GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ד"ר חגית תורג'מן: חברה שגדלים במרכז הארץ מול חברה שנמצאים בפריפריה, זה גם לא דומה.
ד"ר יעקב ראובן: אני אולי אתחיל מהסוף, כי אני לא יודע כמה זמן יש לי, אבל שני דברים מאוד מאוד מרכזיים בלטו בסקירה שעשינו על צעירים וצעירות בישראל, שהשווינו את זה גם למדינות מערביות ושתי המסקנות שהגשנו למשרד הרווחה, קודם כל לנסות להפריד בין העולם של נערות לעולם של צעירות.
ד"ר יעקב ראובן: גם פה בוועדה אנחנו ככה באותה נשמע שומעים את העיסוק בנערות וצעירות.
ד"ר יעקב ראובן: אלה שתי תקופות גיל שונות, עם צרכים שונים, מוקדים שונים של סיכון וההתייחסות צריכה להיות שונה.
ד"ר יעקב ראובן: עכשיו, למה זה חשוב ההפרדה הזאת?
ד"ר יעקב ראובן: כי מה שרואים ומוצאים בשטח סביב התוכניות השונות שפועלות, הארגונים השונים שפועלים עבור האוכלוסיות האלה, זה שרובם ממוקדים יותר נוער, ממוקדים יותר באוכלוסיות של גיל ההתבגרות, מכל מיני סיבות.
ד"ר יעקב ראובן: כל אחד שייקח את זה לאן שהוא רוצה לקחת, אבל כנראה עם נוער יותר אטרקטיבי להתעסק.
ד"ר יעקב ראובן: גם אולי יש בתחום של הנוער יותר משאבים, יותר משאבים מהמדינה.
קטי קטרין שטרית: כשאתה אומר נוער, זה לעומת בוגרים יותר?
קטי קטרין שטרית: זאת הכוונה שלך?
ד"ר יעקב ראובן: לעומת 18-24, הבגרות הצעירה.
קטי קטרין שטרית: יעקב, יש בזה היגיון, הרי אם אתה מתעסק עם צעירים יותר, רוב הסיכויים שאתה תוכל לקבל אותם יותר נורמטיביים, הייתי קוראת לזה, ופעילים ופועלים בצורה ראויה יותר, ולא בסיכון גבוה, כפי שבגילאים מאוחרים יותר.
ד"ר יעקב ראובן: בוודאי, אין וויכוח.
ד"ר יעקב ראובן: אני האחרון שלא ירצה לעזור לבני נוער.
ד"ר יעקב ראובן: אבל אנחנו מצלמים תמונת מצב שמדברת על זה שיש בני נוער בסיכון, 12-18, נערות בסיכון בגילאים האלה, ויש להן התייחסויות מסוימות, מענים מסוימים, רצף מאוד יפה של מענים ושירותים ותוכניות, שמתואמות לגיל ההתבגרות.
ד"ר יעקב ראובן: כשבאים לעסוק בצעירות אז ברוב המקרים הם משתמשים באותם כלים, או שנוהגים להתייחס אליהן כאל אלו שהיו נערות בסיכון, ואז אין התייחסות ספציפית לצרכים של הצעירות בתקופת הגיל המסוימת שלהן, שזו תקופה שונה מגיל ההתבגרות.
ד"ר יעקב ראובן: אני יכול לתת לכם רק דוגמא מוחשית אחת, שאנחנו רואים אותה באקדמיה.
ד"ר יעקב ראובן: המון צעירות מגיעות למכללות למשל, עם המון סיוע של עמותות וכולי'.
ד"ר יעקב ראובן: נערות שהיו בעבר נערות בסיכון, עשו אתן עבודה נהדרת, עבודה שבאמת תיקחו אותם, יש פה אני רואה חברה מ"בית רות", הם יודעים טוב מאוד על מה אני מדבר.
ד"ר יעקב ראובן: מביאים אותן למצב שהן מתגייסות לצבא, עושות שירות בצבא, ופתאום באיזשהו שלב של החיים, הם גם עוזרים להן להתקבל לתואר.
ד"ר יעקב ראובן: בחורות מאוד אינטליגנטיות הרבה פעמים, והן נופלות, שנה ראשונה ושנה שנייה, ומשהו שם מאוד מאוד מקשה עליהן.
ד"ר יעקב ראובן: אחד הדברים שזיהינו למשל זה הנושא של עורף, בספרות קוראים לזה עורף משפחתי, בשירותים השונים מדברים הרבה על עורף משפחתי.
ד"ר יעקב ראובן: לא שלנערות יש עורף משפחתי, לנערות בסיכון, הרבה פעמים גם להן אין עורף משפחתי.
ד"ר יעקב ראובן: אבל הנערות שהן נמצאות תחת הטיפול של הרווחה, הן מאוד עטופות, יש להן המון אנשים בתוך המסגרות שהן נמצאות בהן, שתומכים, מלווים ואפילו קשר מאוד מאוד אישי וכולי'.
ד"ר יעקב ראובן: כשמגיעים לתקופה של הבגרות הצעירה, לאט לאט הרשתות האלה של התמיכה הן מתמסמסות והן פתאום הן מרגישות ביתר שאת היינו אומרים את הבדידות.
קטי קטרין שטרית: אז יעקב, יש לי שאלה אליך.
קטי קטרין שטרית: היות ואתם עשיתם את המחקר הזה, לא עשיתם את זה עבור האקדמיה רק, המחקר הרי הוזמן על ידי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
קטי קטרין שטרית: מה נעשה מאז המחקר שלכם לגבי יישום ההחלטות?
קטי קטרין שטרית: הרי כל מחקר מביא גם תובנות, מביא גם מסקנות שצריך לעשות.
קטי קטרין שטרית: מה נעשה מהשלב שבו הגשתם את המחקר, אנחנו מדברים על 2017, מה אתה יכול להגיד לי המחקר הזה שינה בתפיסה או בדרך העבודה של המשרד?
קטי קטרין שטרית: האם אתה יכול להצביע לי על שינויים בעקבות המחקר הזה?
ד"ר יעקב ראובן: בהחלט, אנחנו יותר רואים את העבודה של משרד הרווחה, פחות של משרדים אחרים כי איתם אנחנו עובדים.
ד"ר יעקב ראובן: אבל משרד הרווחה בהחלט לקחו המון תובנות מהמחקר הזה, ואנחנו רואים את היישום בשטח.
ד"ר יעקב ראובן: למשל היום אנחנו מעורבים באיזשהו מחקר מלווה ומעצב של מיזם, לדעתנו מאוד מאוד חשוב, שנקרא מכינות ניצוץ, מכינות ניצוץ זה מכינות, שמאפשרות לצעירות, לפני הגיוס לצבא, אבל הן אחרי 18, לפעמים 19 ו20.
אימאן ח'טיב יאסין: אתה כל הזמן חוזר לנושא של ההכנה והדברים לצבא, ולא שמעתי ממך דוגמאות לגבי המצב אצל הנערות הערביות, ואם יש תכניות מיוחדות לגבי הנערות הערביות?
אימאן ח'טיב יאסין: במיוחד בנושא של המכינות ושל הליווי אחרי 18, אחרי י"ב.
קטי קטרין שטרית: האם כמו שנתת דוגמא של מיזם שלדעתך הוא מצליח, בשם מכינות ניצוץ, האם במחקר שעשית יצאה גם תובנה לגבי נערות בסיכון במגזר הערבי?
קטי קטרין שטרית: האם בעקבות המחקר שלך יש גם איזשהו מיזם לנערות הללו?
ד"ר יעקב ראובן: קודם כל אל תפילו עלינו אחראיות על כל הצעירות בישראל, אנחנו בנישות מאוד מאוד מסוימות נכנסים, בהתאם לתקציבי מחקר.
ד"ר יעקב ראובן: אנחנו לא יכולים לחקור את כל התופעה על כל ההיבטים שלה.
ד"ר יעקב ראובן: נכון שצריכה פה איזושהי התייחסות ייחודית לפי מגזרים שונים וכולי'.
אימאן ח'טיב יאסין: לא מספיק להגיד שיש התייחסות תרבותית ומגדרית.
אימאן ח'טיב יאסין: זה לא מספיק בכלל.
ד"ר יעקב ראובן: שאלתן אם יש תובנות, אז מהמקום שלנו, אנחנו רואים את התובנות האלה בשני כיוונים.
ד"ר יעקב ראובן: ראוי גם להגיד באמת, גם בהקשר הזה של מכינות ניצוץ, מה שהן באות לעשות זה באמת לעזור לצעירות האלה שהצבא לא מעוניין לגייס אותן בגלל נתוני פתיחה לא תמיד כל כך מתאימים, לעשות עוד איזשהו פוס שהוא מותאם לגיל של הבגרות הצעירה.
ד"ר יעקב ראובן: לתת להן עוד איזושהי העצמה לקראת שלב של גיוס, שמאפשר כניסה יותר חלקה אחר כך לחיים הבוגרים.
ד"ר יעקב ראובן: דבר נוסף אולי שאפשר לראות אותו מאוד בולט, זה שהיום יש יותר ויותר הכשרה ממוקדת של עובדי רווחה לתחום של צעירים, לתחום של צעירים וצעירות, של הגיל הזה 18-24.
ד"ר יעקב ראובן: אז אותם עובדים, עבדו עם נוער, עבדו גם עם הבוגרים הצעירים.
ד"ר יעקב ראובן: היום יש הבנה שצריך לפתח מומחיות לנישה הזאת של צעירות.
קטי קטרין שטרית: דעתי היא שצריך לפתח מומחיות בכל נושא, לאו דווקא לנושא הזה.
קטי קטרין שטרית: בכל נושא חייבת להיות הכשרה מתאימה.
קטי קטרין שטרית: השאלה שלי לגבי המחקר שלכם, כי אתם העליתם פה סוגיות שיש התייחסות יותר לנוער, פחות התייחסות.
קטי קטרין שטרית: .
קטי קטרין שטרית: אם כך יש לכם גם נתונים מספריים, האם יש לכם נתונים שאתם יכולים לנו עליהם, כמה יש בכל, בוא נומר סקטור וסקטור, בכל גיל וגיל.
קטי קטרין שטרית: האם יש לכם נתונים לגבי נערות בסיכון?
ד"ר חגית תורג'מן: התשובה הראשונה שלי והכי כנה, לא נתונים שלא נמצאים בידי הראשויות.
ד"ר חגית תורג'מן: זה בעצם בסיס הנתונים שלנו, ולכן אני חושבת שנוכל לשמוע את זה אולי אפילו טוב יותר ממשרד העבודה והרווחה, מביטוח הלאומי אולי ממשרד הקליטה.
ד"ר חגית תורג'מן: זאת אומרת המשרדים עצמם מחזיקים את הנתונים, שהם בסיס הנתונים הראשון שלנו.
ד"ר חגית תורג'מן: אבל אני כן רוצה רק להשלים לשאלה הקודמת.
ד"ר חגית תורג'מן: מ2017 ועד היום קודם כל אנחנו באמת ראינו שסל המענים שמונגש לצעירים בישראל הלך וגדל, שזה מאוד משמח.
ד"ר חגית תורג'מן: הוא גם מאוד מסועף, אני לא יודעת לספר לעומק על הפרויקטים, אבל כחוקרים באקדמיה, אני יודעת שאנחנו נחשפנו בשלוש שנים האחרונות לכמה מיזמים שקמו, שאנחנו פשוט מתוך צורך להצטמצם או להתמקד במה שאנחנו חוקרים, לא יכולנו לגשת לכל המכרזים, אבל אני יודעת שיש מיזם שעוסק באיתור ויישוג של נערות אבל במגזר הערבי ואני יודעת שיש פרויקט שעוסק במעורבות קהילתית אצל נערות וצעירות בסיכון כגורם שעוזר להן להשתלב.
ד"ר חגית תורג'מן: אז זה גם נערות וגם משהו שהוא מאוד מגזרי ואני חושבת שזה אולי על קצה המזלג רק דוגמאות, זה משהו שצריך לשמוע מהמשרדים עצמם.
קטי קטרין שטרית: כן, אנחנו נשמע.
קטי קטרין שטרית: פשוט, זה תמוהה בעיניי שני דברים, שאני כיושבת ראש הועדה מזהה כל פעם מחדש, חוסר בנתונים וחוסר בחלוקה המגזרית, כי הבעיות במגזר הערבי הן שונות מהמגזר היהודי.
קטי קטרין שטרית: במגזר היהודי הבעיות של הציבור הכללי שונה מהציבור החרדי.
קטי קטרין שטרית: אני מדברת על הסיבות וכמובן גם דרך הפעולה.
קטי קטרין שטרית: בסופו של דבר ילמדו לעבוד איתי במשרדים ויבינו שאני דורשת את הדברים האלה ואמשיך לדרוש אותם כדי שאוכל להבין בכלל לאיזה כיוון המשרדים הולכים.
קטי קטרין שטרית: אנחנו עוברים בקצב מהיר ביותר למשרד העבודה והרווחה, כי עלו פה מספר שאלות, אז אני הייתי רוצה לשמוע את אלין.
קטי קטרין שטרית: אלין, אנחנו חוזרים אליך מהפגישה הקודמת, מהדיון הקודם.
קטי קטרין שטרית: אז שמענו את המחקר והיינו מאוד מאוד שמחים לשמוע כיצד אתם מבצעים את פעולות האיתור לנוער בסיכון, צעירות בסיכון, מה הן התוכניות, מה הן הפעולות שמתבצעות לבחינה והכרת המקומות, והאתרים שבהם הנוער הזה משוטט, ואלו פעולות מתבצעות?
קטי קטרין שטרית: אנחנו נשמח לשמוע אותך.
אלין אלול: אני אקדים ואומר שאני באמת אתייחס לפעולות שאנחנו מייחדים לנערות בסיכון, בשונה מצעירות בסיכון.
אלין אלול: יש רצף שלם של מענים שמתחיל אפילו מילדים ונוער בסיכון, ועובר דרך מסגרות שונות ומענים שונים עד לצעירות של גיל 25-27, בחלק מן התוכניות שלנו גם מעבר לגיל הזה.
אלין אלול: לגבי פעולות של איתור, משרד הרווחה מפעיל לאורך הרבה מאוד שנים את ניידות האיתור, חלקן מוכרות כניידות של "עלם", משום שהן מופעלות באמצעות עמותה.
אלין אלול: חלקן מופעלות על ידי הראשויות בעצמן, אנחנו מתקצבים ראשויות מקומיות לניידות איתור, עבודת יישוג, עבודת שטח, להימצא במקומות שנמצאים בני נוער בסיכון.
אלין אלול: כשהמשימה היא לאתר אותם במקומות שבהם הם נמצאים, לא להזמין למשרד אלא להגיע אליהם - - -
אימאן ח'טיב יאסין: האם תוכלי להגיד לנו בבקשה באילו ישובים ערביים יש ניידות איתור?
אלין אלול: כן, יש לנו רשימה של יישובים ערביים שבהם מופעלות ניידות איתור לאורך שנים.
אלין אלול: נפתלי פה איתי על הזום, אז אנחנו מבחינתנו אפילו נוכל בתוך הדיון עצמו לתת לכם את הנתונים לגבי הישובים הערביים.
אלין אלול: אני חושבת, מזיכרוני, שאפילו יש הענות יחסית טובה של ראשויות.
אלין אלול: גם חשוב לי להגיד, אנחנו כמשרד מתקצבים את כל הראשויות המקומיות לתוכניות של איתור, לניידות איתור.
אלין אלול: חלק מהראשויות מסיבות שלהן לא משתמשות בתקצוב הזה ומעדיפות לממש תכוניות אחרות.
אלין אלול: זה חשוב להגיד, אנחנו כמשרד הרווחה.
אלין אלול: - - -
אימאן ח'טיב יאסין: לכן חשוב לי לקבל את הרשימה איפה זה קיים כדי לדעת אם זה באמת פועל או לא.
קטי קטרין שטרית: חברת הכנסת אימאן ח'טיב תפעל מול ראשי הראשויות שמקבלות תקצוב ולא ממשות את זה.
קטי קטרין שטרית: זה התפקיד שלנו, אנחנו גם יכולים לסייע לכם הרבה יותר ממה שאתם חושבים, אנחנו לא רק באים כביקורת.
קטי קטרין שטרית: אנחנו באים גם- - -
אלין אלול: אנחנו נשמח לכל סיוע, ולכל שיתוף פעולה.
קטי קטרין שטרית: חברת הכנסת ח'טיב, היא עובדת סוציאלית בהכשרתה, והנושא הזה הוא נושא שמאוד חשוב מאוד חשוב לה, ואם יש ראשי ערים שבוחרים להתעלם מהנושאים החשובים הללו, אנחנו נמצאים פה בכנסת בדיוק לצורך ולמטרה, גם מצד אחד לסייע לראשי הערים ומצד שני להגיד לראשי הערים יש לכם כלי מצוין, למה אתם לא משתמשים בו?
קטי קטרין שטרית: אל תבואו אחר כך בטענות.
קטי קטרין שטרית: השיח שחברת הכנסת עושה מול ראשי הערים לפעמים חשוב יותר, הכרחי יותר, יעיל יותר, מקצועי יותר ממה שאתם יכולים לעשות מול אותם ראשי ערים.
קטי קטרין שטרית: כי אחר כך באים למי בטענות?
קטי קטרין שטרית: אליכם.
קטי קטרין שטרית: אז תעבירי בבקשה, אם את יכולה לוועדה ולחברת הכנסת באופן אישי את הנותנים שאת מדברת עליהם ואנחנו נשמח לטפל בזה.
קטי קטרין שטרית: תתייחסי גם למגזר החרדי, והאם יש גם תופעה של נערות שחוזרות בשאלה ולא מוצאות את עצמן, וכיצד אתם גם מטפלים בהן.
קטי קטרין שטרית: אז נשמע אותך.
אלין אלול: אנחנו כמשרד המחויבות שלנו היא לכל בני הנוער באשר הם.
אלין אלול: כמובן שהתוכניות שלנו הן תכוניות שהן מותאמות לפרופיל של בני הנוער האלה.
אלין אלול: זה יכולים להיות בני נוער שבאים מהחברה הערבית, מהחברה החרדית, כמובן יש לנו תכוניות איתור לנוער חרדי נושר, מה שאנחנו קרואים תכוניות נוח"מ (נוער חרדי מנותק), אנחנו מפעילים ברשויות שהן ידועות כרשויות חרדיות אבל לא רק, גם לצורך העניין בתל אביב עצמה מופעלת ניידת כזאת לטובת בני הנוער החרדים.
אלין אלול: יש לנו פריסה ארצית.
אלין אלול: אני חייבת לומר שבשנה האחרונה, בהתמודדות שלנו עם הגלים של הקורונה, ההתפשטות שלה, אנחנו בוודאי עם אצבע על הדופק ואנחנו מבינים שיש לנו בני נוער שנמצאים כרגע ברמות סיכון, שלא נמצאים תחת הרדאר של משרד הרווחה מהרבה מאוד סיבות.
אלין אלול: בטח זה לא המקום לפרט את הסיבות לכך ולכן בהקשר הזה אנחנו הגשנו בקשה בתיאום עם משרד האוצר להרחבה של כל הפעילות של ניידות האיתור, באופן כזה שתהיה פריסה ארצית.
אלין אלול: באופן כזה שכל בני הנוער בכל רחבי הארץ, ללא קשר לרשות כזאת או אחרת יוכלו להיות תחת עינם הפקוחה של אותם עובדים שיגיעו לאותם מקומות שבהם הם נמצאים, וזה לשאלתך, גברתי יושבת הראש, המשימה היא לא לאתר אותם ובזה להסתפק, ברור מאליו שאין עניין לאתר ולהשאיר את כמאותר ו?
אלין אלול: ומה השלב הבא?
אלין אלול: לכן המשימה שלנו היא באמת לחבר את אותם בני נוער שנמצאים כרגע בסיכון ולא ידועים לכל המערכות באשר הן, לגורמים טיפוליים, עובדים סוציאליים שנמצאים ברשויות וייעודיים לתחומים של טיפול בנוער בסיכון.
אלין אלול: כדי שבאמת כל אחד מהמקרים שיאותר, תהיה לו עין בוחנת, שתבדוק, האם באמת יש מקום להמשך הטיפול שלו במסגרות של רווחה, בחינוך או במקומות אחרים, וזה באמת כדי לעצור כל פוטנציאל להידרדרות שיכול להיות- - -
קטי קטרין שטרית: ההרחבה הזאת מבוצעת כבר בפועל?
קטי קטרין שטרית: או שזה משהו עתידי?
אלין אלול: אנחנו הגשנו את הבקשה, גם יצרנו את הקשר עם הגורמים המפעילים, שיפעילו עבור משרד הרווחה את השירות הזה בפריסה ארצית, כל התוכניות שלנו כבר מוכנות, מתוקצבות, אנחנו ממתינים לאישור של ועדות מכרזים- - -
קטי קטרין שטרית: אז אנחנו תכף נעלה גם את נציג משרד האוצר כדי שישיב לנו.
קטי קטרין שטרית: אלין, אני רק רוצה לציין, אני מסתובבת ברשויות מקומיות, בכל המגזרים, בכל המקומות, אני עושה את זה לאט לאט.
קטי קטרין שטרית: אין לנו הרבה זמן, אבל בזמן שיש לי אני משתדלת לעבור מראש עיר לראש עיר, אני שומעת הרבה מאוד על קיצוצים בתקציבי הפעולות, לא רק של איתור, אלא גם בתוכניות עבודה.
קטי קטרין שטרית: כמוכן, זה לא רק הדברים הרעים, גם שמעתי רבות מראשי הערים, מחמאות רבות לגבי פרויקט "יתד", מספרים על זה דברים מדהימים, אומרים שזה פרויקט נהדר, אז כדאי להקשיב ,לשמוע ואולי להרחיב את הפעילות ב"יתד".
אלין אלול: בתוך הדיון הזה נמצאת גם נציגה של תוכנית "יתד", וגם אני אשמח- - -
קטי קטרין שטרית: אנחנו נחזור אליה, מפני שחברת הכנסת - - -
אלין אלול: ברשותך, רק להגיד שבאמת המענים הם מענים שמשרד הרווחה פורס אותם על רצף שלם, גם נוער וגם צעירים.
אלין אלול: התוכנית של "יתד", היא תוכנית שבארבע שנים האחרונות נתנה דחיפה מאוד משמעותית גם בתוכניות, גם בתקציבים, גם בפועלות שמיועדות כל כולן לצעירים בסיכון.
קטי קטרין שטרית: אז אנחנו נחזור אליך, אבל לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור לחברת הכנסת אימאן ח'טיב, אני רוצה שתכיני לך איזשהם שיעורי בית קצרצרים.
קטי קטרין שטרית: אנחנו נחזור אליך לגבי השאלה של מיידעים מדויקים לגבי נתונים של מספר צעירים חסרי עורף משפחתי, ע"פ מגזר יהודים, חרדים, מגזר ערבי ועולים.
קטי קטרין שטרית: אין פילוח נתונים מגדרי, כמוכן כפועל יוצא מכך קיים קושי לקבוע כמה חסרי עורף משפחתי זקוקים לסיוע, אז אנחנו נחזור אליך עם השאלה הזאת.
קטי קטרין שטרית: בינתיים ניתן לחברת הכנסת את רשות הדיבור.
אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה כבוד יושבת הראש.
אימאן ח'טיב יאסין: אלין, תודה על העבודה והעשייה.
אימאן ח'טיב יאסין: הייתה לנו פגישה ארוכה, ודיברנו על כל הדברים.
אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה קצת לחזור למחקר שהוצג קודם ולהתחיל בנקודה שהוזכרה על ידי הד"ר, שדיברה על העברה בין דורית.
אימאן ח'טיב יאסין: כעובדת סוציאלית שעבדה עם נערות במצוקה, וגם התמחתה בעבודה, בנושא הזה.
אימאן ח'טיב יאסין: לצערנו הרב, אנחנו שוב ושוב פוגשים באותם בני נוער ונערות, שההורים היו במצב כזה, אחר כך עברו הנערות שהיו נערות במצוקה, הן עכשיו אימהות והורים, ואנחנו רואים, עכשיו אני רואה, את הילדים שלהם באותו מצב.
אימאן ח'טיב יאסין: זה רק אומר שהטיפול וההשקעה, וחבל שזה קורה ככה.
אימאן ח'טיב יאסין: כאילו יש השקעה, לא יודעת, צריך לבדוק אותה לעומק.
אימאן ח'טיב יאסין: מה קורה בדרך?
אימאן ח'טיב יאסין: ששמים תכוניות, האם שמים מספיק תכוניות מותאמות, האם שמים מספיק משאבים, האם עושים הערכה ומדידה לאותן תכוניות, כדי לוודא שאכן בשלב מסוים מהחיים, יצליח הבן אדם הזה לצאת ממעגל המצוקה.
אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שאנחנו נטפל באימהות שהן היום סבתות ואחר כך נטפל בבנות שהן היום אימהות, ובאותו זמן אותן נערות מתבגרות מתחילות להגיע גם ללשכות של הרווחה.
אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהנושא של התקנים, במיוחד בתחומים כאלה קשים, של נוער ונערות במצוקה, וזה קשור קשר ישיר לנושא של אלימות, ואנחנו רואים איך האלימות הזאת חוגגת.
אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר להתעלם מהקיצון של האלימות, של הרצח, במיוחד רצח של נשים.
אימאן ח'טיב יאסין: מה שקרה שלשום בעראבה זו אחת מהתופעות האלו.
אימאן ח'טיב יאסין: השאלה, מה אנחנו עושים הלאה.
אימאן ח'טיב יאסין: נכון שיש מאפיינים מיוחדים לנערות.
אימאן ח'טיב יאסין: הנערות לא מחצינות, הן מחצינות, אבל לא בצורה שנערים, שבני נוער מחצינים את ההתנהגות שלהן.
אימאן ח'טיב יאסין: בעיקר הן פועלות מתוך נקמה הרסנית.
אימאן ח'טיב יאסין: נקמה עצמית ונקמה באחרים שממול.
אימאן ח'טיב יאסין: השאלה באמת מה אנחנו עושים חוץ מלהביא את הנתונים ולשים אותם על השולחן.
אימאן ח'טיב יאסין: צריך תכוניות.
אימאן ח'טיב יאסין: אני זוכרת, אז כשהייתי עובדת עם נערות במצוקה, היה פרויקט כזה שקראו לו בחברה היהודית "קבוצות חן", שהלכו ופתחו מרכזים לנערות שנפלטו מבתי הספר, ולקחו אותן חמישה ימים בשבוע, משמונה עד שתיים, נתנו להן הוראה מתקנת, נתנו להן גם הכשרה מקצועית.
אימאן ח'טיב יאסין: צריך להתאים, לא ללכת על אותו דגם שהיה קודם, כי הצרכים והעולם משתנים.
אימאן ח'טיב יאסין: צריך ללכת לעולם הטכנולוגי לתת להן הכשרות, כי אנחנו יודעים שעבודה והכשרה מקצועית ואקדמיה, זה הכלי המרכזי שיכול להוציא נוער ונערות ממצוקה.
אימאן ח'טיב יאסין: כל הפרויקט הזה נסגר.
אימאן ח'טיב יאסין: נכון שיש היום את הבתים החמים, אבל בתים חמים זה שעה שעתיים במשך היום.
אימאן ח'טיב יאסין: זה כאילו, וגם לא מי יודע מה.
אימאן ח'טיב יאסין: התקנים של העובדים הסוציאליים שמטפלים בבני נוער הם אותם תקנים מבחינת מספר התיקים, לצערי הרב אני אומר שזה תיקים, אבל תיקים זה משפחות , זה בני אדם, זה חיים וזה גורל, ולכן צריך לתת השקעה מבחינת משאבים וזמן.
אימאן ח'טיב יאסין: כמה אפשר להעמיס על עובד סוציאלי?
אימאן ח'טיב יאסין: בנוסף לתת את ההכשרות הראויות, ולא כל עובד סוציאלי שמסיים תואר ראשון יכול להיות עובד סוציאלי שמטפל בסוגיות כאלו קשות.
אימאן ח'טיב יאסין: לכן צריך להסתכל על הדברים בצורה הוליסטית.
קטי קטרין שטרית: ועכשיו עם הקורונה זה הרבה יותר קשה.
אימאן ח'טיב יאסין: עם הקורונה ועם הסגירה בתוך הבתים, ועם סגירת התחבורה הציבורית.
אימאן ח'טיב יאסין: כאילו הנוער הולך לאיבוד.
אימאן ח'טיב יאסין: למרות שהנוער נמצא הרבה פעמים מאחורי המסכים, אבל בכל זאת, אין תחליף למגע הישיר, אין תחליף למפגש ישיר.
אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו יודעים שגם העובדים הסוציאליים נזהרים בלצאת ולעשות את הביקורים בגלל הקורונה והחשש שהם ידבקו ובגלל כל מיני סיטואציות אחרות.
אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שצריך לשים תוכנית הוליסטית שלמה, אחרת אנחנו נשאר כל פעם ורק האנשים יתחלפו.
קטי קטרין שטרית: תודה רבה חברת הכנסת אימאן ח'טיב, מילים באמת קשות אבל מצד שני עם המון תקווה שצריך לקחת באופן יסודי.
קטי קטרין שטרית: אלין, אני יודעת מונח על הכתפיים שלכם עומס מאוד מאוד כבד, אני גם יודעת, לצערי הרב, הרי אנחנו מדברים על נתונים של 2017-2018, זה עוד הרבה לפני עידן הקורונה.
קטי קטרין שטרית: אני מתארת לעצמי שלפחות במקרה האופטימלי עלינו ב30% מקרים נוספים למה שקיים ובמקרים היותר קשים אני הייתי אומרת שאפילו עלינו ב50% יותר ממה שהיה.
אימאן ח'טיב יאסין: רק משפט אחד לגבי הפגיעות המיניות.
אימאן ח'טיב יאסין: חשוב מאוד שנדע, שלא תמצא נער או נערה שידבר על פגיעה מינית בטלפון.
אימאן ח'טיב יאסין: אין כזה דבר, אין.
אימאן ח'טיב יאסין: זה מצריך אמון רב מאוד, בין העובד הסוציאלי, המטפל, הפסיכולוג לאותו נער או נערה, ולא לדבר על החששות של החשיפה ויאמינו לו או לא יאמינו לו, ואחר כך מגיעים לטעויות האישיות שמתלוות לנושא הזה לכל החיים.
קטי קטרין שטרית: חברת הכנסת, יש לה וועדות אחרות, ולכן היא הייתה חייבת לעזוב.
קטי קטרין שטרית: אבל אנחנו נשמח לעדכן אותך.
אימאן ח'טיב יאסין: אני אשמח לקבל את המחקר הזה, אם אפשר.
קטי קטרין שטרית: כן, אפשרי, הנה הוא נמצא אצלנו.
קטי קטרין שטרית: אנחנו מכאן עוברים לרשות השירות הלאומי והאזרחי כי הבנתי שגם יש לכם מיזם, ויש לך מצגת.
קטי קטרין שטרית: אנחנו נתכנס לעשר דקות דיון, לא יותר מזה, כי אנחנו רוצים לעבור הלאה.
קטי קטרין שטרית: בינתיים שיתכוננו גם "בית רות" וארגון "ידידים", נשמע גם את אורית להב.
קטי קטרין שטרית: אחר כך נעבור למשרדים אחרים, משרד החינוך ולמשרד לחיזוק קהילתי ונסכם במשרד האוצר.
<< אורח >> יעקב עמר: בוקר טוב, אני עמר יעקב, סמנכ"ל של רשות השירות הלאומי, ואני עוסק בשירות הלאומי גם בתחום של אוכלוסיות מיוחדות, שזה כולל גם מגבלה וגם סיכון.
<< אורח >> יעקב עמר: במסגרת הזו, רשות השירות הלאומי היא גוף, מה שנקרא יחידה סמך עצמאית העוסקת בכל מה שקשור לנושאי ההתנדבות של השירות הלאומי, שזה חרדים, ערבים, יהודים וכל מה שקשור לנושא אוכלוסיות מיוחדות.
<< אורח >> יעקב עמר: אתמקד היום בקטע של האוכלוסיות המיוחדות, אני רק אומר, שהפלטפורמה שלנו, המנדט שלנו כרשות השירות הלאומי זה קטע מאוד קצר, זה עניין של או שנה או שנתיים במהלך חייהם.
<< אורח >> יעקב עמר: אמנם שנתיים מאוד משמעותיות, אבל בתחום הזה בזה אנחנו עוסקים.
<< אורח >> יעקב עמר: אז קודם כל, מבחינת הנוער בסיכון או הנערות, מי שמגיע אלינו זה כל מי שקיבל פטור מהצבא, או שלא נקרא, שזה בעיקר המגזר הערבי, וכל מי- - -
קטי קטרין שטרית: והחרדי גם.
<< אורח >> יעקב עמר: החרדים זה שירות לאומי, זה חוק אחר.
קטי קטרין שטרית: לא, למה שירות לאומי?
קטי קטרין שטרית: אני יודעת שיש שירות אזרחי.
<< אורח >> יעקב עמר: יש שירות אזרחי לאומי, שהוא- - -
קטי קטרין שטרית: אני אגיד לך מאיפה אני מכירה את זה, אני פשוט דואגת, הרי יש חלק מהם שהם עובדים, ויצאו לחל"ת.
קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על 400 חברה כאלה, מתוך ה13,000 שיש אם אני לא טועה.
קטי קטרין שטרית: הם חברה שלא מקבלים דמי אבטלה.
<< אורח >> יעקב עמר: אני יודע, זה נמצא כרגע בדיונים.
קטי קטרין שטרית: אז אני בדיונים האלה העליתי את הנושא הזה.
קטי קטרין שטרית: הצעתי להציע חוק בנושא הזה עד שמנכ"ל הביטוח הלאומי ביקש ממני לנסות להגיע לאיזושהי פשרה, אז אנחנו באמצע ולכן אני מכירה את הנושא הזה מקרוב, תודה.
<< אורח >> יעקב עמר: השירות הלאומי לנושא של נערות ונוער מבחינתנו זה מגיל 17 עד 24.
<< אורח >> יעקב עמר: זה הגיל שאנחנו מתעסקים.
<< אורח >> יעקב עמר: האפיון של האוכלוסייה הזאת כפי שהוא מאופיין אצלנו, זה רמת הקריטריונים להתקבל לתוך השירות הלאומי, זה כל מי שהוא בהתנהגויות מסכנות, הכוללות שוטטות, חברות לחברה שלילית, בריחות מהבית, התנהגות מינית לא רצויה.
<< אורח >> יעקב עמר: כל מי שיש להן הריונות לא רצויים, סובלות מפוסט-טראומה כתוצאה מפגיעה מינית וכמובן בשימוש מזדמן כזה או אחר בנושא של סמים ואלכוהול, אלה הקריטריונים שהעלנו ונכנסים.
<< אורח >> יעקב עמר: לא כולם יכולים להיכנס לצערנו בגלל הקיפי התקציב.
<< אורח >> יעקב עמר: מבחינתנו יש לנו מודל שהוא נבנה במהלך השנים 2013 ועד היום, זה תהלך שהלך ונבנה ונבנה.
<< אורח >> יעקב עמר: נכון להיום, משנה שעברה כבר יש לנו את ספר השירות, שנתתי לכם אותו, שהוא למעשה מרכיב את כל מודל ההפעלה.
<< אורח >> יעקב עמר: המאפיינים של התכונית שלנו, קודם כל תכונית ההתנדבות, צריך להבין שהמתנדבים האלה, ברגע שמאתרים אותם, מאבחנים אותם ואומרים עכשיו אלה מתאימים לעשות שירות לאומי, בונים להם את הקבוצה והם קודם כל עושים שירות, ופעם בשבוע יש להם הכשרה, מה שנקרא לטובת ההכנה שלהם לקריירה, לתעסוקה, לכישורי חיים וכל מה שהם צריכים בתוך התהליך.
<< אורח >> יעקב עמר: השירות שלנו הוא בין 30 ל40 שעות, בדרך כלל זה 30 שעות אצל החברה האלה, שהם עושים 30 שעות, ועוד את השמונה שעות או העשר שעות הנוספות זה בתחום ההכשרה.
<< אורח >> יעקב עמר: המרכיבים של המודל זה ליווי אישי בהתחלה.
<< אורח >> יעקב עמר: מתחיל התהליך מהלשכות החברתיות, מבתי ספר לחינוך מיוחד, בכל המקומות שאפשר לאתר את המתנדבות או הנערות שבסיכון.
<< אורח >> יעקב עמר: הם מגיעות אל אותן רכזות שישנן בשירות הלאומי, והן אלה שעושות איתן את הראיונות, את התהליך כדי להתאים להם מקום לשירות.
<< אורח >> יעקב עמר: אחרי שמתאימים להם את המקום לשירות, הם מצטרפים אלינו לשירות הלאומי, ובמסגרת הזאת יש להם ליווי אישי.
<< אורח >> יעקב עמר: הליווי האישי הזה משמעותו שיש רכזת לכל 30 בנות, כאשר 30 בנות אלה נמצאות בתהליך עבודה שותף בתוך מערכת ההתנדבות, ומקבלות את ההכשרות, פעם בשבוע בתוך העניין הזה.
<< אורח >> יעקב עמר: ישנו גם ליווי קבוצתי, כאשר הליווי הקבוצתי כולו מתעסק בעיקר במעטפת הציבורית והוא נותן תחום העשרה מבחינתנו של כל מה שקשור לנושאי: קריירה, תרבות הפנאי ועוד כישורי חיים וכולי.
<< אורח >> יעקב עמר: התוכנית נותנת למתנדבות קרש קפיצה אמיתי.
<< אורח >> יעקב עמר: זאת אומרת, היא מכניסה אותן למסגרת שהן חייבות לקום כל בוקר, לגשת, לקום ללכת להתנדבות.
קטי קטרין שטרית: איך הם מגיעות אליכם?
<< אורח >> יעקב עמר: אז מה שאמרתי בהתחלה.
<< אורח >> יעקב עמר: הריכוז הולך או דרך הלשכות החברתיות או לשכות הרווחה וכל הראשויות המקומיות.
קטי קטרין שטרית: כי אתם יושבים במשרד החינוך, נכון?
<< אורח >> יעקב עמר: לא.
קטי קטרין שטרית: רשות נפרדת?
קטי קטרין שטרית: אז הנתונים מגיעים אליכם מהרשויות באופן ישיר?
<< אורח >> יעקב עמר: לא, לנו יש שמונה גופים מוכרים שהם אלה שמטפלים בכל בנות השירות הלאומי בארץ.
<< אורח >> יעקב עמר: הם אלה שבתוך התהליך הזה יש להם רכזות, הרכזות האלה עובדות מול בתי ספר של חינוך מיוחד, עובדות מול "עלם" ומול "החצר הנשית" ועוד כל מיני מקומות ששם יש את הבנות שמסתובבות, שמאתרים אותן ואז מביאים אותן לשירות הלאומי, או דרך חבר לחברה או מחברה לחבר, כל אחד במקרה כזה, מביאים את הבנות האלה.
<< אורח >> יעקב עמר: הבנות האלה עוברות תהליך ראיון ואבחון עם הרכזות .
<< אורח >> יעקב עמר: כל זה כמובן, אני לא אמרתי, אבל אני אגיד את זה עכשיו מראש: זה בשיתוף פעולה מלא מלא עם הרווחה, והם הגוף הדומיננטי מבחינה מקצועית, מבחינתנו.
<< אורח >> יעקב עמר: הם אלה שעושים איתם בדרך כלל, נרד בר-און זאת הנציגה שלהם בתחום של הנוער בסיכון.
קטי קטרין שטרית: תפרט לנו באותה הזדמנות גם את הקשיים שיש לך.
קטי קטרין שטרית: הפרויקט הוא מצוין, הוא נהדר, אבל הוא נשמע יותר מדי וורוד.
<< אורח >> יעקב עמר: הוא לא וורוד בכלל.
קטי קטרין שטרית: זהו, אז זה המקום שלנו לדון, ואם צריך אנחנו כאן, ננער.
<< אורח >> יעקב עמר: את זה אני אגיד בסוף.
<< אורח >> יעקב עמר: אני רק מה אנחנו מנסים לעשות.
<< אורח >> יעקב עמר: בתוך התוכנית הזאת, זה קרש קפיצה, שהיא מתחברת גם לקהילה, גם לחברה וגם לעצמאות האישית של כל אחת ואחת מהן.
<< אורח >> יעקב עמר: כשהם מגיעים, יתרה מזאת, בשנתיים האחרונות, לפני שנתיים, הצלחנו בסיוע ציפי נחשון גליק, אני לא יודע אם אתם זוכרים אותה או לא, אבל היא הייתה ברווחה.
<< אורח >> יעקב עמר: היום נרד ממלאה את מקומה בינתיים.