GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נפתלי יעבץ: כאשר אנחנו מדברים על ממתינים אנחנו לא מדברים על בני נוער שנמצאים ברחובות.
נפתלי יעבץ: אנחנו מפעילים מערך מקיף מאוד של מענים, שכולל בתים חמים, מרכזי עדי, מת"לים, ניידות איתור, עבודת שטח.
קארין אלהרר: אני לא יכולה לשמוע את זה כבר, יש גבול.
נפתלי יעבץ: לבקשתך, גברתי, אנחנו מעבירים כבר בשבועיים-שלושה האחרונים, אנחנו עושים מיפוי עומק נרחב מאוד של כל המענים של נערות וצעירות.
נפתלי יעבץ: אנחנו נעביר את המידע הזה.
קטי קטרין שטרית: אנחנו נקיים דיון דחוף בנושא הזה.
נפתלי יעבץ: נעביר את המסמך המלא והמרוכז לגברתי בקרוב מאוד.
נפתלי יעבץ: בהקשר של טיפול בזנות, יש לנו כבר נכון להיום 15 מרחבי "הלב", שפתוחים ברחבי הארץ לטיפול בבני נוער, ובנערות וצעירות באופן ממוקד בזנות.
נפתלי יעבץ: אפילו בשבוע שעבר קיימנו ישיבה עם עיריית ירושלים בשביל לפתוח בירושלים מרחב לטיפול בנערות וצעירות בזנות.
נפתלי יעבץ: חשוב להדגיש, זה לפני ההוצאה.
נפתלי יעבץ: אנחנו רוצים לתת מענה בקהילה ולשפר את טווח הכלים שנמצא בקרב עובדי הקהילה.
נפתלי יעבץ: ההתייחסות לגבי התוכניות החדשות שהורחבו מגיל 18 ומעלה, חשוב לזכור שבתחילת שנת 2018 נכנסה תוכנית חדשה, התוכנית הלאומית "יתד", שבמסגרתה הורחבו כל המענים לצעירות וצעירים בגילאים 18–25.
קארין אלהרר: לא רציני אפילו לדבר על זה.
נפתלי יעבץ: אני לא מתייחס ל"יתד" ספציפית.
נפתלי יעבץ: אני מתייחס ספציפית למכרז הזה.
קטי קטרין שטרית: נפתלי, לצערנו הרב אתה לא עונה.
קטי קטרין שטרית: תכינו שיעורי בית.
קטי קטרין שטרית: נקיים דיון נוסף.
קטי קטרין שטרית: חברת הכנסת קארין אלהרר רוצה להעיר הערה, בבקשה.
קארין אלהרר: אני רוצה לומר רק שני משפטים לסיכום.
קארין אלהרר: קודם כול, גברתי היושבת-ראש, כל הכבוד על היוזמה הזאת של ועדת המשנה.
קארין אלהרר: אני אומרת לצערי, באמת בצער גדול, אני נמצאת במשכן הזה עוד מעט שמונה שנים.
קארין אלהרר: בחמש השנים האחרונות אני שומעת כמעט ב-repeat את אותן התשובות.
קארין אלהרר: הם מדברים על מסגרת לתחלואה כפולה – 15 שנים מדינת ישראל ממתינה למסגרת לתחלואה כפולה.
קארין אלהרר: הם מדברים על סגירת מוסדות ואומרים שנתנו להם מענים בקהילה.
קארין אלהרר: אין מרחק גדול יותר מן האמת כשמדובר על המענים בקהילה.
קארין אלהרר: הם אפילו לא יודעים איזה מענים ניתנו לאותם נערים ונערות.
קארין אלהרר: את יודעת איך אני בטוחה בדברים שלי?
קארין אלהרר: כי הם צריכים להכין את הנתונים כדי להעביר לך.
קארין אלהרר: אם היו להם נתונים הם היו שולפים אותם בכל דיון.
קטי קטרין שטרית: נקיים דיון רק על זה.
נפתלי יעבץ: אני חושב שנתתי תוך כדי הדיון את הנתונים ב-live.
נפתלי יעבץ: יש מערכות ממוחשבות.
קארין אלהרר: יש פה ניסיון, בעגה הלא מקצועית, "לערבב".
קארין אלהרר: בואו, רוצים לעשות עבודה מסודרת – אני הכי בעד, ואגב אני אתנצל אם טעיתי.
קארין אלהרר: הנה זה מוקלט.
קארין אלהרר: אברך אם תהיה פעילות למען.
קטי קטרין שטרית: כולנו רוצים את זה.
קארין אלהרר: אני מציעה, גברתי, לדיון הבא לעשות טבלה עדכנית, לא משנת 2018, לא משנת 2020 אלא מהיום, בנקודת הזמן העדכנית היום, כמה נערים ונערות נמצאים באילו מוסדות, על פי חלוקה: נעול, פתוח, משלב.
קארין אלהרר: אני רוצה לדעת איפה כל הנערות שהוצאו מן המוסדות שנסגרו, אני רוצה לדעת אילו מענים ניתנו להן.
קארין אלהרר: לא אקבל תשובה שאומרת שיש פה עניין של צנעת הפרט.
קטי קטרין שטרית: נשאל את היועצת המשפטית אם אפשר לתת את הנתונים האלה.
קטי קטרין שטרית: אין פה עניין של צנעת הפרט.
קארין אלהרר: ביקשתי כחברת כנסת את הנתונים האלה.
קארין אלהרר: אמרו לי: צנעת הפרט.
קארין אלהרר: אני לא מקבלת את זה אבל הנה יש פה ועדה שלמה, שהיא ועדת כנסת.
קארין אלהרר: אני רוצה לדעת מה נעשה עם הנערות האלה.
קארין אלהרר: התשובה על המוסד החדש, עם ההקצבה של 40 מיליון שקל, מקוממת.
קארין אלהרר: זה משנת 2018.
קארין אלהרר: בואו נחשוב על עצמנו, מה קרה לנו מ-2018, איזה שינויים עברנו.
קארין אלהרר: עכשיו תחשבי מה קרה עם הנערות האלה מ-2018.
קארין אלהרר: אז אני רוצה לדעת מה עושים היום.
קארין אלהרר: יש לכם כסף במערכת, עוד שנייה נגמרת שנת התקציב – אין תקציב אבל יש כסף.
קארין אלהרר: תגידו לנו מה עשיתם, מה אתם עושים.
קטי קטרין שטרית: את מסכמת את מה שאני הייתי אומרת בכל מקרה.
קטי קטרין שטרית: מצוין שעשית את זה.
קארין אלהרר: גברתי, זה חוזר על עצמו.
קארין אלהרר: היו דיונים בעניין בוועדה לזכויות הילד, היו דיונים בעניין בוועדת העבודה והרווחה, יש דיונים כאן.
קארין אלהרר: בואו נעשה סדר.
קארין אלהרר: אני בטוחה שגם אלין לא רוצה להגיע לדיונים ושיהיה קונפליקט.
קארין אלהרר: בואו נסדר את זה.
קטי קטרין שטרית: היתרון של הוועדה הוא שאנחנו מדברים על נערות בסיכון גבוה.
קטי קטרין שטרית: לא נדבר על נושאים אחרים פרט לנערות בסיכון.
קטי קטרין שטרית: לכן אני חושבת שכל גורמי המקצוע צריכים להבין שזו לא ועדה שקמה בשביל הכותרת אלא זו ועדה שבאמת תביא פתרונות לנקודות שציינו.
קטי קטרין שטרית: בדיון הבא נבקש נתונים, נשב כאן כמו ילדים טובים ונקבל נתונים.
קארין אלהרר: צריך לבקש מהם נתונים נקודתיים, כדי שלא יגידו שהם לא יודעים: איזה מכרזים פתוחים יש?
קארין אלהרר: כמה זמן אין מכרזים?
קארין אלהרר: האם יש בעיה עם מכרז מסוים?
קטי קטרין שטרית: וגם מה הוא המכרז?
קטי קטרין שטרית: כל פעם אומרים שמכרז נפתח ואין ניגשים, או שהוא נכשל או נסגר.
קטי קטרין שטרית: כל פעם זה חוזר על עצמו.
קטי קטרין שטרית: צריך להבין למה.
קטי קטרין שטרית: אולי צריך לשנות את המכרז.
קארין אלהרר: אני רוצה לדעת גם כמה נערות הופנו למוסדות של החינוך, של הילד והנוער?
קארין אלהרר: חשוב לדעת.
קארין אלהרר: בסוף אין לנו אינטרס, אנחנו לא רוצים, לא כמדינה ובטח לא כבני אדם, שנערות יישארו במוסדות הנעולים.
קארין אלהרר: צריך לעשות תהליך שיקום.
קטי קטרין שטרית: עדיין לא הבנתי את הרצף בציר הזמן, מה קורה לנערה שמוציאים מן המסגרת שבה היא נמצאת ונכנסת למעון נעול ומה הטיפול שנעשה, איך הוא נעשה, מה השיחות שהיא מקבלת, איזה טיפול, כמה זמן.
קטי קטרין שטרית: או שזה רק סוג של בית סוהר וזהו.
קארין אלהרר: הם נותנים שעת טיפול סוציאלי.
קארין אלהרר: לא בכולם יש אפילו פסיכולוג, זה אפילו לא בתנאי המכרז.
קארין אלהרר: אנחנו נגיע לדיון הבא, הוא יהיה בנושא זנות.
קארין אלהרר: בואו נמנע את זה.
קטי קטרין שטרית: נכון מאוד.
קטי קטרין שטרית: אני תמיד אומרת, אפילו בתחום הבריאות והרפואה: למה צריך לחכות שאדם יגיע למצב שבו הלב לא מתפקד ויש לו סוכרת וכן הלאה?
קטי קטרין שטרית: תנסו למנוע את זה מלכתחילה על ידי חינוך לתזונה נכונה ופעילות ספורטיבית.
קטי קטרין שטרית: נושא המניעה – מוצאים את זה בכל המערכות, שמעדיפים לטפל בבעיה לפני שהיא מחמירה.
קטי קטרין שטרית: אם בהתחלה זה מינורי, עם פחות טיפול, עם פחות תקציבים, שם תשקיע, לפני שאתה מגיע להחמרה.
קטי קטרין שטרית: כפי שאלין אמרה: המעון הנעול הוא התחנה הסופית.
קטי קטרין שטרית: אני אומרת שלא, להיפך, זו התפיסה הלא נכונה.
קטי קטרין שטרית: אם אתה מסתכל על אותה נערה מתחילת הבעיות, אפילו עוד במערכת החינוך, ולאט-לאט איך שהיא נפלטת מכל המסגרות ומגיעה למעון נעול – אם ההתייחסות שלך היא שהנעול זה התחנה האחרונה זה הכי גרוע.
קטי קטרין שטרית: לא צריך להגיע למצב שהיא במעון נעול, וגם אם היא הגיעה למעון נעול צריך לחשוב איך מוציאים אותה לחיים נורמטיביים בתוך החברה.
שחר ורדי: אפשר להתייחס לשאלה שלכם לגבי מה עושים איתן במעון?
קטי קטרין שטרית: כן, אבל לפני כן נשמע את חבר הכנסת יוסי טייב, ואחרי כן נשמע אותך, ובזה ננעל את הדיון.
קטי קטרין שטרית: כמובן שזה התחלה, זה לא הסוף, אנחנו רק מתחילים את התהליך, בעצם זו הישיבה השנייה שלנו, ויהיו כמובן עוד ישיבות שאנחנו נקיים בנושא הזה, וגם נצא לסיורים באחד המוסדות האלה כדי שנוכל ללמוד מקרוב על דרכי הפעולה.
יוסף טייב: קודם כול, אני רוצה לברך אותך, קטי, על היוזמה.
יוסף טייב: אני חושב שיש פה בעיה רצינית.
יוסף טייב: אתגר גדול, אבל יש פה בעיה רצינית.
יוסף טייב: אני נזהר במילים שלי אבל הייתי קורא לזה אולי גם כישלון.
יוסף טייב: אנחנו צריכים להבין איך אנחנו מטפלים בדבר הזה.
יוסף טייב: בוודאי צריך לטפל כבר מהגיל הרך, ובחינוך, ולהבין גם את הפרשה מצד המשפחה של הנערה, הכול נכון, טוב ויפה.
יוסף טייב: לצערי נחשפתי למקרים רבים, ומקרה כואב מאוד מן השבוע שעבר, ובכוונה לא אציין שמות בשביל לשמור על הפרטיות של אותה נערה.
יוסף טייב: טוב ששחר ורדי מבקש לענות, כי יש פה שאלות קשות כלפי המוסדות הסגורים.
יוסף טייב: מדברים על מוסדות שאליהם אותן נערות מגיעות.
יוסף טייב: אנחנו כנציגי ציבור, אין לנו שום מידע מה קורה שם.
יוסף טייב: מה שיטת הטיפול?
יוסף טייב: האם אנחנו סתם כולאים אותן שם ככלא זמני עד הבריחה הבאה או עד שהנערה תעשה משהו יותר גרוע או משהו שיוביל אותה לדברים גרועים יותר?
יוסף טייב: האם יש צפי, האם נותנים לנערות האלה משהו שייתן להן תחושה: אני רוצה להתקדם, אני רוצה לצאת, שיהיה לי איזשהו אופק, אני רוצה להיות משהו?
יוסף טייב: אותה נערה שפגשתי אחרי חודשיים של בריחה בכתה בפניי.
יוסף טייב: ישבתי יום שלם עם החוקרים בתחנת לב הבירה.
יוסף טייב: היא אמרה: אני רוצה להיות עורכת דין אבל אין לי שום צפי ואין לי שום אופק להגיע לשם אם אני נמצאת במוסד פלוני.
יוסף טייב: הייתי שמח באמת, שחר, לקבל תשובה על כך.
יוסף טייב: מה התוכניות שלכם?
יוסף טייב: איך אתם משקמים את אותן ילדות?
יוסף טייב: איך אתם מוציאים אותן עם איזשהו אופק לעתיד?
יוסף טייב: ומה קורה אחרי השחרור שלהן משם – האם יש להן איזה ליווי?
יוסף טייב: בנוסף לכך, הייתי מצפה לראות – כי יש צורך – פתיחת הוסטל חדש באזור ירושלים.
יוסף טייב: אני מבין שהמכרז תקוע מזה זמן רב.
יוסף טייב: זה דבר ראשון במעלה.
יוסף טייב: אמרתי ואני חוזר ואומר, אני אומר את זה מעל כל במה: לא ארפה מזה.
יוסף טייב: אנחנו צריכים לצאת בכל הכוח כדי שהוסטל נוסף ייפתח.
יוסף טייב: עם כל הכבוד לשאר המעונות ולשאר ההוסטלים, יש כאלה שעובדים בשיטה אחת ויכול להיות שהוסטל אחר יעבוד בשיטה אחרת וייתן מענה, ויכול להיות שההוסטל החדש לא ייתן מענה לאוכלוסייה מסוימת ואילו אצלכם כן ייתנו את המענה.
יוסף טייב: לכן אני חושב שזה דבר שצריך להיפתח.
יוסף טייב: לצערי יש צורך גדול.
יוסף טייב: הייתי שמח, שחר, לקבל את תמונת המצב, לפחות מן הצד שלכם.
קטי קטרין שטרית: נפנה לשחר ורדי ונשמע ממנו כי הסקירה היחידה ששחר נתן היא רק על הבנות שנמצאות שם.
קטי קטרין שטרית: אולי תיתן לנו סקירה לגבי דרכי הפעולה שלכם, לענות לפחות על חלק מן השאלות שחבר הכנסת טייב שאל.
שחר ורדי: קודם כול, תודה רבה על ההזדמנות.
שחר ורדי: אגיד קודם כול, צריך לזכור שמעון מסילה כמעון נעול נותן מענה במסגרת הטיפול הסמכותי הכופה.
שחר ורדי: אף נערה לא רוצה להגיע למסילה.
שחר ורדי: גם צריך להבין, כתבתי את זה גם בדוח הקצר על מעון מסילה, שחלק גדול מן הנערות מגיעות פיזית עם ליווי משטרתי למעון.
שחר ורדי: לא מתייעצים איתנו, לא שואלים אותנו.
שחר ורדי: הנערות מגיעות לפה ואנחנו אמורים לתת להן שירות, ממש כעזרה ביצועית של המשרד ושל בתי המשפט.
שחר ורדי: המטרה שלנו, ואנחנו מבהירים את זה לנערות מן היום הראשון שהן פה, היא במהירות האפשרית, בהתאם להליך הטיפולי שהן עוברות, להוציא אותן ממסילה ולא שיהיו במסילה עד דיראון עולם.
שחר ורדי: גם לבנות החוויה מאוד מאוד קשה.
שחר ורדי: עבור הרבה בנות מסילה מסמלת בעיקר ייאוש כי אין להן יותר מה להפסיד ומבחינתן הן הגיעו כקטינות לתחנה האחרונה ומפה ואילך זה רק מידרדר.
שחר ורדי: לוקח הרבה מאוד זמן כדי להסיר את ההתנגדויות ולהתחיל לייצר איתן קשר.
שחר ורדי: כפי שקרן אמרה, ואני מכיר אותה שנים רבות, הן מגיעות למצבים מאוד מאוד קשים.
שחר ורדי: הן מאוד מאוד פגועות, חלקן הגדול אחרי שחודשים היו ברחובות ונפגעו משימוש לא מובחן בסמים ויחסי מין וניצול קשה מאוד.
שחר ורדי: כשהן מגיעות למסילה הן קודם כול צריכות לרגע שקט.
שחר ורדי: לפעמים לוקח כמה חודשים טובים עד שאנחנו מצליחים בכלל להתחיל להניע איזה תהליך טיפולי עם נערה.
שחר ורדי: אני כמנהל מעון נעול עסוק כל הזמן במתח שבין זה ששללו מן הנערות האלה את החופש מבלי שהן עשו עבירות פליליות, בצו אזרחי, בצו טיפול והשגחה, ובין שמירה על הזכויות שלהן.
שחר ורדי: בנוגע לחופשות, לצורך העניין, בעיניי זה זכות בסיסית, גם כשנערה נמצאת במעון נעול, שאחת לחודש, אחת לחודש וחצי, אחת לשלושה שבועות היא תצא לחופשה בבית המשפחה, מתוך הבנה שבסוף היא גם תחזור לשם.
שחר ורדי: יש לזה גם מחירים.
שחר ורדי: דרך אגב, הבריחות האלה לפעמים הן חלק מן התהליך הטיפולי שנערות עוברות בתוך המעונות.
שחר ורדי: לפעמים דווקא כשיש התקדמות גדולה מאוד הן נבהלות מזה ואז הן בורחות.
שחר ורדי: זה לא שהן בורחות כי הן לא רוצות להיות פה.
שחר ורדי: הן יכולות גם לברוח וגם נורא לרצות להיות במעון מסילה.
שחר ורדי: אחת הנערות פעם אמרה לי: הלוואי והיה לי צו למעון מסילה עד גיל 18 והייתי יכולה לברוח מתי שאני רוצה, כי אני רוצה גם וגם.
שחר ורדי: זה מאבק בלתי פוסק בין הרצון להיות מטופלת ובין הרחוב המוכר והסכנות שיש בו, כי זה מה שהן מכירות מגיל מאוד מאוד צעיר.
שחר ורדי: לגבי הטיפול במעון מסילה, תמיד צריך לעשות יותר ואנחנו מאוד מאוד עסוקים באיך אנחנו מטייבים וממקדים את הטיפול ונותנים טיפול דיפרנציאלי לכל נערה ונערה.
שחר ורדי: מעון מסילה כולו הוא מרחב טיפולי.
שחר ורדי: נאמרה פה איזו כותרת, אפילו קצת בזלזול: אה, הן רואות פעם בשבוע עובדת סוציאלית.
שחר ורדי: זה ממש לא כך.
שחר ורדי: נתחיל מזה שיש להן פה צוות מדריכים שנמצא איתן 24/7, שהם בקשר איתן.
שחר ורדי: הנערות לומדות איך יוצרים קשרים נורמטיביים עם עולם המבוגרים.
שחר ורדי: החוויה שלהן מעולם המבוגרים היא בעיקר של ניצול ופגיעה, ואז אם יש מדריך, אפילו שהוא גבר, או מדריכה שהיא אישה, אפשר סוף-סוף במרחב מוגן לייצר קשר שהוא קשר מיטבי.
שחר ורדי: זה מורכב, הרבה פעמים יש פה אלימות.
שחר ורדי: צריך לשים דברים על השולחן – הנערות יכולות להיות מאוד תוקפניות, מאוד אלימות, בהתנגדות קשה מאוד.
שחר ורדי: הצוות שעובד פה חשוף לאירועים מורכבים מאוד.
שחר ורדי: כמעט כל הנערות שנמצאות פה הן נערות עם טראומה מורכבת, צריך להגיד את זה.
שחר ורדי: אז מעבר לטיפול פעם בשבוע עם עובדת סוציאלית, שגם כן מתקיים – זה לא תמיד מתקיים כי לא תמיד הנערות רוצות להיכנס למפגשים הטיפוליים האלה – אנחנו מנסים לשקף דרך העבודה במעון מציאות חיים נורמטיבית, בניית כוחות והסתגלות לחיים שבחוץ, דרך זה שהן קמות בכל בוקר ב-8 ועד 4 אחר הצוהריים הן נמצאות במסגרות לימודיות שמותאמות לצרכים שלהן, וגם לזה יש משקל כבד מאוד, כי חלק גדול מן הנערות מצליחות לקבל פה חוויית הצלחה משמעותית מאוד בבית הספר.
שחר ורדי: כמעט בכל שנה ניגשות פה מספר לא מבוטל של נערות לבחינות בגרות, נערות שהגיעו ברמה נמוכה מאוד, ברמת מתמטיקה של כיתה ו', ותוך שנה מצליחות לעשות בגרות מלאה, מה שמאוד מעצים אותן ומחזק אותן, כשהן לומדות בכיתות לימוד קטנות, עם מורים שהוכשרו לכך, עם הרבה מאוד פעילויות הפגתיות בתוך ימי הלימוד שלהן, אם זה סדנאות בישול או סדנאות צורפות או עשיית ציפורניים או כלבייה טיפולית.
שחר ורדי: כשהן מסיימות את בית הספר יש להן סדר יום שמורכב מפעילויות חינוכיות שהמדריכים מעבירים להן, קבוצות טיפוליות שיש במעון.
שחר ורדי: צריך להגיד ביושר שחלק גדול מן הדברים נעצרו בגלל הקורונה כי יש בעיה להכניס הרבה קבוצות מבחוץ.
שחר ורדי: בשגרה יש פה קבוצה של בוגרות ל"חסות לעצמאות", יש פה קבוצה של NA: Narcotics Anonymous שיש להם קבוצה טיפולית עם הרכזת ועם עובדת סוציאלית פעם בשבוע, יש פה מטפלת באמנות, יש פה מטפלות בשיאצו, יש פה כלבייה טיפולית.
קטי קטרין שטרית: שחר, אני נאלצת להפסיק אותך.
קטי קטרין שטרית: נשמח מאוד לקבל את זה בכתב.
שחר ורדי: בסדר.
שחר ורדי: רק אגיד שכל הנערות שנמצאות במעון ואנחנו רואים מגמה חיובית, אנחנו משתדלים לייצר כמה שיותר ממשקים עם הקהילה, אם זה לתת להן לצאת יותר הביתה, אם זה לחשוף אותן לעבודה, אם זה להוציא אותן למכוני כושר או אפילו לבתי ספר בחוץ.
שחר ורדי: היה לנו מקרה של נערה שיצאה ללמוד בחוץ במשך חצי שנה כי זה מה שהיה נכון לה.
שחר ורדי: אנחנו מאוד דינמיים ויצירתיים ברצון שלנו, ביכולת שלנו ובהבנה שלנו שבסוף הן צריכות לחזור לקהילות שלהן.
שחר ורדי: מבחינתנו אחרי פרק זמן של שנה, שנה וחצי נערה תלך למסגרת המשך, גם כדי שתצא בצורה טובה יותר לקהילה וגם כדי שנוכל לפנות מקומות לנערות שנמצאות ברשימות המתנה.
שחר ורדי: עם זאת צריך להבין שהמציאות, בטח בנוגע לבריחות של נערות, היא תמיד הרבה יותר מורכבת מאיך שהיא משתקפת.
שחר ורדי: הייתי שמח לבוא ולדבר ולהרחיב בנושא, על הקרע הזה של הנערות בין הצורך לטיפול לבין מה שקורה להן בחוץ.
קטי קטרין שטרית: אנחנו נמצא את הזמן לזה.
יוסף טייב: יש רק מדריכות או גם מדריכים?
שחר ורדי: יש גם מדריכים וגם מדריכות.
שחר ורדי: אנחנו מאמינים שגם בחוץ הן יפגשו גברים ונשים וגם פה, העולם הזה מורכב מגברים ונשים.
קטי קטרין שטרית: אני רוצה לסכם את הדיון ולהציע מספר דברים שנצטרך לקבל עליהם תשובות.
קטי קטרין שטרית: אין מחלוקת לגבי השיקולים המקצועיים של המשרד לגבי הפניית הנערות למסגרות, אך הטענה היא שאין מספיק סנכרון בין המשרדים, לדוגמה בריאות, חינוך ורווחה.
קטי קטרין שטרית: צריך להיות סנכרון עם השטח.
קטי קטרין שטרית: הוועדה מבקשת לקבל פירוט מה נעשה עם התקציב של 40 מיליון שקלים שתוקצב להקמת מעון חדש, שהועבר למשרד הרווחה לפני חודשיים ועדיין אין לנו תוכנית.
קטי קטרין שטרית: גם אלין אלול ציינה שהיא תעביר אלינו סטטוס בנושא הזה.
קטי קטרין שטרית: שאלות שעלו כאן:
קטי קטרין שטרית: כמה מסגרות קיימות ולאיזה עניין ספציפי?
קטי קטרין שטרית: כמה בנות וכמה בנים?
קטי קטרין שטרית: כמה בכל מסגרת: מסילה, צופיה וכולי?
קטי קטרין שטרית: וכן לגבי רשימת ההוסטלים הפתוחים לנערות ומה הם המענים שניתנים לאותן נערות.
קטי קטרין שטרית: מה היו הפתרונות שניתנו למסגרות שנסגרו ומה האלטרנטיבות?
קטי קטרין שטרית: בדגש על המכרז שבוטל להוסטל לנערות בירושלים.
קטי קטרין שטרית: אנחנו מבקשים להעביר לוועדה לו"ז התקדמות לגבי ההסבה של מסגרת נעולה לתחלואה הכפולה.
קטי קטרין שטרית: אנחנו מבקשים להעביר לוועדה התייחסות לעניין הטיפול ברצף: מה הוא הטיפול והמשך הטיפול ומה שיעור ההצלחה?
קטי קטרין שטרית: כמה יצאו מן המעונות הנעולים ומה הוא הטיפול הפסיכולוגי?
קטי קטרין שטרית: לכל השאלות הרלוונטיות שציינתי בתחילת הדיון: להעביר לוועדה מידע מדויק לגבי הקפאת המכרזים, מה הן החלופות, אילו מכרזים יש ומה הם תנאי המכרז.
קטי קטרין שטרית: הוועדה כמובן תקיים דיון נוסף לקבלת כלל הנתונים.
קטי קטרין שטרית: היום התחלנו אבל לא סיימנו.
קטי קטרין שטרית: הנושא הזה נרחב ולדעתי אפילו יידרשו עוד פגישה ועוד פגישה ועוד דיון ועוד דיון.
קטי קטרין שטרית: אנחנו לא נסיים את הכול אבל זה התחלה של תהליך.
קטי קטרין שטרית: ההמלצות שלנו יהיו לגבי הנתונים.
קטי קטרין שטרית: ככל שנקבל נתונים כך נוכל לדעת מה הן ההחלטות ומה הן ההמלצות לגבי ההחלטות.
קטי קטרין שטרית: ללא הנתונים לא נוכל להתקדם.
קטי קטרין שטרית: יכול להיות שפשוט אבקש ממנכ"ל המשרד ומן השר להגיע לדיון ולהציג גם את מדיניות המשרד, איך הם רואים את המצב ואת הפתרונות.
קטי קטרין שטרית: הבעיה חמורה מאוד אבל הפתרונות דלים ולא מספקים.
קטי קטרין שטרית: תודה רבה לכם.
קטי קטרין שטרית: אנעל את הדיון.
קטי קטרין שטרית: לקראת הדיון הבא אנחנו דורשים לקבל את כל התשובות כדי להמשיך.
קטי קטרין שטרית: וכמובן שנערוך סיור.
קטי קטרין שטרית: הייתי עורכת סיור עם חברי הוועדה במסילה.
נשמח אלין אלול: אנחנו נשמח שתבואו למסילה ולצופיה, אלה שתי מסגרות ייעודיות לנערות בסיכון.
קטי קטרין שטרית: ככל שהזמן יעמוד לרשותנו.
קטי קטרין שטרית: אלין, אשמח מאוד שתקבלי איזו תמונה כללית על הפעילות שלי.
קטי קטרין שטרית: אני לא אחת שאזניח את זה.
אלין אלול: בשמחה רבה.
אלין אלול: אנחנו איתך.
קטי קטרין שטרית: לא תמצאי אותי בקוקטיילים או בנסיעות, לא פה ולא שם.
קטי קטרין שטרית: אני מגיעה כל כולי לפתור כמה שיותר בעיות לאותן נערות, כי הנערות האלה זקוקות לנו מאוד.
קטי קטרין שטרית: אין להן פה.
קטי קטרין שטרית: קרן אמרה את הדברים וסיכמה אותם בצורה יפה מאוד.
קטי קטרין שטרית: אפילו שהיא בת 40 היום היא גם רוצה לחזור ולשאול ואין לה את מי, היא רוצה לשתף ואין לה את מי, היא רוצה לדבר ואין לה עם מי.
קטי קטרין שטרית: כשהיא רואה את כל אותם המוסדות שנסגרו, את כל הפתרונות שהיו לה כנערה נסגרים כמו פטריות ואין להם פתרונות חלופיים, זה מקומם.
קטי קטרין שטרית: אתם תצטרכו לתת על כך את הדעת.
קטי קטרין שטרית: זה מקומם שבכל יום נסגרות עוד ועוד מסגרות, 14 מסגרות, מבלי לקבל תשובות.
קטי קטרין שטרית: זה חייב לקבל מענה בדיון הבא שלנו, מה הן החלופות לגבי כל מה שהצגנו.
קטי קטרין שטרית: הישיבה נעולה.
קטי קטרין שטרית: בוקר טוב, שלום לכולם, היום יום רביעי ב' בכסלו, יש לי חולשה לחודש כסלו, אני מוצאת בחודש כסלו את כל הפתרונות.
קטי קטרין שטרית: אני לוקחת את המילה כסלו, אל תסתכלו עכשיו על טעות הכתיב, קחו את המילה כסלו וחלקו אותה לשניים, כיס ולו (לב), אז פה לוועדה הזאת יש לב, את הכיס אנחנו נשמע מהמשרדים הממשלתיים.
קטי קטרין שטרית: אז נמשיך, ב' בכסלו, התשפ"א, ה-18 בנובמבר 2020.
קטי קטרין שטרית: אני שמחה לפתוח את הדיון בוועדת המשנה לנערות וצעירות בסיכון גבוה, בנושא איתור, יישוג וטיפול לנערות וצעירות בסיכון גבוה.
קטי קטרין שטרית: בפגישה הקודמת שלנו דיברנו על נתונים, הצגנו את הנתונים.
קטי קטרין שטרית: כולנו יודעים וברור לנו שהנתונים הם קשים, קשים מאוד.
קטי קטרין שטרית: אבל אני היום רוצה לשמוע את המשרדים הממשלתיים, אני רוצה להגיע לסוג מסוים של פתרונות, או לפחות לחשוף את הבעיות ואת הסוגיות שאנחנו נעלה היום.
קטי קטרין שטרית: בדיון הזה אני אבקש מהמשרדים השונים כך: כיצד מתבצעת פעולת האיתור, לנוער בסיכון, בדגש על נערות וצעירות.
קטי קטרין שטרית: אלו תכוניות, פעולות מבוצעות לבחינת הכרת המקומות והאתרים בהם בני הנוער בסיכון משוטטים.
קטי קטרין שטרית: אלו פעולות מתבצעות ליישוג אחר לנוער בסיכון במסגרת עבודת הרחוב.
קטי קטרין שטרית: מה הם המאפיינים שעל פי הם מתבצעת פעולת היישוג.
קטי קטרין שטרית: אלו נעשות במסגרת היישוג ליצירת אמון, על מנת שיהיו ברי השגה לטיפול והתאמה למענים המתאימים.
קטי קטרין שטרית: מה הם המענים הראשונים והבסיסיים הניתנים לאחר עבודת איתור ויישוג במרחבי השוטטות.
קטי קטרין שטרית: מה הם אחוזי ההצלחה בעבודת האיתור היישוג והטיפול.
קטי קטרין שטרית: יש לנו הרבה שאלות, זה ברור לי שאנחנו לא נספיק לעשות את הכל, כי בנוסף לזה אני רוצה לדעת מהי תמונת המצב.
קטי קטרין שטרית: כיצד מאתרים ומטפלים בנערות בסיכון.
קטי קטרין שטרית: אבל כל מי שיהיה לו רשות דיבור, בבקשה, נא להיות מאוד נקודתיים, לדבר בקצרה, לתת לנו תמונת מצב, כדי שנוכל היום לצאת לפחות עם מספר נקודות חשובות לדיון הבא.
קטי קטרין שטרית: אני רוצה להתחיל דווקא באקדמיה.
קטי קטרין שטרית: אנחנו נשמח לשמוע ד"ר יעקב ראובן ממכללת גליל מערבי, לשעבר הוא היה מנהל צופיה, ולאחר מכן את ד"ר חגית תורג'מן, במידה ויש לה מה להוסיף על ד"ר יעקב ראובן.
קטי קטרין שטרית: אנחנו נשמע לגבי הכלים להערכת סיכון ומסוכנות בקרב נערות וצעירות.
ד"ר יעקב ראובן: בוקר טוב.
קטי קטרין שטרית: אני מציעה שאתה תספר לנו קצת על המחקר שערכתם ב2017 עבור משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים בנושא צעירים בישראל.
קטי קטרין שטרית: בוגרים, צעירים בישראל על רצף סיכון וסיווג צעירים על מדרג הסיכון.
קטי קטרין שטרית: נשמע את עיקרי התובנות שעלו מתוך המחקר, ועל הקשיים.
ד"ר יעקב ראובן: אוקי, אנחנו רק נהפוך את הסדר והשותפה של חגית תתחיל.
ד"ר חגית תורג'מן: טוב, את התייחסת למסמך שאנחנו כתבנו אחרי מחקר, אפילו כמה מחקרים מקיפים שעשינו בנושא של נוער וצעירים בסיכון.
ד"ר חגית תורג'מן: אולי אתן תכף לראובן לסיים בתובנות של המסמך הזה, אבל רגע לדבר על התובנות שהיו לנו בדרך לכתיבת המסמך הזה, והן תובנות שמגיעות מסדרה של מחקרים, לא ממחקר אחד.
ד"ר חגית תורג'מן: בפעילות המחקרית ההתמקדות שלנו הייתה בנושא של בני נוער וצעירים בסיכון, כשמה שאנחנו ניסינו לעשות מתחילת הדרך ולאורכה היה גם להמשיג את הסיכון ולהבין אותו יותר.
ד"ר חגית תורג'מן: אנחנו יודעים שהדעה הרווחת היום, או יש שתי דעות והן קצת מנוגדות, אבל יש איזושהי אמירה שאולי ממנה נגזרים המספרים הקשים שכולם נמצאים בסיכון או כולם נמצאים באיזשהו מקום על הרצף של הסיכון.
ד"ר חגית תורג'מן: לנו היה חשוב רגע לחדד או לעשות הבחנה של איפה עובר הקו האדום שבו נער מסתכן אבל לא מסכן את החיים שלו וגם לא את הסיכוי שלו להשתלב בחיים הבוגרים בהצלחה.
ד"ר חגית תורג'מן: אחד המוקדים המרכזיים של המחקר שלנו בתחום הזה היה הניסיון למצוא את הפרופיל של הסיכון, תוך כדי מודעות שפרופיל של נערים ונערות הוא לא דומה, פרופיל של סיכון של נערים ונערות וגם צעירים וצעירות הוא לא דומה.
ד"ר חגית תורג'מן: אנחנו שמים דגש גם על רגישות שהיא תרבותית וגם על רגישות שהיא מגדרית וזה בעצם מה שעשינו במחקרים שלנו.
ד"ר חגית תורג'מן: ההתחלה הייתה בשיתוף פעולה מדהים עם חסות הנוער, ובהרבה בזכות זה שד"ר ראובן יעקב, השותף שלי, בא משם ומכיר את המערכת היטב מבפנים.
ד"ר חגית תורג'מן: שם אנחנו עשינו מעקב אחרי בני נוער שמגיעים לחסות הנוער בתקופה של 15 שנים ועבדנו על בניית הפרופיל של הנערים והנערות וקודם כל ההבדלים בניהם מיד בולטים.
ד"ר חגית תורג'מן: אנחנו רואים שאצל נערות פוגשים יותר מקרים שקשורים לפגיעות מיניות ולהתנהגות מינית מוחצנת שמגיעה אחר כך.
ד"ר חגית תורג'מן: אנחנו רואים ביטויים אחרים, שונים, של שימוש בחומרים שהם לא דומים לשל הבנים ואנחנו רואים בכלל הבדל מהותי במאפיין של סיכום המצב שלהם, כשמנגנוני ההתמודדות של בנים הם בדרך כלל ה-אקטינג-אאוט, הם יותר תוקפניים, יש להם איזושהי התנהגות שהיא יותר מוחצנת.
ד"ר חגית תורג'מן: אצל בנות אנחנו רואים את זה יותר פנימה, אנחנו רואים את זה יותר במקום של פגיעות עצמאיות, במקום שהוא יותר פגיע לניצול של אחרים.
ד"ר חגית תורג'מן: מתוך המקום החלש שלהן, לאחרים מאוד קל לתפוס מקום בחיים שלהן ולנהל אותן, אז הן חשופות יותר לניצול.
ד"ר חגית תורג'מן: הנושא של קורבנות חוזרת, היא הקורבנות הביאה אותם למצב הסיכום שלהן, אז הנטייה שלהן להיות שוב ושוב קורבנות היא יותר בולטת.
ד"ר חגית תורג'מן: אגיד שזה אחר כך התחבר אצלנו למחקרים נוספים שעשינו שבהם למשל, באחד הפרויקטים שבהם הערכנו תוכנית לטיפול במצבים של הזנחה, הייתה לנו הזדמנות לראות את זה משני קצוות אחרים.
ד"ר חגית תורג'מן: קודם כל אצל הילדים, מאיפה זה מתחיל, איפה החשיפה לסיכון של בנים ובנות מתחילה, ואיך הורים או משפחות שנמצאות במצב מצוקה מגיבים או חושפים ילדים וילדות למצבי סיכון שונים.
ד"ר חגית תורג'מן: אבל גם בקצה השני, האימהות הצעירות שנכנסות להורות בגיל מאוד מאוד צעיר, כשהן עדיין לא מוכנות, לא מבחינת המצב שלהן בחברה, השכלה, תעסוקה, אפילו יכולת להיות עצמאיות ולנהל את החיים שלהן באופן עצמאי.
ד"ר חגית תורג'מן: בשלב שהוא כזה לא בשל להיכנס למצב של הורות, שמעמיד את הילדים בסיכון וגם אותם עצמם, זאת אומרת זה רק מעמיק את הסיכון, ויותר בזה מעמיק את הסכנה שתהיה העברה בין דורית של סיכון, שזה מאוד משמעותי.
קטי קטרין שטרית: אנחנו נצטרך לקצר כי אנחנו צריכים לעבור לשותף הבא.
ד"ר חגית תורג'מן: אני מסיימת בזה שבעצם מה שאנחנו רואים במחקרים שוב ושוב, בתחנות השונות, ילדים, נוער, צעירים, היום אנחנו רואים אותם במכינות קדם צבאיות.
ד"ר חגית תורג'מן: אנחנו רואים שמוקדי הסיכון הם שונים אבל אנחנו רואים שיש גם הרבה בלבול או חוסר יכולת להמשיג או לראות את הפרופיל עצמו, ובגלל זה מה שאנחנו עשינו, זה ניסינו לכנס את זה למוקדי סיכון שזה בעצם חלק מהדברים שכתבנו באותו מסמך מ2017, והמשכנו לפתח את זה.
ד"ר חגית תורג'מן: ראובן, אתה אולי רוצה להגיד משהו על מוקדי הסיכון עצמם?
קטי קטרין שטרית: יש לי שאלה תוך כדי, האם התייחסתם גם למגזרים?
קטי קטרין שטרית: מה קורה במגזר החרדי?
קטי קטרין שטרית: מה קורה במגזר הערבי?
קטי קטרין שטרית: מה קורה במגזר היהודי?
קטי קטרין שטרית: האם ייחסתם לזה חשיבות במחקר שלכם?
ד"ר חגית תורג'מן: בטח, בגלל זה הדגשתי שהציר שכל הזמן ליווה אותנו זה הנושא של רגישות מגדרית ורגישות תרבותית.
ד"ר חגית תורג'מן: שני המוקדים שחייבים להצליב בניהם, כי כמו שבנים ובנות לא אותו הדבר אז בנים ובנות חרדים וחרדיות לא אותו דבר, ויהודיות וערביות לא אותו דבר.
ד"ר חגית תורג'מן: אחד הדברים שראינו בצורה בולטת, גם פריפריה ומרכז.