GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאור צור: הקורבנות בדרך כלל לא יכולות להתלונן כי הן מפחדות, או שהן לא זוכרות, או שזה נעלם.
מאור צור: קשה מאוד פתאום להתמודד עם משהו כזה.
מאור צור: אני חושב שזה שוק פרוץ בצורה מטורפת.
מאור צור: אני יודע שהמשטרה נלחמת במפיצים.
מאור צור: רק לפני שבועיים עשיתי כתבה מאוד גדולה על הישג של הפרקליטות – פעם ראשונה בישראל, אחרי שהסמים קיימים פה כבר 50 שנה, שהצליחו להרשיע בן אדם.
מאור צור: אתם כמובן אחראיים על הצד של הרשויות והטיפול בתופעה הזאת, זה 50%.
מאור צור: אני חושב ש-50% האחרים זה בתודעה של הציבור, במודעות.
מאור צור: למה אני מתכוון?
מאור צור: אני חושב שהקרקע הכי פורה לדברים האלה, לפחות ממה שאני גיליתי, היא האפליקציות של ההיכרויות, שגם בתקופת הקורונה זה הולך ומחמיר.
מאור צור: אין שום מנגנון סינון.
מאור צור: יש אמון מלא בין נשים וגברים שמכירים באפליקציה הזאת.
מאור צור: אין את המחשבה אפילו לשנייה שיכול לקרות משהו כזה.
מאור צור: היום מכירים באפליקציה, תוך עשר דקות, שעה, כבר נפגשים ושותים את הכוס הראשונה.
מאור צור: אני חושב שאחת הדרכים להילחם בתופעה הזאת היא לקעקע את האמון הראשוני בין אנשים שנפגשים דרך האפליקציות האלה ולא מכירים אחד את השני.
מאור צור: כי היום אפילו לא נפגשים בברים, שיש מצלמות וזה מצולם ויש אנשים מסביב.
מאור צור: היום זה ישר הביתה.
מאור צור: אז אני חושב שזה לא רק במודעות במועדונים.
מאור צור: אגב, דיברתי עם בעלי ברים ומסעדות, והם אומרים שאצלם יש את חוק ההטרדה המינית שחייב להיות תלוי בכל מקום עבודה, מה שמעורר את המודעות לנושא הזה.
מאור צור: אז למה לא לשים בחוק רישוי עסקים אפילו איזושהי מודעה כזאת שמעוררת את המודעות?
מאור צור: שזוג שבא לדייט יחשוב פעמיים לפני שקורה משהו.
מאור צור: דבר שני, אני חושב שאפילו צריך ללכת יותר אחורה – בני נוער, תיכונים.
מאור צור: לעורר איזשהו קמפיין של הממשלה, של המשרדים, כי בסוף לכם יש את הכסף ויש את האינטרס.
מאור צור: צריך לעבוד על זה בגיל מאוד מוקדם, כי היום בני הנוער יודעים הכול, הכול מגיע ברשתות החברתיות, באפליקציות.
מאור צור: הידע על סמים הוא גדול, במיוחד סם האונס.
מאור צור: סם האונס זה שם גנרי לעשרות סוגים של סמים.
מאור צור: אין באמת משהו, כל אחד יכול להרכיב את זה אפילו בבית.
מאור צור: מההתרשמות שלי, הפתרון הוא – 50% לפחות – במודעות, לעורר את המודעות לנושא הזה, לסיים את העניין הזה של הדייטים.
מאור צור: לקעקע קצת את האמינות.
מאור צור: לא לשבור את הרומנטיקה, אבל לקעקע את האמינות בפגישות הראשונות.
תמר זנדברג: עשרה כתבי אישום יעשו את העבודה יותר טוב מאלף קמפיינים.
תמר זנדברג: אם עד היום כתב אישום אחד - - -
עודד פורר: אני לא חושב שהא בהא תליא.
עודד פורר: שני הדברים האלה יכולים להיות במקביל.
תמר זנדברג: זה נכון, אבל יש כאן תחושה, אדוני היושב-ראש – במשך כמה שנים אמרו לנו בכל הדיונים האלה שאין בכלל דבר כזה, סם אונס, זה משהו דמיוני, אתן מדמיינות.
עודד פורר: זו המודעות.
עודד פורר: זאת המודעות שבה חשוב שנטפל.
תמר זנדברג: אבל יש עבירה בחוק שהיא שימוש בחומר לצורך ביצוע עבירת מין.
תמר זנדברג: איפה השימוש בסעיף הזה בכתבי האישום?
תמר זנדברג: זה מה שאנחנו רוצות.
עודד פורר: בסדר, בואו נראה.
עודד פורר: יעל שרר, מנהלת הלובי למלחמה באלימות מינית.
תמר זנדברג: עוד מילה על הקמפיינים.
תמר זנדברג: הקמפיינים בדרך כלל מיועדים – עד היום, לפחות: תשמרי על הכוס שלך.
תמר זנדברג: אנחנו לא רוצות להאשים את הקורבן.
תמר זנדברג: יש עבריינים לדבר הזה, ולשם צריך להפנות את האצבע.
מיכל וונש: אדוני היושב-ראש, רק לחזק את מה שהוצע פה, צריך להשית את האחריות על אתרי ההיכרות עצמם, ואין שום בעיה לעשות את זה.
מיכל וונש: אתה יכול להקליק הלאה אם אתה רוצה להמשיך בטינדר, אבל שקודם כל תעלה הודעה שאומרת: ראה הוזהרת, תופעת כך וכך, ולא כל מי שנמצא באתר זה סונן על ידי מישהו.
מיכל וונש: זה משהו שצריך לחייב.
מיכל וונש: דיברתי על זה אתמול בהקשרים אחרים, אבל חייבים שהחברות עצמן תיקחנה על עצמן, שהאתרים עצמם ייקחו על עצמם.
עודד פורר: בואו נראה את הנתונים לפני כל המסקנות שאנחנו נגיע אליהן בסוף.
עודד פורר: יעל שרר.
עודד פורר: אחריך תפארת תיתן לנו עדות.
עודד פורר: יעל, בבקשה.
יעל שרר: אני מודה לכם על הקיום של הדיון הזה.
יעל שרר: אנחנו מדברים על הדברים האלה כבר הרבה מאוד זמן גם כאן וגם בוועדת סמים בכנסות הקודמות.
יעל שרר: מה שאני עשיתי, אני הגשתי בקשות לפי חוק חופש המידע.
יעל שרר: הגשתי אותן גם למשרד הבריאות, וגם למעבדה המרכזית בתל השומר, כך שהנתונים שיש בידי הם נתוני הממשלה.
יעל שרר: קודם כל, חשוב לי להגיד משהו על הרקע שממנו מגיעה הבעיה הזאת.
יעל שרר: במשך שנים הסברה בישראל, וגם אנשי המקצוע אמרו לנו, שאין בישראל סמי אונס, שזה משהו שקורה בחו"ל, שהוא נדיר, ושמדובר בנשים שהשתכרו ואחר כך מצטערות על המעשים שלהן.
יעל שרר: את העדויות שמעו מתוך הפריזמה הזאת ומתוך המשקפיים האלה, ולכן גם לא היה טיפול, כי לא מתקצבים בעיה שהיא לא קיימת, ולא אוכפים בעיה דמיונית.
יעל שרר: לכן לא היה טיפול ולא היה גם ידע, כי לא צריך לבדוק משהו שלא קיים.
יעל שרר: אפשר להעלות את המצגת בבקשה?
יעל שרר: בוקר טוב, אני יעל שרר, אני מנהלת את הלובי למלחמה באלימות מינית.
יעל שרר: אנחנו ארגון שעושה שינוי מדיניות וחקיקה מול הכנסת, הממשלה וגופים ציבוריים.
יעל שרר: אנחנו מייצגות קול של נפגעות בגוף ראשון.
יעל שרר: אחרי שקיבלנו חוות דעת שהתופעה לא קיימת בארץ, בדקו אותה במשורה בבתי חולים.
יעל שרר: אני אגיד בקצרה שמדובר בבדיקות דם ושתן.
יעל שרר: הבדיקות תמיד באות בכפולה, בודקים גם דם וגם שתן, ולכן כמות הדגימות לא מייצגת פה את כמות המקרים.
יעל שרר: חשוב להסביר שכמות המקרים נמוכה.
יעל שרר: לא היה נוהל ולא היה ידע על מה הסמים הנפוצים פה, כי כמובן לא בדקו, אז בדרך כלל הדגימות היו ל-GHB, שזה מה שבישראל התקבע כסם האונס, אבל יש עוד חומרים, ואנחנו תיכף נגיע אליהם.
יעל שרר: הנתונים שמשרד הבריאות מוסר מראים לכם בבירור – אלה נתונים ארציים.
יעל שרר: בשנת 2017 באפריל, שש בדיקות מכל הארץ, וזה עוד במקרה הטוב.
יעל שרר: אם אנחנו מסתכלים על 2017 ביולי – יולי, עונת המסיבות, הפאבים, הברים, הדייטים, ההילולה, חופש גדול – אפס בכל הארץ.
יעל שרר: אבל אחרי עבודה נכנס בדצמבר 2018 נוהל חדש לתוקף.
יעל שרר: הנוהל נכנס לתוקף והוא קובע עיקרי דברים: קודם כל, הוא מכיר בזה שאנחנו לא יודעים הרבה על התופעה ושאנחנו צריכים לאסוף מידע, ושהמדינה מוכנה להשקיע בזה וגם לממן את זה, וזה מבורך.
יעל שרר: משרד הבריאות מוציאים נוהל מצוין שאומר שאם עולה חשד על ידי הצוות או על ידי המטופל יש לדגום דם ושתן, בדיקה כפולה.
יעל שרר: החומרים שאנחנו מבקשים ומשלמים עבורם הם גם GHB, אבל גם GBL, קטמין, בנזודיאזפינים, שזה בעצם רוהיפנול, הרופי האמריקאי המפורסם, וגם אלכוהול, כדי שנוכל להשוות אם הן באמת משתכרות, או שזה סם אונס, אולי גם וגם, כי יש פה דברים שעובדים עם אלכוהול ומגיבים אליו.
יעל שרר: חוץ מזה, נקבע שהגופים צריכים לשתף פעולה ביניהם.
יעל שרר: זאת אומרת, המעבדה המרכזית בתל השומר צריכה לספר למשרד הבריאות כמה היא דגמה חיובי ולמה, כדי שנדע.
יעל שרר: גם הדיווח של בתי החולים צריך להיעשות למשרד הבריאות.
יעל שרר: אם קיבלתם גם במעבדה שלכם בתוך בית החולים תוצאה חיובית, ספרו לנו.
יעל שרר: אלה עיקרי הנוהל, והוא נכנס לתוקף לפני שנתיים.
יעל שרר: הוא נועד כדי לבסס דטה-בייס ראשוני.
עודד פורר: למה אין לך דטה-בייס בטבלה של 2019?
עודד פורר: הטבלה שהראית לנו קודם היא עד דצמבר 2018.
יעל שרר: עד כניסת הנוהל לתוקף.
עודד פורר: ומכניסת הנוהל יש לך נתונים?
יעל שרר: מכניסת הנוהל לתוקף קיבלנו טבלאות מפורטות מאוד מבתי החולים.
עודד פורר: המספרים עלו דרמטית?
יעל שרר: בואו נעבור לשקף הבא.
תמר זנדברג: דרמטית, בדיוק.
תמר זנדברג: מ-0 ל-2 זה פי אין סוף.
יעל שרר: למרות כניסת הנוהל לתוקף, מקרים חשודים אינם נדגמים.
יעל שרר: קיבלנו את ההודעה המעניינת הזאת לדף שלנו.
יעל שרר: אני לא אקריא, אפשר לקרוא לבד, שמישהי יושבת במיון בוולפסון ורואה שמישהי מגיעה מחוסרת הכרה.
יעל שרר: האחות מעלה חשד שמדובר בעבירת מין, והאח הכללי לא מוכן בשום פנים ואופן לשלוח בדיקות או לפתוח את חדר 4, החדר האקוטי שמטפל בנפגעות אונס, למרות החשד הזה.
יעל שרר: היא נוכחת ששולחים את הבחורה הזאת להירגע אחרי הווילון.
יעל שרר: מקסימום שמים אינפוזיה, וכשהיא תתעורר היא תלך הביתה.
יעל שרר: הבחורה הזאת, שהיא קטינה לפי מה שמתואר כאן, לא תדע מה קרה לה, לא אם שמו לה.
יעל שרר: תחיה באי ודאות.
יעל שרר: כמובן שתיק פלילי אין כאן.
יעל שרר: חוץ מזה, לפי הנתונים שמוסרים לנו במעבדה המרכזית בתל השומר בתשובה לבקשה לפי חוק חופש המידע - - -
תמר זנדברג: סליחה, אחרי שעוברות כמה שעות והיא מחזירה לעצמה נוזלים, אין כבר טעם בבדיקה, כי הבדיקה צריכה להיערך באותן שעות קריטיות לרוב.
יעל שרר: זה נכון.
יעל שרר: אתה שאלת על נתונים, אז יש את הטבלה.
יעל שרר: אני לא אעלה את הטבלה כי היא מאוד מפורטת, אבל אני אקריא כמה נתונים שמאוד הפתיעו אותי.
יעל שרר: אם העליתי כבר על הלוח את בית החולים וולפסון ואמרנו שיש שם חדר אקוטי, החדר האקוטי הזה מטפל בחצי מהמקרים של פגיעה מינית חמורה בישראל, 300 בערך, תלוי בשנה.
יעל שרר: הוא אמור להיות הכי מיודע והכי מתקדם.
יעל שרר: הנוהל נכנס לתוקף.
יעל שרר: בשנת 2019 חודש ינואר – בדיקה אחת, בחודש פברואר – בדיקה אחת, בחודש מאי – אפס בדיקות, בחודש יוני – אפס בדיקות.
יעל שרר: חודש יולי, חופש גדול, נוער, מסיבות, ברים, קיץ, ים – אפס בדיקות.
יעל שרר: חודש ספטמבר – אפס בדיקות.
יעל שרר: וזה המקום הטופ שבטופ.
יעל שרר: חשוב להגיד שכל בתי החולים בארץ, ללא יוצא מן הכלל, ממשיכים, למרות הנוהל, לבדוק רק GHB.
יעל שרר: הם לא שולחים פאנלים מלאים, שמשרד הבריאות, כמו שאמרנו, מממן אותם.
יעל שרר: המעבדה המרכזית בתל השומר עונה לנו, וגם משרד הבריאות עונה לנו שלמרות שהנוהל נכנס לתוקף לפני שנתיים, אין דיווח מתל השומר למשרד הבריאות, לא מה יצא חיובי ולא מה המספרים.
יעל שרר: גם בתי החולים עונים לנו שלא מדווחים למשרד הבריאות מה יצא חיובי והאם בכלל.
יעל שרר: נסכים שיש לנו כמה בעיות.
יעל שרר: הצוותים בחדרי המיון לא מכירים את הנוהל.
יעל שרר: אני פניתי לצוותים בחדרי המיון ושאלתי אותם על זה.
יעל שרר: לא היה להם מושג על מה אני מדברת.
יעל שרר: אני עצמי שלחתי לעשרה רופאים בשנה האחרונה את הנוהל כדי שהם ידעו על מה מדובר.
יעל שרר: משרד הבריאות לא אכף את יישום הנוהל.
יעל שרר: כלומר, הוא ידע שלא מגיעים אליו דיווחים במשך השנתיים האלה.
יעל שרר: לא הייתה פעילות או פנייה לבתי החולים בבקשה שהם יישמו אותו.
יעל שרר: מעבר לזה, הייתי בכנס של הר"י ושמעתי רופאה מדברת על זה שהם שולחים פאנלים אך ורק ל-GHB, בניגוד לנוהל, והם כולם יוצאים שליליים, אז מה זה אומר על תופעת סמי האונס בישראל?
יעל שרר: זה אומר שאתם ממשיכים להפר את הנוהל, זה מה שזה אומר.
יעל שרר: הגופים השונים לא מתואמים בנושא.
יעל שרר: גם המשטרה – דיברתי איתם – לא שמעו ממשרד הבריאות שום דיווחים.
יעל שרר: משרד הבריאות – היינו אצלם לא מזמן.
יעל שרר: יש המון רצון טוב לשתף פעולה, אבל לא דיברו עם המשטרה בשנתיים האלה.
יעל שרר: קודם כל, הכי פשוט, הנוהל הזה קיים, הוא מתוקצב.
יעל שרר: למה לא ליישם?
יעל שרר: צריך להכשיר צוותי מיון וחדרים אקוטיים ליישום של הנוהל החל מלפני שנתיים, כשהוא נכנס לתוקף, אבל בהעדפה אתמול.
יעל שרר: יש לחדד מול כל הגורמים הרלוונטיים חובה של הקיום שלו.
יעל שרר: זה לא נתון לשיקול דעת בית החולים.
יעל שרר: יצאה הוראה והם עושים כראות עיניהם.
יעל שרר: יש כאן עניין שהוא פלילי.
יעל שרר: זו מחויבות מול הציבור למנוע את התופעה הזאת.
יעל שרר: כמו שאמרו כאן, זו לא האחריות שלנו לשמור על הכוס שלנו.
יעל שרר: גם המדינה צריכה לפעול.
יעל שרר: אם היא בכלל לא יודעת על מה מדובר, כמה יש, ואיזה חומרים, מה היא מצפה ממני, אישה, שיוצאת לדייט בבית קפה?
יעל שרר: אני באמת מצפה מהגורמים הרלוונטיים לשתף פעולה.
יעל שרר: אני רואה שבתי החולים, המשטרה, משרד הבריאות, לא מדברים ביניהם.
יעל שרר: שבו – יש לי את הטלפונים של כולם, אני יכולה לפתוח להם קבוצת וואטסאפ.
יעל שרר: אני חושבת שהגיע הזמן לקמפיין מודעות, וכבר דיברו על זה, והוועדה גם הציעה, והיינו בתקשורת אתכם.
יעל שרר: אנחנו מוכנות, הבאנו לכאן הצעה, אנחנו חושבות שהיא טובה, וצריך ליישם אותה גם מול הציבור הכללי, אבל גם מול האנשים המקצועיים בתוך בתי החולים, וזה מאוד חשוב כי להם האחריות.
יעל שרר: אני מאוד מודה לוועדה שמעלה את זה למודעות.
עודד פורר: תפארת סולומון, בבקשה.
תפארת סולומון: תודה רבה על הקיום של הדיון הזה, הוא באמת חשוב.
תפארת סולומון: עצוב לי שהמצב לא יותר טוב ממה שהוא כרגע.
תפארת סולומון: במוצאי שבת ה-10 ביולי 2016 אדם שפגשתי יום קודם לכך הזמין אותי לסיגריה אצלו בגג.
תפארת סולומון: הוא זה שגלגל את הסיגריה, לאחר שהוא הביא את הטבק מחדר השינה שלו.
תפארת סולומון: עלינו לגג והמשכנו לדבר.
תפארת סולומון: הוא דיבר ואני הקשבתי.
תפארת סולומון: הכול היה כשורה, עד שלא.
תפארת סולומון: איבדתי תחושת זמן.
תפארת סולומון: שמעתי את מילותיו, אבל לא היה שם קשר הגיוני.
תפארת סולומון: משהו לא היה כשורה.
תפארת סולומון: הוא דיבר בקול מונוטוני ורגוע, מתעלם משאלתי בנוגע לשעה וכמות הזמן שישבנו ודיברנו.
תפארת סולומון: מתעלם מהאמירה שלי שאני רוצה ללכת.
תפארת סולומון: הבנתי שמשהו קורה.
תפארת סולומון: בדיעבד אני גם יודעת להגיד שרק אני עישנתי, והוא ניסה להסיח את דעתי ממה שקורה לי.
תפארת סולומון: קמתי וברחתי מביתו, הוא רדף אחרי, נסעתי משם במהירות, הזמנתי אמבולנס ויידעתי את אימא שלי.
תפארת סולומון: הצוות שהגיע אליי לא האמין כשאמרתי להם שסיממו אותי ושאני צריכה להגיע לבית החולים.
תפארת סולומון: הם לא רצו לפנות אותי כי חשבו שאני שיכורה או משוגעת.
תפארת סולומון: זו הייתה העזרה הראשונה שהגיעה, כביכול לעזור, לטפל בי במצוקה.
תפארת סולומון: לאחר תחינות חוזרות שלי, הם נכנעו והסכימו לפנות אותי, על אף הספק שלהם.
תפארת סולומון: הצוות פינה אותי לשערי צדק.
תפארת סולומון: בשום שלב הם לא אמרו לי שבבית החולים הדסה עין כרם יש חדר אקוטי מותאם למקרים מעין זה.
תפארת סולומון: בהגעתי למיון כבר איבדתי הכרה, ואמי ייצגה אותי מול הרופאים.
תפארת סולומון: היא אמרה להם מפורשות שאנו חוששות לסמי אונס וביקשו שיבצעו את בדיקות הדם והשתן הייעודיות.
תפארת סולומון: נאמר לנו שרק בתל השומר ניתן לבצע בדיקות מקיפות לסמי אונס.
תפארת סולומון: אמי ביקשה אף לקבל את הדגימות בעצמה כדי לבצע את הבדיקות במעבדה פרטית, ונאמר שאין אפשרות כזאת.
תפארת סולומון: הרופא במיון אמר שהוא הורה למעבדה לשלוח את הבדיקות לתל השומר לצורך בדיקות מעמיקות יותר.
תפארת סולומון: עוד באותו יום הלכתי להגיש תלונה במשטרה.
תפארת סולומון: היה לי את שם התוקף, מספר הטלפון שלו והכתובת שלו.
תפארת סולומון: נאמר לי שיפתחו חקירה ויעדכנו אותי במידה ומשהו יתפתח.
תפארת סולומון: שבועיים לאחר מכן התקשרתי לבית החולים לקבל את התוצאות מתל השומר.
תפארת סולומון: נאמר לי שהמעבדה בשערי צדק מעולם לא שלחה את הדגימות שלי לתל השומר.
תפארת סולומון: בבירור מול הרופא במיון הוא אמר שאינו יודע למה זה קרה.
תפארת סולומון: הוא אמר להם לשלוח את הדגימות והוא לא יודע מדוע לא שלחו.
תפארת סולומון: בעקבות כתבה בעיתון, בבדיקה שנעשתה מול בית החולים שנה לאחר מכן, הם טענו שמעולם לא ביקשנו את שליחת הדגימות לתל השומר.
תפארת סולומון: במקביל, פניתי למשטרה מספר פעמים לקבל עדכון על התקדמות התיק שלי, ולא הסכימו לתת לי עדכון.
תפארת סולומון: לאחר כמעט שנתיים שפניתי מיוזמתי למשטרה, נאמר לי שהתיק נסגר.
תפארת סולומון: לא הסכימו להגיד לי למה ועל סמך מה.
תפארת סולומון: לא נעניתי מעולם לערעורים ששלחתי.
תפארת סולומון: גם על הבקשה שפניתי למפכ"ל המשטרה לפתוח את החקירה מחדש מעולם לא נעניתי.
תפארת סולומון: מאז אני עובדת מול גורמים במגזר הציבורי ונבחרי ציבור כדי לשנות את החקיקה ואת הנהלים בכל הנוגע לנפגעות סם אונס.
תפארת סולומון: עברו ארבע שנים מאז המקרה שלי, ונראה שהמצב כמעט ולא השתנה.
תפארת סולומון: על אף הוצאת הנוהל בדצמבר 2018 מטעם גורמים בכירים במשרד הבריאות, ביניהם ד"ר רוני ברקוביץ, מנהל אגף אכיפה ופיקוח במשרד הבריאות, המחייב רופאים וצוותים רפואיים לבצע בדיקות לאיתור סמי אונס בקרב נפגעות המגיעות לבתי החולים.
תפארת סולומון: נראה שאין יישום ואכיפה של הנוהל בבתי החולים.
תפארת סולומון: בבתי החולים נראה שעדיין ישנו מצב של טיפול בסימפטומים עצמם ולא בגורם עצמו.
תפארת סולומון: כאשר מגיעות נפגעות במצב טשטוש, במקום לקחת דגימות, טוענים כי מדובר בשיכרון ומשאירים אותן במיטה מאחורי וילון לנוח ולאפשר להשפעות לעבור.
תפארת סולומון: לעתים בית החולים כן מבצע בדיקות במעבדה שלו, שאינן בעלי מעמד משפטי רלוונטי.
תפארת סולומון: במידה ויש שליחה של דגימות למעבדה בתל השומר, נראה שהמעבדה בודקת אך ורק חומרים על סמך בדיקת בתי החולים, ולרוב בתי החולים מבקשים לבדוק רק GHB.
תפארת סולומון: זאת אינו בהתאם להנחיות הנוהל עבור פאנל סמי אונס מלא.
תפארת סולומון: אין תיעוד אם הדגימות מגיעות בהקפאה או לא, ואין תיעוד או דיווח מטעם המעבדה עבור משרד הבריאות, שלא לדבר על קשר עם המשטרה, בכלל לא קיים.
תפארת סולומון: אני מבקשת בכל לשון של בקשה שכל הנוכחים והנוכחות פה בחדר לא יאפשרו למצב זה להמשיך.
תפארת סולומון: יש לשלוח הודעה לבתי החולים ולהנהלה בנוגע לפאנל בדיקות סמי האונס המלא שיש לבצע, ולא רק דגימות GHB.
תפארת סולומון: שווה לתזכר שמשרד הבריאות אמר שיממן את זה, אולי זה יעודד את בתי החולים לעשות את זה, כי משום מה, הם לא.
תפארת סולומון: יש לקיים כנסים והרצאות לרופאים ולצוותים הרפואיים לטובת תזכור והצגת הנוהל של דצמבר 2018 וכדי לוודא יישום ואכיפה.
תפארת סולומון: יש לשלוח חידוד למעבדה שבו דורשים ביצוע של בדיקות פאנל סמים מלאות בכל פעם שמגיע מצב של חשש לסמי אונס.
תפארת סולומון: יש להזכיר לבתי החולים שיש לשלוח את הדגימות בהקפאה.
תפארת סולומון: יש לבקש מהמעבדה בתל השומר להתחיל לתעד אם הבדיקות מגיעות בהקפאה או לא, מה שפוגע גם כן באמינותן.
תפארת סולומון: יש להזכיר לבתי החולים שהם חייבים לשלוח את הבדיקות לתל השומר, היות וזו המעבדה היחידה שיש לה מעמד משפטי מקובל, אחרת אין לתוצאות קבילות משפטית.
תפארת סולומון: יש להוציא בדיקות NDMA גם כן בפאנל המקיף.
תפארת סולומון: יש לאכוף וליישם שליחת דיווח כמותי שנתי מהמעבדה בתל השומר למשרד הבריאות, למשרד לביטחון פנים ולמשטרה.
תפארת סולומון: יש לבקש שהמעבדה בתל השומר ידווחו על ריכוז נומרי של מקרי סם אונס, שאותם הם ישלחו למשרד הבריאות ולמשטרה, ללא קשר לתלונת המתלוננת.
תפארת סולומון: אם מישהו הותקפה, זה לא צריך להיות תלוי בה, זה צריך להיות תלוי בכך שיש סיפור מקרה כזה.
תפארת סולומון: כמו כן, לדבר על קמפיין העלאת מודעות, כמו שכבר עלה כאן כבר כמה וכמה פעמים – בקרב הציבור, בקרב הגורמים המטפלים, מול בעלי העסקים, וכל מי שצריך וקשור לעניין הזה.
תפארת סולומון: אני רוצה להיות בטוחה.
תפארת סולומון: תודה רבה.
עודד פורר: תודה, תפארת, גם על היכולת לבוא ולהביא את הסיפור לפה.
עודד פורר: אני בטוח שזה לא פשוט.
עודד פורר: איילת רזין מאיגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.
עודד פורר: אחר כך אני אתחיל לבקש התייחסויות ממשרדי הממשלה, ונתחיל ממשרד הבריאות.
עודד פורר: אלא אם כן, חבר הכנסת סגלוביץ', תרצה להגיד משהו קודם.
איילת רזין בית אור: קודם כל, תודה.
איילת רזין בית אור: גם אנחנו פנינו לקיים את הדיון הזה.
איילת רזין בית אור: תודה, תפארת, על השיתוף ועל העשייה בנושא.
איילת רזין בית אור: התופעה הזאת והיעדר הטיפול בה משקפים בצורה הכי בוטה שיש את האשמת הקורבן המובלעת בתוך אי העשייה, ואני אסביר.
איילת רזין בית אור: העובדה שהשימוש בסמי אונס - - -
עודד פורר: את יכולה להוריד את המסכה.
איילת רזין בית אור: אני אתחיל שוב.
איילת רזין בית אור: היעדר הטיפול של הרשויות בנושא של סמי אונס משקף האשמת קורבן מובלעת.
איילת רזין בית אור: הסטינג של בילוי במועדון, של שתייה של אלכוהול מרצון – את מצופה לשאת בתוצאות של זה אחר כך אם סיממו אותך והגעת לפגיעה מינית או פגיעה אחרת על רקע הסם הזה.
איילת רזין בית אור: היעדר הפתרונות, היעדר ההכשרות, היעדר הטיפול הרציני, לקיחת הנושא הזה ברצינות – משקף בדיוק את האשמת הקורבן.
איילת רזין בית אור: תשמרי על הכוס שלך – את, אנחנו לא נשמור עליך.
איילת רזין בית אור: מרכזי הסיוע מזה שנים מפעילים פרויקט שנקרא "לילה טוב", שנועד בדיוק לזה, לצמצם את הנושא של אלימות מינית בחיי הלילה על כל הרצף – מהטרדות מיניות ופגיעות מיניות, וכמובן שימוש בסם אונס.
איילת רזין בית אור: והם פועלים באופן וולונטרי מול בעלי עסק.
איילת רזין בית אור: לצערי, הנושא הזה לא קיבל מספיק רגולציה, מספיק שיניים מצד הרשויות ומצד הגורמים שעוסקים בנושא הזה, מצד המדינה.
איילת רזין בית אור: למה אני מתכוונת?
איילת רזין בית אור: הרבה פעמים זה דורש הכשרה.
איילת רזין בית אור: ההכשרה שלילה טוב מעבירות הן הכשרות לצוותים, שילוט מתאים, שידעו.
איילת רזין בית אור: זה מעין תו תקן וולונטרי, כדי שהבליינים והבלייניות ידעו שזה מקום שמספק מרחב מוגן לבליינים, למבלים.
איילת רזין בית אור: הם ידעו שאנשי הצוות עברו הסמכה והכשרה, שהם יכולים להושיט להם יד במידת הצורך ולתת להם מענה מותאם ולתת להם הנחיות מתאימות, ללכת לבית חולים אם יש איזשהו חשש.
איילת רזין בית אור: שוב, כמו שאמרתי, הדבר הזה הוא וולונטרי לחלוטין, אין רגולציה, ואנחנו כן פועלות להסדיר את הנושא הזה במסגרת רישוי עסקים.
איילת רזין בית אור: זה דבר אחד.
איילת רזין בית אור: הייתה סנונית ראשונה בעיריית תל אביב.
איילת רזין בית אור: לצערי, זה לא הבשיל, אבל זה נושא שאנחנו פועלות להסדיר אותו.
איילת רזין בית אור: דבר נוסף, יש כמה הצעות חוק – גם של גילה גמליאל וגם של עאידה – בנושא החובה במסגרת חוק רישוי עסקים.
איילת רזין בית אור: החובה שבעלי עסקים שמוכרים משקאות משכרים יצטרכו לספק גם ערכות כאלה ואחרות לדגימת סמי אונס, כמו שהמשטרה חילקה בסילבסטר האחרון.
איילת רזין בית אור: זה פותח את האפשרות שהעלות תהיה על הנפגע, על הדורש.
איילת רזין בית אור: הדבר הזה תקוע במשך שנים.
איילת רזין בית אור: נדמה לי שהצעת החוק של גילה גמליאל היא מ-2014, של עאידה הונחה גם השנה, אבל הדבר זה לא מתקדם.
איילת רזין בית אור: זה בהקשר של הדברים של הכתב מאור צור.
איילת רזין בית אור: אנחנו חוגגים – הרשויות חגגו והתקשורת חגגה את ההרשעה האחת והיחידה הזאת על בסיס הפיילוט, אבל גם בתוכה מובלעת האשמת קורבן.
איילת רזין בית אור: ולמה?
איילת רזין בית אור: בגלל ששם סם האונס היה בקפה.
איילת רזין בית אור: הוא שם לה את הסם בקפה, אז כאילו נטרלו את ההשפעה של האלכוהול שבדרך כלל יש, כי בסמי אונס משתמשים הרבה פעמים במרחבים שבהם צורכים אלכוהול, ושם אין כתבי אישום.
איילת רזין בית אור: הדבר הזה גם טעון הכשרות למשטרה ולפרקליטות, להבין בדיוק את ההבחנה.
איילת רזין בית אור: אני רוצה להתייחס לנושא של הפיילוט של משרד הבריאות.
איילת רזין בית אור: לפני שנתיים וחצי ישבנו פה.
איילת רזין בית אור: משרד הבריאות אמר: לא באות אלינו נפגעות.
איילת רזין בית אור: לא מכירים אותנו, לא יודעים עלינו.
איילת רזין בית אור: אנחנו במרכזי הסיוע בכל סיטואציה מתאימה מפנות.
איילת רזין בית אור: לצערנו, משרד הבריאות שם מכשולים שכבר חשבנו שהסרנו אותם, יש את זה בפרוטוקול של הדיון, אפשר לראות.
איילת רזין בית אור: כבר הסרנו אותם.
איילת רזין בית אור: הנפגעת עוברת ריאיון קבלה ודורשים ממנה להגיש תלונה במשטרה, או לפחות מנסים לחלץ ממנה התחייבות, כולל בירור עם החוקרת מה סיכויי התיק כדי לבדוק אם שווה לנו להשקיע את ה-2,000 שקל שעולה בדיקת השיער.
תמר זנדברג: את מדברת על דגימת השיער.
איילת רזין בית אור: כן, על דגימת השיער הזו.
איילת רזין בית אור: פעם לא היו נפגעות, עכשיו יש נפגעות, אבל הן לא עוברות את ריאיון הקבלה של משרד הבריאות, לצערנו.
איילת רזין בית אור: יש עוד משהו אחד שאני מכירה - - -
תמר זנדברג: היה פיילוט של 30 דגימות, שמתוכן 10 נשלחו, או 7.
תמר זנדברג: משרד הבריאות אתנו בדיון?
עודד פורר: תיכף אנחנו נפנה אליו.
איילת רזין בית אור: רק עוד משהו אחד, שגם אותו אנחנו לומדות כרגע, שיש מקומות שבהם צובעים – נותנים צבע לכדורים, לסמי אונס – סמים מסוכנים שניתן לרכוש אותם.
איילת רזין בית אור: צובעים אותם, וכך, כשמישהו צורך סם כזה ונותן שתן, הוא ייצא בצבע כחול או סגול.
איילת רזין בית אור: יש אפשרות כזו, אנחנו עוד לומדות את זה, אבל מרכזי סיוע, אנחנו צריכים שהרשויות ילמדו את הנושא.
עודד פורר: אחריך, ד"ר רוני ברקוביץ, אגף אכיפה ופיקוח, משרד הבריאות.
יואב סגלוביץ': זה מסוג הדיונים המתסכלים כי בסוף זה לא סיפור גדול.
יואב סגלוביץ': יש פה את כל ההנחיות שמשרד הבריאות כבר הוציא, ופשוט לא מקיימים אותן.
יואב סגלוביץ': זאת המציאות.
יואב סגלוביץ': היינו ביחד השבוע בחדר אקוטי.
יואב סגלוביץ': שמענו אלף ואחד סיפורים, כולם נכונים, בשורה התחתונה זה מראה למה המדינה מתכוונת באמת כשהיא מדברת בעבירות מין.
יואב סגלוביץ': בכל השרשרת הזאת, מחדרים אקוטיים ועד בדיקת סמי אונס וחיבור בין רשויות, הכול תחת סעיף תקלה, ותיכף נשמע את ההסברים.
יואב סגלוביץ': אבל ההסברים חוזרים על עצמם בכל שנה.
יואב סגלוביץ': זה פשוט מתסכל, כי בזמנו היה קושי לייצר בדיקות.
יואב סגלוביץ': זה התקדם – יש בדיקת שיער שלא הייתה לפני עשר שנים, ולא הייתה לפני חמש שנים.
יואב סגלוביץ': אפשר לעלות על האנשים האלה.
יואב סגלוביץ': יש תסכול אדיר – אנחנו נגיע לפה כנראה, אם לא יהיה שינוי דרמטי.
יואב סגלוביץ': דיברנו על החדר האקוטי בבית החולים מאיר.
יואב סגלוביץ': אז וולפסון, שהוא פאר היציאה – ים של תקלות יש בוולפסון, לא רק בתחום הזה.
יואב סגלוביץ': ושם יש רופאים משפטיים ויש את כל מי שצריך, ועדיין מגיעה מישהי ואף אחד לא שואל את הבחורה: מה עבר עליך?
יואב סגלוביץ': השאלה הכי אנושית שאתה מצפה מרופא, מאחות, מאח.
יואב סגלוביץ': לא עוברים את המשוכה הזאת.
יואב סגלוביץ': אני חושב שמה שצריך לעשות – אני אומר את זה קצת בצורה בוטה, אבל הכוונה שלי היא לא בוטה – לא רק לבקש הסברים, להתחיל לדרוש דברים הרבה יותר משמעותיים, טיפול משמעותי.
יואב סגלוביץ': אין פה חוכמות בכלל, יש נוהל, ומישהו עובר על הנוהל, ולא משנה אם זה במשטרה, משרד העבודה והרווחה, או במשרד הבריאות.
יואב סגלוביץ': הוא צריך לתת על זה הסבר.
יואב סגלוביץ': לא רק תירוץ לוועדה, הסבר.
יואב סגלוביץ': זה הכיוון שאני חושב שצריך ללכת אליו אם רוצים לעשות שינוי.
עודד פורר: תודה, חבר הכנסת סגלוביץ'.
עודד פורר: ד"ר רוני ברקוביץ, אגב אכיפה ופיקוח במשרד הבריאות.
רוני ברקוביץ: בוקר טוב.
רוני ברקוביץ: קודם כל, אני נורא מודה לכם על הדיון.
רוני ברקוביץ: זה דיון נורא חשוב.
רוני ברקוביץ: מי שמכיר אותנו, את אגף האכיפה במשרד הבריאות, הנושא של סם אונס זה בדמנו.
רוני ברקוביץ: היו כאלה שטענו שאין סמי אונס, תמיד טענו שיש סמי אונס.
רוני ברקוביץ: אנחנו תופסים אותם, אנחנו גם כן, ביחד עם הפרקליטות והמשטרה, מעידים בבתי משפט על הסכנות ונותנים חוות דעת מקצועית לגבי כל סוגי סמי האונס.
רוני ברקוביץ: אנחנו גם דחפנו לפני שנה וחצי להכניס קטמין, שזו תרופה וטרינרית, שהיה לה גם שימוש בתור סם אונס לתוך פקודת הסמים.
רוני ברקוביץ: מאז שהיא בפקודה, כמות התפיסות של המשטרה עלתה בצורה דרמטית.
רוני ברקוביץ: כפי שחברת הכנסת זנדברג, שהייתה בוועדת הסמים שפעלה רבות בנושא והתקיימו הרבה דיונים, אמרה, היה את הפיילוט של עשר בדיקות.
רוני ברקוביץ: עשינו את זה ביחד עם השותפים שלנו גם במשרד, עם פאולה, וגם עם הרשות למלחמה בסמים.
רוני ברקוביץ: היום אנחנו כבר עומדים על 25 בדיקות שיער שעשינו.
עודד פורר: בכמה זמן?
עודד פורר: 25 בדיקות השיער האלה, על פני כמה זמן זה מתפרס – על פני שבוע, חודש?
רוני ברקוביץ: שלוש שנים.
רוני ברקוביץ: שנתיים וחצי.
רוני ברקוביץ: מאז שהתחלנו את זה בפעם הראשונה.
עודד פורר: זאת אומרת, שלחתם בממוצע 9-8 בדיקות בשנה.
רוני ברקוביץ: רק להגיד שבשנה האחרונה הכמות של הבדיקות עלתה בצורה דרמטית, מאז שמאור צור פרסם את הכתבה המצוינת שלו.
רוני ברקוביץ: אנחנו גם רואים עלייה בכמות של הפניות.
רוני ברקוביץ: אנחנו עובדים עם כל המרכזים.
תמר זנדברג: מה התוצאות של ה-25 האלה?
רוני ברקוביץ: שתיים חיובי, שבע – אנחנו עדיין מחכים לתשובה, והשאר הם שלילי.
רוני ברקוביץ: אני רוצה להגיד רק דבר אחד, של-20% מהבדיקות שאנחנו לקחנו אין תיקים במשטרה.
רוני ברקוביץ: כלומר, זה לא מדויק להגיד שאנחנו - - -