GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה ברקת: דווקא יש דרייב מאוד מיוחד לגבר שעומד בראש ועדה כזאת לבוא ולהוכיח שהוא לא עוסק במחנאות אלא להיפך, הוא בא ותורם.
משה ברקת: אני חושב שיש לך אפילו יכולת לעשות עוד יותר מאשר אישה שהייתה בתפקיד, כי יש לך את נטל ההוכחה הלא טריוויאלי ואני חושב שזה מבורך.
משה ברקת: הנה, הצעד הראשון הוא כזה שאתה מבין שמדובר יותר בעניין תרבותי מאשר בעניין של ציות.
משה ברקת: אתה צריך לשנות פה תרבות של מודעות, של הבנה, ואז עושים את זה בכלים של גילוי ולא ישר בכלים של כפיה וחוק שיחייב וכך הלאה, אלא לתת בעצם לשוק של החברות, אם זה בענף הפיננסי, אם זה בענפים אחרים, אם זה חברות ציבוריות או פרטיות, ואני אגע גם במה שענת העלתה כאן, לתת קודם כל את השקיפות הזאת לציבור ודרך השקיפות לתת לציבור להוביל לדרך הנכונה, כי הלחצים של הציבור כתוצאה מהגילוי יובילו למקום הזה.
משה ברקת: החברות יראו שזה חשוב לציבור ונביא לדבר הזה.
משה ברקת: אני רוצה לומר שהמצב בחברות הביטוח השתפר.
משה ברקת: ב-2016 יצאו הנחיות מסוימות שעודדו את קידום הנשים בהנהלה, בדירקטוריונים של חברות ביטוח.
משה ברקת: בעבר גם רשות ניירות ערך עסקה בתחום וקידמה השתתפות של דירקטוריות בחברות ציבוריות.
משה ברקת: גם היום אני רואה את הרשות מקדמת את הנושאים האלה.
משה ברקת: צריך לדבר על גיוון בכלל, אני חושב, לא רק לגבי נשים אלא גם בכלל אוכלוסיות נוספות ואני חושב שזה מבורך.
משה ברקת: אנחנו ראינו התקדמות מ-2017 ל-2020 כאשר ב-2017 רשות שוק ההון עשתה בחינה של המצב.
משה ברקת: אנחנו רואים שיפור אבל עדיין עם השיפור אנחנו מגיעים לסדר גודל של רבע מהדירקטוריונים שמאוכלוסים בנשים, אני מדבר בממוצע, ובחנו לצורך הדיון הזה גם מה המצב אצל נושאות המשרה.
משה ברקת: למרות שענפי הפיננסים הם מבורכים בנשים בתפקידים שונים, כאשר עולים בפירמידה אז באמת אנחנו רואים שהממוצע של נשים במשרות בכירות הוא כ-28%, כאשר יש תפקידים שאנחנו רואים ייצוג נשי גבוה יותר כמו בייעוץ משפטי, ניהול סיכונים, וכן הלאה.
משה ברקת: פחות למשל נשים בתפקיד מנכ"ליות, סמנכ"ליות כספים וכך הלאה, למרות שגם את הדבר הזה אנחנו רואים.
משה ברקת: יש לנו את אתי אלישקוב שממש הקימה את ליברה, עומדת בראשה.
משה ברקת: היא הייתה מנכ"לית גם קודם בהכשרה.
משה ברקת: יש לנו את מנכ"לית אי איי ג'י.
משה ברקת: יש מנכ"ליות בעולם הגמל.
משה ברקת: אני חושב שיש הזדמנות לנשים אבל צריך להגביר ולקדם את העניין הזה.
משה ברקת: אנחנו מקבלים את זה על עצמנו ואנחנו נמשיך ונתמוך בתהליכים האלה.
משה ברקת: כמו שאמרתי, אנחנו תומכים בגיוון באספקט הרבה יותר רחב, גם אוכלוסיות שונות, בעלי מוגבלויות, מיעוטים וכך הלאה.
משה ברקת: אנחנו בהחלט חושבים שזה צעד מאוד טוב בכיוון הזה.
משה ברקת: הייתי עושה לו שתי הרחבות: אחד, מעבר לנושא המגדרי הנשי, דיברנו על כך מעט, להרחיב את זה גם לאוכלוסיות נוספות.
משה ברקת: שניים, נושא מאוד חשוב שהעלתה ענת, רשות ניירות ערך מקפידה על הנושא של הגילוי לטובת המשקיעים, וזה הדבר המרכזי.
משה ברקת: אם אנחנו נכניס עוד דרישות גילוי לחברות ציבוריות בכל מיני תחומים אחרים, זה הופך להיות נטל מאוד משמעותי שחברות יכולות לקחת אותו ולהבין מסר לא נכון.
משה ברקת: אין להן שום בעיה לתת גילוי למשקיעים כי הן מבינות שבאים להשקיע בהן וצריך לתת את הגילוי, לכן אני חושב שמהלכים כאלה חייבים להיות מאוד מתואמים.
משה ברקת: לגבי חברות ציבוריות, צריכים להיות קודם כל מתואמים עם רשות ניירות ערך באופן מלא, כי אם זה עובר את המסננת שרשות ניירות אומרת, זה חשוב למשקיע, אז התקדמנו.
משה ברקת: אני חושב שמה שענת אומרת זה דבר הרבה יותר רחב.
משה ברקת: אם אנחנו רוצים לשנות תרבות וכו', אז למה רק בחברות הציבוריות?
משה ברקת: בואו נמצא את הדרכים להרחיב את זה לכל החברות הפרטיות.
משה ברקת: בחברות ביטוח למשל, רוב חברות הביטוח עצמן, לא חברות האחזקה, הן חברות פרטיות, אבל אין ספק שאנחנו נחיל את זה גם לגביהן מכיוון שכמו שאמרת, יש פה אינטרס ציבורי מאוד משמעותי.
עודד פורר: יש פה גם אינטרס של משקיעים.
עודד פורר: המחקרים מראים שבסוף המשקיע בחברה כזו מרוויח יותר.
עודד פורר: אלה הנתונים.
ענת גואטה: נכון, אבל המשקיעים קיימים גם בחברות פרטיות, לא רק בחברות ציבוריות.
ענת גואטה: ההבדל הזה שאנחנו עושים הוא הבדל שנובע רק מנוחות, כי בחברה הציבורית הכול שקוף, אז אנחנו מסתכלים איפה שהזרקור נמצא.
עודד פורר: בעניין הזה אין לי מחלוקת שגם בחברות הפרטיות צריך.
עאידה תומא סלימאן: זה לא רק בגלל הנוחות, כי גם יש הבדל בין חברה ציבורית שיש בה השקעה של כסף לציבור לבין חברה פרטית.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אומרת שצריך לפטור את הפרטיות, אבל כאשר אנחנו מדברים על אינטרס של הציבור ועל רווחת הציבור והכסף של הציבור, אז מגיע לציבור כן להתערב יותר וכן לשאול יותר שאלות ולבקש שיהיה מיוצג בצורה זו או אחרת.
עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר אנחנו הנשים גם חלק מהציבור.
עאידה תומא סלימאן: זה 52%.
ענת גואטה: את צודקת, אבל כמו שציינתי קודם, היום הציבור מושקע גם בחברות הפרטיות.
ענת גואטה: המעורבות של הציבור בחברות הפרטיות לא נופלת מהמעורבות שלו בחברות הציבוריות ויכולת ההשפעה קיימת גם פה.
עאידה תומא סלימאן: אני מצידי רוצה בכול.
עאידה תומא סלימאן: אין מה להגיד כאילו שהחברות הציבוריות, לא צריך לשים עליהן את הזרקור יותר או לדרוש מהן יותר.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכן מגיע לנו.
משה ברקת: אני רוצה רגע לחזק את ענת בעוד אספקט, שחברת הכנסת, את הזכרת.
משה ברקת: אני רוצה להזכיר שהבית הזה, יצאו ממנו יותר מפעם אחת הצעות חוק לחייב עוד חברות שיש אינטרס ציבורי בהן, לחייב אותן בחובות דיווח נוספים, ולכן בוודאי הדבר הזה, יש פה אינטרס ציבורי מאוד רחב ויש פה חברות שלמרות שהן לא חברות ציבוריות, אין ספק שיש פה אינטרס ציבורי בחברות האלה ולקבל מידע לגביהן.
משה ברקת: כאשר קרסה חברת חפציבה או כאשר קרסה קלאבמרקט, אלה לא היו חברות ציבוריות אבל הציבור נפגע, ולכן עלו פה רעיונות לגבי דיווח רחב יותר, אז אני שותף למה שענת אומרת כאן.
משה ברקת: אנחנו לא יכולים רק לקנוס את החברות הציבוריות בגלל שהן החליטו להיות נסחרות בבורסה הישראלית.
עודד פורר: תודה, משה.
עודד פורר: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, רשות הדיבור שלך.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה לראות את המדד.
עאידה תומא סלימאן: לפעמים יש דברים שאנחנו יודעים מתוך מעקב פה ושם.
עאידה תומא סלימאן: לרכז את הנתונים בצורה כזו ולהבליט אותם בצורה רמזורית, כנראה החיים שלנו לפי תוכניות רמזור כאלה או אחרות.
עאידה תומא סלימאן: לרכז אותן בצורה כזו זה מנקר את העיניים.
עאידה תומא סלימאן: זה פשוט חייב להדליק מנורה אדומה בפנינו, כי גם אלה שהם מתקרבים ל-50%, הם לא ממש 50%.
עאידה תומא סלימאן: היום יש מחקרים רבים שנעשו בעולם על הגיוון.
עאידה תומא סלימאן: כאשר אומרים גיוון זה נשמע כאילו המושג הזה של גיוון זה כאילו יש מצב נורמלי ומגוונים אותו.
עאידה תומא סלימאן: המצב הנורמלי שיש גברים ומגוונים אותו קצת, מכניסים נשים, מכניסים קצת מיעוטים ואז זה מגוון.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה המצב הנורמלי.
עאידה תומא סלימאן: המצב הנורמלי הוא מה שקוראים לו גיוון היום.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שחייב להיות השאיפה שלנו שזה יהיה הנורמלי, שיהיה ייצוג לנשים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מודעות, ואני אומרת אנחנו כנשים, כפמיניסטיות שעבדו שנים רבות, יכול להיות שהמושג פמיניזם לא מתלבש יפה על שוק ההון עם כל המושגים הכלכליים, אבל אני חושבת, אחת מההצלחות של תנועות הנשים למען שוויון זה הכניסה יותר למוקד קבלת החלטות גם בעניינים כלכליים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בשני התחומים היינו קצת רחוקות מהם, גם מהפוליטיקה וגם מהכלכלה, ששניהם גם קשורים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה לא במקרה שבייעוץ משפטי יש יותר נשים, כל סוגי הפעילות שבהן הנשים מגישות שירות, עושות שירות, הן נמצאות יותר.
עאידה תומא סלימאן: כאשר אנחנו מגיעים לקבלת ההחלטות ולמאבקי הכוחות שמתנהלים גם פוליטיקה שקשורה בזה, הנשים הן פחות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבלי מעקב כזה אנחנו עלולות גם לראות רגרסיה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא חייב להיות עונשים גדולים.
עאידה תומא סלימאן: לפעמים רק חשיפת המידע הזה היא מספיקה כדי שאנשים יבינו שיש מישהו שעוקב ויש מישהו שבודק את הדברים ויתחילו לעשות איזשהו שינוי בראיה.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי מעוניינת להבין למשל אם כבר מדברים אפרופו גיוון, כמה נשים ערביות נמצאות בתוך הסטטיסטיקה הזו?
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות אפס, אם אני לא טועה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן גם לבדוק באופן כללי ערבים גברים אבל גם נשים ערביות.
עאידה תומא סלימאן: כמה נשים ערביות נמצאות פה, ואני אומרת לכם, לא חסר נשים חזקות, מנהלות, יודעות לנהל, יכולות לקבל החלטות, נשים ערביות שאפשר להכניס אותן.
עאידה תומא סלימאן: אם כבר מדברים על גיוון, אני רוצה להפסיק את המושג הזה ולדבר על נרמול.
עאידה תומא סלימאן: נרמול הדירקטוריון.
עאידה תומא סלימאן: שילכו למשהו שמשקף את החיים האמיתיים ולא את המצב ששרר עד היום.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת על אזרח ערבי אחד שהוא היום מנהל דירקטוריון של בנק לאומי, אבל זה לא מספיק.
עאידה תומא סלימאן: כל עוד שאנחנו זוכרים את השמות של האנשים שנמצאים במקומות האלה, זה סימן שהם פחות מדי.
עודד פורר: בנק לאומי קיבל ציון ירוק.
עודד פורר: שם שילוב נשים, 44% בדירקטוריון.
עודד פורר: הבנק הבינלאומי, אפס נשים בדירקטוריון.
עודד פורר: בשקיפות את הנתונים צריכים לשים על השולחן.
עודד פורר: הייתי שמח לשמוע נציג מהבנק הבינלאומי מסביר מדוע אין נשים בדירקטוריון.
עודד פורר: אגב, יש להם מנכ"לית, לבנק הבינלאומי.
עאידה תומא סלימאן: זה מוכיח שזה לא עניין רק של לבחור נשים, אלא לבחור גם נשים שיודעות לקדם נשים.
עאידה תומא סלימאן: זה לא קריטריון כדי לבחור מישהו, לצערי, אבל זה מעודד יותר נשים שנמצאות במקומות גבוהים, במוקדי קבלת החלטות להתחיל לעשות את הסוויץ' הזה.
עאידה תומא סלימאן: לא הייתי רוצה לראות את מועדוני הסיגרים הידועים של הגברים.
עאידה תומא סלימאן: הם קורים גם אצל הנשים, אבל לפחות שיתחילו לשים לב לחפש יותר עמוק, למצוא נשים שאפשר לקדם, ולקדם נשים, אחרת זה לא ילך.
עאידה תומא סלימאן: הגברים לא נולדו חברי דירקטוריון מהרקע שיצאו מבטן האימא.
עאידה תומא סלימאן: הם למדו להיות שם.
עודד פורר: נמצאת איתנו בזום חברת הכנסת לשעבר, איילת נחמיאס ורבין.
עאידה תומא סלימאן: בעניין השאלה, אני מבינה נכון?
עאידה תומא סלימאן: יש אפס נשים ערביות?
ענת גואטה: אנחנו לא בדקנו את זה.
ענת גואטה: אפשר לנסות לבדוק.
איילת נחמיאס ורבין: בוקר טוב חבר הכנסת פורר, זה תענוג מאוד גדול לראות אותך מנהל את הדיונים של הוועדה לקידום מעמד האישה.
איילת נחמיאס ורבין: באופן אישי אם מותר לי לומר, אני מאוד מאוד שמחה שנתתי לזה גיבוי ציבורי.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאתה כבר הצדקת אותו בוודאי במהלכים האחרונים בנושא החדרים האקוטיים.
איילת נחמיאס ורבין: בשבילי, אני מוכרחה להגיד, זה בוקר מאוד מרגש ולא מובן מאליו.
איילת נחמיאס ורבין: בשנת 2008 אני ישבתי לראשונה בעצמי אחרי שאני הייתי דירקטורית מ-1999 וראיתי שאני תמיד לבד בחדרי הדירקטוריון, ישבתי ובעצמי ספרתי את מספר הדירקטוריות שיושבות בת"א 100.
איילת נחמיאס ורבין: ענת גואטה, יושבת-ראש רשות ניירות ערך, אז בתפקידה באנטרופי, ליוותה אותי בתוך התהליך הזה די הרבה שנים, ואז גם לראשונה יזמנו כנס דירקטוריות בבורסה לניירות ערך.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת, אגב, שאתה תמצא שותף אמיתי, אמנון נויבך, יושב-הראש הבורסה וגם איתי בר זאב המנכ"ל, אז אני מקווה שכשנעשה את כנס הדירקטוריות בכנסת כשהקורונה תאפשר זאת, ואם לא, בזום, אז אני בטוחה שהם ישמחו לבוא ולומר את דברם.
איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה גם לד"ר ברקת, כי גם בעולמות האלה נעשה שינוי.
איילת נחמיאס ורבין: בהתייחס למה שאמרה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן בנושא נשים ערביות, אנחנו רואים השתלבות של נשים ערביות בדירקטוריונים של החברות הממשלתיות.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא יכולה להגיד כי מדובר בנשות עסקים בעצמן, בין אם מדובר בג'וליה זהר שזה לא חברה ציבורית, או - - - , חברות תעשייתיות מאוד מאוד משמעותיות.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא יכולה להגיד באופן אישי שבחברות ציבוריות רגילות נתקלתי בנשים ערביות.
איילת נחמיאס ורבין: יכול להיות שדווקא בעולמות, ד"ר ברקת אולי יוכל לבדוק את זה, של הגופים המוסדיים.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שאנחנו נמצאים בשעה שיכולה להיות שעת תיקון.
איילת נחמיאס ורבין: ראיתי שנמצאת איתנו גם היועצת המשפטית, עו"ד ענת פילצר סומך, של איגוד החברות הציבוריות, שאחרי לא מעט שנים של הידברות ביני לבין אילן פלטו, מנכ"ל האיגוד, גם מנסים לחולל איזשהו שינוי כדי שבאמת אנחנו נראה יותר דירקטוריות בחברות הציבוריות.
איילת נחמיאס ורבין: זה ברור לכל מי שמעורב בעולם הזה שמ-1993, שאז הוכנס לראשונה התיקון שאמר למנות את בן המין שאינו מיוצג כדירקטור חיצוני, שהיה די ברור שהכוונה היא לנשים, ועד תיקון מספר 16 שקבע שאם ממנה בעל השליטה את קרובתו כדירקטורית, זה לא ייחשב לצורך מינוי נשים.
איילת נחמיאס ורבין: איתנו נמצאת נשיאת לשכת רואי חשבון, איריס שטרק, שהייתה מאוד מעורבת בזה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו עדיין רואים מיעוט של דירקטוריות.
איילת נחמיאס ורבין: כשאני ספרתי לראשונה ב-2008, אנחנו עמדנו על 15% נשים במגזר הכללי בת"א 100.
איילת נחמיאס ורבין: במגזר הנדל"ן, אני פשוט הלכתי וחיפשתי את הנתונים אצלי, עמדנו על 18%.
איילת נחמיאס ורבין: דווקא בבנקאות, ששם באמת יש יותר מעורבות ממשלתית במינוי הדירקטוריות, עמדנו על 19%.
איילת נחמיאס ורבין: אין כמעט בנמצא יושבות-ראש.
איילת נחמיאס ורבין: לדעתי היום אולי יש יושבת-ראש אחת.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, ענת, אני פשוט הייתי בוועדת כלכלה במקביל, אז לא שמתי לב אם התייחסתם לזה.
איילת נחמיאס ורבין: מעבר לעובדה שאין יושבות-ראש דירקטוריונים בחברות ציבוריות, דווקא בחברות הממשלתיות שאמורות להיות דוגמא, חבר הכנסת פורר, בכנס הדירקטוריות שעשיתי כשאיילת שקד הייתה שרת משפטים, היא באה והתחייבה לפעול מול השרים בעניין הזה שיהיו יושבות-ראש דירקטוריונים בחברות ממשלתיות.
איילת נחמיאס ורבין: למרבה הצער הדברים האלה לא קרו והעניין לא שונה.
איילת נחמיאס ורבין: מצבנו נותר כשהיה.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהיום אולי יש שתי יושבות-ראש.
איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת שיש את אורנה הויזמן בנמל אשדוד ואולי עוד יושבת-ראש אחת.
עודד פורר: נקבת בשמה של היושבת-ראש היחידה בחברות הממשלתיות.
איילת נחמיאס ורבין: לא קשה לזכור.
איילת נחמיאס ורבין: אם יש מקום שבו אנחנו חייבים לטפל, ואומנם צריך להגיד שלא ענת גואטה ולא משה ברקת, זה תחום האחריות שלהם אלא דווקא קוינט ברשות החברות הממשלתיות, אבל בעיקר השרים צריכים להגיד.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא הגיוני שהממשלה היא לא סמל ודוגמא לחברות הציבוריות.
איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מאוד מקווה שגם בעזרתך אנחנו נצליח לחולל שינוי.
איילת נחמיאס ורבין: אתה כבר עשית משהו.
איילת נחמיאס ורבין: גם חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן הייתה יושבת-ראש נהדרת, צריך להגיד, אבל פה אני חושבת שאתה, ביהדות אומרים, "נותן בהם סימנים".
איילת נחמיאס ורבין: אני ממש מרגישה שאתה נותן סימנים ואתה שותף אמיתי לדרך.
עודד פורר: אבישג שחם חדד, ויצו.
אבישג שחם חדד: קודם כל תודה רבה על השקת המדד, על ההזדמנות.
אבישג שחם חדד: זה באמת בשיחות ופגישות משותפות, והרמת את הכפפה בצורה הכי מהירה שראיתי.
אבישג שחם חדד: אני מברכת על זה.
אבישג שחם חדד: לפני שבועיים עברה הצעת חוק שקיפות בשכר, שחלה גם על המגזר הפרטי.
אבישג שחם חדד: ראינו שהייתה התנגדות נחרצת.
אבישג שחם חדד: יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה בכנסת, חיים כץ, דיבר על איומים שהוא קיבל.
אבישג שחם חדד: בסך הכול מה שרצינו זה להאיר את החושך.
אבישג שחם חדד: אני מאוד בעד להרחיב את היוזמה הזאת כפי שדיברתם גם על חברות פרטיות.
אבישג שחם חדד: אני חושבת שלפעמים אנחנו צריכים לנקוט בצעדים וזה בהחלט צעד ראשון ומאוד משמעותי.
אבישג שחם חדד: ככה היה גם בתחום של פערי שכר, קודם ראינו את זה, פרסום נתונים על ידי הממונה על השכר.
אבישג שחם חדד: עכשיו אנחנו בעצם בשלב השני מחילים את זה על השוק הפרטי.
אבישג שחם חדד: באמת נשים מהוות 50% מהאוכלוסייה, כולנו יודעים, אבל הן מיוצגות בחסר בולט.
אבישג שחם חדד: הדבר הוא שפשוט אנחנו מושפעות באופן ישיר מהחלטות דירקטוריוניות, ומן הראוי שבאמת הקול שלנו יישמע גם בהן.
אבישג שחם חדד: דיברתם על כל המחקרים שבעצם מעידים על זה שלא רק מדובר על צדק ושוויון והוגנות אנושית וגיוון מגדרי, אלא בעצם על שיפור ביצועים ורווחיות שאנחנו רואים את זה מדוח שפורסם פה לפני שנה כאן בכנסת, דוח משווה על מה שקורה בעולם, ויש שם נתונים חד משמעיים.
אבישג שחם חדד: אנחנו רואים שבחברות ממשלתיות יש 40% נוכחות נשית בדירקטוריונים כי שם קיימת רגולציה.
אבישג שחם חדד: אני כן בעד להחיל רגולציה שהיא רכה יותר ולהתחיל מזה, בתקווה שבאמת השקיפות תשנה את המצב ותגרום לנו לאיזושהי ביקורת ציבורית ולחץ ציבורי לשינוי המצב הקיים.
עודד פורר: איריס שטרק, נשיאת לשכת רואי החשבון, איתנו בזום.
איריס שטרק: ראשית, תודה על היוזמה.
איריס שטרק: אני רוצה לומר כמי שהייתה שותפה לחקיקה בשלב הקודם, שהיא הייתה הגורם המרכזי שיצר את השינוי.
איריס שטרק: מאחר שבימים אלה קצת קשה לקדם חקיקות, אז אני מברכת על המדד והגילוי ואולי תמונת המצב והיכולת להציב ראי מאוד ברור בעוצמה למצבנו הדל ולחוסר ניצול הכישרונות העצום שיש היום לנשים.
איריס שטרק: אני חושבת שזו ההזדמנות עכשיו, ואנחנו מדברים גם על המדד שיכלול את החברות הציבוריות ולהכניס גם את חברות הביטוח, כי ידידנו משה ברקת וגם חברתנו ענת גואטה, אני חושבת שזה שיתוף פעולה מעולה של שני רגולטורים שמבינים את חשיבות והתרומה הכלכלית העצומה שיש לשילוב נשים והתרומה לכל מה שזה עושה ברמת החברות, אבל פנינו צריכים לשאוף הלאה לחקיקה כי בסוף המציאות מראה גם בעולם שרק חקיקה שאוכפת תיצור את השינוי שמשום מה ההיגיון לא מצליח לחולל אותו.
איריס שטרק: תודה על היוזמה הזאת.
איריס שטרק: בהצלחה.
עודד פורר: עו"ד ברוריה לקנר, בבקשה.
ברוריה לקנר: נעשה זאת בקצרה כי אני רוצה להצטרף לדברים של חברתי, איריס שטרק, במובן הזה שאני מברכת על היוזמה ויחד עם זאת קוראת מפה לא להסתפק בכך.
ברוריה לקנר: לקדם חקיקה.
ברוריה לקנר: אני דוגמא חיה לאיך חקיקה כופה בעצם מאפשרת את מימוש השוויון המגדרי.
ברוריה לקנר: ב-1993 הוגש בג"צ הדירקטוריונים על ידי שדולת הנשים.
ברוריה לקנר: עד אז לא נמצאה ולו אישה ראויה אחת לכהן בחברות הממשלתיות הגדולות.
ברוריה לקנר: ב-1994 כאשר נאכף על הממשלה יישומו של סעיף 18 א' לחוק חברות ממשלתיות, פתאום נמצאו הנשים הראויות לכהן בחברות ממשלתיות.
ברוריה לקנר: הייתי אחת משתי נשים ראשונות ומאז אנחנו נמצאים כמעט במצב האידיאלי בחברות ממשלתיות של ייצוג הולם.
ברוריה לקנר: המשמעות היא שאין דרך אחרת.
ברוריה לקנר: כמו שנאמר כבר קודם, המדד הזה הוא יוזמה מבורכת אבל בלי חקיקה זה לא יקרה.
ברוריה לקנר: אני מבינה לחלוטין את העמדה של ד"ר ברקת ושל הגברת גואטה.
ברוריה לקנר: הם רגולטורים ואני מבינה את החשש שלהם, של רגולציית יתר יכולה לייצר הרתעה, אבל אין מה לעשות, נתנו עשרות בשנים צ'אנס לציבור להפנים את ההכרה שהאינטרס הציבורי מחייב ייצוג הולם של נשים בדירקטוריונים של כל החברות, ומאחר ולא הצלחנו לייצר את ההבנה הציבורית הזאת, אין מנוס מחקיקה.
ברוריה לקנר: על כן, על אף שאני מברכת על המדד, בואו נראה אותו רק כשלב ראשוני.
ברוריה לקנר: אני מזמינה אותך, יו"ר הוועדה הנמרץ והמוכשר שלנו, לקדם חקיקה נחרצת בנושא.
ברוריה לקנר: אין דרך אחרת.
עודד פורר: אני רק אציין לעניין החקיקה, ישנן הצעות חוק שהונחו על שולחן הכנסת גם בכנסת הזאת בנושא הזה.
עודד פורר: צריך להבין, הקושי לקדם חקיקה בכנסת הנוכחית הוא לא מנת חלקה של האופוזיציה, הוא יותר, הייתי אומר, מנת חלקה של הקואליציה.
עודד פורר: הקואליציה לא מצליחה לקדם חקיקה, לכן אני חושב שהצעד הזה של השקיפות שאנחנו הולכים בהחלט למנף ולקדם, אני חושב שיש לו השפעה לא מעטה ולא פחותה בהכרח מחקיקה.
עודד פורר: אני ראיתי גם חוקים שלא נאכפים ולא מיושמים וגורמים לרגרסיה.
עודד פורר: פרופ' חנה הרצוג.
חנה הרצוג: שלום רב, אני פותחת כאן בתור מי שהיא מבין המפתחות של מדד אי שוויון חברתי-מגדרי שהוצא כבר מ-2013 מטעם מכון ואן ליר.
חנה הרצוג: אני מברכת בחום רב ובשמחה רבה את המהלך של המדדים האלה שבעצם מצטרפים לשורה הולכת וגדלה של מדדים שנותנים לנו תמונה גם על אי השוויון המגדרי וגם על השינויים שמתרחשים לאורך זמן.
חנה הרצוג: אני מאוד מסכימה עם כל הדברים שנאמרו לפניי ולכן לא אחזור עליהם, אבל אני כן רוצה לומר שבעצם יש גם מעבר לחקיקה שמדברים עליה, יצירה של תרבות פוליטית ומודעות חברתית של הצורך לקדם נשים.
חנה הרצוג: מראשית דרכו של המדד שלנו, מדד "שוות", המקום שבו המדד הושק היה במסגרת הוועדה למעמד האישה בימים שהייתה עליזה לביא ואחר כך עאידה תומא סלימאן.
חנה הרצוג: בעצם במובן הזה אני רואה בוועדה בית שגם מחוקק וגם יוזם.
חנה הרצוג: בסופו של דבר חלק חשוב מהתהליך כמו שקראתי, יצירה של תרבות פוליטית של שינוי, שהיא מצרפת בין הפעילות של החברה האזרחית על כל גווניה לבין הפעילות של הכנסת.
חנה הרצוג: במובן זה אני חושבת שלוועדה ולך עכשיו כראש הוועדה, חשיבות מן השורה הראשונה.
חנה הרצוג: אני רוצה להגיד כמה משפטים על המדד בהקשר של המדד של אי שוויון מגדרי של "שוות".
חנה הרצוג: קודם כל המדד, מה שהוא עושה, ויכול להיות שגם פה צריך לקרוא לכם לעשות את זה, לנסות ולבדוק גם את תהליכי השינוי.
חנה הרצוג: המדד שלנו בודק את אי השוויון המגדרי מ-2004, כל שנה, והמאפיין אותו, שהוא בודק אי שוויון מגדרי בכל תחומי החיים, עבודה, חלוקת זמן, השכלה, עוני וגם במגוון, הנושא שעלה פה, במגוון המיקומים החברתיים, שזה כולל גם מרכז ופריפריה, גם את החברה הערבית, גם קבוצות גיל שונות וכו'.
חנה הרצוג: חשוב לי להגיד דבר אחד לך ולכולנו שיושבות פה, כי הוזכרה השאלה האם יושב-ראש ועדה יכול להיות גבר.
חנה הרצוג: מגדר איננה מילה נרדפת לנשים.
חנה הרצוג: מגדר מתייחס אל ההסדרים החברתיים בין גברים לנשים, ולכן גם לגברים יש חשיבות לא פחות מאשר לנשים לקדם את הנושא.
חנה הרצוג: לקחת בחשבון שזאת לא רק הבחנה בינארית בין גברים לנשים, אלא גם בהצטלבויות של מגדר בין מיקומים חברתיים שונים, כמו שאמרתי, מרכז, פריפריה, ערבים, יהודים, אתיופים.
חנה הרצוג: אני רוצה להודות על שנתתם לנו הזדמנויות, ומאחלת לכם הצלחה ומזמינה אתכם לעלות על האתר של "יודעת", מרכז ידע דיגיטלי של נשים ומגדר, כי זה מקור מעולה למידע.
חנה הרצוג: גם אם המדד הזה יפורסם באתר הזה, הוא יהיה פתוח לקהל הרחב בשלוש שפות.
עודד פורר: תודה, פרופ' הרצוג.
עודד פורר: בארי רוזנברג, מנהל רגולציה, בנק לאומי.
בארי רוזנברג: בוקר טוב, תודה רבה לכם על ההשתתפות שנתתם לנו כאן בוועדה, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת פורר, חברי הוועדה.
בארי רוזנברג: יחד איתי פה בדיון, מהתחלה אנחנו משתתפים, נציגה נוספת של בנק לאומי, הדר מנור, מנהלת האחריות התאגידית.
בארי רוזנברג: אני מנהל הרגולציה וקשרי ממשל של הבנק.
בארי רוזנברג: זה כבוד מאוד גדול בשבילנו להיות פה בדיון ולקבל את הדירוג הגבוה הזה בדירוג שהצגתם.
בארי רוזנברג: דרך אגב, יש דירוגים נוספים שאנחנו מופיעים בהם.
בארי רוזנברג: יש דירוג בין-לאומי שנקרא איקווליפ, דירוג מגדרי.
בארי רוזנברג: אנחנו אחת משתי החברות היחידות בישראל שמופיעות בו בהקשר הזה.
בארי רוזנברג: אין לנו יעדים לעניין המגדרי.
בארי רוזנברג: התוצאות של הדברים האלה הם פשוט עניין של הדי.
בארי רוזנברג: אן.
בארי רוזנברג: איי שלנו, של התרבות הארגונית, שהוא משהו שקיים בתוך המציאות של הבנק במשך שנים.
בארי רוזנברג: כשאנחנו באים לקבל אנשים לבנק או לקדם אנשים בדרגות, מה שנבחן בסופו של דבר זה היכולות של הבן אדם, זה הניסיון של הבן אדם, זה כל מיני דברים שקשורים לעניין המקצועי שלו וממש לא דברים שקשורים לענייני מגזר או שייכות מגדרית או דברים כאלה, ואני שמח שבסוף המציאות הזאת והדי.
בארי רוזנברג: איי הזה בסופו של דבר נותן את אותותיו.
בארי רוזנברג: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאנחנו שותפים פה בדיון כדי להביא עוד כמה נתונים שעדיין לא התפרסמו ועומדים להתפרסם ממש בקרוב בדוח אחריות התאגידית שלנו ל-2019.
בארי רוזנברג: אני יכול לציין בין השאר למשל, ש-60% מעובדי בנק לאומי הן נשים.
בארי רוזנברג: בנוסף לזה, 53% מהסגל הניהולי של בנק לאומי הן נשים.
בארי רוזנברג: כמובן את הנושא של הדירקטוריון הזכרתם בהתחלה, שארבע מתוך תשעת חברי דירקטוריון הן נשים.
בארי רוזנברג: דובר כאן קודם גם בנושא של איזושהי תקרת זכוכית, אני לא זוכרת באיזה מילים השתמשו, בנושא של מקבלי השכר, אז אני יכול להגיד בין השאר שאם מסתכלים על 10% מקבלי השכר הגבוה ביותר בלאומי, אז אני יכול להגיד שמתוכם למעלה מ-40% הן נשים.
בארי רוזנברג: כמו שאמרתי בהתחלה, אני מאוד שמח על השותפות הזאת ואני מקווה שבעזרת השם גם בהמשך אנחנו נוכיח את עצמנו כמו שעשינו עד היום.
עודד פורר: קיבלתם דירוג גבוה.
עודד פורר: עו"ד לימור שופמן גוטמן, יושבת-ראש עמותת פרו וומן.
לימור שופמן גוטמן: שלום, אני שמחה להיות פה.
לימור שופמן גוטמן: תודה רבה על הזכות והאפשרות.
לימור שופמן גוטמן: אני מברכת על היוזמה.
לימור שופמן גוטמן: אני חושבת שזו יוזמה מאוד מאוד חשובה.
לימור שופמן גוטמן: הייתי רוצה להציע בהקשר זה ובהמשך לדברים שנאמרו, כמה דברים.
לימור שופמן גוטמן: אחד, בדיוק עכשיו נסקרו הנתונים לגבי בנק לאומי, הנתונים המעודדים לגבי שיעור נשים מנהלות בבנק לאומי.
לימור שופמן גוטמן: אני חושבת שחשוב שהמדד יתייחס לא רק לשיעור דירקטוריות, אלא גם לשיעור מנהלות, שיהיה בעצם פרסום של שיעור המנהלות לפי חטיבות ולפי חלקן בעשירון העליון של מקבלי השכר בחברות.
לימור שופמן גוטמן: דובר על כך שיש חשיבות גם לנושא השקיפות וגם לנושא של השינוי התודעתי.
לימור שופמן גוטמן: אני רוצה להציע שיהיה פרסום לגבי חברות ציבוריות, ותיכף נדבר לגבי פרטיות, שלגבי חברות ציבוריות יהיה פרסום במסגרת דוח הדירקטוריון, פעמיים בשנה.
לימור שופמן גוטמן: בדוח החציוני ובדוח השנתי יהיה פרסום של נתונים של שיעור הנשים המנהלות לפי חטיבות מתוך עשירון העליון של מקבלי השכר, וכמובן גם של שיעור הדירקטוריות.
לימור שופמן גוטמן: אני חושבת שהחשיבות של זה היא קודם כל בגילוי הזה, ואני הייתי מציעה שכל החברות הציבוריות יתנו את הגילוי הזה בדוח הדירקטוריון.
לימור שופמן גוטמן: הוא יאפשר את השקיפות והוא גם ייצר דיון.
לימור שופמן גוטמן: מעצם העובדה שחברה תפרסם את הנתונים שלה בדוח הדירקטוריון, יהיה בדירקטוריון ובוועדות הביקורת דיון בנושא הזה ומה נדרש לעשות כדי לשנות את המצב.
לימור שופמן גוטמן: אני חושבת שזה מאוד חשוב.
לימור שופמן גוטמן: לגבי הנושא של חברות פרטיות, אני רוצה להציע למצוא דרך.
לימור שופמן גוטמן: אני מסכימה לחלוטין שחשוב שיהיה גילוי גם לגבי חברות פרטיות.
לימור שופמן גוטמן: אני חושבת שכפי שלגבי החוק שנחקק לאחרונה ועוסק בגילוי לגבי פערי שכר, שיהיה בעצם פרסום ציבורי בנושא, כך ניתן בעצם אולי אפילו באותם מקומות לפרסם גם נתונים לגבי חברות פרטיות.
לימור שופמן גוטמן: בהקשר הזה אני גם רוצה לחבר את זה לזה שאני מציעה שבמדיניות ההשקעה של הגופים המוסדיים שמשקיעים הן בחברות ציבוריות והן בחברות פרטיות, יכללו פרמטרים תחת ESG, Social ב-ESG או לאו דווקא תחת ESG, שעוסקים בגיוון מגדרי, כי כפי שציינתם, יש בעצם מחקרים שמעידים על כך שחברות שיש בהן ניהול נשי משמעותי, הן חברות שהתוצאות שלהן טובות יותר.
לימור שופמן גוטמן: נושא אחרון שאני רוצה להעלות זה את הנושא של הדירקטוריונים וועדות ההשקעה של הגופים המוסדיים.
לימור שופמן גוטמן: לפי סעיף 10 לחוזר הדירקטוריון של גופים מוסדיים מ-26 באוגוסט 2018, יש דרישה למתן ייצוג הולם לשני המינים.
לימור שופמן גוטמן: יש שאלה מה זה הולם.
לימור שופמן גוטמן: הולם זה בעצם גיוון מגדרי, שוויון מגדרי.
לימור שופמן גוטמן: הייתי רוצה לשאול פה את ד"ר ברקת אם יש דרך לתקף שוב את אותו חוזר דירקטוריון, ובעצם לקרוא לגופים המוסדיים להגדיל את שיעור הנשים בדירקטוריונים ובוועדות ההשקעה של הגופים המוסדיים.
עודד פורר: הייתי רוצה מילה מהיועצת המשפטית שלנו לגבי מה המשמעות של ייצוג הולם בהגדרה, לפחות איך שהיא נתפסת, הפרשנות המשפטית.
ענת מימון: אוקיי, אני אתייחס למושג ייצוג הולם שקיים כיום בחוק שירות המדינה, מינויים, שם יש חובה לייצוג הולם, וגם יש בחוק החברות הממשלתיות.