GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פורר: את לא היית בדיון הקודם על נושא הסייעות, אבל עלה הנציג של הביטוח הלאומי ואמר שאתם רואים בצורה מובהקת שישנם ענפי קיץ, אבטלת קיץ, נושאים שבהם יש אבטלה בקיץ בתחומים מסוימים, אז אנחנו כמובן מכירים את המורות שאינן מועסקות כעובדות משרד החינוך, והסייעות.
עודד פורר: אלה שני המקצועות שיודעים.
עודד פורר: זה מה שנקרא מן מודל העסקה ייחודי במדינת ישראל, אתה עובד עשרה חודשים ומקבל חודשיים דמי אבטלה.
נתנאלה ברקלי: קודם כל אני רוצה לסייג ולומר שבניתוח לפי ענפים, כפי שאתה רואה יש לנו בעצם סיווג ל-99 ענפי תעסוקה ולכן כשאנחנו בעצם מחלקים את מקבלי האבטלה לכמעט 100 ענפים, אתה יכול גם לראות בקובץ האקסל שבעצם ההתפלגות היא באמת בעלת שונות גדולה ובעצם יש הרבה ענפים שאפילו לא יכולנו להציג את מספר מקבלי האבטלה מאחר והיו פחות מעשר תצפיות בכל ענף.
נתנאלה ברקלי: אני חושבת שהנושא שלשמו אתם התכנסתם היה נכון, ולצערנו לנו אין את היכולת לעשות את זה.
נתנאלה ברקלי: היה נכון להסתכל על משלחי-יד.
נתנאלה ברקלי: משלח-יד הוא הרבה יותר מדויק.
נתנאלה ברקלי: סייעות לדוגמא, הן מועסקות דרך העיריות ולכן למשל בסיווג ענפי הן יהיו כנראה תחת מנהל מקומי ולא תחת חינוך.
נתנאלה ברקלי: לצערנו אין לנו את הנתון של משלח-יד.
נתנאלה ברקלי: אף פעם לא היה לנו.
נתנאלה ברקלי: לדעתי גם לא יהיה לנו.
נתנאלה ברקלי: הבדיקה שעשיתי, בעצם יש עמודות שמראות את אחוז מקבלי האבטלה בכל ענף מתוך המועסקים שהיו בכל ענף.
נתנאלה ברקלי: בדיקה נוספת היא אחוז מקבלי האבטלה בכל ענף מתוך סך מקבלי האבטלה באותו חודש.
עודד פורר: אני חייב לומר שזה לא הנתונים שביקשנו.
עודד פורר: עשיתם פה טבלה מאוד מפורטת אבל היא לא כל כך מה שאנחנו ביקשנו גם בהקשר למה שאתם דיברתם.
עודד פורר: ביקשנו חלוקה של גברים/נשים.
עודד פורר: אין פה.
נתנאלה ברקלי: הסיבה שאנחנו לא עשינו גברים/נשים היא בגלל הסיבה הזו שמדובר בכ-100 ענפים.
נתנאלה ברקלי: אנחנו היינו פשוט מקבלים תאים שאי אפשר היה להציג אותם.
נתנאלה ברקלי: כמו שאתה רואה, בכל ענף וענף המספרים הם יחסית קטנים, כך שאם היינו מחלקים את זה אפילו לנשים וגברים, היינו מקבלים מספרים מאוד קטנים.
נתנאלה ברקלי: גם לאחוזים לא הייתה משמעות.
נתנאלה ברקלי: עדיין אתם יכולים לראות שלמשל בענף חינוך, זה גם מסומן בצהוב, שהוא ענף 85, אפשר לראות שלמשל ביולי ובאוגוסט היקף מקבלי האבטלה בענף הזה מתוך כלל מקבלי האבטלה בחודש יולי ובחודש אוגוסט הם סביב ה-13% ביולי 2018, 14% ביולי 2019, ובאוגוסט סביב ה-10.5%–11% ו-12%.
נתנאלה ברקלי: לפני הקיץ, אתה יכול לראות שחלקם של עובדי החינוך מתוך כלל מקבלי דמי האבטלה במאי עמד על פחות מ-3%, זאת אומרת כן רואים גידול בענף הזה.
עודד פורר: מה שאני מבקש לדיון הבא, קחו את המקומות שבהם היה הגידול, כמו בענף החינוך, תפצלו בבקשה גברים/נשים כדי שנבין איפה מדינת ישראל מוכנה שיעבדו עשרה חודשים ויקבלו דמי אבטלה חודשיים.
עודד פורר: בסוף יש קבוצות אוכלוסייה שמבחינת מדינת ישראל כנראה שזאת המדיניות, עשרה חודשי עבודה, חודשיים אבטלה, כמה משלמים, זה המשכורת.
עודד פורר: יכול להיות שגם אנשים שזכאים ל-60 ימי חופש, למה לתת להם ימי חופש?
עודד פורר: בואו נעשה את זה יותר פשוט, יעבדו עשרה חודשים ויקבלו חודשיים דמי אבטלה.
עודד פורר: זה פטנט לא רע.
עודד פורר: מה שאני מבקש זה את הנתונים ספציפית על נושא החינוך, מחולקים לגברים/נשים.
עודד פורר: משרד העבודה, מיכל אבגנים, לגבי הבקשה של הוועדה לפעול להגדרת מקצוע סייעת, לקבוע הכשרות, תנאי סף ותנאי עבודה.
עודד פורר: אנחנו שלחנו לכם ב-2 באוגוסט מכתב, גם לשר העבודה והרווחה בעניין הזה.
עודד פורר: נשמח לשמוע את ההתייחסות שלכם.
אליהו ברוכי: אין צהרונים היום בכלל.
אליהו ברוכי: אני מדבר על תנאי העסקה.
אליהו ברוכי: אין העסקה בכלל.
עודד פורר: מה זאת אומרת אין צהרונים?
אליהו ברוכי: אין צהרונים.
אליהו ברוכי: אין תקציב אז אין צהרונים.
עודד פורר: אין צהרונים מסובסדים, אתה מתכוון.
מיכל אבגנים: צריך לעגן את המקצוע של הסייעת.
מיכל אבגנים: ככל שמדובר בהיבטים חינוכיים, אז - - - להסדרת עיסוק בעולמות החינוך כבר קיימת במשרד החינוך ויש מקום שם לבחון את זה.
מיכל אבגנים: ככל שמדובר בהיבטים שהם פחות פדגוגיים ויותר סיוע לתפעול הגן בהיבטים לוגיסטיים או בטיחותיים, אז יש מקום לבחון את זה במסגרת של - - -
עודד פורר: מי אחראי על הגדרת מקצוע במדינת ישראל?
מיכל אבגנים: זה תלוי בתוכן של המקצוע עצמו.
עודד פורר: אני יכול עכשיו להגדיר מקצוע ולהחליט שזאת הגדרת מקצוע וזה ייכנס להגדרות?
מיכל אבגנים: לא, צריך לאפיין את המקצוע, צריך לבחון את השיקולים שבגינם אנחנו מגבילים את המקצוע.
עודד פורר: מי מגדיר את המקצוע בסוף?
עודד פורר: מי מפרסם, זה מקצוע, ואומר גם לביטוח לאומי, גם לכולם, הנה יש פה מקצוע, זה מקצוע.
עודד פורר: תפקיד של מי זה?
מיכל אבגנים: זה תלוי במקצוע.
מיכל אבגנים: למשל במקצועות הבריאות שיש אוריינטציה של בריאות הציבור, זה חונה משרד הבריאות.
מיכל אבגנים: בנושאים שנוגעים לבנייה לצורך העניין, מהנדסים, אדריכלים, חשמלאים וכו', זה חונה במשרד העבודה והרווחה.
מיכל אבגנים: זה מאוד תלוי באופי הפעולות של אותו מקצוע והקשר לאותו משרד ממשלתי שיש לו תשתית.
מיכל אבגנים: אם אנחנו מדברים על עולמות של חינוך, אם הסייעת נדרשת להיבטים פדגוגיים לסיוע לגננת בהיבטים חינוכיים, אזי קיימת תשתית במשרד החינוך להנחיל נניח את הגדרת העיסוק - - -
עודד פורר: מה קורה לגבי הסייעות במעונות היום?
מיכל אבגנים: זה מוסדר במשרד העבודה.
עודד פורר: אוקיי, אז סייעת במעונות יום, היא מוגדרת במקצוע אצלכם?
מיכל אבגנים: כרגע זה בשלבים של הסדרה באגף למעונות יום.
עודד פורר: באיזה שלב ההגדרה?
מיכל אבגנים: כרגע אני לא יודעת לענות על השאלה.
מיכל אבגנים: אני צריכה לבדוק ולענות על זה.
עודד פורר: באתם לדיון.
עודד פורר: פנינו אליכם באוגוסט.
אליהו ברוכי: אתה פנית על סייעות בצהרונים.
אליהו ברוכי: היא מדברת על סייעות במעונות.
עודד פורר: זה אותו דבר.
עודד פורר: אנחנו נמשיך את הדיון.
עודד פורר: מאחר והדיון הוא בזום, אז זה קל.
עודד פורר: תרימי טלפון למי שאחראית על זה, בבקשה, בנושא של סייעות למעונות היום.
עודד פורר: אני מבקש לדעת איפה זה עומד היום, כולל אם אפשר להגדיר כבר, לתת לנו טיוטות עבודה, כי את אומרת שזה נמצא בעבודה, הגדרה של המקצוע של סייעת במעונות יום.
מיכל אבגנים: אוקיי.
עודד פורר: אנחנו נמשיך להתייחסות חברי הכנסת.
אליהו ברוכי: כבוד היושב-ראש, אני מברך על הדיון הזה.
אליהו ברוכי: אני חושב שכל נושא הצהרונים, יש בו איזשהו עוול מאוד גדול.
אליהו ברוכי: המקום שלו בעצם התחיל מיום לימודים ארוך, גם בשביל להשקיע בחינוך וגם כדי לאפשר לנשים לעבוד בצורה יותר מכובדת.
אליהו ברוכי: בפועל, עד שעה 13:00 בצוהריים יש גננת שנותנת שעות חינוך אבל משעה 13:00 זה נהיה סוג של בייביסיטר.
עודד פורר: אגב, גם כשהגננת נותנת שעות, יש סייעת בגן שעבודתה לא פחות חשובה.
אליהו ברוכי: והיא כמו שאתה הזכרת מקודם, עובדת עשרה חודשים וחודשיים היא לא עובדת, כלומר שמסייעת שאמורה להיות עזר לחינוך, היא יורדת מאוד נמוך.
אליהו ברוכי: היא כבר לא סייעת לחינוך אלא היא סייעת להרבה יותר נמוך מזה כי כל אחת עם תעודות חינוך לא מגיעה להיות סייעת בחינוך כשיש בעצם תנאי שכר שכאלה, אז קודם כל הנושא הזה של סייעות, מבחינת תנאי שכר הן פגועות מאוד והחומר האנושי מאוד מאוד ירוד במקצועות האלה.
אליהו ברוכי: בחלק הזה של משעה 13:00 זה הופך להיות בייביסיטר במקרה הטוב בגלל המדיניות של האוצר בנושא הזה.
אליהו ברוכי: במקום לעבוד מול המפעילים של הגנים בצורה ישירה, זה עובר דרך כל מיני חברות וגופים שונים שכל אחד גוזר באמצע את מה שמגיע לו עד שזה מגיע לילדים, מגיע מאוד מאוד מקוצץ, מה שנקרא.
עודד פורר: תודה חבר הכנסת ברוכי.
עאידה תומא סלימאן: לצערי פספסתי את הישיבה הראשונה שהתקיימה בנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה נושא חשוב ביותר.
עאידה תומא סלימאן: בזמנו פנו אלי קבוצה גדולה של סייעות שמנסות להתאגד כדי באמת לדרוש את הזכויות שלהן, והופתעתי לשמוע עד כמה תנאי התעסוקה שלהן מחפירים ועד כמה יש זלזול במקצוע הזה.
עאידה תומא סלימאן: אמרת, מי מגדיר את המקצוע?
עאידה תומא סלימאן: זה מקצוע שאין בו הגדרה אמיתית וזה משאיר את הסייעות ואת המטפלות במצב בלתי מתקבל על הדעת, כאשר המשכורת שלהן מאוד נמוכה.
עאידה תומא סלימאן: למשל בקיץ נתנו להן תוספת של 100 שקלים כדי שיתפקדו.
עודד פורר: כשהממשלה חושבת ש-750 שקל יניעו את הכלכלה ויטיסו אותה קדימה, אז יכול להיות - - -
עאידה תומא סלימאן: אז 100 שקל, אתה אומר, זה סכום שנשמע נכבד.
עאידה תומא סלימאן: אני לא ממש מסכימה שכל הסייעות נמצאות על תקן בייביסיטר.
עאידה תומא סלימאן: הרבה מהסייעות שנפגשתי איתן עבדו מאוד קשה, למדו בעצמן, הכשירו את עצמן כי הן הבינו את האחריות המוטלת עליהן בלהיות קרובים לילדים ולסייע להם.
עאידה תומא סלימאן: מצד שני, אין שום הכשרה ברורה, אין שום תנאי סף ברורים.
עאידה תומא סלימאן: כאשר קוראים מה תנאי הסף לקבלת סייעת, שזה עשר שנות לימוד, אנחנו שואלים את עצמנו איזה סוג מסגרת חינוכית?
עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק מה שהמדינה כנראה רוצה, רוצה רק ארבע קירות ומישהו שישים לב שלא תהיה קטסטרופה, וזהו.
עאידה תומא סלימאן: זה החינוך של הילדים בשעות אחרי הצוהריים.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, למרות המספר הגדול של הסייעות בגני הילדים בחינוך המיוחד ובמסגרת השילוב, הן אינן מקבלות ייצוג ראוי ומקצועי עד ידי ההסתדרות.
עאידה תומא סלימאן: כנראה בלי שהעובדים שוב יתאגדו ויצאו למאבק למען הזכויות שלהם, שום דבר לא יקרה במדינה.
עאידה תומא סלימאן: הממשלה, בכלל לא אכפת לה במיוחד מהקבוצות המוחלשות האלה.
עאידה תומא סלימאן: ראינו את עובדי המעבדות.
עאידה תומא סלימאן: עד שלא יצאו ולא שבתו ולא עשו מהומה, אף אחד לא רצה להקשיב להם.
עאידה תומא סלימאן: אני מפחדת מהיום, אמנם מחכה לו אבל מפחדת שאנחנו נעמוד מול מצב שלילדים אין מסגרת כי הסייעות החליטו להשבית, כי אי אפשר להמשיך בצורה כזו בלי לדעת איך המצב שלהן.
עאידה תומא סלימאן: יש לי מסמך מקיף שהכנו מהישיבות שהתקיימו עם הסייעות.
עאידה תומא סלימאן: כאשר קוראים את רמת המשכורות שנותנים להן, אפשר לשאול באמת, אם לא היה היצע גדול של אנשים שמחפשים או מחפשות עבודה ולא מקבלות את הסיוע, אני מכירה מורות מוכשרות עם תעודת הוראה, בגלל שלא מצאו תעסוקה הן מסכימות לעבוד כסייעות רק כדי להתפרנס, אז אני חושבת שהגיע הזמן וכל הכבוד שטיפלת.
עודד פורר: אני חייב רק לומר, מורות מוכשרות שמתפרנסות מזה, עוד מצבנו הוא טוב מבחינת מי שעושה את העבודה.
עאידה תומא סלימאן: נכון, מבחינת ההכשרות.
עודד פורר: צריך את הנושא הזה, וזה הרצון שלי, לפרק לכמה תתי נושאים שעליהם צריך לשים את האצבע.
עודד פורר: הדבר הראשון, לא מדובר באיזשהו מקצוע שעובר מישהו ברחוב, אתה אומר לו, יאללה, בוא כנס, שים יד, תעזור לנו.
עאידה תומא סלימאן: שזה המצב הקיים.
עודד פורר: שזה המצב כרגע.
עודד פורר: מדובר במקצוע שדורש הכשרה, שדורש באמת ידע.
עודד פורר: גם מי שנמצאת היום בתוך המסגרת ועובדת כסייעת ותקבל פעמיים בשנה הכשרה מהמדינה, כבר טייבנו את כוח האדם הקיים שם.
עודד פורר: זה לא קורה, אלא אם כן יש איזו רשות מקומית מאוד עשירה שמחליטה שהיא משקיעה בכוח האדם הזה.
עודד פורר: הפעם השנייה זה נושא השכר שהוא חלק מזה, שהוא גם קובע איך אנחנו מביאים כוח אדם איכותי לתוך המסגרת הזאת.
עודד פורר: באופן כללי אני חייב לומר, זה נכון לגבי סייעות, זה נכון לגבי מורות, זה נכון לגבי בעלי מקצוע אחרים.
עודד פורר: הפטנט שבו מעסיקים מישהו עשרה חודשים ומפטרים אותו חודשיים, הוא לא פטנט במדינת ישראל.
עודד פורר: הוא לא פטנט שאפשר לחיות איתו, בטח לא במסגרות שהן לא מסגרות פרטיות.
עודד פורר: אם זה היה מישהו פרטי, אני לא מתערב, אבל ממשלת ישראל בתחום הזה, החודשיים האלה הם לא חודשיים שלא עובדים בהם.
עודד פורר: הם חודשיים שאפשר לעשות בהם את ההכשרות המקצועיות.
עודד פורר: הם חודשיים שאפשר לעשות בהם את ההיערכות לשנה הבאה.
עודד פורר: יש מה לעשות ולא סתם המורות והמורים, רובם ככולם למעט אלה שלא עובדים קבועים, לא נמצאים באבטלה בתקופה הזאת.
עודד פורר: נמצא איתנו כאן נציג ההסתדרות הלאומית, ששי שדה, אבל אני לפני זה רוצה לשמוע את משרד החינוך.
עודד פורר: בסוף זה התגלגל לפתחיכם.
עודד פורר: חיים הלפרין, ממונה תוכניות משלימות למידה.
חיים הלפרין: תודה על הדיון ודיון המשך לדיון של שבוע שעבר.
חיים הלפרין: אני חושב שסוגיית הסייעות היא סוגיה כבדה, במיוחד בתהליך שהמדינה הובילה בכניסה של גני שלוש–ארבע לתוך מערכת החינוך לפני כמה שנים.
חיים הלפרין: פעם זה היה וולונטרי והיום יש לנו הרבה מאוד גנים וכתוצאה מזה הרבה מאוד סייעות.
עודד פורר: חיים, רק לפני זה, הרי אתה יודע להגיד כמה גני ילדים יש במדינת ישראל שאתם אחראים עליהם מגילאי שלוש?
חיים הלפרין: בערך 20,000 גני ילדים.
עודד פורר: אפשר להגיד שאנחנו מדברים על סדר גודל של 40,000 סייעות.
חיים הלפרין: אני יכול להעריך שיש בערך 25,000 סייעות.
חיים הלפרין: כי יש מקומות שיש סייעת שנייה ויש מקומות שיש סייעת אישית.
חיים הלפרין: זה כאילו קבוצה ענקית של נשים - - -
עודד פורר: אז זה 10,000 גנים, 25,000 סייעות.
אליהו ברוכי: 20,000 גנים הוא אמר.
עודד פורר: כמה גנים, חיים?
חיים הלפרין: בערך 20,000 גנים יש במדינת ישראל.
עודד פורר: אז זה לפחות 40,000 סייעות.
חיים הלפרין: למה הכפלת?
אליהו ברוכי: לא בכולם יש סייעת שנייה.
חיים הלפרין: בכל גן יש גננת וסייעת.
חיים הלפרין: לפעמיים יש יותר.
עודד פורר: ברור, ויש להערכתי.
עודד פורר: אני לא חושב שיש הרבה גנים עם פחות - - -
קריאה: יש כ-45,000 סייעות, כולל בתי הספר, כולל הכול.
עאידה תומא סלימאן: זה חלק מהסיפור, שאף אחד לא יודע לספור אותם.
עאידה תומא סלימאן: תרתי משמע לא סופרים אותם.
עודד פורר: תמשיך, חיים.
חיים הלפרין: אני רוצה לחזור לעניין העיקרי.
חיים הלפרין: מבחינת המשרד, כחלק משיתוף הפעולה בחוק בין השלטון המרכזי לשלטון המקומי, המשרד מעביר עבור הסייעת עבור 12 חודשי העסקה, לסייעת הנורמטיבית בגן בהתאם לאיזשהו מודל ממוצע שרשות מקומית זכאית לו, וזה עובד באופן שיטתי וברור וחד.
חיים הלפרין: אכן יש סייעות שבקיץ מועסקות גם בקייטנות וגם בבית ספר של החופש הגדול, כל מיני פעילויות נוספות והן זכאויות גם לתוספת שכר שהרשות המקומית נותנת להן מעבר לשכר הבסיסי שלהן.
חיים הלפרין: אני רוצה להתחבר לנקודה המהותית.
חיים הלפרין: ברור שיש פה קבוצה גדולה מאוד שגדלה עם השנים, שצריך לתת לה מענה.
חיים הלפרין: אנחנו כבר לפני שנתיים התחלנו בתהליך עבודה משותף יחד עם השלטון המקומי ועם האגף הקדם-יסודי להבנות תוכנית הכשרה משמעותית לקבוצות של סייעות בתהליך מתמשך.
חיים הלפרין: הרי אי אפשר לקחת את כל ה-20,000–30,000 סייעות ולהכשיר אותן בבת אחת, אז מעבר לדברים הבסיסיים שרשות מקומית צריכה לתת לכל סייעת, כמה שעות של בטיחות ודברים מהסוג הזה, חשבנו שצריך לבנות תהליך שלם של הכשרה שהנגזרת שלו תהיה גם העלאה בשכר.
חיים הלפרין: לא רק העשרה אלא גם דבר שישפיע על התפקוד שלה כמובן וגם על השכר שלה.
חיים הלפרין: התחלנו בתהליך הזה.
חיים הלפרין: כמובן אנחנו במצב של תקציב המשכי ובלי תקציב מדינה ובלי יכולת לקבל החלטות, לא יכולנו להמשיך אותו, אבל זאת בהחלט המגמה בסיפור הזה של עולם הסייעות, כי כל גננת טובה יודעת שאם יש לה סייעת טובה, אז איכות הגן משתפרת לאין ערוך.
חיים הלפרין: ברור שגם לשלטון המקומי הדבר הזה ברור ולכן יחד איתם, יחד עם מינהל החינוך שם ויחד עם האחראים על יחסי עבודה בשלטון המקומי התחלנו במהלך הזה.
חיים הלפרין: אני מקווה שנצליח לממש אותו כי הוא חשוב.
עודד פורר: מי מוביל את המהלך?
חיים הלפרין: אנחנו יחד עם השלטון המקומי.
עודד פורר: מי הפיבוט?
עודד פורר: אני מדבר עכשיו ברמת ההנהלה.
עודד פורר: מנכ"ל משרד החינוך?
עודד פורר: יושב-ראש מרכז שלטון מקומי?
עודד פורר: מי לקח ואומר, זה היעד שלי?
חיים הלפרין: מנכ"ל משרד החינוך הקודם ראה בזה דבר חשוב.
חיים הלפרין: המנכ"ל הנוכחי, לדעתי בגלל הקורונה הוא בכלל לא נחשף לפוטנציאל ולחשיבות של הדבר הזה אבל ברגע שאנחנו איכשהו נתייצב, אני חושב שגם הוא ירצה מאוד לקדם את הדבר הזה.
חיים הלפרין: אני חושב שזה חשוב לטובת הילדים קודם כל, אבל הנושא שלנו הוא סייעות, אז גם לסייעות, כי אנחנו פגשנו לא מעט סייעות שעושות עבודה נפלאה, לא מתוגמלות בהתאם.
חיים הלפרין: אני לא מדבר על השוליים שבהם יש בעיה של שכר מאוד נמוך והשלטון המקומי מתלונן על זה.
חיים הלפרין: יש המון פעמים שסייעת, כיוון שלא כדאי לה, אז היא יכולה להודיע בבוקר שהיא לא באה.
חיים הלפרין: יש המון בעיות של היעדרויות או איך קראו לזה, "תסמונת החולות ערב פסח", שסייעות בערב פסח, כיוון שהשכר כל כך נמוך, מעדיפות לנקות את ביתן ולא להגיע לעבודה כי השכר לא כזה שווה לעומת ההיערכות של הבית.
חיים הלפרין: זה משהו שהוא משולב, מצד אחד לתת להן את האופק, את התחושה שהן חשובות, שהן מועילות, ומצד שני להוביל בשכר שלהן.
חיים הלפרין: אני חושב שהמהלך הזה הוא גם הכרחי וגם אנחנו נעשה אותו.
חיים הלפרין: אנחנו לא נוותר.
עודד פורר: ששי שדה, הסתדרות העובדים הלאומית.
ששי שדה: תודה רבה, אדוני.
ששי שדה: קודם כל ברכות על הדיון הזה.
ששי שדה: אני חושב שזה דיון שהוא באמת חשוב לאוכלוסייה שאף אחד באמת לא לוקח אחריות.
ששי שדה: ראיתי פה את הדיון שלך עם חיים, לבדוק מי הפיבוט, מי מוביל איזה מהלך שכולם מסכימים שהוא כזה חשוב.
ששי שדה: מסתבר שאין פיבוט, ואף אחד לא באמת מוביל כמו שאמרה גם חברת הכנסת סולימאן.
ששי שדה: אף אחד לא באמת מתייחס לאוכלוסייה הזאת, אוכלוסייה מוחלשת.
ששי שדה: אתה אמרת בפתיח דברים מאוד נכונים, אוכלוסייה נרמסת, אוכלוסייה שאנחנו כהורים מבינים את החשיבות שלה.
ששי שדה: כשאנחנו מביאים את הילד שלנו לגן, כשאנחנו רואים את הסייעת הקבועה ואנחנו רואים אור בגן ומוסיקה ומשחקים וציורים, והילד רץ והוא יודע בדיוק לאן הוא הולך, להבדיל מהסייעת המחליפה או הסייעת הזמנית שאתה מגיע לגן ואתה רואה אותה יושבת בפינה ולא ממש יודעת מה לעשות, אז אנחנו מבינים כולנו את החשיבות של הסקטור הזה, אבל אף אחד לא באמת מרים את הכפפה ומטפל בזה.
ששי שדה: בעניין של הסייעות עצמן, אני מניח שאתה מתכוון לסייעות הגנים ובתי הספר.
ששי שדה: להבדיל מסייעות של רופאי השיניים למשל, כי לא ציינת את זה בנושא הדיון אבל אני מניח שזה תחת אותה כותרת, דווקא סייעות בית הספר הן אלה שיותר נאלצים להיפרד מהן בחודשיים של הקיץ, פחות הסייעות של הגנים שעושות קייטנות ודברים כאלה.
עודד פורר: תלוי איזה ותלוי באיזה רשויות.
עודד פורר: רצה
ששי שדה: לא ככלל, כתופעה כללית.
עודד פורר: אגב, בבתי הספר יש לך גם את המורים, מורי היל"ה.
ששי שדה: נכון.
ששי שדה: הם ממשיכים לקבל שכר כרגיל להבדיל מהסייעות שנאלצות - - -
עודד פורר: לא בכל התוכניות.
ששי שדה: אוקיי, אני מדבר על המורים.
ששי שדה: אני רוצה להתמקד דווקא בסייעות עצמן כי זה נושא הדיון וזה חשוב מאוד.
ששי שדה: אני חושב שהבעיה העיקרית של הסייעות זה הפער הגדול שיש בתפיסה של הרגולציה בין איך שהן נתפסות לבין מה שהן עושות בפועל.
ששי שדה: להבנתי, הסייעות עדיין נתפסות כעוזרות בעיניי הרגולציה.
ששי שדה: אנחנו כאזרחים מבינים היטב שלא.
ששי שדה: בעיניי הרגולציה, כעוזרות, אלה שאחראיות על הניקיון ועל הסדר בגן, כאשר בפועל אנחנו מבינים שהן חלק בלתי נפרד גם ברמה הפדגוגית, מהצוות של הגן.
ששי שדה: ברגע שהן נתפסות כעוזרות ולא באמת כעוזרות הוראה, בדיוק כפי שאמר כאן גם הממונה חיים הלפרין ממשרד החינוך, הן חלק בלתי נפרד מההוראה, אז אנחנו רואים פערים גם בשכר, גם בשעות העבודה, גם באחוזי המשרה, גם בהדרכות, מה שבסופו של דבר מוביל לתחלופה גבוהה ולאוכלוסייה מחויבת פחות.
ששי שדה: אמר את זה חיים ממש יפה.
ששי שדה: ברגע שהשכר נמוך, אתה מרשה לעצמך לא להגיע לגן הרבה יותר בקלות ואז אנחנו נאלצים לעשות שוב תלאי על תלאי במקום לטפל כמו שצריך, לקחת את זה, לחשוב מה נכון לעשות, איך לתקן את השכר.
ששי שדה: אני נתתי פה כמה המלצות, למשל לקבוע שכר מינימום.
ששי שדה: משרד האוצר, להבנתו, הממונה על השכר, השכר של הסייעות זה 8,000 שקל.
ששי שדה: כשאתה עושה סימולציה, אתה בודק איך מגיעים ל-8,000 שקל, זה רק סייעות בדור א' שזכאיות במשרה מלאה על 35 שעות עבודה, זה רק אם נותנים להן את כל התוספות האפשריות שכמעט אף אחד לא מקבלת את זה, יוח"א ו"אופק חדש" וכל התוספות האלה ואז אתה מגיע לשכר של 7,000–8,000 שקל.
ששי שדה: השכר בפועל הוא בין 4,000 ל-5,000 שקל.
ששי שדה: עם זה בסוף הן הולכות הביתה, אז אפשר לצייר את זה כמה שרוצים, וזה בסוף מה שמביא את הסייעות לקראת פיצוץ.
ששי שדה: הן עושות עבודה ממש נהדרת, עבודה סיזיפית יום-יומית קשה בשכר נמוך מאוד ולא מתגמל בהתאם לעשייה.
ששי שדה: שעות העבודה בגנים של הגננות הוא 35 שעות.
ששי שדה: הן תואמות את שעות הפתיחה של הגן.
ששי שדה: הסייעות נאלצות לקבל 82% משרה כי שעות העבודה שלהן הן 42 שעות.
ששי שדה: למה לא להתאים את שעות העבודה של הסייעות לשעות העבודה של הגננות?
ששי שדה: זה בדיוק אותו דבר.
עודד פורר: שזה שוב הממונה על השכר בעצם.
ששי שדה: זה גם ממונה על השכר וגם משרד החינוך.
ששי שדה: זה בדיוק קשור להגדרות של חיים הלפרין, של מה שהוא אמר.
ששי שדה: צריך לבנות תוכנית שתשלב גם שכר, גם שעות עבודה, גם תוכנית הדרכות מסודרת שהקידום יהיה גם בהתאם להדרכות, בהתאם להשכלה.
ששי שדה: סייעת מתחילה יכולה להתקבל מ-12 שנות לימוד.
ששי שדה: הלב והרגש פה הוא באמת חשוב אבל אחרי זה היא עושה קורסים, היא לומדת תואר, היא יכולה להתקדם, היא יכולה להתקדם גם בשכר, ומי מרוויח?
ששי שדה: כולם מרוויחים, ההורים, התלמידים, משרד החינוך.
ששי שדה: במקום זה מה שעשו במהלך השנים, עשו תלאי על תלאי על תלאי.
ששי שדה: אחד, תוספת יוח"א, שניים, "אופק חדש", שלוש, עכשיו יש תגמול לאי-היעדרות לסייעות מסוימות כי הן לא מגיעות, אז נותנים להן תגמול נוסף.
ששי שדה: למה צריך להיות תלאי ועוד תלאי?
ששי שדה: בואו נפרק הכול ונבנה את הכול מחדש מהיסוד.
ששי שדה: קודם כל נבנה להן תואר תפקיד מתאים.
ששי שדה: השנה קלטו לבתי הספר עוזרות הוראה חדשות שלא מבינות כלום בהוראה.
ששי שדה: כל אחת שיש לה תואר יכולה לבוא להיות מורה.
ששי שדה: אני מכבד את זה אמנם, אבל באיזה שכר?
ששי שדה: ב-75 שקל לשעה, 13,000 שקל לחודש.
ששי שדה: הן לא יותר טובות מהסייעות האלה שהן מתחילות, שיש להן כמה שנים שנות ותק.
ששי שדה: למה סייעות לא יכולות לקבל גם שכר דומה?
ששי שדה: נתתי דוגמא במועצה אזורית שומרון.
ששי שדה: קראו לסייעות "סגנניות" כי הן מבינות שהן לא סייעות, הן באמת הסגנית של הגננת.
ששי שדה: אני עדיין עושה הבדלה בין הגננת לבין הסייעת, ואני לא מדבר על תנאי השכר, אני מדבר על תנאי העבודה.
ששי שדה: בתנאי העבודה צריך להיות שוויון מלא, אבל תן להן קודם כל את השם המכבד, אחרי זה תבנה להן הגדרת תפקיד מכבדת שכוללת גם את התפקידים הפדגוגיים, את כל הסיוע שלהן לגן.
ששי שדה: ברגע שבנית את זה, אתה יכול כבר להגדיר שכר, אתה יכול להגדיר שעות עבודה, אתה יכול לקבוע שכר מינימום.
ששי שדה: השמיים הם הגבול.
ששי שדה: ברגע שעשית את שלושת הדברים האלה, משכת את הסייעות אליך ובנית לך עתיד גם לסייעות, גם לגנים וגם לילדים.
עאידה תומא סלימאן: בהרבה מקומות בגלל שאין הגדרת תפקיד, נותנים להן לעשות כל מיני עבודות שלא שייכות לתפקיד שלהן.
ששי שדה: אני רוצה להתייחס לעוד דבר ששכחתי, אדוני היושב-ראש.
ששי שדה: אמרה נציגת משרד העבודה שמשרד החינוך הוא זה שאחראי על הגדרות התפקיד של הסייעות.
ששי שדה: הלוואי.
ששי שדה: הן עדיין מוגדרות עובדות מנהלה.
ששי שדה: הדירוג שלהן הוא הדירוג המנהלי ומתח הדרגות הוא בין 4 ל-8.
ששי שדה: שתבין כמה הוא עלוב, הוא פחות מ-2,000 שקל למשרה.
עודד פורר: חגי, בוא תספר לנו על מעמד הסייעות במעונות היום.
חגי פורגס: אצלנו אין את המונח הזה סייעות, יש מחנכת-מטפלת או בשם הנפוץ שלה, מטפלת.
חגי פורגס: הדרישות שלנו במעונות היום המוכרים, המפוקחים, מעונות בעלי סמל, יש מטפלות שמחויבות, חלקן לפחות, החל ממספר מסוים בכל כיתה, לעבור קורס של הכשרה מקצועית.
עודד פורר: איך מגייסים מטפלת למעונות יום?
חגי פורגס: האגף כמובן הוא לא מפעיל את המעונות.
חגי פורגס: אנחנו הרגולטור.
חגי פורגס: מי שמפעיל את המעונות זה הארגונים המפעילים, נעמת, ויצו.
עודד פורר: מה הם תנאי הסף למטפלת במעונות יום?
חגי פורגס: תנאי הסף הוא קורס הכשרה מקצועית שנקרא סוג 1.
חגי פורגס: יש לו כל מיני רכיבים.
חגי פורגס: יש לו רכיב עיוני, רכיב מעשי, אבל ההגדרה הרשמית שלו היא סוג 1.
עודד פורר: איפה הוא מועבר?
חגי פורגס: יש בתי ספר עסקיים שעושים את הקורס הזה.
חגי פורגס: יש מסלול אקסטרני.
עודד פורר: כל המטפלות במעונות היום עברו את הקורס הזה?
חגי פורגס: חד משמעית לא.
חגי פורגס: יש לנו מצוקה מאוד קשה.
עודד פורר: מתוך כל המטפלות, כמה עברו את הקורס הזה?
חגי פורגס: אנחנו לא יודעים, הנתונים לא אצלנו.
עודד פורר: אתם לא הרגולטור?
חגי פורגס: נכון, אבל אלה לא נתונים שיש לנו.
חגי פורגס: זה נתונים שנמצאים אצל הארגונים המפעילים.
עודד פורר: מי משלם לארגון המפעיל?
עודד פורר: איך אתה בחרת את הארגון המפעיל?
חגי פורגס: הארגון המפעיל צריך לעמוד בקריטריונים מסוימים.
חגי פורגס: ברגע שהוא מקבל הכרה, הוא יכול להפעיל מעונות.
עודד פורר: בקריטריונים שלו נקבע לו איזה רמה של מטפלת הוא צריך להכשיר ולגייס?
עודד פורר: אז איך אתה בודק את זה?
חגי פורגס: אנחנו עושים פיקוח מעת לעת.
חגי פורגס: הוא לא מחויב לדווח לנו על כל 10,000 המטפלות שהוא מעסיק, איזה סוגי הכשרות יש להן.
חגי פורגס: כי זה דיווח ברמה כזאת.
חגי פורגס: הרגולציה שלנו היא רגולציה בהרבה מאוד מישורים והיבטים.
חגי פורגס: אנחנו סומכים על הארגונים שעומדים בדרישות ובסטנדרטים שלנו ויש לנו פיקוח ואכיפה שמגיע לפי תוכנית עבודה למעונות היום.
עודד פורר: אז אם הגעת למעון יום וגילית שמתוך ארבע מטפלות, שלוש לא עברו את הקורס, מה אתה עושה?
חגי פורגס: לפני העניין הזה של מה קורה וכמה עברו וכמה לא עברו.
חגי פורגס: הדרישה הבסיסית היא שכולן צריכות לעשות הכשרה.
חגי פורגס: אנחנו נמצאים במצוקה מאוד קשה של מטפלות בעלות הכשרה.
חגי פורגס: אנחנו ערים למצוקה הזאת מהשטח, אנחנו מכירים אותה.
חגי פורגס: במובן מסוים המדינה היא גם זאת שיצרה את הקושי הזה לגייס מטפלות עם הכשרה.
חגי פורגס: התחום הזה מאוד קשה, הוא לא מתגמל ואנחנו קשובים לשטח.
חגי פורגס: אם אנחנו נדרוש ש-100% מהמטפלות יהיו בעלות הכשרה, זה אומר שסוגרים את כל המעונות בארץ.
חגי פורגס: אנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה.
חגי פורגס: במקביל למציאת פתרונות והסרת חסמים, ולעשות את הענף הזה יותר אטרקטיבי ויותר מתגמל, אנחנו גם מתאימים את הסטנדרטים שלנו למציאות.
עודד פורר: זאת אומרת אתה מתכוון, אתם מנמיכים את הסטנדרטים שלכם.
חגי פורגס: מה זה מנמיכים?
חגי פורגס: אנחנו מתאימים את הסטנדרטים למציאות.
עודד פורר: אתם באתם ואמרתם, אנחנו רוצים שהם יעברו קורסים.
עודד פורר: אתה אומר, אני לא יודע כי לא מדווחים לי, אני אפילו לא דורש דיווח, אבל בתוך עמנו אנחנו חיים, ואני מבין את הסיבוב שעושים פה כדי להגיד את זה בעדינות.
עודד פורר: אתה יודע שאין, לא עוברים את הקורסים.
חגי פורגס: לצורך העניין.
עודד פורר: אז אתה יודע שזה המצב, אתה אומר, אז מה אני אעשה?
עודד פורר: זה כמו שכשחסרים מים בכנרת, אנחנו פשוט מורידים את הקו האדום.
חגי פורגס: זה לא אותו דבר בגלל שבשונה מהכנרת, המדינה לא אחראית על הגשמים.
חגי פורגס: במעונות יום המדינה אחראית על הענף הזה והיא אמורה ליצור תמריצים.
עודד פורר: היא הנותנת.
חגי פורגס: ולכן אני לא יכול יד אחת ליצור משבר והיד השנייה להתעלם מהמשבר ולדרוש 100% - - -
עודד פורר: אז מה עושים כדי לפתור את המשבר?
חגי פורגס: התחלתי לתת דוגמא.
חגי פורגס: נגיד עכשיו יש מעון חדש הוא בא לקבל סמל, אנחנו דורשים ממנו סטנדרט מאוד גבוה של הכשרה.
חגי פורגס: אנחנו מכירים שכרגע הוא לא יכול לעמוד בסטנדרט הזה, אנחנו נותנים לו סמל זמני.
חגי פורגס: אנחנו אומרים, יש לך תקופה של שנה להכשיר את כל המטפלות שעובדות במעון היום, שזה דוגמא לאיך אנחנו מתאימים את הסטנדרט שלנו למציאות.
עודד פורר: ואם הוא לא הכשיר?
חגי פורגס: זה תלוי, זה כל מקרה לגופו.
עודד פורר: אני אומר לך, אין לי כוח אדם.
עודד פורר: לא מוכנות לעבור את ההכשרה.
עודד פורר: חגי, אתם די מתעלמים מהבעיה.
עודד פורר: אתם מייצרים מן מצב שכאילו אתם לא מתעלמים מהבעיה אבל אתם מתעלמים ממנה.
עודד פורר: הרי למה אין לו כוח אדם?
עודד פורר: כי אף אחת לא תלך לעשות קורס בשביל לקבל שכר שהוא יותר נמוך מהרבה מאוד מקומות אחרים שבלי שום קורס ובלי עניינים.
חגי פורגס: אמרתי את זה, אדוני.
עודד פורר: יפה, אז מה אתם עושים בעניין הזה?