GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אפרת לוי-להד: אני גנטיקאית, לא אונקולוגית ולא רופאת נשים, ובעצם בזכות מחקרים שאנחנו ערכנו הצלחנו להכניס לסל הבריאות את הבדיקות לשינויים גנטיים שכיחים ב-brca-1 ו-brca-2 בינואר השנה.
אפרת לוי-להד: אני אתן רגע של הסבר, אנחנו יודעים שבנשים ממוצא אשכנזי, אחת מ-40, 2.5%, זה נכון דרך אגב גם לגברים אשכנזים, יש להם אחת משלוש מוטציות שכיחות בשני גנים.
אפרת לוי-להד: מי שהיא נשאית יש לה סיכוי מאוד גבוה לחלות בסרטן השד, סדר גודל של 70% עד 80% במהלך החיים.
אפרת לוי-להד: ונושא שלא עלה כאן, שהוא מאוד חשוב בעיניי, זה סרטן שחלה.
אפרת לוי-להד: סרטן השחלה, אם אנחנו מדברים, יש פה דיון ארוך על חיסונים של HPV, ל-300 חולות בשנה, סרטן שחלה, יש יותר מ-400 חולות בשנה, וזאת מחלה שלמעשה ליטרלי הורגת, כמעט בכל המקרים, בניגוד לסרטן צוואר הרחם.
אפרת לוי-להד: אנחנו יודעים שבנשים אשכנזיות 40% ממקרי סרטן השחלה בכלל נובעים מהמוטציות האלה, ומי שיודעת מראש שהיא נשאית בעודה בריאה יכולה בעצם לנקוט גם באמצעי מעקב וגם באמצעי מניעה שהוכחו כמצילי חיים.
אפרת לוי-להד: אני חייבת להגיד שאין כמעט דברים במניעה, כולל ממוגרפיה, שהוכחו כמצילי חיים, וזה דבר שהוא מציל חיים.
אפרת לוי-להד: אני רוצה רגע לענות לעניין של האוכלוסייה הערבית.
אפרת לוי-להד: זה לא נכון שלא נעשו מחקרים בנושא הזה.
אפרת לוי-להד: אנחנו עשינו מחקר מאוד גדול בנושא הזה, יחד עם חוקרים מהרשות הפלסטינית, מבית לחם, אנחנו יודעים שבאוכלוסייה הערבית יש שכיחות נמוכה של מוטציות בגנים האלה, זה לא שהיא לא קיימת, אבל היא דווקא יחסית נמוכה, ולהערכתנו הרבה מהתחלואה בגיל צעיר באוכלוסייה הערבית קשורה יותר למבנה של האוכלוסייה, שזאת אוכלוסייה צעירה, ולאו דווקא לזה שיש בה גורמים תורשתיים.
אפרת לוי-להד: זה כמובן לא אומר שלא צריך לעשות סינון, או סקרינינג, אבל זה לא נכון שאין על זה מידע.
אפרת לוי-להד: אם אני אחזור רגע לנושא של נשים ממוצא אשכנזי, בחסות הקורונה, התוכנית הזאת, שיכולה למעשה למנוע חלק משמעותי מאוד מסרטן השחלה וגם להוביל להבדל המשמעותי בסרטן השד, אנחנו יודעים שבנשים אשכנזיות בערך 10% מכל מקרי סרטן השד נובעים מהמוטציות האלה, ואם היה פה הרבה דיון על הגיל הצעיר, אז דווקא בגילאים הצעירים התרומה של המקרים התורשתיים היא כמובן הרבה יותר גבוהה, וזו דרך הרבה יותר יעילה מאשר ממוגרפיה.
אפרת לוי-להד: זה לעשות את הבדיקה הגנטית, לגלות את מי שהיא בסיכון בגלל הגורמים התורשתיים, ואז היא כמובן נכנסת לתוכנית מעקב לגמרי שונה, שהראינו כבר שגם היא מצילת חיים.
אפרת לוי-להד: לצערי הרב, שוב, בצוק העיתים והקורונה למעשה כל הקופות לא באמת הכניסו את הבדיקה הזאת למרות שכאמור היא נכנסה לסל לפני עשרה חודשים, וחלק מהרעיון של הבדיקה, זה לא היה בעצם בדיקת המעבדה שהיא מאוד מאוד פשוטה, אלא בעצם פרדיגמה חדשה, שלא חייבים ייעוץ גנטי לפני ביצוע הבדיקה.
אפרת לוי-להד: ייעוץ גנטי זה צוואר בקבוק מאוד קשה, יש תורי המתנה של יותר משנה לייעוץ גנטי ואנחנו עשינו עבודות שהראו שנשים בריאות יכולות לקבל את המידע הזה בצורה פשוטה, דרך אתר אינטרנט, אין שום צורך במשאב היקר של הייעוץ הגנטי.
אפרת לוי-להד: לצערי הקופות מאוד מאוד מתמהמהות בהכנסה של זה למרות שזה נכנס לסל ולמרות שמכל מה שדיברנו עליו עכשיו זה דבר שהוכח כמציל חיים.
אפרת לוי-להד: תודה.
עודד פורר: פרופ' קונסטנטיני.
אפרת לוי-להד: אני רגע אתפרץ נעמה, רציתי רק לציין את התרומה העצומה של האגודה למלחמה בסרטן, בכל הדברים שדיברתי עליהם, גם הם תומכים בקונסורציום לאומי של סרטן השד התורשתי והרבה מהעבודות האלה נעשו בתמיכה ובעזרה שלהם.
אפרת לוי-להד: יש להם גם שאלון אינטרנטי לגבי הסיפור המשפחתי, הם הוציאו חוברת בנושא הזה, יש פורומים בנושא של סרטן שד ושחלה תורשתי וזה לא היה קורה בלי האגודה.
נעמה קונסטנטיני: וגם הניידת שלהם לממוגרפיות שעשתה מהפכה.
נעמה קונסטנטיני: אז כן, תודה על ההזמנה, לחברות הכנסת, שציינו פה משהו מאוד מרכזי שאני רוצה להעלות אותו לא רק בהקשר של הדיון היום.
נעמה קונסטנטיני: נשים לא דואגות לבריאותן, נקודה.
נעמה קונסטנטיני: הן דואגות לבריאות הילדים, הן דואגות לבריאות הבעל, לבריאות של ההורים של הבעל, לבריאות של ההורים שלהן, דואגות לכולם ולא דואגות מספיק לעצמן ולא מגיעות מספיק לבדיקות כמו שצריך.
נעמה קונסטנטיני: זה לא רק בגינקולוגיה, אנחנו גם מדברים על בריאות לב האישה, שהיא תחכה עם התקף הלב עד שכולם יילכו הביתה, יילכו לעבודה, ייקחו סנדוויצ'ים ורק אז היא תתמוטט.
נעמה קונסטנטיני: אנחנו צריכים לקדם את המודעות של הנשים שהן צריכות לטפל בעצמן, גם אם הן רוצות לטפל בכל היתר הן צריכות להיות חזקות בעצמן ולא לוותר על הבדיקות, והן לא מגיעות להרבה מאוד בדיקות כמו שצריך.
נעמה קונסטנטיני: סביב ההיריון כן, אבל בתקופות אחרות של החיים לא מספיק.
נעמה קונסטנטיני: דבר שני שאני רוצה להעלות, ושוב זה לא רק ספציפי לבדיקות שהועלו היום, לבדיקות סקר, שעושים בדיקות סקרינינג, צריך לחשוב לא רק על הצד הפוזיטיבי, שאנחנו נגלה מחלות ובזכות זה נמנע תחלואה ונמנע תמותה, יש גם צד שלילי לבדיקות, בדיקות יכולות להכניס לחרדות מיותרת, יש מה שנקרא תשובות כזב חיובי, מקבלים תשובה שלאישה יש, ובסוף זה רק בגלל שהיא בגיל של פוריות והיא נכנסת לסרטים ועושה ביופסיות ועוד וחרדות שלא עוברות בכלל.
נעמה קונסטנטיני: לכן בדיקות סקר, בין אם זה מבחני מאמץ למחלות לב ובין אם זה בדיקות ממוגרפיה, צריך לחשוב טוב מה הגיל, מה הערך, מה שאנחנו קוראים העלות-תועלת, מה העלות מה התועלת, ומצד שני מה הנזק.
נעמה קונסטנטיני: לכן, כמו שאמרתם, למה לא עושים כל שנה את זה, יש דברים שזה פשוט לא יעיל, זה לא מקדם, זה רק יכול לגרום לדאגה ושלא לדבר על העלות ועל הזמן של ביצוע הבדיקות.
נעמה קונסטנטיני: עוד דבר כללי, הנושא של החיסונים.
נעמה קונסטנטיני: כשהיה הסיפור של הפוליו הגיעו, אגב בפריפריה בדרום הם היו מספר אחת בחיסונים נגד פוליו, מעל 90%, זה מדהים.
נעמה קונסטנטיני: אתם שומעים שפה, למרות שיש חיסונים בחינם במסגרת בתי הספר, גם לבנים, מה שלא היה פעםף וגם לבנות, אחוז המחוסנים הוא נמוך ביותר, יש מתנגדים לחיסונים בכלל, ובפרט לחיסונים האלה.
נעמה קונסטנטיני: עשו לזה תעמולה ואני חושבת שהתפקיד הגדול שלנו, ואני קוראת פה לכנסת לעזור, לקדם את המודעות לחיסונים האלה, כמו שיהיה עכשיו לחיסוני הקורונה, החיסונים האלה הם חשובים לא פחות ואנחנו צריכים לעשות מעשה ולעודד את החיסונים בעיקר באוכלוסיות שחושבות שאצלן אין בעיה.
נעמה קונסטנטיני: הייתה עוד הערה לגבי הנושא של הבדיקות, חבר הכנסת פורר, יש בהחלט ירידה בעיקר סביב הסגר הראשון, באנשים שמגיעים לבדיקות רוטיניות, לא רק ממוגרפיות, גם קולונוסקופיה וגם בדיקות אחרות.
נעמה קונסטנטיני: אנשים מפחדים ללכת לבדיקות, מפחדים להיבדק, או שהם שמים את זה בצד כי כרגע רק הקורונה חשובה.
נעמה קונסטנטיני: המספרים משתנים.
נעמה קונסטנטיני: עוד נתונים של משרד הבריאות, לפי מה שאני מבינה, לגבי כמה הגיעו לממוגרפיות השנה, אבל בהחלט יש ירידה.
נעמה קונסטנטיני: אנשים מבינים עם הזמן שהקורונה לא תלך ולכן לא צריך לשים בצד את כל יתר הבדיקות, אבל בהחלט הייתה איזושהי ירידה.
נעמה קונסטנטיני: לגבי גיל הממוגרפיות, אנחנו, המועצה הלאומית לבריאות האישה, וגם איגוד הגניקולוגים וגם המועצה הלאומית לגניקולוגיה, המלצנו להוריד את גיל הממוגרפיות ל-45.
נעמה קונסטנטיני: אנחנו לא חושבים שיש עדויות שנכון להוריד את זה לגיל 40.
נעמה קונסטנטיני: יש הרבה נשים שחולות גם בגיל 30 וגם בגיל 25, אנחנו לא נמליץ לכל אישה בת 25 ו-30 לעשות ממוגרפיות.
נעמה קונסטנטיני: נשים, כמו ששמעתם, שיש להן גורמי סיכון או שיש איזשהו חשד קליני יכולות להיבדק ללא כל בעיה, אבל לעשות לכל הנשים בארץ בגיל 30 ו-35 או 40, כרגע אין לנו נתונים ואין לנו הוכחה שזה יעזור, יכול להיות שזה רק יזיק.
נעמה קונסטנטיני: אמירה אחרונה לגבי חיסון צוואר הרחם, המועצה שלנו כבר לפני שנה, המועצה לבריאות האישה, המליצה שבדיקות משטח צוואר הרחם יהיו בין גיל 25 לגיל 65, ביקשו רק להוריד את הגיל ל-25.
נעמה קונסטנטיני: אנחנו ממליצים גם לעלות את זה לעד 65 כי זה היה לפני כן פחות, וכאמור אנחנו בעד לתת חיסונים.
נעמה קונסטנטיני: כרגע ההמלצה של היצרן, זה עד גיל 45, אין המלצה של היצרן של החיסונים לתת לאנשים מעל גיל 45, ולכן ההמלצה מבחינת חיסונים, כמה שיותר מוקדם זה יותר טוב, לכן אנחנו רוצים לעשות את זה בגילאי בתי הספר, אבל אפשר לקבל את החיסון, ואנחנו ממליצים שיקבלו את החיסון, כאשר לפי הוראות היצרן, זה עד גיל 45.
נעמה קונסטנטיני: יש שאלה שמבחינתי לא פתורה, לגבי הבנים, כיום הבנים יכולים לקבל חיסונים בחינם עד גיל 26, אני לא לגמרי בטוחה למה הבנים לא יכולים לקבל אחרי גיל 26, אולי יש כאן מומחים לצוואר הרחם שיכולים לענות לי על זה.
נעמה קונסטנטיני: אז כרגע יש איזשהו פער בין בנים ובנות, אבל אין פה ספק, שעדיף שכולם, גם הבנים וגם הבנות, יתחסנו בגיל התיכון.
עודד פורר: אני רוצה לסכם את הדיון, ראשית להודות לחברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין על יוזמת היום הזה.
עודד פורר: אני חושב שהנושא הזה הוא חשוב ונוגע בכלל הציבור הישראלי, מגילאים צעירים ועד מבוגרים, נשים, גברים כאחד.
עודד פורר: הסרטן זו מחלה נוראית שיש לה הרבה מאוד פנים ואני לא מאחל לאף אחד לפגוש את הפנים של המחלה הזו, לכן יש חשיבות להגברת המודעות והגילוי המוקדם.
עודד פורר: את זה מכירים מכל סוג, קל וחומר בסוגי הסרטן שדנו בהם כאן בדיון, ואני חושב שאחת המשימות שמוטלות לפתחה של הממשלה היא דווקא הגברת המודעות ויצירת הזמינות והגישה והנכונות ללכת להיבדק כדי להגיע לגילוי מוקדם.
עודד פורר: אני לא אכנס לפרמטרים הרפואיים, איך נכון, מתי נכון, איזו בדיקה בדיוק, אבל ברור לחלוטין שהיעד כיעד צריך להיות יעד איך אנחנו מגלים את המחלות האלה מוקדם ככל האפשר.
עודד פורר: בהקשר הזה בהחלט זה כולל גם הורדה של גילאי בדיקה, כי אנחנו רואים שהמחלה מופיעה גם, ואני מדבר פה על סרטן השד, גם בגילאים צעירים יותר.
עודד פורר: יש כל מיני סוגים של בדיקות, אפשר למצוא את הפתרונות, אם לא מקדימים את גיל הממוגרפיה אפשר למצוא דרכים נוספות או אחרות לגילוי מוקדם, שגם לא מסכנות את הנבדקת, אבל יש כאן שני שלבים, האחד הוא לייצר מקום שהוא זמין לבדיקה והוא נוח לבדיקה, וספציפית על הנושא הזה של קבלת הפנים שמקבלת אישה במוסדות הרפואיים אנחנו נקיים דיון נפרד, שנוגע לעוד הרבה מאוד דברים, אבל הוא בהחלט נוגע גם בעניין הזה.
עודד פורר: הדבר השני שנוגע לנגיף הפפילומה וזה החיסון.
עודד פורר: גם כאן, שוב, הגיל המוקדם יש לו חשיבות ולהסברה יש חשיבות, וכאן להסברה יש חשיבות הרבה יותר גדולה.
עודד פורר: אני חושב שהמספרים שהציגו בפנינו של אחוזי המתחסנים לעומת העובדה שהחיסון הוא חינם, הוא ניתן בבתי הספר, אתה לא צריך לקבוע תור לרופא, יש פה איזושהי מגמה שלמעלה מחצי האוכלוסייה שלא מתחסנת, וחבל.
עודד פורר: פה צריכה להיכנס ממשלת ישראל באיזשהו שיתוף פעולה של משרד הבריאות יחד עם משרד החינוך.
עודד פורר: אני לא יודע איזו הסברה מבוצעת להורים לקראת החיסון הזה, מעבר ל: יש חיסון, תחתמו לנו על אישור ויש איזשהו דף הסבר.
עודד פורר: אני חושב שהסברה צריכה להיות הרבה יותר משמעותית והיא צריכה להיות גם לילדים.
עודד פורר: ילדות וילדים בכיתה ח' הם נערות נערים כבר, הם מבינים, הם יודעים, הם חשופים להרבה מאוד מידע.
עודד פורר: הם גם יודעים לבדוק את המידע שמציפים אותם.
עודד פורר: אני חושב שיש כאן הסברה שחשוב שתינתן גם לנערות ולנערים יחד עם דפי הסבר שיכולים להגיע גם להורים וצריכים לקבוע יעד שאחוזי החיסון יהיו גבוהים בהרבה.
עודד פורר: אני לא רואה סיבה שהם לא יהיו למעלה מ-90% כפי שקורה בחלק מהחיסונים האחרים.
עודד פורר: היום, דווקא כשכולם מדברים על חיסון הקורונה, לא יודע איזה חיסון יהיה ואני מקווה שיהיה ושיהיה במהרה בימינו, אבל המידע והבטיחות שאנחנו יודעים על החיסון הזה של הפפילומה הרבה יותר בוודאי גבוה ועם פחות חששות והתועלת בהכרח גדולה.
עודד פורר: אני מודה לכל המשתתפות והמשתתפים בדיון, הישיבה נעולה.
עודד פורר: אני רוצה לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עודד פורר: הנושא על סדר היום הוא תפקיד היועצות לקידום מעמד האישה ברשויות המקומיות.
עודד פורר: נפתח את הדיון עם מצגת של משרד הפנים.
עודד פורר: אתן לכם חמש דקות להצגת המצגת ואז נשמע התייחסויות ודברים שיאמרו אחרים.
עודד פורר: גלית וידרמן, מנהלת אגף בכיר לבקרת ההון האנושי ברשויות במשרד הפנים, בבקשה.
גלית וידרמן: בוקר טוב ותודה.
גלית וידרמן: נעשה את זה בקצרה, אדוני היושב-ראש.
גלית וידרמן: תודה על ההזדמנות להציג כמה דברים שאנחנו עושים ברשויות המקומיות כדי לקדם גם את נושא היועצות למעמד האישה וגם בכלל את נושא הנשים ברשויות המקומיות.
גלית וידרמן: הנושא הראשון שרצינו לבדוק בו את הפער הוא קידום מדד מגדר ברשויות המקומיות.
גלית וידרמן: כפי שאתם רואים, יצרנו מדד שבדקנו באמצעותו את הנתונים.
גלית וידרמן: הנתונים לא מעודדים אבל הם נתנו לנו את תמונת המצב, שבאמצעותה התחלנו לבדוק ולקדם את המצב.
גלית וידרמן: דבר שני שיצרנו ביחד עם סגן הממונה על השכר במשרד האוצר, הוצאנו ביחד חוזר ב-29 ביולי 2020 בעקבות פסק דין אלאשוילי, בעניין חוק שכר שווה לעובד ולעובדת.
גלית וידרמן: כעת בכל אישור העסקה שאנחנו מוציאים באגף אנחנו עושים ניטור נתונים ומאשרים שכר שווה לעובד ולעובדת.
גלית וידרמן: זה חוזר שיצא עכשיו ביולי ברשויות המקומיות ויש לו השפעה מכרעת על ההון האנושי ברשויות.
גלית וידרמן: בנושא של היועצות באופן ספציפי, אנחנו פועלים ומקדמים את הנושא הזה באופן מקיף.
גלית וידרמן: יצרנו בקרה משמעותית מאוד בשנתיים האחרונות על נושא היועצות למעמד האישה.
גלית וידרמן: תמונת המצב בנושא הזה הייתה לא טובה.
גלית וידרמן: היה דיון בנושא ובו ראינו שחסרות 90 יועצות למעמד האישה ברשויות המקומיות.
גלית וידרמן: גם בעקבות החוק וגם בגלל חשיבות הנושא יצרנו בקרה מקפת ועברנו רשות-רשות על מנת לבחון ולבקש מן הרשויות.
גלית וידרמן: יצרנו בקרה כדי שהן ימנו את התפקיד החשוב של יועצת למעמד האישה.
גלית וידרמן: כיום אנחנו נמצאים במצב שרק שתי רשויות מקומיות חסרות את תפקיד היועצת למעמד האישה.
גלית וידרמן: יש לנו 15 רשויות נוספות שנמצאות בהליך של מכרז.
גלית וידרמן: זאת תמונת מצב שונה לחלוטין מתמונת המצב הקודמת.
גלית וידרמן: בנוסף, כרגע הגדרת התפקיד היא על פי החוק ואנחנו עובדים על תיאור תפקיד ייעודי במסגרת ספר התפקידים של משרד הפנים.
עודד פורר: מה זאת אומרת "עובדים"?
גלית וידרמן: יש לנו את הגדרת התפקיד.
גלית וידרמן: קבענו ועדת היגוי, שאנחנו רוצים לעשות אותה בשיתוף עם כלל הגורמים.
עודד פורר: מה תאריכי היעד שלכם להגדרת תפקיד?
גלית וידרמן: סוף השנה.
גלית וידרמן: פרסמנו במרץ 2020 אוגדן שלם בנושא היועצות.
גלית וידרמן: עד האוגדן היה תגמול רק ליועצות שהועסקו בדירוג-דרגה.
גלית וידרמן: אנחנו שינינו את תמונת המצב מקצה אל קצה ואפשרנו תגמול לכל יועצת שמועסקת בכל אופן העסקה, גם ליועצות שמועסקות בחוזים אישיים, גם ליועצות שמועסקות בכל דירוג שהוא.
גלית וידרמן: אפשרנו ליועצות שמועסקות בחוזים אישיים תוספת של 2.5% בנוסף לתפקידן, כדי לאפשר תגמול הולם לתפקיד החשוב הזה.
גלית וידרמן: זה תוספת בשכר שאנחנו יצרנו במשרד הפנים.
גלית וידרמן: פנינו בעניין הזה לממונה על השכר ולמרות המצב הכלכלי הקשה כרגע הצלחנו להשיג את התוספת הזאת לשכר לתפקיד של היועצות למעמד האישה ופרסמנו את התגמול הזה.
גלית וידרמן: זה באמת חסר תקדים כי אין כרגע תוספות של שכר לאף תפקיד אחר בשלטון המקומי.
גלית וידרמן: כל התוספות האחרות מוקפאות וזה התפקיד היחיד שקיבל תוספת שכר בשלטון המקומי ופרסמנו את זה, מתוך רצון לחזק את הנושא.
גלית וידרמן: בנוסף פרסמנו חוזר מנכ"ל נוסף בנושא היועצות לקידום מעמד האישה, מתוך רצון להגביר את המודעות בקרב הרשויות המקומיות גם לקידום מינוי היועצת וגם לכל התפקידים של היועצת.
גלית וידרמן: זה פורסם גם בחודש מרץ האחרון ליום מעמד האישה.
גלית וידרמן: פרסמנו גם תפקיד ייעודי לתפקיד הממונה על הטרדה מינית ויצא חוזר בנושא הזה, בגלל החשיבות של הנושא הזה.
גלית וידרמן: כמובן שאנחנו רואים את הממונות על הטרדה מינית והממונות על היועצות למעמד האישה עובדות יד ביד ברשויות המקומיות כדי לקדם את שני הנושאים ביחד ברשויות המקומיות ואנחנו רואים בשני התפקידים תפקידים חשובים ברשויות המקומיות.
גלית וידרמן: גם יצרנו הכשרת רוחב בתחום הגיוון התעסוקתי לכל מנהלי משאבי אנוש, כדי שהם בתפקידם יבינו את החשיבות, והקנינו להם ידע רגולטורי ואופרטיבי בוועדות הבחינה כדי שהם יוכלו לקדם את הנושא.
גלית וידרמן: זה דבר שאנחנו ממשיכים ומקדמים אותו.
גלית וידרמן: בנושא אחר, של גיוס נשים לוועדות בחינה, פנינו.
גלית וידרמן: ראינו שבוועדות הבחינה – האגף שלנו ממנה נשים לתפקידי ועדות בחינה סטטוטוריים, וראינו שהייצוג הנשי נמוך מאוד.
גלית וידרמן: עשינו פנייה יזומה לכל הנשים בתפקידים הסטטוטוריים, ביחד עם יושב-ראש הוועדה לקידום נשים ברשויות המקומיות, גברת ליזי דלריצ'ה, כדי לבקש מנשים לפנות אליהם, שהן יישבו בוועדות הבחינה וייפנו לסיוע בייצוג הולם יותר של נשים בוועדות הבחינה.
גלית וידרמן: אנחנו רואים באמת עלייה של ייצוג הנשים.
גלית וידרמן: אנחנו מאמינים שגם זה יסייע אחר כך לייצוג הולם יותר בבחירה של נשים שייבחרו לתפקידים האלה.
גלית וידרמן: כעת אנחנו גם עוסקים בצוות מיוחד לאיתור נשים לתפקידי ניהול.
גלית וידרמן: הצוות התחיל את פעולתו בימים אלה, בראשות עו"ד ציונה קניג יאיר, שהייתה קודם נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה והסכימה לקחת על עצמה את הנושא החשוב הזה.
גלית וידרמן: היא מובילה את הצוות לאיתור נשים לתפקידי ניהול בשלטון המקומי והיא תסייע לנו בנושא הזה בשלטון המקומי.
גלית וידרמן: גם קיימנו מפגש עם שתי מנהלות בכירות מן השלטון המקומי של "בוחרות להיות בכירות".
גלית וידרמן: זה ממש בקצרה כמה מן הדברים שעשינו כדי לקדם את הנושא, גם של היועצות וגם של הנשים בשלטון המקומי.
עודד פורר: אני רוצה לבקש מנציגות מרכז המחקר והמידע של הכנסת לומר כמה מילים על מחקר שעשיתם בינואר 2019 לגבי תפקיד היועצות למעמד האישה ברשויות המקומיות.
אילה אליהו: שלום לכבוד היושב-ראש.
אילה אליהו: שמי אילה אליהו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
אילה אליהו: אכן אנחנו כתבנו מסמך שהתפרסם ב-2019.
אילה אליהו: סקרנו את פעילות היועצות בהשוואה להוראות החוק.
אילה אליהו: הצבענו על כמה נקודות.
אילה אליהו: שמחתי לשמוע את הדיווח של משרד הפנים, של גלית וידרמן, שאכן עדכנה כמה נקודות ביחס למה שכתבנו.
אילה אליהו: אצביע על כמה דברים שעדיין נראים לי רלוונטיים.
גלית וידרמן: רק אומר לפני שאת מעדכנת, שהדיווח של המספרים הוא ממש נכון לשבוע הזה.
אילה אליהו: מעולה.
אילה אליהו: קיבלנו נתונים גם ממשרד הפנים וגם מן הרשות לקידום מעמד האישה.
אילה אליהו: אלה שני גופים שאחראים על הנושא הזה.
אילה אליהו: בנתונים שאנחנו קיבלנו היו פערים בין הנתונים של שני הגופים.
אילה אליהו: עכשיו שמענו את הנתונים של משרד הפנים.
אילה אליהו: אציין שיש פערים גם בבקרה של שני הגופים על התפקוד של היועצות.
אילה אליהו: כלומר חלק מן ההיבטים של הפעילות שלהן מדווחים למשרד הפנים וחלק לרשות לקידום מעמד האישה.
אילה אליהו: שמענו ממשרד הפנים בזמנו שהם מתכננים להדק את שיתוף הפעולה עם הרשות לקידום מעמד האישה.
אילה אליהו: לגבי נושא הבקרה על פעילות היועצות, הן מחויבות לדווח פעם בשנה לרשות לקידום מעמד האישה, והרשות אז מסרה שהיא בונה מערך דיווחים אלקטרוני ליועצות.
אילה אליהו: מעניין איך זה נעשה.
אילה אליהו: לגבי מינוי היועצות ותנאי העסקתן, שמענו מגלית וידרמן על התגמול ליועצות, שזה באמת היה נושא שנשמע בעייתי, והיא דיברה גם על נושא המכרז, שרוב היועצות מונו במכרזים.
אילה אליהו: אציין גם שרוב היועצות ממלאות את תפקידן בנוסף לתפקיד אחר ברשות, כאשר היקף המשרה לא תמיד מוגדר, ויועצות רבות ציינו שזה הוא קושי מרכזי בתפקידן.
אילה אליהו: כפי שציינה גלית וידרמן, תיאור התפקיד עדיין לא פורסם.
אילה אליהו: דווח לנו כבר בסוף 2018 שמתכננים להכין את תיאור התפקיד.
אילה אליהו: שמחתי לשמוע שחוזר המנכ"ל לגבי הוראות החוק אכן פורסם על ידי משרד הפנים.
אילה אליהו: אציין גם את נושא ההכשרה.
אילה אליהו: במסמך שלנו ציינו שרוב היועצות לא קיבלו את ההכשרה הנדרשת.
אילה אליהו: על פי החוק הן אמורות, כל יועצת חייבת לקבל הכשרה.
עודד פורר: מה היא ההכשרה הנדרשת?
עודד פורר: יש איזו הגדרה?
אילה אליהו: הכשרה לתפקיד, איך הן יכולות לבצע את התפקיד שלהן.
עודד פורר: יש איפשהו הגדרה לגבי העניין הזה?
אילה אליהו: החוק אומר שהן צריכות לקבל הכשרה.
עודד פורר: אבל אין הגדרה איפשהו, לא במשרד הפנים, לא ברשות לקידום מעמד האישה, מה היא ההכשרה.
ענת מימון: הרשות לקידום מעמד האישה, לפי החוק, אמורה לאשר את תוכנית ההכשרה של אותן יועצות.
עודד פורר: יש תוכנית סדורה שלפיה אמורים לעבוד?
אילה אליהו: הרשות לקידום מעמד האישה בזמנו לא ידעה להגיד לנו מתי התקיימה ההכשרה האחרונה.
עודד פורר: מי פה מהרשות לקידום מעמד האישה?
דלית אזולאי: רשומה קרן בן הרוש.
עודד פורר: תיכף נשאל את נציגת הרשות.
אילה אליהו: הם אמרו שהם מתכננים להפעיל הכשרות.
אילה אליהו: יש עוד שני גופים שדיברו על הכשרות, שזה מרכז השלטון המקומי, שאמר שהוא קיים הכשרות ותכנן לקיים עוד הכשרות, וגם משרד הפנים.
אילה אליהו: כך שבעצם יש שלושה גופים שעוסקים בנושא הכשרות, אך לא ברור עד כמה הם מתואמים ביניהם, וגם לא ברור עד כמה ההכשרות האלה אכן התקיימו.
אילה אליהו: לגבי פעילות של היועצות – כאמור לא כולן דיווחו לרשות לקידום מעמד האישה על פעילותן.
אילה אליהו: לגבי מילוי תפקידן – לפי החוק תפקידן הוא "לפעול לקידום מעמד האישה והשוויון בין המינים, לביעור האפליה נגד נשים ולמניעת אלימות כלפי נשים, תוך מעורבות בקביעת מדיניות הרשות המקומית והקצאת המשאבים לכך".
אילה אליהו: על פי הדיווחים של היועצות לרשות לקידום מעמד האישה, היועצות יזמו פעילויות מגוונות מאוד בתחומים שונים.
אילה אליהו: חלק מן היועצות שמו דגש על פעילויות שיותר קשורות לפנאי ותרבות, כמו ימי כיף לנשים וכדומה; יועצות אחרות יזמו פעילויות שקשורות לליבת תפקידן, כמו קורסים לקידום עסקים של נשים, הדרכות בנושא שוויון מגדרי לתלמידים וצוותי הוראה וכדומה.
אילה אליהו: כלומר יש פערים גדולים בין הפעילויות שהיועצות יזמו.
אילה אליהו: רק רשויות ספורות עשו בחינה מגדרית של נתוני כוח אדם ברשות, ורק שתי יועצות דיווחו על התקציב השנתי שלהן ולא מסרו האם הוא מעוגן בתקציב הרשות המקומית.
אילה אליהו: הרשות לקידום מעמד האישה פרסמה קול קורא לתקציב לפעילויות לקידום השוויון בין המינים.
אילה אליהו: כ-100 רשויות קיבלו כבר אישור הפעלה, לפי הנתונים שקיבלנו אז.
אילה אליהו: מעניין לראות איך השתמשו בתפקיד הזה.
אילה אליהו: בנוסף, לפי החוק יש להזמין את היועצת לכל ישיבה של מועצת הרשות המקומית ושל הוועדות של הרשות, אבל לא קיבלנו אז נתונים על השתתפות היועצות בישיבות.
אילה אליהו: לסיכום, ראינו במסמך שחלק מן הפערים נובעים מכך שלא היה גורם אחד שאחראי, מכך שחסרים כלים וסמכויות ליועצות, כמו זה שאין להן זכות הצבעה בישיבות מועצת הרשות שעוסקות בכוח האדם ברשות המקומית, והיעדר הכשרה מספקת, שכן חלק מן היועצות לא קיבלו כלל הכשרה.
עודד פורר: נשמע את היועצות עצמן.
עודד פורר: ענת לבנת, יושבת-ראש איגוד היועצות למעמד האישה ברשויות המקומיות.
עודד פורר: אחריה ורד ששון.
עודד פורר: אנחנו לא מצליחים לשמוע את ענת לבנת.
עודד פורר: ננסה לשמוע את ורד ששון.
ורד ששון: בוקר טוב.
ורד ששון: שמי ורד ששון, אני עובדת סוציאלית, יועצת לקידום מעמד האישה בעיריית באר שבע וחברת הנהלה באיגוד היועצות.
ורד ששון: אני רוצה להתייחס לסמכות ולמעמד של היועצת.
ורד ששון: היועצת מתוקף החוק מוגדרת כתפקיד סטטוטורי.
ורד ששון: קודם הייתה התייחסות לכך – אנחנו לא מכירות שום תפקיד סטטוטורי שממלא שני תפקידים בו בזמן.
ורד ששון: מעבר לכך, הגדרת הסמכויות שלנו ממש לא ברורה והיא ניתנת לפרשנות, ולכן אנחנו רואים גם הבדלים ושונות גדולה בין הרשויות.
ורד ששון: לא ברורה הסמכות שלנו, לא ברור למי אנחנו כפופות, בכל רשות זה משהו אחר.
ורד ששון: התקציב לא מוגדר ונתון לשיקול דעת, וגם אנחנו לא עובדות במשרה מלאה.
ורד ששון: לא רואים את זה אצל שום בעל תפקיד סטטוטורי אחר.
ורד ששון: ברשויות רבות אנחנו אפילו לא מופיעות במבנה הארגוני של הרשות.
ורד ששון: עכשיו בשיא משבר הקורונה אנחנו רואים לאור כל הנתונים שמוצפים מעל ומעבר שנשים נפגעו הרבה יותר, בצורה משמעותית, גם מבחינת תעסוקה, יותר נשים הוצאו לחל"ת, יותר נשים נאלצו להישאר עם הילדים שלהן, וגם כך הן מרוויחות פחות, בעלות עסקים קטנים נפגעו בצורה משמעותית מאוד, שלא נדבר על האלימות הגואה, ורק אתמול היו לנו שני מקרי רצח.
ורד ששון: תמוהה העובדה שאנחנו לא נמצאות במערך החירום העירוני.
ורד ששון: איך יכול להיות שבעלת תפקיד סטטוטורי שאמורה ואמונה לייצג את הנשים, את כל המרחב – אנחנו שונות מעובדות הרווחה שמייצגות את מטופלות הרווחה.
ורד ששון: אנחנו מייצגות את כלל אוכלוסיית הנשים.
ורד ששון: אנחנו לא מביאות לידי ביטוי את המצוקה, אנחנו לא מביאות לידי ביטוי את העשייה ואנחנו לא יכולות להעביר את האתגרים שעומדים בפנינו בצורה ראויה.
ורד ששון: אנחנו לא צריכות להילחם על זה.
ורד ששון: אנחנו עסוקות שעות רבות במלחמה כדי שיתנו לנו לעבוד, שייתנו לנו להשמיע קול.
ורד ששון: אנחנו לא מכירות שום בעל תפקיד סטטוטורי שצריך להילחם על זה.
ורד ששון: אנחנו רוצות לייצג את העבודה שלנו נאמנה.
ורד ששון: לא ייתכן שכאשר כוח האדם הוגבל ל-45% שהורשו לעבוד במסגרת הרשות המקומית היועצות הופיעו כחיוניות בטבלה ביחד עם כל בעלי התפקידים הסטטוטוריים.
ורד ששון: כאשר הורידו את כוח האדם ל-30% פתאום ראינו שאנחנו לא מופיעות בטבלת העובדים החיוניים יחד עם שאר בעלי התפקידים הסטטוטוריים ואמרו לנו: אתן יכולות לעבוד מן הבית.
ורד ששון: דבר נוסף הוא חובת ההיוועצות.
ורד ששון: החוק קובע שיש חובת היוועצות עם היועצת.
ורד ששון: אנחנו צריכות להופיע במועצה, אנחנו צריכות להיות מוזמנות לוועדות השונות ברשות המקומית.
ורד ששון: זה מתבצע רק בחלק מן המקרים ואילו בחלק מן הרשויות זה לא מתבצע.
ורד ששון: איך אנחנו יכולות לייצג - - -
עודד פורר: הקישור שלך לזום התנתק.
עודד פורר: סליחה, ורד.
עודד פורר: נעבור לענת לבנת ובהמשך ננסה להתחבר אליך שוב.
ענת לבנת: שמי ענת לבנת, אני יועצת למעמד האישה בעיריית בת ים מ-2005.
ענת לבנת: אני גם מנהלת אגף הספורט ואני יושבת-ראש איגוד היועצות למעמד האישה מ-2014, ממשיכה את ד"ר אורנה מגר, אחת מן המייסדות של האיגוד.
ענת לבנת: בשנה הזאת אנחנו מציינות 20 שנים לחוק היועצות למעמד האישה.
ענת לבנת: אני לא יודעת אם לשמוח או לבכות אבל זה כרגע ביחד.
ענת לבנת: 20 שנים – אפשר לומר שכמעט לא השתנה כלום.
ענת לבנת: קראתי לא מזמן פרוטוקול של הכנסת, עוד עם יעל דיין ונדיה חילו.
ענת לבנת: יכולתי רק לשנות את השמות וזה היה פרוטוקול שמתאים להיום.
ענת לבנת: על פי החוק שני משרדים לוקחים עלינו אחריות, אם אפשר לומר כך, ביישום החוק: משרד הפנים, שאחראי לכך שבכל רשות תמונה יועצת על פי חוק, עובדת הרשות, בדרגות בכירות, שעברה הכשרה ומתאימה לתפקיד, ושעשתה את זה במכרז; וכמובן המשרד לשוויון חברתי – כשנחקק החוק זה היה הרשות לקידום מעמד האישה – שאמור לדאוג להכשרות.
ענת לבנת: דיברו פה על הכשרות אז תיכף אני אומר כמה מילים.
ענת לבנת: גם מה שנאמר לגבי ההכשרות לא נכון.
ענת לבנת: מ-2006 אף גורם לא יזם שום הכשרה.
ענת לבנת: ב-2016 עשינו הכשרות עם איגוד היועצות שיזם.
ענת לבנת: מאז עשינו שלוש הכשרות.
ענת לבנת: לשאלתך, חבר הכנסת עודד פורר, יושב-ראש הוועדה, ההכשרות האלה מכשירות את היועצות לכל מיני נושאים שרלוונטיים לתפקיד שלהן, הן מבחינה תיאורטית והן מבחינה מעשית, מה עבודתן ברשות.
ענת לבנת: לשתי ההכשרות האחרונות הייתה שותפה ד"ר אורנה מגר.
ענת לבנת: הן היו הצלחה מסחררת מבחינת היועצות.
ענת לבנת: שני הגורמים האלה – אני לא רוצה לומר דברים לא יפים – הם לא אבא ואימא שלנו בשנים האחרונות.
ענת לבנת: לצערי אנחנו די תקועות בנושא הזה.
ענת לבנת: עדיין קיימות רשויות שאין בהן יועצות, או יש יועצות מתנדבות, כל מיני ורסיות.
ענת לבנת: מנעד הוורסיות גדול מאוד, ללא שכר, ללא תגמול, ללא מכרז, ללא הכשרה.
ענת לבנת: על פי בקשתך, בנינו תוכנית בסיסית, אבל אני רוצה לומר לפני שאני מתייחסת לתוכנית, המדינה צריכה להבין – אני יודעת שאתה מבין את זה, לאחר הפגישה שהייתה לנו חזרנו מאושרות, שיש מי שמבין אותנו.