GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלון ברמי: אותות מפעילה מסגרות נוער וצעירים תחת חסות הנוער.
אלון ברמי: אנחנו מטפלים בבנים ובבנות במסגרות מעורבות ובמסגרות שמחולקות על פי מגדר.
אלון ברמי: כל קורות הגג שלנו מעורבות, למעט קורת הגג לחרדים בנים.
אלון ברמי: קורות הגג נותנות מענה מהיר, זמין 24/7 לנערים ונערות, לצעירים וצעירות שנפלטים מהבית מסיבות רבות ומגוונות.
אלון ברמי: אנחנו נתקלים בימים אלה בקשיים מאוד לא פשוטים סביב המתקנים שאנחנו מפעילים שהופכים להיות מבודדים.
אלון ברמי: אנחנו נאלצים לשנע את הנערות מהצפון עד לירושלים.
אלון ברמי: אנחנו בסבבים לא נגמרים של בידודים.
אלון ברמי: אנחנו בחשיבה מתמדת עם הפיקוח ועם הצוות של חסות הנוער למציאת פתרונות הולמים ונכונים, אבל עדיין לא הגענו להסדרה נכונה ומותאמת.
אלון ברמי: לפני שבועיים מחוז חיפה ומחוז תל אביב היו בבידוד ולכן ההפניות לקורות הגג הצטמצמו לאזורים מאוד ספציפיים בארץ.
קטי קטרין שטרית: מה היא תקופה השהות של נערים ונערות אצלכם?
אלון ברמי: אנחנו נמצאים על הרצף.
אלון ברמי: יש לנו את הרצף של קורות הגג שנותנות מענה זמני של עד שלושה חודשים, כשאצל צעירות וצעירים זה עד ארבעה חודשים.
אלון ברמי: מעבר לזה, אנחנו מפעילים מסגרות ארוכות טווח בהן בני נוער יכולים לשהות בין שנה עד שנה וחצי על פי צו של בית משפט.
קטי קטרין שטרית: האם זה אופטימאלי שלושה חודשים?
קטי קטרין שטרית: מי קבע שזה רק שלושה חודשים?
קטי קטרין שטרית: שמענו פה את חברת הכנסת הילה וזאן מספרת על אותה נערה שאמרה ששלושה חודשים זה מה שיש לה כרגע, היא לא יודעת מה יהיה בעתיד.
אלון ברמי: אנחנו חושבים ששלושה חודשים מספיקים.
אלון ברמי: בני נוער שנפלטים מהבית אל הרחוב ומגיעים לקורות הגג או למסגרות הקצרות האלו, המטרה היא להחזיר אותם כמה שיותר מהר לביתם, כמה שפחות זמן שישהו בתוך קורות הגג.
אלון ברמי: קורת הגג זו תחנת רכבת, לא צריך לשהות שם המון זמן.
אלון ברמי: אלה מענים שצריכים להיות זמינים, מהירים ומיידים.
אלון ברמי: השלושה חודשים מספיקים לעשות עבודה אינטנסיבית עם שירות הרווחה, לעשות עבודה אינטנסיבית עם המשפחה, בטח ובטח עם הנער והנערה כדי להחזיר אותם למסגרת ארוכת טווח חדשה או להחזיר אותם לביתם.
אלון ברמי: נכון שיש נערים ספציפיים שבשלושה חודשים אנחנו לא מצליחים לתת להם את המענה ובשיתוף עם הפיקוח של משרד הרווחה אנחנו נותנים אפשרות להארכה, אבל לגבי הרוב המוחלט אנחנו מספיקים.
אלון ברמי: קורת גג זו לא מסגרת שאמורה לתת את השלווה ואת הנחת להגיד: אנחנו חודשים כאן.
אלון ברמי: קורת גג חייבת להיות עם סירקולציה של בני נוער שנכנסים ויוצאים כל הזמן, לא לסתום את המקומות.
אלון ברמי: בני הנוער שמגיעים אלינו הם במפגש מאוד ראשוני ורגיש, הם הרבה פעמים רוצים להישאר עוד ועוד.
אלון ברמי: הייתי במפגש הזה בבית דרור עם חברת הכנסת שי וזאן.
אלון ברמי: לאותה נערה מקסימה שחוששת לאן היא תלך כבר יש שני פתרונות באופק.
קטי קטרין שטרית: האם אתם דואגים לפתרונות?
קטי קטרין שטרית: כעבור שלושה חודשים הנערה אמורה לחזור חזרה לקהילה.
קטי קטרין שטרית: אם אין לה לאן לחזור, האם היא נשארת שם?
קטי קטרין שטרית: מה הפתרונות שמוצעים לאותה נערה?
קטי קטרין שטרית: האם יש נערות שחוזרות בחזרה?
קטי קטרין שטרית: יכול להיות שאם זמן השהייה שלהן היה ארוך יותר הן היו יותר מוכנות לצאת לקהילה, זה היה מגדיל את הביטחון העצמי שלהן, זה היה מטפל טוב יותר בבעיות שלהן.
קטי קטרין שטרית: האם יש חשיבה כזאת?
אלון ברמי: רוב הנערות שנקלטות בקורות גג לא חוזרות לביתן, לא מצליחות להשתלב בחזרה בקהילה בצורה מסודרת.
אלון ברמי: בזה שהן הגיעו לקורת גג נוצר קרע מאוד גדול עם המשפחה או עם הסביבה.
אלון ברמי: שלושה חודשים מספקים, נותנים מענה.
אלון ברמי: מאחר וכל הנערות ימשיכו למסגרות חוץ ביתיות ארוכות טווח, אותן מסגרות הופכות להיות המסגרות שבהן הן מתפתחות ועוברות תהליך הרבה יותר ארוך.
אלון ברמי: קורות הגג מכשירות אותן להשתלב במסגרת שיש בה חוקים, נהלים, כללים, מה שהן לא מכירות מבחוץ.
אלון ברמי: יש דלתות מסתובבות, אבל זה לא קורה הרבה.
אלון ברמי: יכול להיות מצב שקורות הגג יתערבו מאוד אינטנסיבית אבל אחרי חצי שנה יהיה פיצוץ נוסף וזה לא יסתדר.
אלון ברמי: יכולים גם להיות נערים ונערות שעדיין לא בשלים להגיע למסגרת ארוכת טווח או להיכנס לתוך תהליך טיפולי.
אלון ברמי: קורות הגג, אני מזכיר לכולם, זה מקום וולונטרי, אין צו של בית משפט שמחייב את הנערים או הנערות להגיע לשם.
רונית לב-ארי: אני רוצה להודות לחבר הכנסת עודד פורר שבעצם קיבל את הצעתי להקים את ועדת המשנה הזאת.
רונית לב-ארי: חברת הכנסת שטרית, האמת לא הכרתי אותך, רק קראתי עלייך.
רונית לב-ארי: שמחתי לראות שהנושא נמצא בידיים של אישה רבת-רבת זכויות.
רונית לב-ארי: את מדברת כרגע מהקישקס, את לא רק מדברת מהראש, ויש ראש.
רונית לב-ארי: אני כל כך שמחה.
רונית לב-ארי: אני מאמינה שכל החברים שלנו פה שמחים שתהיי זרקור מאוד גדול ותעזרי לכל מי שעושה פה במלאכה יום-יום.
רונית לב-ארי: אני רוצה להתחבר למר שמעון סיאני שדיבר על כיתות ד', ה', ו'.
רונית לב-ארי: עמותת בית רות מקיימת מסגרת לנערות משנת 2006.
רונית לב-ארי: מ-2013 יש לנו כפר לנערות בסיכון בעפולה, כמובן בשיתוף מלא עם אלין אלול חברתנו ועם שרון קינן.
רונית לב-ארי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא.
רונית לב-ארי: אנחנו מופעלים על ידי המשרד עם כ-30% תרומות מארצות הברית.
רונית לב-ארי: המסגרת הייתה יוזמה של אישה בשם סוזן אשנר שבגיל 16 הייתה ברחוב והתגיירה.
רונית לב-ארי: בית רות נקרא על שם רות המואבייה.
רונית לב-ארי: עד היום אנחנו נתמכים.
רונית לב-ארי: בימים אלה, אני שמחה לומר, התחלנו בבנייה של שתי יחידות נוספות לעוד נערות שאנחנו מקוות לאייש.
רונית לב-ארי: לא פעם אנחנו מרגישות שהנערות מגיעות מאוד-מאוד מאוחר.
רונית לב-ארי: אני רוצה להזכיר את אביגיל לביא ז"ל שהתאבדה בגיל 22.
רונית לב-ארי: היא הגיעה אלינו בגיל 16.
רונית לב-ארי: מגיל 6 היא הייתה נתונה להתעללות קשה.
רונית לב-ארי: אבא שלה יושב בכלא.
רונית לב-ארי: רשות חסות הנוער וכל המערכת מקבלת את הכשלים של כל המערכות שלא ראו את הילדים האלה.
רונית לב-ארי: הנערות פחות נראות מהנערים, כי כמו שנאמר, הן פחות בולטות, ההתנהגות שלהן היא יותר של הרס עצמי.
רונית לב-ארי: בנים ובנות נפגעים מינית בגיל 12 עד 14 באותה מידה.
רונית לב-ארי: רוב הבנים עושים acting out ופוגעים בסביבה, רוב הבנות הורסות את עצמן.
רונית לב-ארי: הנתון של 46% הוא עצום.
רונית לב-ארי: בטוח שיש עוד נערות מתחת לפני השטח, מתחת לרדאר.
רונית לב-ארי: אני בטוחה שהוועדה תגרום לכולנו לדבר גם על נערים וגם על נערות, משום שהם באים מאותה מצוקה, רק שהביטוי של המצוקה ברוב המקרים שונה.
רונית לב-ארי: שתי הקבוצות האלו חייבות לקבל את המענה הנכון.
רונית לב-ארי: אם הן שונות - המענים שונים.
רונית לב-ארי: אני מקווה שנפסיק לדבר על נוער בסיכון ונדבר על נערים ונערות עם דיפרנציאציה של צרכים, כאשר בתוך כל קבוצה יש את הדקויות של תרבויות, דתות וכו'.
רונית לב-ארי: כמי שמכירה את המערכת מבפנים אני יכולה לספר שנעשים דברים מדהימים, באמת מרגשים.
רונית לב-ארי: את, חברת הכנסת שטרית, מוזמנת לבית רות בעפולה.
רונית לב-ארי: לפני ארבע שנים עזבתי את הניהול, הייתי חברה בצוות ההקמה.
רונית לב-ארי: כיום המקום מנוהל על ידי מור בן שמחון.
רונית לב-ארי: המקום הוא מוכוון טראומה, הוא מתמחה בנערות.
רונית לב-ארי: כהנחיה של הוועד המנהל בארצות הברית אנחנו מוכנות לעשות הסברה ללא תשלום, וזה על-מנת להעלות מודעות בבתי ספר יסודיים, בכל מקום.
רונית לב-ארי: בגלל הקורונה אנחנו לא מזמנים אלינו.
רונית לב-ארי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם מכון חרוב כדי להעלות מודעות, כדי לקרוא את המפה בגיל צעיר, כדי לאתר את הילדים האלה ולגרום לכל המערכת להתעורר עוד יותר ממה שהיא ערה.
רונית לב-ארי: אני לא אומרת שלא נעשים דברים, אבל צריך לשכלל את הכלים, להרחיב ולהעמיק.
רונית לב-ארי: הצעתי שנפנה למשרד הרווחה.
רונית לב-ארי: בחרתי את רשות חסות הנוער, בגלל ההפרדה בין בנים לבנות.
רונית לב-ארי: אני מאמינה שכך צריך.
רונית לב-ארי: אני מקווה שיותר ויותר נחדד את ההבדלים בין הבנים והבנות, כי אלו קבוצות דומות אבל שונות.
קטי קטרין שטרית: מי שמכיר אותי מהמעגלים האישיים ומהמעגלים המקצועיים יודע שאני לא מאמינה בפרויקט, בתכנית או בנושא שאי אפשר לפתור.
קטי קטרין שטרית: אני מאמינה בבני אדם.
קטי קטרין שטרית: אני מאמינה שכדי לעשות מהפכות צריך אנשים שבאמת מאמינים במה שהם עושים.
קטי קטרין שטרית: אני בכלל מגיעה מתחום החינוך.
קטי קטרין שטרית: נושא החינוך קרוב לליבי, אבל נושא הרווחה לא פחות.
קטי קטרין שטרית: בחרתי להעמיק דווקא בנושא של הנערות בסיכון מפני שמאחורי אותן נערות יש משפחות, יש נשמות.
קטי קטרין שטרית: אני מאמינה שבהשקעה טובה מאוד אפשר להחזיר אותן לקהילה, אפילו להביא אותן למצב שהן יתרמו הרבה יותר ממה שהן קיבלו.
קטי קטרין שטרית: הן באות מתוך ניסיון, הן בדיוק יודעות מה צריך לעשות כדי לא להגיע לקצה.
קטי קטרין שטרית: אני אקדיש הרבה מאוד פגישות, ישיבות, סיורים, דיונים בנושא הזה.
קטי קטרין שטרית: אי חושבת שיש אדם אחד בחרדה מזה שאני נמצאת פה - שר האוצר, כי אני לא אפסיק לרגע לבקש ממנו תקציבים, סיוע ותשומת לב.
קטי קטרין שטרית: את אותן נערות לא תמצאי בכיכרות, בהפגנות או בכל מיני מקומות שבהם מעלים דברים לסדר היום.
קטי קטרין שטרית: הייתי מאוד שמחה אם התקשורת הייתה מתגייסת ופונה לכל הגורמים האפשריים כדי שכמה שיותר ירחיבו את הטיפול באותן נערות.
קטי קטרין שטרית: מה אנחנו רואים בסופו של דבר?
קטי קטרין שטרית: אנחנו רואים נערות שבשלב הגרוע ביותר מגיעות לבית הסוהר, מגיעות לעסוק בזנות ברחובות.
קטי קטרין שטרית: אפשר למנוע את זה בשלב הרבה יותר מוקדם.
קטי קטרין שטרית: דיון במערכת החינוך הוא דיון בפני עצמו.
קטי קטרין שטרית: כפי שאמרתי לאלון, יהיה דיון על המגזר החרדי, דיון על המגזר הלא יהודי.
קטי קטרין שטרית: יש לנו הרבה מאוד עבודה.
קטי קטרין שטרית: אני מאוד שמחה שאת איתנו בנושא הזה, רונית, ושנוכל לשלב ידיים ולהמשיך את הדברים שאנחנו רוצים לעשות למען חברה בריאה יותר וטובה יותר.
שלי שטרכר-שלו: גם אני מאוד מתרגשת לקראת הקמת ועדת המשנה הזאת לטיפול בנערות וצעירות בסיכון.
שלי שטרכר-שלו: התפקיד שלי הוא לשים זרקור על אוכלוסייה פחות מוכרת, פחות מתוקצבת מהנערות, אוכלוסייה שהייתה עד לפני כמה שנים שקופה לחלוטין - אוכלוסיית הצעירות במצבי סיכון.
שלי שטרכר-שלו: רוב הצעירות במצבי סיכון היו נערות בסיכון.
שלי שטרכר-שלו: לאוכלוסייה הזאת במשך שנים לא היו מענים.
שלי שטרכר-שלו: המדינה לא הכירה באוכלוסייה הזאת, כיוון שלמדינה הייתה אחריות עד גיל 18.
שלי שטרכר-שלו: צעירות ללא תמיכה משפחתית, צעירות שנמצאות באיזו שהיא רדיפה או שחיות בעוני אמורות להסתדר לבד.
שלי שטרכר-שלו: ברור שבגיל 18 אין שום אפשרות להסתדר לבד במדינת ישראל ובכלל, לכן פורום ארגוני צעירות הוקם.
שלי שטרכר-שלו: הוא הוקם בשנת 2011 כשנשות מקצוע בשטח ראו שאין כמעט שום פתרונות ומענים להציע לצעירות האלו.
שלי שטרכר-שלו: כשהן היו מתייעצות אחת עם השנייה הן הבינו שביחד הן מצליחות לעזור יותר ויותר.
שלי שטרכר-שלו: הפורום הוקם כדי לקדם את האינטרסים של צעירות במצבי סיכון במדינת ישראל.
שלי שטרכר-שלו: הוא הוקם לפני תקופת "יתד", שזאת התכנית הלאומית למען צעירים וצעירות בישראל.
שלי שטרכר-שלו: בשנים הראשונות שמנו בעיקר דגש על הנושא של העדר פתרונות דיור.
שלי שטרכר-שלו: דווקא בנושא הזה חלה התקדמות.
שלי שטרכר-שלו: למעט כל הקשיים שציינתי, ויש קשיים, זה בכלל לא פשוט, דווקא בנושא של צעירות במצבי סיכון חלה התקדמות רבה מאוד.
שלי שטרכר-שלו: יש עוד הרבה מאוד נושאים שאנחנו עדיין לא מצליחים ליצור את המענים המותאמים לצעירות במצבי סיכון.
שלי שטרכר-שלו: כשאני אומרת "קשה ליצור מענים מתאימים", זה אומר שאף אחד לא חקר ולא בדק מה החסמים של צעירות במצבי סיכון בתחום תעסוקה למשל.
שלי שטרכר-שלו: כמו שאמרה רונית לפניי, צריך לעבוד בצורה מגדרית.
שלי שטרכר-שלו: כל המענים וכל התכניות צריכים להיות מותאמים לצעירות.
שלי שטרכר-שלו: מבחינה בירוקרטית הם לא מותאמים לצעירות.
שלי שטרכר-שלו: כשצעירה באה לבקש עזרה מהמדינה ומגיע עובד סוציאלי גבר לדבר איתה, זה אומר שיש איזו שהיא בעיה.
איילת דיין: הבעיה תמיד הייתה חמורה.
איילת דיין: בתקופת הקורונה היא עוד יותר חמורה, אנחנו הרבה יותר מודאגות.
איילת דיין: המשטרה דיווחה במרץ על עלייה של 61% בתלונות על עבירות מין במשפחה.
איילת דיין: כשהנוער בבית, אז סוכני האיתור של פגיעות פחות נגישים.
איילת דיין: דווקא העובדה שכולם נמצאים מול מסך מאפשרת נגישות מקסימאלית אליהם.
איילת דיין: דווקא זו ההזדמנות להושיט יד, לתת למורים את הכלים, בין אם בשיח, בין אם בטלפונים.
איילת דיין: בסגר הקודם פנינו יחד עם חברת הכנסת קרן ברק ואכן השר לביטחון פנים הקודם הנחה את המשטרה לעשות ביקורות תדירות יותר בבתים שמוכרים למשטרה כבתים שעלולה להיות בהם התנהגות פוגענית.
איילת דיין: פנינו גם למועצות האזוריות שיפעילו את גורמי הרווחה בביקורים יזומים ובלתי צפויים.
איילת דיין: יש את הצעת החוק שהגישה קרן ברק, של הכשרות חובה לאנשי המקצוע בזיהוי פגיעה מינית, התעללות, ומתן מענה מותאם.
איילת דיין: חייבים לקדם את החוק הזה, כי אם לא עכשיו, אימתי, השטח זועק.
קטי קטרין שטרית: ועדת המשנה לנערות וצעירות בסיכון דורשת ממשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים להעביר לוועדה פירוט הנתונים המעודכנים מאז דוח מבקר המדינה מחודש מאי 2020 - נתונים אודות בני נוער בפילוח מגדרי הנמצאים בסיכון בגילאי 13 עד 25, נתונים מספריים בפיילוט מגדרי לגבי משך ההמתנה להשמה למעונות ממשלתיים, ופירוט תכנית 360 ומקבלי השירות לפי היישובים.
קטי קטרין שטרית: שתיים, הוועדה דורשת לקבל נתונים מספריים עדכניים על כמות הנערות הממתינות להשמה ועל כמות הבנות אשר נמצאות בתכניות המעטפת.
קטי קטרין שטרית: שלוש, הוועדה קוראת למשרד העבודה והרווחה לפעול לפתיחת מעונות ממשלתיים נוספים לנערות.
קטי קטרין שטרית: ארבע, הוועדה קוראת למשרד העבודה והרווחה לפעול לתגבור פעילות האיתור בשלב מוקדם - במסגרות החינוך וברחובות.
קטי קטרין שטרית: חמש, הוועדה קוראת למשרד העבודה והרווחה לפעול לפיתוח תכניות מעטפת ייעודיות לנערות בשירות מבחן בקהילה.
קטי קטרין שטרית: שש, הוועדה מבקשת ממשרד העבודה לפעול להקצאת משאבים לטובת טיפול בנערות שעברו פגיעות מיניות, אלימות בשפחה, ולפעול לטיפול פסיכולוגי רציף וקבוע.
קטי קטרין שטרית: הוועדה תפעל לגבי תקציב מול משרד האוצר.
קטי קטרין שטרית: אני אשמח מאוד לכל הערה, לכל בקשה שתועבר לאריאלה, מנהלת הוועדה, ולצוות שלי.
קטי קטרין שטרית: היום דיברנו על המקרו, בהמשך נדבר על המיקרו.
קטי קטרין שטרית: ככל שאנחנו שומעים אתכם מהשטח ואת אנשי המשרד, כך אנחנו יודעים שיש הרבה מאוד עבודה לפנינו.
עודד פורר: צוהריים טובים לכולם, אני מתכבד לחדש את ישיבת הוועדה למעמד האישה ושוויון מגדרי.
עודד פורר: הנושא הפעם זה תקצוב בספורט נשים.
עודד פורר: אנחנו נחשפים פעם אחר פעם שמבחינת התמיכות של המדינה, דווקא לנושא הזה משום מה המספרים הולכים ויורדים.
עודד פורר: הרבה פעמים אנחנו רואים גם בכל מיני תחומים שיש חסמים שהם לכאורה חסמים מבחינה תקנית, כאילו הם מייצרים איזשהו תקן לכולם אבל התקן הוא כזה שאף אחד לא יכול לעמוד בו.
עודד פורר: יש קריטריונים שברור לחלוטין שנשים לא יגיעו אליהם, אז פתרנו את הבעיה, יצרנו קריטריונים לכאורה שוויוניים.
עודד פורר: זה כמו שאני אגיד שמי שיקבל את התקצוב הוא רק מי שהוא מעל 2 מטר, אז ברור שהידרתי קבוצה גדולה מבחוץ.
עודד פורר: אנחנו רואים את זה גם במענקים לשחקנים, גם במענקים אחרים.
עודד פורר: יש פה אלמנטים תקצוביים גם של הטוטו, איפה שהוא נותן כסף, בחלק מהדברים.
עודד פורר: בעצם היום כבר כל התקצוב בעקבות חוק ההסדרים, אגב, שאני התנגדתי לו, עבר למשרד ומאותו רגע בכלל נהיה בלגאן אחד גדול, אבל זה עניין לדיון אחר.
עודד פורר: עדיין נשאר סכום בטוטו וגם שם זה עדיין לא מחולק כראוי, אבל המהות היא קודם כל תהיה בהחלט משרד הספורט.
ע'דיר כמאל מריח: בוקר טוב אדוני, כבוד יושב-ראש הוועדה, אני מודה ומתוודה, זה לא נושא שחקרתי לפני, אבל מהלמידה המעטה שעשינו לקראת הוועדה הזו, אני מבינה שכאן יש כשלים, שיש היעדר משאבים אמיתי שוויוני לנשים, וכפי שציינת, פרמטרים מפלים מגדרית, לא יודעת אם זה במכוון או לא, אבל זה דבר שאנחנו צריכים לבחון אותו, כי כשהפרמטרים הם מספריים ובוחנים מספר ספורטאים או הנבחרת, כלומר בדיעבד אתה כאן מפלה מגדרית בלי שתשים לב, אז חשוב לי שנבחן זאת יחד היום בוועדה הזו.
עאידה תומא סלימאן: תודה כבוד היושב-ראש.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שאתה מקיים את הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: זה נושא שעסקנו בו בזמנו וניסינו לשפר את המצב.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה ומתוודה שאני לא כל כך חובבת ספורט.
עאידה תומא סלימאן: הופעתי לגלות את המצב בנושא הזה, את עצם העובדה של יחס שהוא יחס ברור, שלא מסתכלים על ספורט נשי כספורט שהוא גם מוערך ומכובד, ונותנים לו את התמיכה, וגם מצד שני הוא גם לא מסחרי מספיק.
עאידה תומא סלימאן: אחד הדברים שכל הזמן טענו, למה לא נותנים תקציבים באותה רמה, והתשובה הייתה, זה לא מביא קהל כל כך גדול וזה לא מפרסם כל כך גדול.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לטפל לא רק ברמה של המשרד אלא גם ברמה של המועצות המקומיות.
עאידה תומא סלימאן: לפני שבועיים היו אצלי עמותה שמפעילה כמה קבוצות של נשים דווקא באוכלוסייה הערבית, ואחת מהקבוצות שם הגיעה, אני מאוד מקווה שאני לא עושה טעות, לליגה הארצית.
עאידה תומא סלימאן: השחקניות דיברו על העובדה שהן לא מקבלות שום תמיכה.
עאידה תומא סלימאן: הן בעצמן עובדות ומממנות את עצמן בעניין של הסעות וגם בזמן שהן צריכות בייביסיטר לילדים, והן לא מקבלות שום הכנסה מהמשחק.
עאידה תומא סלימאן: העמותה לא מקבלת שום תקציב.
עאידה תומא סלימאן: הנציג של העמותה והמאמן גם נמצא איתנו בזום.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת לתת לו, לז'רז'ורה, לדבר ולהציג את זה.
עאידה תומא סלימאן: הוא יציג את זה הרבה יותר טוב ממני.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שנעקוב צמוד כדי לאפשר יותר תקציבים.
עאידה תומא סלימאן: היה הישג מסוים בליגת כדורסל לנשים בזמנו בוועדה, ואני מקווה שנצליח להוציא עוד תקציבים.
עודד פורר: בואו נשמע את יערה יצחקי, יושבת-ראש ארגון שחקניות הכדורסל.
יערה יצחקי: בוקר טוב לכולם, אני רוצה להתחיל ברשות
יערה יצחקי: כם במספר תאריכים.
יערה יצחקי: 14 באפריל 2003, 21 בדצמבר 2004, ה-3 ביולי 2006, ה-28 ביוני 2016 וה-19 ביולי 2016.
יערה יצחקי: אלה כל התאריכים בהם משנת 2000 התקיימו דיונים, ועדות בכנסת של קידום מעמד האישה שהתרכזו בספורט.
יערה יצחקי: לכל אותן ועדות קודמות הגיעו מכובדים רבים.
יערה יצחקי: התוצאה של כולן הייתה זהה.
יערה יצחקי: כולם הסכימו פה אחד שצריכים להשקיע יותר, לתקצב יותר את ספורט הנשים וכדורסל נשים בפרט.
יערה יצחקי: בפועל המסר היה לכל אותם גופים, כל אחד, בואו נעשה את המאמץ והמירב בחלקת האלוהים הקטנה שלו.
יערה יצחקי: לא הייתה איזושהי המשכיות.
יערה יצחקי: אני היום יושבת פה בוועדה ומייצגת את כדורסל הנשים, ואני קצת מתביישת.
יערה יצחקי: אני קפטנית נבחרת ישראל בכדורסל, יושבת-ראש ארגון השחקניות, ואני מפצירה בכם, אל תסיימו את הוועדה הזאת.
יערה יצחקי: תמשיכו אותה.
יערה יצחקי: אם הטוטו יצטרך מאיתנו שנשחק כל יום, אנחנו נשחק כל יום.
יערה יצחקי: אם הוא יצטרך מאיתנו בשביל לתת לנו עוד תקציבים, לנחות לאולם ולצנוח, אנחנו נצנח, אבל אני רוצה שהוועדה הזאת תמשיך ותדון ותגיע עם התהליכים האלה לייצר שינוי אמיתי, כי היום אין שינוי אמיתי.
עודד פורר: בואי תמקדי לנו בדיוק את הבעיות.
יערה יצחקי: אני חושבת שאם נתחיל, הן לא יגמרו.
יערה יצחקי: אני כן אמקד בבעיות הכי רציניות.
עודד פורר: קחי את השלוש הרציניות ביותר.
יערה יצחקי: אני חושבת שכרגע ההסתכלות כולה על ענף כדורסל נשים בארץ היא לא נכונה.
יערה יצחקי: בעבר הענף הזה הוכיח את עצמו.
יערה יצחקי: היו פה הישגים כבירים.
יערה יצחקי: קבוצות היו באירופה וזה היה הכול עניין של תקציבים, לא רק תקציבים עירוניים אלא תקציבים ממש של משרד הספורט עצמו.
יערה יצחקי: כיום הטוטו מחלק את הכספים שלו.
יערה יצחקי: אתם דנים היום בוועדה, תציגו את הנתונים האלה.
יערה יצחקי: העניין הוא שהטוטו הוא לא גוף ציבורי, הוא גם לא גוף פרטי, ויש לו את הזכות וזה לגיטימי לגמרי לתת לגופים שמהם הוא רואה יותר כסף.
יערה יצחקי: אני רוצה ממנו תשובות, מה הוא צריך ממני כענף כדורסל נשים כדי לתת לי עוד כסף.
יערה יצחקי: אם צריך עוד שידורים, שיהיו עוד שידורים.
יערה יצחקי: אם צריך שאנחנו נעשה דברים מסוימים בתקשורת, אנחנו נעשה כל מה שצריך.
יערה יצחקי: אם צריך לשחק עוד, אנחנו נשחק עוד.
יערה יצחקי: אני רוצה להאריך את הליגה שלנו.
יערה יצחקי: הליגה היום משחקת שישה חודשים.
יערה יצחקי: זה בושה.
יערה יצחקי: ליגות גברים משחקות עשרה חודשים, ככה זה בכל אירופה.
עודד פורר: למה משחקים שישה חודשים?
יערה יצחקי: כי זה נוח.
יערה יצחקי: זה נוח לכל העוסקים בדבר, זה נוח לליגה עצמה, לא לאפשר כאן את הזרות שמגיעות, זה עולה כסף, לא להשכיר עוד דירות, זה עולה כסף.
יערה יצחקי: משחקים עולים כסף.
יערה יצחקי: הכול עולה כסף ובזה זה מסתכם ופה בדיוק נעוצה הבעיה, שהכול מסתכם בכסף.
עודד פורר: מאיפה הקבוצות מקבלות תמיכה מעבר לטוטו?
יערה יצחקי: מהעיריות, משרד הספורט והטוטו.
עודד פורר: כמה משרד הספורט למשל?
עודד פורר: ניקח את הענף הזה באמת כדוגמא.
עאידה תומא סלימאן: הייתה תוספת עד כמה שזכור לי, בשנת 2017 או 2018, נכון, דלית?
דלית אזולאי: בבג"צ הייתה איזושהי הסכמה.
עודד פורר: בכל הספורט נשים יש תמיכה של 2.5 - - -
יערה יצחקי: את היית בוועדה הזאת ודיברת מאוד יפה.
יערה יצחקי: אגב, תודה.
עאידה תומא סלימאן: למרות שאני לא מבינה בספורט אבל אני מבינה בזכויות נשים.
יערה יצחקי: נכון.
עודד פורר: קארין סנדל, כדורגל.
קארין סנדל: אהלן, אני יושבת-ראש ארגון השחקנים והשחקניות אצלנו בכדורגל, וקפטנית נבחרת ישראל.
קארין סנדל: תקציבים זה אולי החתיכה האחרונה בפאזל שקשור בבעיות שלנו.
קארין סנדל: יש הרבה מכשולים והרבה חסמים שיש בפני ילדות ונערות.
קארין סנדל: כן חשוב לי להגיד לפני הכול, צריך להבין שיש קשר מאוד ברור וחזק בין השקעה בספורט נשים לבין השגת שוויון מגדרי, וזה נתמך במחקרים בכל העולם.
קארין סנדל: להשקיע בספורט נשים זה לזרוע את הזרעים להשגת שוויון מגדרי בעתיד, ואם אני אגע בבעיות שלנו הדחופות יותר, שתקציב זה אולי החתיכה שבעצם משקפת את האפליה גם הממסדית, אז אנחנו רואים שיש פערים מאוד גדולים.
קארין סנדל: בכדורגל יש 5 מיליון שקל בשנה לכדורגל נשים, ויש בכל מיני צינורות כאלה ואחרים 100 מיליון שקל לכדורגל גברים עם סעיפים כמו חיזוק מעמד השחקן ב-14 מיליון שקל בשנה, אפס לחיזוק מעמד השחקנית.
קארין סנדל: הוצאות שיטור כאלה ואחרות של המדינה, עשרות מיליונים.
קארין סנדל: נכון שבנשים אין לנו קהל ולא צריך הוצאות שיטור, אבל יש לנו צרכים אחרים שחשוב להשקיע גם בהם, וזה שבירת ההבניה המגדרית המאוד מאוד חזקה הזאת שכדורגל זה לגברים, כדורגל/כדורסל.
קארין סנדל: אם אנחנו מסתכלים עכשיו בתקופת הקורונה כשמשרד הספורט הבטיח 110 מיליון שקלים לכדורגל וכדורסל, שכחו לציין שזה לכדורגל וכדורסל גברים ולא הייתה שום התייחסות למה קורה בענפי הספורט של הנשים.
קארין סנדל: כרגע אני יכולה להגיד לכם שאנחנו נמצאות באי-ודאות טוטאלית.
קארין סנדל: אנחנו לא יודעות אם תיפתח הליגה, מתי תיפתח הליגה.
קארין סנדל: יש איזשהו מתווה לא ברור כל כך שאולי זה יקרה בינואר.
קארין סנדל: זה לא מעניין אף אחד, זאת התחושה, ואין באמת אנשים שאכפת להם לקדם את הדבר הזה.
קארין סנדל: לכדורגל נשים הייתה תביעה מול משרד הספורט בבג"צ, בדיוק על סעיפי התמיכה המפלים שחור על גבי לבן.
קארין סנדל: יש סעיפים מסוימים לנשים ואין את אותן דרישות מהגברים.
קארין סנדל: אנחנו עדיין מחכות להחלטה של בג"צ בנושא.
קארין סנדל: אני חושבת שבסופו של דבר כל מי שנמצא כאן בחדר, שאכפת לו משוויון מגדרי, צריך להבין שהשקעה בספורט זה אחד ממנופי השינוי ואחד הזרעים הכי חשובים שיש לנו לדבר הזה.
קארין סנדל: לסיום אני אגיד לכם שבארצות הברית יש מחקרים שמראים ש-90% מהמנכ"ליות הבכירות במשק היו ספורטאיות בעברן, כי ספורט בסופו של דבר נותן לנו כלים.
קארין סנדל: זה מעלה את תחושת הביטחון, תחושת המסוגלות.
קארין סנדל: זה נותן לנו כלים להתמודד עם משברים, וחוסן מנטלי ועבודת צוות ועוד ועוד, וזה כלים שקיימים לילדים ולנערים ולגברים שלנו, ובפער משמעותי הרבה פחות עבור הנשים.
קארין סנדל: תודה.
עודד פורר: הגברת הילה קניסטר בר דוד, יו"ר מינהלת ליגת העל בכדורסל נשים.
הילה קניסטר בר דוד: בוקר טוב כבוד יושב-ראש הוועדה, עודד, חברותיי לשולחן כולן, אני שמחה לראות פה גם את יעל מור, מנכ"לית הטוטו, גם את דודו מלכא, חבריי לשולחן.
הילה קניסטר בר דוד: אתמול בדיוק קיימנו ישיבה חשיבתית משותפת.
הילה קניסטר בר דוד: אני רואה סממנים של שינוי ואני מאוד שמחה על כך.
הילה קניסטר בר דוד: אני את תפקידי התחלתי לפני שמונה חודשים, עודד.
הילה קניסטר בר דוד: סיפרתי לך על כך בפגישה שלנו, כיו"ר מינהלת ליגת העל לנשים בכדורסל.
הילה קניסטר בר דוד: בחודש האחרון אנחנו מתהווים להיות גם מינהלת גדולה, מאוחדת לכל משחקי ענפי הכדור לנשים ובאמת לייצג מול הרשויות, מול הממשלה, מול הרגולציות את כל ענפי הכדור לנשים.
הילה קניסטר בר דוד: צר לי, אבל בספורט חוסר השוויון בולט יותר מכל.
הילה קניסטר בר דוד: אתה כיו"ר הוועדה, אני קודם כל שמחה מאוד לראות גבר יושב בראש הוועדה.
הילה קניסטר בר דוד: בניגוד לאנשים אחרים, אני מאוד שמחה שגם גברים יושבים סביב השולחן ורואים עין בעין את השוויון המגדרי, ואני חושבת שרק כך אפשר באמת להביא לשוויון.
הילה קניסטר בר דוד: אני רוצה לחלק את הבעייתיות לשלושה חלקים.
הילה קניסטר בר דוד: החלק הראשון זו בעיה תקציבית-רוחבית, וגם התקציב פה מחולק לשלושה: תקציב מדינה, תקציב טוטו ותקציב אתנה, שעל אף הסיכומים, על אף הבג"צים, הכספים האלה מתמהמהים, לא מגיעים בזמן.
הילה קניסטר בר דוד: ראו דוגמא, השנה אנחנו עדיין בפערים של כ-450,000 שקלים רק מאתנה שתקועים בשל ביורוקרטיות, והטוטו, שיעל חברתי שיושבת פה, יודעת מה אני חושבת, ואני אומרת את זה בקול רם, אני צועקת את זה.
הילה קניסטר בר דוד: עד שלא יהיה שינוי בתמיכת הטוטו לכדורסל הנשים, כדורגל הנשים, כדורעף הנשים ובכלל לתחום הנשים בספורט, צריך להתאים את התקצוב מהטוטו בשונה מהגברים, ואני מסכימה עם מה שיערה ייצגה פה קודם וגם קארין.
הילה קניסטר בר דוד: הבעייתיות נוגעת לכולם.
הילה קניסטר בר דוד: החלק השני חוץ מהתקציב, עודד, זה התנאים.
הילה קניסטר בר דוד: האבסורד הנוראי שקורה בשטח זה שנשים מקבלות את הפרו-בונו כמו שנקרא, את האולמות החשוכים, האולמות הלא ראויים, ללא חדרי הלבשה, מגרשי כדורגל עם דשא סינתטי, כאשר גברים מקבלים את המגרשים החדשים, השעות הנוחות.
הילה קניסטר בר דוד: פה יש פערים שהם לא רק כסף, הם התייחסות.
הילה קניסטר בר דוד: הפן השלישי זה באמת כל נושא התוכן האסטרטגי, השיווק האסטרטגי לכל ענפי הכדור לנשים.
הילה קניסטר בר דוד: כדי שאנחנו נשנה את פני החברה, עודד וכל חברותיי וחבריי לשולחן, ונדבר באמת על שוויון, השוויון צריך לגעת בכל התחומים שציינתי ללא הבדלי דת, גזע ומין.
הילה קניסטר בר דוד: כדי שאישה, נערה, תרצה לשאוף ולשחק כדורסל, היא תרצה לדעת שהשכר שלה יהיה שכר הוגן והולם והיא לא תצטרך לעבוד בשלוש עבודות במקביל על מנת להתכלכל.
הילה קניסטר בר דוד: אני רוצה לראות ילדות, נערות בתוך בתי הספר משחקות כדורגל וכדורסלץ דיברתי על זה עם השר גלנט לפני כשבועיים בפגישה.
הילה קניסטר בר דוד: אמרתי לו, הנושא השיווקי, התוכני של ענפי הכדור לנשים צריך להיכנס כבר בבתי הספר.
הילה קניסטר בר דוד: זה לא רק בנים משחקים כדורגל.
הילה קניסטר בר דוד: אפשר לצד משחק כדורגל בנים בשיעורי הספורט לעשות גם קבוצות לבנות.
הילה קניסטר בר דוד: יש בעייתיות רחבה.
הילה קניסטר בר דוד: תקצוב זה הדבר הראשון כי זה בעצם נותן את הגושפנקא לכולם לפעול קדימה.
הילה קניסטר בר דוד: יש לנו חלוקה תקציבית שדרשנו אותה השנה ממשרד הספורט וממשרד האוצר, שללא הסכום הזה אנחנו לא נוכל להתחיל את השנה.
הילה קניסטר בר דוד: חברת הכנסת עאידה, ציינת קודם את קודמתי בתפקיד, את איריס שהובילה את הבג"צ יחד עם אורי כהנא שנמצא גם פה בוועדה, היועץ המשפטי שלנו.
הילה קניסטר בר דוד: אכן אני אומר גם כאן, אם אני הייתי יושבת אז בתפקיד, אני לא הייתי מתפשרת על הסכום שהוקצה לספורט לנשים, לכדורסל הנשים.
הילה קניסטר בר דוד: זה לא מספיק.
הילה קניסטר בר דוד: תודה, עודד.
עודד פורר: עו"ד אורי כהנא.