GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פורר: לא שמענו, רוני.
עודד פורר: עוד פעם.
רוני ברקוביץ: אמרתי, ל-20% מהבדיקות שאנחנו לקחנו מתוך ה-25 אין תיקים במשטרה.
רוני ברקוביץ: כלומר, להגיד שאנחנו מתנים שיהיה תיק פלילי במשטרה, זה לא מדויק.
תמר זנדברג: ל-20% אין, או ל-20% יש?
רוני ברקוביץ: אין.
תמר זנדברג: נו, אז 80% זה רק תיקים.
תמר זנדברג: אתה יודע כמה תקיפות מיניות וכמה שימושים בסם אונס שהם לא במשטרה?
תמר זנדברג: זה הרוב הגדול.
תמר זנדברג: היחס צריך להיות הפוך.
רוני ברקוביץ: פשוט אמרו שאנחנו מתנים בזה שאנחנו לוקחים דגימה רק עם תיק משטרתי.
תמר זנדברג: אם רק 20% הם ללא תיקים במשטרה, סימן שאתם מתנים במפורש או במרומז.
רוני ברקוביץ: לא, לא.
תמר זנדברג: מה לא?
איילת רזין בית אור: רוני, כמה שיחות קיבלת ממני החודש בדיוק על זה?
איילת רזין בית אור: כמה?
איילת רזין בית אור: כמה שיחות קיבלת ממני על נפגעות רק החודש?
רוני ברקוביץ: אנחנו כל הזמן מדברים בטלפון, אבל אני אומר, כל נפגעת - - -
עודד פורר: לא, לא, לא, זה לא עובד ככה, סליחה.
רוני ברקוביץ: - - - שקל לדבר, כי בסופו של דבר היא נפגשת - - -
עודד פורר: רוני, בוא נהיה ממוקדים.
עודד פורר: תתייחס בבקשה לטענות שעלו פה לגבי יישום הנוהל.
עודד פורר: אלא אם כן תגיד לי שלא אתה אחראי על יישום הנוהל במשרד.
עודד פורר: אני אשמח אם תפנה אותי למי שאחראי על יישום הנוהל.
עודד פורר: השאלה היא האם בבתי החולים אוספים דגימות של שאר החומרים, או רק של GHB?
עודד פורר: מה מספר הבדיקות וההפניות בבתי החולים?
עודד פורר: איך בבתי החולים מגיבים כשמגיע חשד כזה?
רוני ברקוביץ: קודם כל, הגוף שאמון על בתי החולים הוא מינהל רפואה, לכן אני יכול להגיד על החוזר הזה שיצא בדצמבר 2018 שאנחנו עמלנו רבות, אנחנו ניסינו לפשט אותו, כי זה חשוב מאוד.
רוני ברקוביץ: אני מסכים שהכמות שאנחנו מקבלים מבתי החולים היא קטנה.
רוני ברקוביץ: אני מסכים שיש מקום לשיפור.
רוני ברקוביץ: צריך לתת להם תזכורת.
רוני ברקוביץ: אנחנו גם העברנו הרצאות.
רוני ברקוביץ: יחד עם זאת, להעביר את הדיווחים לגורמים במשטרה שנמצאים בקשר עם בתי החולים כדי שיעדכנו אותם.
רוני ברקוביץ: אבל בנושא הזה של מה שיעל אמרה - - -
עודד פורר: מי במשרד אחראי על זה?
רוני ברקוביץ: מי שבקשר עם בתי החולים זה מינהל רפואה.
רוני ברקוביץ: אנחנו בקשר אתם, וגם בימים האחרונים היינו בקשר אתם.
רוני ברקוביץ: הולך לצאת ריענון עוד פעם לכל בתי החולים.
רוני ברקוביץ: יש לנו כוונה גם להגיע לבתי החולים ולתת להם עוד פעם הרצאות והדרכות בנושא.
רוני ברקוביץ: אנחנו נתנו המון הדרכות והרצאות.
רוני ברקוביץ: צריך לשלוח לכל בתי החולים ריענון, ואנחנו גם נעשה את זה.
רוני ברקוביץ: ברשותך, אני רוצה לחזור לפרוצדורה של השיער, אם יורשה לי.
רוני ברקוביץ: אנחנו לא עושים ועדת קבלה, זה לא נכון, אבל כן יש תחקור אם לקחת או לא לקחת מבחינת החומרים.
רוני ברקוביץ: כל דבר כזה זה פרוצדורה, ולקחת בין יום ליומיים עבודה.
רוני ברקוביץ: אנחנו עוסקים עכשיו בעיקר בבידודים של הקורונה, אבל בגלל שהנושא כל כך חשוב לנו, אז ברור שזה לא על חשבון הקורונה ואנחנו נעשה את זה.
רוני ברקוביץ: אנחנו שולחים את זה למעבדה באיטליה.
רוני ברקוביץ: עדיין אין מעבדה בארץ שעושה את זה, זה לוקח מספר שבועות עד שאנחנו מקבלים תשובה מהמעבדה באיטליה, ואנחנו נמצאים בקשר אתם כמעט על בסיס יומי.
רוני ברקוביץ: לפעמים לוקח למעבדה גם כמה חודשים עד שהם נותנים לנו את התשובות.
רוני ברקוביץ: אני יודע שלפעמים זה קצת מתארך, אבל זה גם תלוי גם במעבדה שנותנת לנו את התשובות באיטליה.
עודד פורר: ד"ר פאולה רושקה, מנהלת המחלקה לטיפול בהתמכרויות במשרד הבריאות.
עודד פורר: אחריך אני רוצה לתת לד"ר ריקרדו נחמן מהרפואה המשפטית.
פאולה רושקה: אני יחד עם ד"ר רוני ברקוביץ היינו הראשונים שהעלו את הנושא של סמי אונס.
פאולה רושקה: עוד לפני כשש שנים, אני חושבת, עשינו את יום העיון הראשון.
פאולה רושקה: אנחנו הקמנו אז ועדת היגוי ועירבנו משרדים כדי שנוכל לקדם את הנושא.
פאולה רושקה: מוכרחים לומר שלקח המון זמן אפילו עד שהנוהל שאנחנו כתבנו כמעט לפני ארבע שנים יצא לפועל.
פאולה רושקה: זאת אומרת, יש המון עיכוב בין הרצונות שלנו לבין מה שיוצא בפועל.
פאולה רושקה: אני רוצה להגיד עוד משהו, בתוך הנוהל כתוב שאפילו אם נלקחות בדיקות והן לא נשלחות, בית החולים אמור לשמור את הבדיקות האלה בקירור כי קיימת אפשרות לעשות את הבדיקה גם מאוחר יותר.
עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו יודעים שהם שומרים.
פאולה רושקה: לכן אפילו אם הבדיקה לא נשלחה באותה עת והנפגעת או הנפגע רוצים בכל זאת לברר יותר, הבדיקה אמורה להיות בתוך בית החולים בקירור.
פאולה רושקה: זה נותן לנו אופציה לשלוח את הבדיקה מאוחר יותר אם הדבר לא נעשה במקום.
פאולה רושקה: ולכן ההנחיה הייתה לבתי החולים לקחת מיד כשפונה מגיע לחדר מיון גם בדיקת שתן וגם בדיקת דם ולשמור אותן בקירור.
פאולה רושקה: אני מבינה שהדבר לא נעשה כמו שאנחנו אמרנו.
פאולה רושקה: אני ביחד עם רוני וחטיבת הרפואה נעבוד קשות כדי שהנוהל הזה ייושם.
עודד פורר: אני כבר אומר לכם, קחו בחשבון שבתוך שבוע-שבועיים יהיה פה דיון מעקב ספציפית על הנושא של האכיפה עם מינהל רפואה.
עודד פורר: תצטרכו לבוא רק על הגורמים האלה במשרד הבריאות.
פאולה רושקה: מאוד חשוב.
פאולה רושקה: ב-2018 כתבנו תוכנית יחד עם ד"ר זוהר, שהיא אחראית על הנושא של אלימות מינית בתוך בתי החולים, כדי לתת הכשרות מדויקות לכל בתי החולים.
פאולה רושקה: לא רק לחדר אקוטי, אלא גם לחדרי המיון של בתי החולים השונים בנושא הזה ולהעלות את המודעות.
פאולה רושקה: גם בגלל הקורונה, הנושא הזה קצת נדחה, וחבל.
פאולה רושקה: אנחנו ננסה בכל זאת להתחיל עם זה בצורה הרבה יותר אינטנסיבית.
פאולה רושקה: אני רוצה להזכיר שבארצות הברית למשל, בעקבות המקרים שהיו, לפני המון שנים יצאה חקיקה שחייבה את משרד הבריאות מדי שנה לאסוף את כל הנתונים ולדווח לממשלה, וגם לעשות מחקרי שטח לראות איך העניין הולך, וגם לקדם כל מיני נושאים.
פאולה רושקה: השאלה אם פה יש צורך בזה או לא, כי זה חייב את העניין הזה.
פאולה רושקה: גם לבצע בדיקות וגם לקדם את הנושא של המעבדה, כי אצלנו זה מאוד מסורבל לשלוח בדיקות שיער לחו"ל כאשר אין כאן גורם שמבצע את הבדיקות האלה במקום.
פאולה רושקה: דבר נוסף, אני ראיתי בספרות הבינלאומית שיש היום אפשרות לעשות לא רק דרך בדיקות שיער, גם דרך בדיקות ציפורניים, שזה הרבה פחות פולשני והרבה יותר קל.
פאולה רושקה: אז אנחנו צריכים לקדם גם את כל הטכנולוגיות וגם את האפשרות לקדם את הנושא לתמיד.
עודד פורר: ד"ר ריקרדו נחמן.
עודד פורר: אחריו אני אבקש את עורכת הדין יערה ברזילי כהן מהפרקליטות.
ריקרדו נחמן: שלום.
ריקרדו נחמן: ללא שום ספק, זו ועדה מאוד חשובה.
ריקרדו נחמן: אני לא אחזור על הדברים שנאמרו לפניי.
ריקרדו נחמן: אבל לדעתי צריך לעשות קצת סדר בכל העניינים.
ריקרדו נחמן: כשמדברים כל הזמן על סם האונס – סם האונס, סם האונס, סם האונס, GHB, GHB, GHB – שוב, אני שם דגש כי אני חשוף לזה, אנחנו חשופים לזה יום-יום.
ריקרדו נחמן: סם האונס זה לא GHB.
ריקרדו נחמן: אנחנו תמיד מלמדים, וזה מה שמראות לנו כל התוצאות שאנחנו עוקבים אחריהן.
ריקרדו נחמן: סם האונס לפי הרשימה שלנו, הראשון, השני, השלישי, אפילו עד חמישי ויותר זה אלכוהול.
ריקרדו נחמן: אין מה לעשות, לא כל אחד יודע לשתות.
ריקרדו נחמן: לא כל אחד יודע מתי לעצור, ואין מה לעשות.
ריקרדו נחמן: כאשר מדברים על GHB – ואני לא מתיימר להיות טוקסיקולוג פורנזי, כי אני לא, למרות שזה נכנס לתוך הסילבוס של הלימודים שלנו – באותו רגע שהמתלוננת או המתלונן – לא צריך לשכוח שיש גם מתלוננים ולא רק מתלוננות – מגיעים לבדיקה שלנו, זה מאוחר.
ריקרדו נחמן: זה מאוחר, כי למשל ה-GHB נעלם מאוד מאוד מהר מהגוף, בעיקר מהדם.
ריקרדו נחמן: אם כבר אנחנו מדברים על דם – דם זה הדבר היחיד שמבחינת המערכת המשפטית קובע אם הבן אדם נחשף לאותו חומר בעת המעשה הנפשע.
ריקרדו נחמן: זאת אומרת, אם אנחנו תולים הרבה תקוות על שיערות, שזה דבר מאוד מאוד חשוב, אם אנחנו תולים הרבה תקוות על ציפורניים, אז אנחנו טועים, מכיוון שזה לא מצביע על כך שביום X ובתאריך Y בשעה מסוימת, המתלוננת עברה תקיפה כזו או אחרת בגלל חומר כזה או אחר.
ריקרדו נחמן: זה יכול להיות לפני או אחרי האירוע.
ריקרדו נחמן: זאת אומרת שפה יש בעיה משפטית שצריכה להיות ברורה לכולנו, בעיקר לאנשים שלא בתחום.
ריקרדו נחמן: נגעו בנקודה של מחוסרת הכרה שמגיעה לבית חולים ומה אפשר לעשות ומה אי אפשר לעשות.
ריקרדו נחמן: אני חייב לגעת בנקודה הזו גם כן, מכיוון שמדובר פה לא בעניין רפואי, אלא בעניין רפואי וגם משפטי.
ריקרדו נחמן: שוב, אני רופא, אני לא משפטן, אבל על מנת שאני אוכל לעשות כרופא חיפוש בגוף, שזה אומר להוציא שתן – הרי היא לא יכולה לתת שתן בעצמה, אלא אני צריך פרוצדורה מסוימת כדי לאסוף את השתן.
ריקרדו נחמן: כדי לאסוף דם, אפילו לעניינים חקירתיים, אני צריך צו מבית משפט, שזה מאוד קל בכל שעות היממה לקבל אותו, או שברור שמדובר בקטין מתחת לגיל 18, אז האפוטרופוס הטבעי.
ריקרדו נחמן: נקודה לגבי הנוהל במשרד הבריאות.
ריקרדו נחמן: הנוהל הזה הגיע לא באיחור, הגיע - - -
תמר זנדברג: שמעת על חדר אקוטי?
תמר זנדברג: אני לא מבינה איפה אנחנו נמצאים, על מה אתה מדבר?
תמר זנדברג: יש חדר אקוטי, סליחה.
תמר זנדברג: אני לא מבינה על מה אתה מדבר – הסכמה וכל הדברים האלה.
תמר זנדברג: יש בבתי החולים חדר אקוטי.
תמר זנדברג: חדר אקוטי, לזה הוא נועד – לקחת בתוך זמן קצר את בדיקות השתן והדם על מנת לבדוק את החומרים.
תמר זנדברג: אתה כרופא, אם לא בדקת, אתה לא יודע אם זה רק אלכוהול או עוד חומר, על זה אנחנו מדברות.
תמר זנדברג: תמצאו את החומרים בזמן, ואז נדע אם זה אלכוהול או שזה חומרים נוספים, קודם כל, לפני שאנחנו מדברים.
תמר זנדברג: אין נתונים, אז על סמך מה אתה אומר את הדברים האלה?
ריקרדו נחמן: על סמך מה?
ריקרדו נחמן: על סמך הניסיון.
תמר זנדברג: על איזה ניסיון אם לא בדקת?
תמר זנדברג: אתה לא יודע לבדוק גם את זה.
ריקרדו נחמן: אני מכיר אותך לפי השם.
ריקרדו נחמן: חברת הכנסת, סליחה, אני יכול לדבר?
תמר זנדברג: אנחנו חוזרים אחורה במקום להתקדם.
ריקרדו נחמן: אני יכול לדבר?
ריקרדו נחמן: תודה.
ריקרדו נחמן: צר לי מאוד, אני לא יודע באיזה תחום את מומחית.
ריקרדו נחמן: אני לא יודע אם את עורכת דין או רופאה.
תמר זנדברג: אני חברת כנסת, אדוני, אני מייצגת ציבור.
ריקרדו נחמן: חס וחלילה, אני לא בא בשום טענה, אני לא יודע באיזו רמה לדבר, מהבחינה הזו – מבחינה רפואית, משפטית.
עאידה תומא סלימאן: איזו בדיחה זאת?
תמר זנדברג: ברמה מאוד נמוכה.
תמר זנדברג: תדבר ברמה מאוד מאוד נמוכה, כדי שכולנו נבין.
ריקרדו נחמן: אני לא נכנס לשום ויכוח, אני רק אומר, עם כל הכבוד, אני מנהל של היחידה הקלינית משפטית.
ריקרדו נחמן: אני נמצא בתחום 25 שנה, אני יודע על מה אני מדבר.
ריקרדו נחמן: אני מדבר על כך שיש חמישה מרכזים אקוטיים בארץ, יש שמונה מרכזי הגנה לילד, ואין מה לעשות, אין חוק שמאפשר לנו לעשות חיפוש בגוף ללא הליך נכון, שזה אומר קבלת הסכמה על ידי אפוטרופוס טבעי, או צו מבית המשפט כאשר בן אדם נמצא מחוסר הכרה והוא בכל גיל שהוא.
ריקרדו נחמן: אין מה לעשות, זה לא אני, זה החוק, זה אתם.
ריקרדו נחמן: תחוקקו חוק שאפשר יהיה ליישם אותו בצורה הכי טובה – מצוין.
תמר זנדברג: כמה מגיעות מחוסרות הכרה וכמה ביקשתם - - -
עאידה תומא סלימאן: הרוב מגיעות בהכרה, זה לא נכון.
עודד פורר: ריקרדו, חכה רגע.
עודד פורר: חברת הכנסת תומא סלימאן וחברת הכנסת תמר זנדברג, התייחס ריקרדו למחוסרת הכרה.
עודד פורר: על זה הוא דיבר בלבד.
עודד פורר: הוא לא דיבר באופן - - -