט, שזה יכיל גם איגודים מכוח חוק הנהיגה הספורטיבית.
עפרה שרון: סוגיה נוספת שעלתה ואני לא ארחיב עליה הרבה אבל חשוב לנו לציין אותה היא בסעיף 2(א) לגבי נושא של הכשרות – אנחנו חושבים, והדברים כבר נאמרו, שסוגיות של הכשרות בתחום הספורט צריכות הבנה מאוד מקצועית.
עפרה שרון: לא סתם בנו תכנים שהם מאוד ייעודיים לתחום הספורט.
עפרה שרון: צריך להכיר את העולם, יחסי התלות, יחסי הגומלין שנמצאים בתחום הזה לא דומים למקומות אחרים.
עפרה שרון: אולי יש השקה בתחום הרפואה בין רופא לחולה אבל שוב, זה גם ממש שונה כי המאמן הוא ממש מנטור ולפעמים הוא כמו הורה לילד.
עפרה שרון: סוגיות כאלה הן סוגיות כל-כך מורכבות שמצריכות התייחסות מאוד מקצועית ולכן, ההכשרה לא יכולה להיות הכשרה טכנית בלבד בעניין הבנת התקנות והיישום שלהן ולהגיד להם מה התקנות אומרות.
עפרה שרון: צריך לקחת את זה לתוך העולם שלהם ולבנות את כל המרקם הזה של איך מעבירים את התכנים ואיך באמת אפשר לעשות אותם.
עפרה שרון: לכן, אנחנו מציעים שבסעיף 2(א) יוסיפו שזה יהיה בשיתוף פעולה עם משרד התרבות והספורט, לכל הפחות בהתייעצות עם משרד התרבות והספורט.
עפרה שרון: אני חושבת שהתחום המקצועי מצוי דווקא בידיים שלנו ואצל "אתנה", וכל שיתופי הפעולה שאנחנו עושים עם גופים אחרים כמו המרכז לנפגעות תקיפה מינית וכולי.
עפרה שרון: אנחנו יודעים שנעשה שיתוף פעולה עם פרופסור זאב לרר.
עודד פורר: במקרה יש פה שני שרים, גם שר הספורט וגם שר המשפטים.
אברהם (אבי) ניסנקורן: לי אין התנגדות.
עודד פורר: אני משרד המשפטים, מה עמדתכם?
אבינעם סגל-אלעד: אנחנו מסכימים להערה הזאת, זאת הערה נכונה ואנחנו מסכימים לה.
אבינעם סגל-אלעד: אין בזה היגיון שזה לא יהיה ותודה על ההבהרה זאת.
אבינעם סגל-אלעד: היא עלתה באיזה שהוא שלב וכנראה לא הובהרה אבל אנחנו מסכימים לה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: הערה שנייה זה שההתנהלות של שר המשפטים תהיה לאחר התייעצות עם שר ה - -
אבינעם סגל-אלעד: אנחנו חייבים לומר שכשכתבנו את הדברים האלה – קודם כל השר נמצא בעצמו אבל כשכתבנו, זה היה ברור מאליו שתהיה התייעצות גם עם הספורט.
אבינעם סגל-אלעד: הראיה לזה היא שלצורך התקנות האלה לא היו צריכים להגיד לנו.
אבינעם סגל-אלעד: התייעצנו עם כל הגופים, התייעצנו גם גופים אזרחיים ועם נציגי כל המשרדים.
אבינעם סגל-אלעד: אנחנו לא חושבים שזה צריך להיכתב כי זה כל-כך ברור מאליו, זה רשום לפרוטוקול שתהיה התייעצות עם כל הגורמים הרלוונטיים.
לינא סאלם: גם בעולם שבו דמיינו את התקנות חשבנו שימונה גורם שהוא מוביל, ומתחתיו יכול להיות אפילו צוות.
עודד פורר: יופי, מקובל.
ענת מימון: אנחנו לא מוסיפים.
ענת מימון: כמובן שנאמר לפרוטוקול כמו תמיד, שתיערך התייעצות.
עודד פורר: מנהלת "אתנה", מעניין אותי לשמוע לגבי הכשרת ממונות איגודי ספורט וגופי ספורט.
עודד פורר: בבקשה, מירב אולייניק.
מירב אולייניק: צהרים טובים.
מירב אולייניק: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה.
עודד פורר: קודם כל ברכות, הבנו שמונית היום, אתמול?
מירב אולייניק: לפני חודש אבל אני במחשכים.
מירב אולייניק: אני כרגע ממלאת מקום מנהלת "אתנה".
מירב אולייניק: תודה רבה על הברכות.
מירב אולייניק: "אתנה" היום זה מרכז לקידום ספורט נשים שיושב במכון וינגייט, המכון למצוינות.
מירב אולייניק: אני רוצה קודם כל להודות – יש פה כמה שותפים בדיון – גם איגוד מרכזי הסיוע ועורכת הדין אורית סוליציאנו, המנכ"לית, וגם לעורכת הדין אורית חלמיש ולדוקטור זאב לרר, שבמהלך השנתיים-שלוש האחרונות עשה מחקר מאוד מקיף והתייחס למה המשמעות של הטרדות מיניות בעולם הספורט, ואני לא רוצה להרחיב, כולכם קיבלתם את החומר על הקטלוג.
מירב אולייניק: במהלך השנה האחרונה, בשיתוף עם מרכז סיוע השרון ומחלקת ההדרכה, נבנה קורס של 18 שעות לממונות, ובמהלך הקורס הזה עד היום הכשרנו כ-73 ממונות בכל איגודי הספורט וגופי הרוחב של הספורט, כולל התאחדות "אילת", על כל האיגודים והענפים שנמצאים אצלה.
מירב אולייניק: אנחנו ממש בסיום ההכשרות ואני מעריכה שנוציא עוד קורס נוסף.
מירב אולייניק: במקביל, כל התכניות שלנו באיגודים, בסיוע המתאמות שלנו באיגודי הספורט שבהם יש לנו תכניות – כל נבחרות הנשים והנערות עברו סדנאות.
מירב אולייניק: זו כבר שנה שנייה שהן עוברות את הסדנאות האלה.
מירב אולייניק: הסדנאות ניתנות הן לספורטאיות ובנפרד, ולא באותה סדנה, לכל הצוות המקצועי – מאמנים, עוזרי מאמנים.
מירב אולייניק: כמובן שאת כל התכנית הזאת מוביל משרד התרבות והספורט והמפקחת שלנו נורית שרביט, ואני גאה מאוד לציין - -
עודד פורר: רק שאלה – הכוונה לאיפה שיש ספורטאיות?
מירב אולייניק: כרגע – הרי ל"אתנה" יש תכניות ב-12 איגודי ספורט וגופי ספורט.
מירב אולייניק: בשנתיים האחרונות דרשנו שחלק מהתכניות שלנו יכללו במקביל למעטפת המקצועית ולסיוע המקצועי שניתן – לקיים סדנאות מניעת הטרדה מינית - -
מירב אולייניק: - - כמובן שמשרד התרבות והספורט מוביל עכשיו תכנית מאוד נרחבת, הן עם המפקחת נורית שרביט ו - - - עם האיחוד האירופי, והכוונה היא כמובן בשלב הבא להוריד את זה לשטח.
מירב אולייניק: אני חייבת להודות שיש כבר כמה איגודים, שבהם איגוד השחייה והן איגוד הג'ודו ואיגוד האתלטיקה, שכבר אנחנו בוחנים את ההכשרה במסגרת ה-18 שעות שנדרשות, לממונות באגודות הספורט.
מירב אולייניק: כמובן שהאיגודים היותר מאתגרים – איגודי הכדור-סל והכדור-רגל, שצריך לבנות אתם את התכנית ואנחנו אתם כבר בשיח, שלהם יש הרבה יותר אגודות.
מירב אולייניק: הרעיון הוא שלכל אגודה ולכל מועדון תהיה ממונה.
מירב אולייניק: אני חייבת רק הערה אחת שגם הערתי אותה בפניות הציבור בדרישה של משרד המשפטים, וזה גם המקום לברך את השר ניסנקורן שהרים את הכפפה הזאת – ניתנו 60 יום.
מירב אולייניק: אני חושבת שפה יש לנו שתי בעיות: 1.
מירב אולייניק: לוח הזמנים.
מירב אולייניק: 2.
מירב אולייניק: העלות.
מירב אולייניק: כרגע, אנחנו מנסות לסייע כמידת האפשר במסגרת "אתנה" אבל אני מעריכה שהכשרת ממונות לכל גופי הספורט ולכל המועדונים – יהיה לה פן כלכלי נוסף ואני מעריכה שתפתרו את זה.
עודד פורר: בואי נמשיך.
ענת מימון: אני מוסיפה שאנחנו נוסיף הוראה שאחראיות שכבר נמצאות בתפקיד יעברו בתוך שנתיים מיום שהתקנות לתוקף, הדרכה דומה.
ענת מימון: אנחנו מוסיפים הוראה ששר המשפטים יעביר לוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי בכנסת, ריכוז של הדיווחים שיועברו אליו לגבי כל שנה ועוד מעט, בתחילה, אנחנו נתייחס למועדים.
ענת מימון: להמשיך?
עודד פורר: אני רוצה לאפשר לכולם להעיר – יעל סיני משדולת הנשים.
ממש בקצרה: אני רק רוצה לומר שאחד מהדברים שאנחנו, כארגונים, שפועלים בנושא מאוד נעזרים בו זה נושא של איסוף נתונים.
ממש בקצרה: אני מבינה מתוך הדברים שנאמרו שאמורה אולי להיות נציבה או - - -, אז לבנות איזה שהוא מנגנון כזה או אחר בתוך המשרדים, שאמור לעבור ולוודא שיש יישום.
ממש בקצרה: אני אשמח לשמוע האם זה כך מהשרים שיושבים אתנו – איך יתבצע המנגנון אחרי התקנות, של מעקב, אכיפה ואיסוף נתונים.
עודד פורר: ורד פליטמן – סמנכ"לית ארגון שחקני ושחקניות הכדור-רגל.
ורד פליטמן: שלום.
ורד פליטמן: תודה לכולכם.
ורד פליטמן: ראשית, אני רוצה לאחל בהצלחה לנבחרת הנשים של ישראל, שמשחקת עוד שעתיים מול גיאורגיה.
ורד פליטמן: לצערנו, גם המשחק הזה לא משודר אז לא תוכלו לראות אותו.
ורד פליטמן: מה שרציתי להביא זה נתונים מהעולם לגבי הטרדה מינית וקצת לסבר לכם את האוזן: לפני שלוש שנים, ארגון השחקים והשחקניות העולמי – FIFPro, ערך סקר ביותר מ-33 מדינות, והשתתפו בו יותר מ-3,300 שחקניות, כולל שחקניות מישראל.
ורד פליטמן: אושרת עיני, שנמצאת פה גם, עזרה לנו להרים את הסקר הזה בארץ, הסקר היה אנונימי.
ורד פליטמן: התשובות של הסקר הן כאלה – זה היה בקרב הנשים: אחת מכל ארבע שחקניות עוברת הטרדה מינית, שנראה לי שזה גם דומה למה שקורה באוכלוסייה, אולי אפילו יותר, בגלל הצפיפות שנמצאת במועדונים.
ורד פליטמן: דבר שני – 63% מהשחקניות עוברות קריאות והטרדות להט"בופוביות, שקשורות למגדר, לא רק הטרדה מינית אלא הטרדה מגדרית.
ורד פליטמן: זה מוביל אותי לבקשה לשינוי בתוספת ממש קטנה אבל מאוד מאוד משמעותית, שזה להוסיף את המילה "מגדרית" להטרדה וגם יערה נגעה בזה.
ורד פליטמן: ההטרדה הרבה פעמים בקבוצות הכדור-רגל והכדור-סל המקצועניות הן לא רק הטרדה מינית אלא הטרדה מגדרית.
ורד פליטמן: בקבוצות הנשים הרבה פעמים זה בא מכיוון הצוות ויכולות גם לבוא קריאות בימי משחק מכיוון הקהל והאוהדים וגם ברשתות החברתיות הן חוות הרבה הטרדה מינית.
עודד פורר: ורד, ההערה שלך מאוד נכונה.
עודד פורר: היועצת המשפטית אומרת שאנחנו נסמכים על לשון החוק, שקובע מהי הטרדה מינית ולכן, זה ייכנס לאחד מתיקוני החקיקה שאותם אנחנו נבקש לבצע.
עודד פורר: ההערה חשובה מאוד.
עודד פורר: בואי נמשיך, ענת.
ענת מימון: כמובן, כמו שהעיר היושב ראש, לא מדובר כמובן על שחקן זר שמשחק פה בארץ אלא על הגעה לפעילות חד-פעמית.
עודד פורר: צריך להבהיר את זה בתקנות או שזה ברור מאליו?
עודד פורר: זה לא נשמע כך, אני חייב לומר.
ענת מימון: לדעתי זה ברור.
לינא סאלם: אפשר להוסיף למילים "תחרות ספורט", ואז נחריג את זה מאשם לפעילות אבל זה ברור.
עודד פורר: לדעתי זה ברור.
יואב סגלוביץ': אם אומרים את זה לפרוטוקול, אז זה גם ברור.
עודד פורר: הפרוטוקול לא משנה אחר-כך, כשכבר יש תקנות.
לינא סאלם: אבל זה תחרות ספורט.
לינא סאלם: הוא בא לתחרות.
לינא סאלם: הוא לא נרשם, הוא לא משתתף.
ענת מימון: זה בשדה של משרד החינוך.
ענת מימון: אני חייבת לציין שפה, בכנסת, לפעמים יש לנו קצת קושי בלתלות כניסה של תוקף לתקנות באיזו שהיא פעולה על-ידי שר.
ענת מימון: יש לנו רשימה מאוד ארוכה של מקרים שאנחנו ממתינים, ובאמת תקנות היו אמורות להיכנס לתוקף.
אברהם (אבי) ניסנקורן: אז תוסיפו תאריך – ולא יאוחר מיום.
ענת מימון: כמה חודשים?
ענת מימון: חצי שנה?
עודד פורר: לא, חצי שנה זה הרבה זמן.
אבינעם סגל-אלעד: לא, חצי שנה זה לא כל-כך הרבה זמן בהתחשב בזה שיש 60 יום מיום הפרסום.
אבינעם סגל-אלעד: כלומר, אם זה לא יאוחר מיום – זה כבר אחרי ה-60 יום, אז זה נותן לשר ארבעה חודשים גם למנות וגם לאשר את התכנים.
אבינעם סגל-אלעד: בעיניי זה...
אברהם (אבי) ניסנקורן: כן, זה "לא יאוחר משישה חודשים".
אבינעם סגל-אלעד: אני חושב שפחות מזה.
ענת מימון: יש לי עוד כמה הערות - אנחנו נוסיף סעיף של הוראת מעבר.
ענת מימון: חשוב לציין שהדיווח שמגישים הגופים – למעשה, אנחנו נמצאים בסוף שנת 2020.
ענת מימון: הדיווח הראשון יוגש עד למרץ 2022 לגבי שנת 2021, שזאת שנת הפעילות המלאה הראשונה.
ענת מימון: ואז, הדיווח הראשון של שר המשפטים יהיה עד לספטמבר 2022 - -
אבינעם סגל-אלעד: באמת יש בזה הרבה היגיון.
אבינעם סגל-אלעד: אולי משרד הספורט יוכל פה לתת לנו...
עודד פורר: עפרה?
ענת מימון: אני רק אעיר, לפני שעפרה עונה, שבאמת יש הגדרה בחוק הספורט לעונת ספורט – העונה הרשמית של פעילות בענף ספורט שנקבעה בידי ההתאחדות, ובלבד שלא תעלה על 10 חודשים בשנה.
ענת מימון: אז אפשר להגיד שזה - -
עודד פורר: אז הייתי הולך על עונה.
עודד פורר: עכשיו, העונה הראשונה היא העונה הזאת, עונת 2020-2021, ואז הדיווח לא צריך להינתן במרץ 2022 אלא הוא יכול להינתן להערכתי עד ה-31 בדצמבר 2021.
עודד פורר: וזה יהיה קבוע שעד ה-313 בדצמבר הם חייבים להעביר את הדיווח.
עודד פורר: זה הגיוני כי העונה נגמרת בדרך-כלל איפה שהוא ביולי.
ענת מימון: ושר המשפטים בתוך חצי שנה לאחר מכן יעביר את הדיווח אלינו?
ענת מימון: שלושה חודשים?
אברהם (אבי) ניסנקורן: שלושה.
עודד פורר: שלושה חודשים.
עודד פורר: למה חצי שנה?
אבינעם סגל-אלעד: הבעיה היחידה היא שיש - -
קריאה: חצי שנה, ענת.
קריאה: יש כאן הרבה עבודת תכנון.
אבינעם סגל-אלעד: אני עדין חושב שאין בעיה לשנות את התאריך אבל לתלות את זה רק בעונת ספורט – יש עונות שונות ויש ענפים שונים ולכל ענף עונה אחרת.
אבינעם סגל-אלעד: אם אנחנו נתחיל גם בשביל המעקב לבדוק כל ענף, איזו עונה הוא - -
אברהם (אבי) ניסנקורן: לא, הם אמרו 31 בדצמבר.
אבינעם סגל-אלעד: אז זה יהיה 31 בדצמבר כלפי עונה.
עודד פורר: לגבי העונה שהסתיימה.
אברהם (אבי) ניסנקורן: והדיווח לוועדה תוך שישה חודשים מתום השנה.
עודד פורר: אני כן רוצה לשמוע כי לא שמענו כל-כך איגודים אבל מנכ"ל איגוד השחייה נמצא פה אז לפחות נשמע אותו.
עודד פורר: אמיר טיטו אתנו בזום?
אמיר טיטו: שלום לכולן, שלום לכולם.
אמיר טיטו: אני רוצה להודות לעורכת הדין לינא סאלם שקיבלה את ההערות שהעברתי לה בזמנו.
אמיר טיטו: אני אעשה את זה בקצרה אבל יש ארבע נקודות שאשמח לשתף אתכם – קודם כל, כל מה שקשור להכשרות שדיברתם, לגבי מדריכים ומאמנים – כל הארגונים פה מכירים את הנתונים ויודעים שחלק הארי של המקרים של ההטרדות מבוצע על-ידי מי שבמעמד הגבוה יותר, המדריך או המאמן.
אמיר טיטו: במידה ואנחנו נעביר את השרביט לאותם מדריכים ומאמנים, כדי שהם אלה שיעבירו אתה הדרכות – אני חושב שנייצר פה מנגנון מסוכן שבו הם ידעו להיזהר יותר.
אמיר טיטו: לצערי, אני מכיר מקרים כאלה באיגודים אחרים בעולם שפעלו בצורה כזאת, ואותם אלה שהעבירו הדרכות הם אלה שהטרידו כי הם ידעו להיזהר ולשמור וכולי, ואני חושב שיש פה מקום מאוד מסוכן.
אמיר טיטו: לכן, כל מה שקשור להכשרות מקצועיות, אני חושב שחד-משמעית הוא חייב להיות במסגרת של סמכות מקצועית.
אמיר טיטו: החלק השני ברמה הפרקטית – אני הייתי ממונה הטרדות מיניות באיגוד השחייה במהלך השנתיים האחרונות.
אמיר טיטו: הגיעו אלי מספר מקרים שטיפלתי בהם.
אמיר טיטו: היה מקרה מסוים אחד, שאם אני לא הייתי לוקח את אותה מתלוננת לבית הוריה ומבקש את האישור שלהם ללכת אתה לתחנת המשטרה – אותו מאמן עדין היה מאמן אותה ועדין היה ממשיך לעשות את מה שהוא עשה, וכל זה היה לאחר שפניתי לכל הגורמים הרלוונטיים.
אמיר טיטו: אז הנייר סופג הכל ואפשר לכתוב חוקים וכן הלאה.
אמיר טיטו: אני חושב שהדבר המשמעותי והטוב ביותר הוא לדעת שיש פתרון אמתי ופרקטי לאותן ממונות להטרדות מיניות שעברו הכשרה של 18 שעות או לאותם ממונים – מה הם יכולים לעשות בפועל כאשר קורה מקרה.
אמיר טיטו: שוב אני אומר שעבדתי ב"אתנה", ניהלתי את נבחרת הנשים בכדור-סל, עברתי עד היום אולי 150 שעות של הדרכות, ואני לא מגזים, בכל מה שקשור בהטרדות מיניות.
אמיר טיטו: ברגע שהגיעה לפתחי בעיה אמתית – בסופו של דבר אני הייתי צריך לקחת אותה יד ביד ולשבת אתה בחדר החקירות כי אחרת לא היה קורה שום דבר.
אמיר טיטו: פניתי למספר ארגונים ולא קיבלתי מענה.
אמיר טיטו: אנחנו חייבים לקחת את זה בחשבון ולהבין שזו המהות ופה נעוצה הבעיה.
אמיר טיטו: נושא שלישי – כמובן שזו הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
אמיר טיטו: הסטטיסטיקות אומרות שעד גיל 12 הפגיעות בשני המינים הם פחות או יותר 50%-50%.
אמיר טיטו: אסור לנו להתעלם מזה, וגם ברמת השפה שאנחנו משדרים, הרבה פעמים ילד בן 11,12 יפחד מאוד להתלונן, ואנחנו חייבים לתת לזה דין וחשבון.
אמיר טיטו: לגבי הגיל – מדברים פה על גיל 16 ולהרחיב את זה בשלב הבא ל-14-16.
אמיר טיטו: יש מקרים רבים מתחת לגיל 14 וצריך לחשוב איך נותנים להם מענה.
אמיר טיטו: המענה הזה צריך להיות ברמת המודעות של ההורים ושל הספורטאים עצמם.
אמיר טיטו: אני יכול להגיד לכם שניסינו לתת איזה שהוא פתרון של דיווח על הטרדה מינית בקליק – זאת אומרת, כל מי שנכנס לאתר של איגוד השחייה יכול ללחוץ על כפתור, לרשום את שם, ואז יש לנו את הפרטים שלו או שלה ואנחנו יודעים שבוצעה הטרדה מינית אבל זה הרבה יותר רחב מזה.
אמיר טיטו: אני חושב שמתחת לגיל 14 הסכנה פה גדולה ביותר.
עודד פורר: תודה אמיר.
עודד פורר: אני חייב לומר פה מילה לשר הספורט: אני באמת חושב שאם יהיה איזה מנגנון אצלכם, שהוא זה שכולם יודעים שלשם אתה פונה במקרה ו... – אולי זה יכול להיות המענה בדומה למה שהם עשו בקליק באיגוד ואגב, גם להורים שצריכים להתמודד עם האירוע הזה – למי הם פונים?
עודד פורר: אנחנו מכירים מה זה איגודי ספורט וקבוצות ספורט, ועד כמה זה הכל "קליקות" שם וחברויות.
עודד פורר: דווקא פה אתה רוצה לפנות לגורם מוסמך מבחוץ עוד לפני המשטרה.
עודד פורר: קח את זה לתשומת לבך, לא יזיק לדעתי דבר כזה.
עודד פורר: שני דוברים אחרונים – דוקטור אורית קמיר ואחריה לירון אשל מהמועצה לשלום הילד, שביקשה להגיד עוד משהו טכני בעניין.
עודד פורר: בבקשה, אורית.
אורית קמיר: אני אקצר – אני רוצה להתייחס לנקודות כלליות, כפי שיאה בסוף הדיון: האחת – אני אתייחס לסוגיית המגדר כדי שלא יוכנסו בעתיד תיקונים חפוזים.
אורית קמיר: כשנחקק החוק ותוקנות התקנות הראשונות ב-1998, המילה "מין" נועדה להכיל מין ומגדר כיוון שמשרד המשפטים אז לא הכיר במילה מגדר כמילה תקנית כדי להכניס אותה.
אורית קמיר: ולכן, החוק כולו מתייחס למין ולמגדר – סעיף 3א(5) מדבר נקודתית על מגדר: ביזוי והשפלה של אדם בשל מינו, מיניותו או נטייתו המינית – במילה "מינו", הכוונה היא למגדר.
אורית קמיר: את זה כדאי לדעת כי זה כתוב בכל דברי הפרשנות על החוק מאז ועד היום וכן, אם זה לא מופיע בהנחיות ובהכשרות שניתנות על-ידי אנשים שדיברו, אז מאוד כדאי לקחת את זה בחשבון.
אורית קמיר: הטרדה מינית בישראל, בשונה מאשר במקומות אחרים בעולם, מתייחסת לא רק למין במובן סקס, כלומר למיניות, אלא גם למגדר.
אורית קמיר: אין צורך להוסיף את זה, אם צריך להבהיר את זה, זה ברמת ההבהרות.
אורית קמיר: נקודה שנייה שאני רוצה לגעת בה, וזה ליושב-ראש הוועדה ולחברות הוועדה שנוכחות, זה לגבי הטיפול בקטינים: כשנחקק החוק בשנת 98, הטרדה מינית בין קטינים לא הוכנסה לתוכו מתוך מחשבה תחילה, שראשית יש להבין איך פועלת הטרדה מינית בין בגירים או כשבגירים מטרידים ילדים ואחר-כך, כשיירכש ניסיון, צריך יהיה להכניס פרק שלם בחוק שידון בהטרדה מינית בין קטינים ובהכשרות של קטינים.
אורית קמיר: כמובן שכשהנפגע הוא ילד והפוגע הוא בגיר – זה נמצא בחוק אבל יש הרבה מקרים שבהם גם הפוגעים הם קטינים ולזה החוק לא מתייחס ספציפית, וכשההדרכה צריכה להיערך לקטינים – לזה החוק לא מתייחס ספציפית.
אורית קמיר: המחשבה הייתה שכעבור שנתיים, שלוש, ארבע, חמש, ייאסף מספיק חומר כדי שאפשר יהיה לתקן באופן כולל.
אורית קמיר: עברו 22 שנים, כפי שנאמר, החומר לא נאסף והתיקון לא נעשה.
אורית קמיר: אני בשום פנים ואופן לא מציעה לעשות אותו בשליפה ובחיפזון.
אורית קמיר: יכול להיות שזה יצריך שנה, שנתיים, אני לא יודעת כמה אבל זה צריך להיות על סדר יומה של הוועדה, שהנתונים ייאספו, שהמחקר ייערך ובסופו של דבר, החוק יוחל גם על קטינים.
אורית קמיר: באופן ספציפי, התקנות הקודמות שתוקנו עם חקיקת החוק התייחסו לבגירים או בעיקר לבגירים בלבד כיוון שהן מתייחסות למקומות עבודה.
אורית קמיר: התקנות האלה, שהיום עומדות להיות מותקנות, מתייחסות גם לקטינים ולכן, אי אפשר בקלות ראש להוסיף ברגע האחרון בין הטיוטה האחת לפני האחרונה לבין הטיוטה האחרונה את גיל 16, ואחרי שכל מי שמשתתפות ומשתתפים בדיון מוחים על הנקודה הזאת להגיד: אוקי, אולי 14-16 בהסכמת הורים.
אורית קמיר: זה לא נכון לעשות את זה.
אורית קמיר: הרבה מהנפגעות והנפגעים בעולם הספורט, כמו בבתי ספר, הם קטינים מתחת לגיל 16 וגם מתחת לגיל 14 וגם מתחת לגיל 12.
אורית קמיר: לכן, זה לא פרט שאפשר לעבור עליו כדי שיהיה מכוסה.
אורית קמיר: זה משהו שצריך לתת עליו את הדעת, ועד שלא נותנים עליו את הדעת לא ראוי להעביר את התקנות.
אורית קמיר: אני מצטערת להגיד את זה אבל להעביר אותן כך זה להפקיר חלק גדול ממי שיסבלו.
אורית קמיר: כיוון שההליך היסודי לגבי קטינים בכל חלקי החברה הישראלית לא נעשה, אז מין הראוי להעמיק בדיון לפחות לגבי קטינות וקטינים בספורט.
אורית קמיר: ההחלטה שצריך לבקש רשות הורים בין גילאי 14 ל-16 היא לא סבירה, והתוצאה היחידה שאני רואה היא זה שבחברות מסורתיות, שאולי גם כך לא שולחים בנות – למשל בחלקים של החברה הערבית שגם כך לא שולחים בנות לפעילות ספורטיבית – כשיעלו על הדעת שיש בעיה עם הטרדה מינית ואולי הן תצטרכנה ללמוד על הטרדה מינית, ישלחו אותן עוד פחות.
אורית קמיר: כך שלהכניס הסכמת הורים בשליפה זה לא פתרון ראוי.
אורית קמיר: מה שכן פתרון ראוי זה לחשוב איך מצרפים את כלל ההורים של ספורטאיות וספורטאים קטינים למעגל המיודעים.
אורית קמיר: יכול להיות שצריך להעביר להם חוזרים כי אי אפשר להטיל על איגודי ספורט להנחות את כל ההורים אבל יכול להיות שאפשר להעביר להם חוזרים, יכול להיות שאפשר לעשות תשדירים שהם יצפו בהם בטלוויזיה או ישמעו אותם ברדיו או אני לא יודעת איפה אבל כשמדובר בקטינות וקטינים, ההורים הם באמת חשובים וצריך לעשות את זה לא באופן שעלול לגרום להם לא לשלוח את הקטינים אלא באופן שיכול להיות יעיל ולגרום להם לפקוח עין, וגם לגבי קטינות שהן מעל לגיל 16.
אורית קמיר: נקודה אחרונה שהיא כללית ואני יודעת שגם חלק מהארגונים רצו להעלות אותה אבל אל כולם קיבלו רשות דיבור – אז אני אומר שהתקנות האלה, שעומדות להיות מאושרות, לוקות בחסר רחב וחמור מאוד, שהן לא מטילות סנקציה על מי שמפר אותן.
אורית קמיר: לגבי התקנות במקומות עבודה – יש סנקציות של קנסות, מה שלא קורה אבל לכאורה אמורים לבוא פקחים ולרשום קנסות וכאן אין אפילו את זה.
אורית קמיר: שם יש גם את המחשבה שכשעובדת פונה לבית הדין לעבודה, היא יכולה להסתמך על כך שהיא פנתה קודם לכן למעסיק והוא לא טיפל, ואז היא תשופה בבית הדין לעבודה.
אורית קמיר: כאן אי אפשר להניח שספורטאיות, בייחוד קטינות, בוודאי לא תפנינה לבית הדין לעבודה, שהוא לא רלוונטי ואי אפשר לצפות שהן תפנינה לבתי משפט.
אורית קמיר: אין קנס, אין פקחים - -
אורית קמיר: - - אבל משהו צריך להיות כי אחרת זה פלסתר, אחרת אפשר לתלות את זה על הקיר לתפארת מדינת ישראל ובזה זה יסתיים.
עודד פורר: אתם רוצים להגיד משהו לגבי הנושא של הסנקציות?
אבינעם סגל-אלעד: בעולם של תקנות, בסוף יש פה תקנות שמטילות חובה, והפרה של החובות האלה זה הפרת חובה חקוקה, ובתביעות נזיקיות כמובן שאפשר יהיה לעשות בזה שימוש, וגם ההערכה היא שזה ייעשה.
אבינעם סגל-אלעד: אנחנו דיברנו עם אנשי משרד המשפטים שמתמחים בנזיקין, ולרוב במקרים כאלה קורה שמאמן יכול לבוא ולטעון: לא עשיתי, לא ידעתי.
אבינעם סגל-אלעד: זה מיד יופנה לגוף הספורט ויראו אם גוף הספורט כן עמד בחובות האלה או לא עמד בחובות האלה.
אבינעם סגל-אלעד: כלומר, אנחנו רואים בזה השלכה והרעיונות האלה לסנקציות מוגדרות ופיקוח ואכיפה – הדברים האלה לא יכולים להיות במסגרת התקנות.
אבינעם סגל-אלעד: זאת חקיקת משנה וצריך הסמכה מפורשת לחקיקה אבל זה מסוג הדברים שאפשר יהיה לרשום ולראות בהמשך הדרך איך אנחנו נטפל גם בנושאים האלה.
עודד פורר: לירון אשל – בקצרה בבקשה.
לירון אשל: אדוני, אתם רואים אותנו מאחורי ריבועי הזום אבל אם היינו יושבים מאחורי השולחן, כולם מסביב, אני מחויבת להעביר לך את התחושות שלנו, אנשי השטח כי העמדות שלנו, ואנחנו מדברים גם בינינו במהלך הדיון – אם היינו יושבים סביב השולחן, אדוני היה רואה את כולנו נעים בחוסר נוחות - -
עודד פורר: מי זה כולנו?
עודד פורר: בשם מי את מדברת?
לירון אשל: מאחר ובאמת לא - - -
לירון אשל: - - -
עודד פורר: אתן רוצות שלא נאשר את התקנות היום?
לירון אשל: אדוני, האמירה היא - - - אני מדברת לא רק כעורכת דין, אני מנהלת את המרכז לליווי לנפגעי עבירה.
לירון אשל: אנשי השטח שפוגשים את הילדים במצבי הסיכון האלה לא יכולים לשבת בשקט כשאין שום החלטה - -
עודד פורר: מה הבקשה שלך, שלא נאשר את התקנות כרגע?
לירון אשל: הבקשה שלי שתהיה איזו שהיא החלטה בתקנות מי הגופים המקצועיים שיכולים להעביר את התכנים, מהם התכנים - - - או שיהיה דיון המשכי.
לירון אשל: אני יכולה להגיד שאחד מתוך חמישה ילדים עובר היום התעללות וצריך לחשוב מה זה אומר ברמה המספרית – כמה ילדים הולכים להיפגש עם התכנים האלה כשהם מועברים בצורה לא מקצועית ולא על-ידי אנשי מקצוע מין התחום – איך זה הולך לפגוש אותם ואיך זה יכול להציף אותם, ואיך זה יכול לבלבל אותם ולגרום לנזק.
עודד פורר: אבל שר המשפטים אמור לקבוע את הדברים האלה.
עודד פורר: מי שאמור לקבוע את זה תוך פרק זמן שקבענו, זה שר המשפטים.
עודד פורר: הוא אמון על זה, ומשרד המשפטים יקבע, יגדיר את התכנים האלה, בין אם זה יהיה מישהו שאתם או את חושבת שהוא מתאים או מישהו אחר חושב שהוא מתאים.
עודד פורר: אני חושב שהוועדה בעניין הזה יכולה לסמוך גם על שר המשפטים בתחום הזה, אני חושב שזו בדיוק הסמכות שלו.
עודד פורר: אני לא יודע להגדיר היום איזה גוף מתאים או לא מתאים ולכן, אנחנו מסמיכים בתקנות את הממשלה לעשות זאת.
עודד פורר: היה עוד מישהו שביקש לדבר – הרשות לקידום מעמד האישה, בבקשה.
יעל פרואקטור: ראשית, אנחנו ברשות מברכות ומברכים על התקנות האלה.
יעל פרואקטור: מדובר בתקנות חשובות שבאמת יכולות לייצר שינוי ועל-כן הן מבורכות.
יעל פרואקטור: יחד עם זאת, לרשות יש ניסיון רב בכל מה שקשור לנושא של דיווח בגלל העבודה שלנו עם המוסדות להשכלה גבוהה והעל-תיכוניים.
יעל פרואקטור: כלומר, יש לנו את היכולת גם להבהיר ולהבין את ההבדל בהקשרים של המנגנונים השונים, שזה משהו שעלה כאן, בין אם ברמה של איסוף נתונים באופן אנונימי, בין אם זה בנושא של מעקב ואכיפה.
יעל פרואקטור: אנחנו גם שלחנו התייחסות לגבי בקשה לאפשר דיווחים שהם לא הולמים, שהם לא ראויים.
יעל פרואקטור: אתם מכירים את זה בטח מהדיווחים של המוסדות להשכלה גבוהה, דיווחים שמבשרים על אפס תלונות בגין הטרדה מינית.
יעל פרואקטור: כל הדברים האלה נכנסים לאיזה שהוא מכלול שהרשות ביקשה להיות חלק ממנו ומעורבת בו, כולל לקיים הכשרות בחסות - -
חילי טרופר: כן - - - התייחסנו לזה כבר.
חילי טרופר: - - -
עודד פורר: לא, יש חובת דיווח.
עודד פורר: אני אגיד לך מה הבעיה – אנחנו חווים את זה גם בוועדה.
עודד פורר: חובת דיווח – האמירה בתקנות היא שאין סנקציה, אז מה שנקרא - - -
אבינעם סגל-אלעד: זה נעשה במקומות אחרים ואפשר לקדם את זה.
אבינעם סגל-אלעד: זה דבר שאפשר לקדם אותו, ככל שמשרד הספורט יבקש.
קריאה: עוד פעם לא נוכל להכניס חובת דיווח?
עפרה שרון: אין בעיה להכניס פה חובת דיווח כתנאי סף.
עודד פורר: אתם תצטרכו לקבוע בתקנות - -
עפרה שרון: המשמעות של זה היא שגוף שלא יגיש דיווח, לא יוכל לקבל - -
עודד פורר: מי שלא עומד בתקנות האלה ולא מדווח כראוי בתקנות האלה, לא יוכל בכלל להיכנס בשערי.
עפרה שרון: בהחלט.
עפרה שרון: אין בעיה לקבל את זה.
עודד פורר: בכפוף לאישור משרד המשפטים.
עודד פורר: דברים נוספים, גברתי היועצת המשפטית?
ענת מימון: לא, אין.
עפרה שרון: אני רק מבקשת דבר אחד, אם אפשר, בכל זאת – שבסעיף 2(א) ייכתב בצורה מפורשת הנושא של שיתוף הפעולה לגבי התכנים כי אני חושבת שיש הרבה מאוד טענות שעלו פה.
עפרה שרון: כמו כן, יש הבדל בין הבנות לבין שזה כתוב בתקנות בצורה מסודרת.
עפרה שרון: אני חושבת שזה מאוד חשוב.
עודד פורר: סוכם.
עודד פורר: זה כבר נושא חדש, מה שאת אומרת לי עכשיו.
עודד פורר: רבותי השרים?
אברהם (אבי) ניסנקורן: זאת הזדמנות להגיד שוב תודה לחברי הוועדה וליו"ר הוועדה ולמשתתפים בדיון.
אברהם (אבי) ניסנקורן: תודה לאנשי משרד המשפטים.
עודד פורר: אני רוצה להודות לשרים.
עודד פורר: אני חושב שהנוכחות שלכם כאן לאורך כל הדיון – גם היא אמירה.
עודד פורר: היא מצביעה על החשיבות שאתם רואים בנושא הזה ואני חושב שזה הקל עלינו לצלוח את אישור התקנות במהירות עם תיקונים שעשינו פה, והבנות והבהרות.
עודד פורר: תודה לצוותים המקצועיים ממשרד המשפטים וממשרד התרבות והספורט, ותודה לכל מי שלקח חלק בדיון, בין אם כאן פיזית ובין אם באמצעות הזום.