GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פורר: רק ועדת חוקה, חוק ומשפט וועדת הכנסת.
תמר זנדברג: כל יום לומדים פה, אז למדתי משהו, אבל עדיין אני בטוחה שאם תחתים את כל חברי הוועדה - - -
עודד פורר: לא, ברור, אני חושב שזה צריך להיות חוצה – יושבים פה רק – אה, יש פה מהקואליציה.
תמר זנדברג: אני רוצה לשאול שתי שאלות, איריס, לגבי התוכנית.
תמר זנדברג: אחת, ציינת על התקציב שלשנת 2020 אתם כרגע מסופקות ול-2021 תצטרכו תוספת.
תמר זנדברג: כזכור בדיון הקודם הולך להיות פה קרב רציני ביותר על התוספת, יש כרגע ויכוח עם משרד האוצר בכלל האם, השאלה שלי זה על המה, כי המה יעזור לנו לגייס את האם.
תמר זנדברג: כלומר לשנה הבאה, אחרי שמילאתם את המענים כרגע מה המענים הבאים בקנה, זאת אומרת הראשונים שדרושים להתווסף.
תמר זנדברג: שאלה שנייה זה לגבי אוכלוסיות פגיעות.
תמר זנדברג: גם הנושא של הנשים הערביות, גם הנושא של נשים חסרות מעמד ופליטות, המשבר חשף ואולי אין מקום שהוא לא פגע וראינו את העלייה ואנחנו יודעות שקודם כל נשים ככלל הן אוכלוסייה פגיעה ובתוכה יש נשים פגיעות במיוחד.
תמר זנדברג: אז האם אתם נתתם את הדעת כבר עכשיו או מתכננות, איך הנושא של אוכלוסיות בסיכון גבוה נכנס בתוכנית.
עודד פורר: תאספי ביחד את השאלות, איריס, ותשיבי.
תהלה פרידמן: השאלה שלי קשורה, אני מטפלת לאחרונה בתופעה של חסימת קווים שהם מענה לאלימות במשפחה לנשים שסובלות מאלימות במשפחה לטלפונים כשרים, זאת אומרת נשים חרדיות חסומות מלהתקשר.
תהלה פרידמן: אני יודעת שזה לא בתחום האחריות שלך, אבל אני רוצה להסב את תשומת הלב.
עודד פורר: זה לא אצלה, אני פניתי לשר התקשורת גם.
תהלה פרידמן: גם אני, אני יודעת, אבל אני רק חושבת שהם צריכים להיות ערים - - -
תמר זנדברג: לחרדים יש קווים כשרים שרק למספרים מסוימים אפשר להתקשר, לחדשות וזה, אי אפשר לגלוש.
עודד פורר: הם חסמו שם את קווי החירום.
תהלה פרידמן: הם חסמו חלק מקווי החירום.
תהלה פרידמן: זה סיפור ממש מורכב כי זה לא חוקי, אחת.
תהלה פרידמן: שתיים, יש פה גם סוג של מונופול, אתה לא יכול להתקבל לגן בעיר חרדית בלי מספר כשר, זה סיפור מאוד מאוד מסובך.
תהלה פרידמן: אני יודעת שזה לא אצלך, אבל אני כן חושבת שאתם צריכים להיות עם תשומת לב לדבר הזה וכשיש קו אז לוודא שהוא פתוח לאוכלוסייה חרדית.
תהלה פרידמן: כאילו לעשות מעשה פרואקטיבי בהקשר הזה.
עאידה תומא סלימאן: את האמת, קודם כל אני רוצה לברך, לפחות אנחנו רואים שיש התקדמות בביצוע התוכניות.
עאידה תומא סלימאן: קיבלתי כמה פניות מעובדות סוציאליות, ממנהלות לשכות באוכלוסייה הערבית שמדברים על מקלט החירום של הקורונה שכבר יש בו תפוסה מלאה ואפילו יש תור המתנה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים שזה בעייתי ביותר, במיוחד לאוכלוסייה הערבית כאשר עכשיו הגל השני מכה בצורה מאוד קשה בתוך הבתים ומשאיר גם את הנשים וגם את הנערות במצב שהן נמצאות תחת איומים ואלימות, לכודות בתוך הבית בלי מענה אמיתי.
עאידה תומא סלימאן: השאלה גם בעניין התוכניות לגברים.
עאידה תומא סלימאן: אם יש בעיות בלאתר את הגברים ולחייב אותם בטיפול, איך אתם חושבים שתוכלו באמת את התוכניות, כמה שיהיו טובות ותפתחו אותם, איך תוכלו להגיע ולקדם אותן בתוך החברה?
עודד פורר: היבה יזבק.
היבה יזבק: אני רוצה להתייחס לעניין אחד ספציפי שגם מאוד מכריע בתקופת הקורונה והוא העניין של התלונות הטלפוניות שמשמשות לציבור הרחב.
היבה יזבק: אני בדיוק גם באתי מהדיון שהיה בקשר לאחוזים המאוד קשים בקשר להזנחה והתעללות גם בילדים, במיוחד בתקופת הקורונה, ואני חושבת שזה גם תקף בהקשר של נשים, אבל ההבדל שכאן, בהקשר של אלימות נגד נשים ואלימות זוגית, אנחנו רואים שלפחות יש את האפשרות של הקו השקט, יש אפשרות לנשים להתקשר ולדווח.
היבה יזבק: אז אנחנו ראינו שהייתה בעיה בכל מה שקשור לתקצוב של הקו הזה בהקשר גם של החברה הערבית וגם של חברות שונות שדוברות שפות שונות בחברה, אני רוצה לשאול עד כמה תוגבר הקו הזה ועד כמה מושקע עכשיו הקו הזה.
היבה יזבק: והשאלה השנייה וההמלצה, במיוחד שיש עכשיו את הגל השני ואנחנו בעיצומו של הגל השני של הקורונה, חשוב מאוד להשיק את הקו הזה מחדש, זה קו שאנחנו ראינו שהיו בו אלפי פניות מאז שנפתח וזה כנראה יעיל, זה עוזר לנשים לפחות לפנות באופן שקט בהקשר של אלימות זוגית ואלימות משפחתית.
היבה יזבק: וגם מה נעשה עם הפניות האלה, איך מנתבים את הפניות האלה לגורמים המקצועיים והמשך הטיפול.
היבה יזבק: על זה לא שמענו, מה עושים עם הפניות, איך הם מטופלים בכלל.
עודד פורר: איריס, בבקשה.
איריס פלורנטין: אני אתחיל ככה, לגבי הפניות הטלפוניות.
איריס פלורנטין: קודם כל קו 118 לא מפסיק את פעולתו, הוא ממשיך גם כקו רגיל וגם כקו ייחודי לאלימות עם עובדים סוציאליים לאלימות, הוא גם קו עם שפות ואני תיכף אתייחס לתגבור שעשינו עבור אלימות במשפחה.
איריס פלורנטין: יש גם קו שקט ואס.
איריס פלורנטין: אמ.
איריס פלורנטין: אסים, יש גם קו מיוחד לגברים ואנחנו עכשיו עובדים על להעלות ווטסאפ ייחודי לעניין.
איריס פלורנטין: נכון, בעבר לא היו עובדים סוציאליים דוברי שפות, תמיד היו מוקדנים והיה אפשר לחבר את זה לעובדים הסוציאליים.
איריס פלורנטין: במסגרת החלטת הממשלה אנחנו הוספנו יותר מ-600,000 שקל כדי לעשות את הקו הזה דובר שפות וזה יוצא לדרך וזה כן עובד וזה לא ייעצר.
איריס פלורנטין: אנחנו גם אוספים את המידע מהקו הזה וממפים את הפניות השונות ואנחנו יודעים להגיד בכל תחום כמה פניות היו, ויותר מזה, אנחנו גם מקבלים את הנושאים שפנו.
איריס פלורנטין: אני יודעת להסתכל ולראות מה פנו ועל איזה נושאים ואנחנו מנטרים את זה ומסתכלים ומסיקים מסקנות על עבודה, כשכמובן המידע הזה עובר לרשויות המקומיות ולמשטרה אם יש צורך.
איריס פלורנטין: אם אפשר לתת מענה בקו באותה שיחה אז נותנים כמובן.
איריס פלורנטין: זה לגבי הקו.
איריס פלורנטין: לגבי התאמה.
איריס פלורנטין: נשים חסרות מעמד מקבלות מענה היום במקלטים, עדיין לא מוסדר לנו הנושא של מענה ברשויות המקומיות.
איריס פלורנטין: אנחנו כן עובדים על זה עכשיו, אנחנו בנינו תוכנית כדי כן לפתוח את היחידות ברשויות המקומיות, כדי לתת מענה גם בקהילה.
איריס פלורנטין: לא יכולנו לתת את זה עד היום, אני מקווה שנוכל להרים את זה בתקופה הקרובה.
איריס פלורנטין: לגבי מענה מגזרי, אנחנו כמובן נותנים מענה למגזרים בהתאם ליחידות הקיימות ובהתאם למקלטים.
איריס פלורנטין: יש לנו מענים לכל המגזרים ובכל השפות ואם נצטרך אנחנו גם ניתן תרגום.
איריס פלורנטין: לגבי ההסתכלות העתידית.
איריס פלורנטין: קודם כל לגבי מקלט החירום, מקלט החירום כרגע לא מלא, המקלט הראשון, אבל יש לנו מקלט שני שבכלל לא מלא, כך שיש לנו אפשרות היום לקלוט לפחות עד סוף אוגוסט-תחילת ספטמבר כל אישה שבחירום ורוצה לפנות, יש לנו מספיק מקום לכולם.
איריס פלורנטין: יש ממש מקום ממתין וברגע שלא נצטרך את מקלטי החירום יותר אני מאמינה שיתפנה לנו מקום כי אנחנו נפתח עד אז את שני המקלטים החדשים, לפחות לגבי אחד מקלטים כבר בדקנו את המבנה ואנחנו אוטוטו ניתן אישור.
איריס פלורנטין: לגבי המקלט השני אנחנו צריכים לבדוק את המבנה כך שאני לא מאמינה שנימצא במקום של אין מקום, אין מצב כזה כרגע.
איריס פלורנטין: לגבי העתיד, איפה אני רוצה לראות את העתיד ולמה התקציבים מיועדים.
איריס פלורנטין: כמובן שיש לי תוכנית.
איריס פלורנטין: בראש ובראשונה אני רוצה להגיד שאני רוצה להעלות את הקפסיטי ואת היכולת של כל היחידות השונות לקלוט.
איריס פלורנטין: זה אומר שאם אני לא נמצאת היום בכל רחבי הארץ אני רוצה להימצא בכולם.
איריס פלורנטין: בכל מקום אני רוצה לתת מענה לגברים, נשים וילדים.
איריס פלורנטין: אני כן רוצה להגיד שהשבוע אני שמעתי מחקר נוסף ואני גם יכולה להגיד את המידע הזה מתוך המידע שנאסף לי מהיחידות ברחבי הארץ, מי שמגיע לטיפול אנחנו מצליחים להפחית את הסכנה וזה כבר הוכח מחקרית.
איריס פלורנטין: כך שהדבר הראשון שאני רוצה לעשות זה להגביר את יכולת הקבלה בכל היחידות ברחבי הארץ ואני רחוקה מזה כרגע.
איריס פלורנטין: הדבר הנוסף שאני רוצה להתייחס אליו זה כמובן צוות קטן שהיום בונה את המודל של עבודה עם גברים שמשתחררים לקהילה בלי טיפול.
איריס פלורנטין: אני הולכת לקבל בשבועיים הקרובים את מודל העבודה ואני ארצה לתקצב אותו.
איריס פלורנטין: הדבר הבא שאני ארצה לעשות זה לאתר את הנשים בסיכון, כי אנחנו יודעים מהמחקר האחרון שקיבלנו, שרוב הנשים שהגיעו אליהן דרך הפייסבוק במחקר לא היו נשים שפנו, כך שאף אחת מהן לא הייתה מהנשים שהגיעו ליחידות.
איריס פלורנטין: וכמובן אני רוצה לשחרר את העברת המידע בין המשרדים.
איריס פלורנטין: ועוד ועוד, אבל זה לכרגע.
עודד פורר: סגנית ניצב איילת אורנשטיין, המשרד לבט"פ, אם תוכלי לספר לנו קצת על הנתונים.
איילת אורנשטיין: אני אתייחס לנתונים.
איילת אורנשטיין: אני מתייחסת לנתוני תקופת הקורונה שאנחנו מודדים אותם מראשון במרץ ועד ה-18 ביולי, הנתונים שבידיי עד ה-18 ביולי.
איילת אורנשטיין: בתקופה זאת ישנה עלייה של 15% בכלל תיקי עבירות בין בני זוג.
איילת אורנשטיין: באשר לעבירות במשפחה ישנו את אותו שיעור עלייה של 15%.
עודד פורר: על איזה תקופה אנחנו מדברים?
איילת אורנשטיין: אני מדברת על ה-1 במרץ עד ה-18 ביולי.
איילת אורנשטיין: באשר לעבירות כלפי קטינים נמדדת ירידה של 7% בתיקי עבירות כלפי קטינים שלהערכתנו נובעת מתת דיווח משום שבחלק מהתקופות, כמו שאנחנו יודעים, לא היו מסגרות ולא היה מבוגר אחראי שרואה את הקטינים ופוגש אותם, בעיקר כשמדובר בפגיעות בקטינים במשפחה.
איילת אורנשטיין: באשר לעבירות כלפי קשישים ישנה עלייה של 24% באותה תקופה, כשמדובר בעיקר בעבירות איומים ובעבירות רכוש.
איילת אורנשטיין: התבקשתי למדוד את הנתונים בהתייחס לפילוח על פי חודשים, אז כשמסתכלים על החודשים ינואר עד יולי ניתן לראות עלייה במרבית הפרמטרים, עלייה יחסית בחודשים מרץ ומאי ביחס לחודשים שקדמו להם.
איילת אורנשטיין: זאת אומרת אם אני לוקחת את מרץ לעומת פברואר ואת מאי לעומת אפריל, ביוני ויולי ישנה ירידה יחסית שקדמו להם בהיקף התיקים והיקף העבירות.
עודד פורר: גלי עציון מנעמ"ת, יש לך נתונים מקו החירום שלכם.
גלי עציון: אני רוצה להתייחס לשני דברים.
גלי עציון: אחד לנתונים.
גלי עציון: מה שראינו, בתחילת יוני אנחנו פתחנו יחד עם ההסתדרות בקמפיין לעודד פניות לקו החירום ובכלל המודעות בנושא האלימות, הייתה לנו עלייה 500% בפניות לעומת פניות בחודש המקביל בשנה הקודמת ב-2019.
גלי עציון: מה שאפשר עוד להגיד, שהרבה מהפניות, זה בעיקר בא בעקבות הרצח של מאיה וישניאק, היו של סביבה תומכת, הורים, חברים, אנשים שרואים ולא ידעו בדיוק מה לעשות עם זה והיו מאוד לחוצים ורצו עזרה ומענה.
גלי עציון: מה שהוביל אותנו לפתוח בפיילוט שאנחנו הולכים להשיק בזמן הממש קרוב של העלאת המודעות במקומות העבודה.
גלי עציון: מקומות העבודה זה מקום ששם פוגשים את האנשים מחוץ למסגרת של הבית, המסגרת המאיימת, וזה מקום שבהחלט אפשר להושיט יד, או לפחות להביא איזה שהיא מודעות לעניין עם סיוע של נעמ"ת, עם הפניה למרכז שלנו לטיפול באלימות וכמובן ייעוץ משפטי אם צריך.
גלי עציון: אנחנו חושבים שצריך להגיע לצמתים, גם אם צמתי עבודה, גם אם זה בצבא לנוער, יש הצעת חוק שלנו שמקדמת חברת הכנסת קרן ברק.
גלי עציון: הרעיון הוא מודעו, מודעות מודעות.
גלי עציון: זה נכון ביחס לנשים, זה נכון ביחס להרבה מקומות שפוגשים אותם.
גלי עציון: אנחנו הרבה פעמים רואות אפילו עורכי דין שלא יודעים לזהות סימנים ולפעמים הם פשוט מניחים את הפצצה ומוציאים את הנצרה.
גלי עציון: אנחנו מכירים את זה שהרבה פעמים בנקודות הפרידה, בצמתים החשובים, זה יכול להיות פצצה מתקתקת.
גלי עציון: אני רוצה להתייחס להצעת החוק שהיושב ראש דיבר עליה בהתחלה ואני רוצה לתת לכם דוגמה.
גלי עציון: אני מלווה כבר כמה וכמה שנים את משפחתה של עינב רוגל שנרצחה לפני 29 שנים.
גלי עציון: לפני חודש היינו בדיון שחרור מוקדם של הרוצח וראינו שם את מעגל הקסמים שבדיוק דרוש הפתרון הזה והשלמת החקיקה הזאת, כי האיש נחשב עדיין ברמת סיכון בינונית, שזה בהחלט לא סיכון שאפשר להוציא החוצה, מצד אחד, מצד שני הוועדה חשבה שצריך להוציא אותו כי אם לא יוציאו אותו עכשיו אז בעצם הוא ישלים את המאסר שלו ואז הוא ייצא לחופשי בלי שום פיקוח, בלי שום מעקב, בלי שום טיפול, בלי שום דבר.
גלי עציון: לכן חייבים כן לקחת בחשבון גם עם סיום המאסר, כמו בנושא עבירות מין, וזה מאוד מאוד חשוב.
גלי עציון: אגב, אני פשוט רואה פה בינתיים, אמנם אחרי שהקמפיין ירד, אני חוזרת לנושא הקודם, אחרי שהקמפיין של ההסתדרות ונעמ"ת ירד הייתה ירידה בפניות, אבל עדיין עלייה של כ-100% לעומת החודשים המקבילים בשנה שעברה.
עודד פורר: איילת רזין, היועצת המשפטית של איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.
עודד פורר: אחרייך אני ארצה לתת לשושי גרינוולד מאמונה, בזום.
איילת רזין בית אור: אני רוצה להתנצל על האיחור, אבל אני רוצה להסביר למה איחרתי ולמה זה קשור לנושא הדיון כאן.
איילת רזין בית אור: בוועדת הרווחה התקיים עכשיו דיון בנושא של הכשרות חובה לאנשי מקצוע מתחום הרווחה, מתחום החינוך ומתחום הרפואה של זיהוי ומתן מענה מותאם במקרים של התעללות.
איילת רזין בית אור: נדהמתי לגלות, לא נדהמתי, נדהמתי מחדש לגלות שאין תמיכה גורפת בהצעת החוק הזו של חברת הכנסת קרן ברק, שבמקור מיכל רוזין ניסחה אותה ביחד איתנו, מכל מיני טעמים והסברים כשעל הכף השנייה של המאזניים יש את החופש האקדמי, כאילו שזה בכלל משתווה לנתוני פגיעה מינית, אלימות ואלימות במשפחה שאנחנו מכירים אותם כל יום, אבל בתקופה של הקורונה הם עוד מוכפלים ומשולשים ואף יותר מכך.
איילת רזין בית אור: המשטרה דיווחה בחודש מרץ על קפיצה של 41% בתלונות על עבירות מין במשפחה ואנחנו מרשות לעצמנו לומר שזה עוד בתת דיווח, אני מניחה שאני לא צריכה להסביר למה.
איילת רזין בית אור: אנחנו פנינו בבקשה למשטרה והשר לבטחון פנים הקודם גלעד ארדן נעתר לבקשה הזאת וזה היה חלק מההנחיה שלו למשטרה, לבצע ביקורות מוגברות במקומות ובמשפחות שהן מוכרות, מה שנקרא, אם לרווחה ואם למשטרה.
איילת רזין בית אור: אנחנו פנינו לשר החינוך להנחות על ערנות מוגברת של צוותים חינוכיים שלפעמים הם הקשר היחיד שיש לילד בתקופה של סגר כמובן, לעשות ביקורי בית, למרות הקשיים והמגבלות של הקורונה, לעשות שיחות אישיות, בכל זאת לנסות להושיט יד ולגשש.
איילת רזין בית אור: כל הנושא של שיתוף מידע של רווחה ובטחון פנים, כל הנושא של פרטיות ושם טוב, כאילו הם בכלל נותנים איזה שהוא משקל נגד לפגיעות הקשות שאנחנו מכירות ושמגיעות יותר ויותר.
איילת רזין בית אור: זה בדגש על תקופת הקורונה, כשבעצם אין קשר תדיר עם החוץ.
עודד פורר: שושי גרינוולד, אחרייך נס מי-פז, עמותת הקשב"ה.
עודד פורר: בבקשה, שושי.
שושי גרינוולד: שלום לכולם.
שושי גרינוולד: אני מנהלת של המרכזים לטיפול במשפחה של תנועת אמונה.
שושי גרינוולד: לנו יש 12 מרכזים ברחבי הארץ שפרוסים משדרות, נתיבות, בדרום ועד טבריה , נהריה ומעלות.
שושי גרינוולד: בתקופה הזאת של הקורונה, אנחנו כולנו יודעים, בתקופה הראשונה ממרץ ואפריל, כמעט רוב הטיפולים הועברו לטיפולים מרחוק, באמצעות וידאו, זום, טלפון.
שושי גרינוולד: אנחנו יודעים שהיו הרבה מאוד בעיות, הן למטפלים והן למטופלים, בעניין, כמו מתבגר שנפגע ברשת וברור שהוא לא יכול לדבר בצורה הזאת והיה צריך כן לקיים פגישה במרכז עצמו.
שושי גרינוולד: החל מסוף מאי חזרנו כולנו למרכזים, כמובן בהגבלות של הקורונה.
שושי גרינוולד: בתקופה הזאת אנחנו רואים בין 20% ל-25% עלייה בפניות.
שושי גרינוולד: אני רוצה להגיד שאנחנו לא מטפלים באלימות פעילה.
שושי גרינוולד: אלימות פעילה, כשנודע לנו בתוך תהליך הטיפול, אנחנו נוהגים להעביר ולהיות בקשר עם הרווחה כדי להעביר את הטיפול בזוג, ביחיד, למרכז לטיפול באלימות במשפחה.
שושי גרינוולד: אנחנו מטפלים לרוב לפני ואחרי ולכן הפניות שלנו עלו בתקופה הזאת בעיקר בנושא של טיפול זוגי.
שושי גרינוולד: אני רוצה לאפיין אותם.
שושי גרינוולד: היו לנו מטופלים שגמרו את הטיפול הזוגי הרבה לפני הקורונה וחזרו עכשיו בשיא הלחץ לבקש חזרה את הטיפול.
שושי גרינוולד: היו לנו זוגות שעמדו ממש בסיום בהצלחה רבה ביניהם וביקשו כמובן להאריך את הטיפול, וכמובן הפניות החדשות.
שושי גרינוולד: חשוב לי לציין שבתקופה הזאת קיבלנו מטופלים להדרכת הורים מכיוון שהייתה עלייה באלימות כלפי ילדים, אם זה אלימות מילולית או אלימות פיזית ממש.
שושי גרינוולד: בחור שהיה אצלנו בטיפול בגלל כעסים וכו' והתוודה בוועדה על הסגר ועל הלחץ שבתוך הזוגיות, בתוך הבית, על המשפחה, על תינוקת בת ארבעה חודשים שהיא כל כך בכתה והוא החטיף לה סטירה, מכה.
שושי גרינוולד: הוא הודה, עלינו כמובן חלה חובת הדיווח.
שושי גרינוולד: הבן אדם לגמרי נורמטיבי, שירת בצבא, לומד, עובד ובהחלט מדגיש את הקטע של ההתפרצות כחלק מהקורונה.
שושי גרינוולד: עוד נקודה שאולי לא הוזכרה או לא שמעתי, הנושא של פגיעות מיניות.
שושי גרינוולד: יש לנו בטיפול בחורות שעזבו את הבית בגלל פגיעה מינית בתוך הבית, בתוך המשפחה, ובתקופת הקורונה לא הייתה להם ברירה אלא לחזור לאותו בית פוגע.
שושי גרינוולד: אנחנו פוגשים את הבנות האלה שכמובן לא יכולות או לא רוצות בזום והן מבקשות את הטיפול ממש בתוך המרכז.
שושי גרינוולד: זאת אומרת בתקופה הזאת של הקורונה וכל מה שמסביב אני רוצה להגיד שאנחנו בהחלט מרגישים עלייה, עלייה בכעס, עלייה בזעם, עלייה באלימות, אלימות מילולית ואני יכולה גם לציין שלא מזמן עבר החוק בנושא של אלימות כלכלית.
שושי גרינוולד: זוג שנמצא בנישואים שניים, הבעל שכיר ממשיך לעבוד אחרי חל"ת, האישה עצמאית, זה היה טריגר לחזור לטיפול, בעלה אומר:
שושי גרינוולד: את לא מכניסה כסף למשפחה שלנו.
שושי גרינוולד: ויש כמובן ילדים שלי, ילדים שלך.
שושי גרינוולד: זה העלה את הרף בתוך הזוגיות.
שושי גרינוולד: אני מקווה שנוכל לעזור להם.
שושי גרינוולד: חשוב לי להדגיש, אנחנו מדברים באמת על הקיצוני ביותר, על אלימות ואלימות פיזית עד לרצח, אבל יש בדרך עוד הרבה זוגות ומשפחות שאנחנו נענים לטיפול שלהם ובתקופה הזאת זה ממש לא פשוט.
עודד פורר: נס מי-פז.
עודד פורר: אחרייך אבישג שחם מוויצ"ו.
נס מי-פז: אני בהחלט מכבד את כל מה שנאמר עד עכשיו, יחד עם זאת אני רוצה להעיר או להסב את תשומת ליבנו לזה שהמערכת, מערכת הרווחה בפרט, אבל לא רק, נוטה לחוסר איזון ברגע שמדובר באלימות, כי ברגע שיש אלימות כלפי נשים היא מאוד מעצימה את זה ודואגת, ברגע שיש אלימות הפוכה המערכת נוטה להשתיק את זה בכל דרך אפשרית.
נס מי-פז: אני יכול להגיד שאנחנו נתקלים פה אצלנו בעשרות יותר מקרים של אלימות כלפי גברים כאשר כמובן מצד אחד אותם הנפגעים יש להם קושי לחשוף את הפגיעה שלהם, מטבע הדברים, מטבע האופי של החברה שלנו, יחד עם זאת גם אם יש מוכנות לחשוף אותה אנחנו רואים את חוסר המענה ההולם של מערכות הרווחה, ולא רק מערכות הרווחה.
נס מי-פז: בעניין הזה אפשר להכניס באינטראקציה שמערכות הרווחה פועלות גם מול מערכת המשפט וגם מול מערכת המשטרה וגם שם יש איזה שהיא כמו הסכמה שבשתיקה בעניין הזה.
נס מי-פז: לצערנו אנחנו נאלצים לתת מענה, ככל שניתן, כי אנחנו מצומצמים, אנחנו יושבים על תקציבים ממש אפסיים, לאותם נפגעים.
נס מי-פז: אני יכול להגיד שיש מקרה אחד שלא יוצא לי מהראש שנתקלתי בו כאשר גורם שלישי ממערך הבריאות שפנה למערכת הרווחה בעקבות התעללות כלפי קטין כאשר מערכת הרווחה טשטשה את זה ולא עשתה עם זה שום דבר, למה?
נס מי-פז: למעשה הגורם של האלימות היה האם במקרה הזה ולא האב, כאשר במקרים אחרים אנחנו נתקלים שאין אפילו שום ממש במקרים של אלימות כאשר אבות מוגדרים כאלימים כאשר אין שום סיבה בעניין הזה.
נס מי-פז: כשאנחנו יושבים עם אותם פונים אנחנו לא יושבים איתם שעה בשבוע, או שעה בכלל, אנחנו יושבים איתם שעות על גבי שעות, לפעמים אפילו ימים, מלווים אותם, לפעמים אפילו לאורך שנים.
נס מי-פז: הדבר הזה יוצר, במיוחד בתקופה שכזאת, איזה שהיא רתיחה כאשר זה לא מביא אף אחד למקום טוב.
נס מי-פז: הייתי רוצה לראות את מערכת הרווחה, מערכת המשטרה וגם מערכת המשפט מלווים את אותם נפגעים, בין אם הם אבות ובין אם אימהות, גברים או נשים, באותה מידה, באותה מידה של סלחנות אפילו הייתי אומר, ולא משנה מה המגדר שלהם.
עודד פורר: תודה, נס.
עודד פורר: אבישג שחם חדד מוויצ"ו.
אורה כורזים: קודם כל בוקר טוב, אורה כורזים, יושבת ראש ויצ"ו ישראל, ואבישג שחם חדד, מנהלת קשרי ממשל של ויצ"ו.
אורה כורזים: אחד הדברים שאנחנו מבקשות להעלות זה, כמו שאתם יודעים, אנחנו יחד עם משרד הרווחה הקמנו את מקלט החירום הראשון בחודש אפריל ובעצם מאמצע החודש הזה תם החוזה שלנו עם משרד הרווחה ואנחנו עדיין מחכים להמשך החוזה ולאישור המשך החוזה.
אורה כורזים: אנחנו בינתיים מפעילות כבר שבועיים, ממשיכות להפעיל, את המקלט על חשבון ויצ"ו, אין לנו עדיין את האישור ואת המשך החוזה עם משרד הרווחה.
אורה כורזים: זה מאוד קשה לעבוד ככה, אי אפשר לעבוד בצורה כזאת שאנחנו צריכות לרדוף אחרי המשך החוזה כשהצורך למקלט החירום ברור לכולם וראה זה פלא, הוקם עוד אחד.
אורה כורזים: מהיום החמישי שהוקם המקלט הזה הוא מלא עד אפס מקום עד היום.
אורה כורזים: יש לנו 12 נשים וסדר גודל של 30 ילדים בכל רגע נתון, כל משפחה שעוזבת מיד יש במקומה משפחה חדשה שנקלטת.
אורה כורזים: יש לנו עלייה משמעותית של 300% בפניות שלנו לקו החם שיש לנו לגברים, לטיפול בגברים אלימים, יש לנו עלייה של 400% גם בפנייה של נשים לקו לבני משפחה.
אורה כורזים: אני חושבת שאחד הדברים שאני אבקש מאבישג לדבר עליהם זה הנושא של החקיקה שאנחנו מבקשות להוביל בנושא של טיפול לגברים שיושבים על עבירות של אלימות במשפחה.
אורה כורזים: אבישג, אולי תגידי כמה מילים בנושא?
אבישג שחם חדד: אני רוצה להגיד שהצעת החוק מדברת על לחייב את הגברים האלימים לעבור טיפול ובמעמד מתן צו הגנה.
אבישג שחם חדד: אנחנו חושבות שזה יכול לצמצם את מספר המקרים ולמנוע את הרצח הבא.
אבישג שחם חדד: זו הצעת חוק שהגישה חברת הכנסת תומא סלימאן, אנחנו מאוד מקוות שהיא תתקדם בכנסת הזאת.
עודד פורר: אני חייב לומר שמה שלא מסתדר לי, ואם יש מישהו שיכול להסביר למה, בכל המרכזים אנחנו מדברים על עלייה של 400% בפונים, 500% בפונים, 100% בפונים והנתונים שהמשרד לבטחון פנים מספק זה עלייה של 15% בפתיחת התיקים.
עודד פורר: הפער הזה לא מסתדר, לא מתכתב לי עם הנתונים.
עודד פורר: זה משהו שצריך לתת עליו את הדעת, אם מישהו ירצה להתייחס לזה אני אשמח.
קריאה: לא כל פנייה נגמרת בתלונה.
עודד פורר: זה ברור שלא כל פנייה נגמרת בתלונה, אבל זה היה נכון גם לגבי ה-100% שהיה קודם.
תמר זנדברג: לכן אני אומרת, מה היחס בשוטף בין הפניות ל - - -
עודד פורר: זה לא משנה, היחס אמור להישמר.
עודד פורר: סטטיסטית היחס אמור להישמר.
עודד פורר: אם היו לי 100 פניות למרכז סיוע וכנגדן המשטרה טיפלה בעשר, עכשיו יש לי 500 פניות למרכז סיוע, המשטרה צריכה לטפל ב-50.
עודד פורר: סטטיסטית זה מה שצריך להיות.
עודד פורר: כשהמשטרה אומרת שהיו קודם עשר פניות, עכשיו הם מטפלים ב-11 או ב-12 פניות, ופה אומרים היו לי 100 ועכשיו יש לנו 500, זה לא פער ש – לא יודע.
עודד פורר: צריך להבין.
תמר זנדברג: אלה המקרים הכי מורכבים, מה שבתוך המשפחה, פתיחת תיק זה צעד - - -
עודד פורר: יונדב שטרן, אבות למען צדק, בבקשה.
יונדב שטרן: אני רוצה לומר קודם כל תודה על רשות הדיבור.
יונדב שטרן: אני רואה שהדיון נסוב הרבה מאוד סביב הנושא של אלימות במשפחה, כאילו כאיזה שם קוד לאלימות שמתחבא מאחורי השם הזה גבר אלים ואישה מוכה מסכנה, ולפי מחקרים שאנחנו מכירים כבר למעלה מיובל שנים, גם בכל העולם וגם בישראל, ישנה סימטריה באלימות במשפחה.
יונדב שטרן: ההעלמה של הנתון של הגברים המוכים או הגברים נפגעי אלימות במשפחה היא מוזרה בעיניי.
יונדב שטרן: יכול להיות שזה גם מה שמסביר את הפער בנוגע לנתונים של המשרד לבטחון פנים.
עודד פורר: אני אשמח אם תאיר את עיני הוועדה לגבי מספר הגברים שנרצחו כתוצאה ממשבר הקורונה, למשל בחצי השנה האחרונה.
יונדב שטרן: לגבי מה?
עודד פורר: אתה אומר שיש הלימה בנתונים, אז כמה גברים נרצחו בתקופת הקורונה שראינו את העלייה?
יונדב שטרן: קודם כל זה עוד במחקר בנושא, אני לא - - -
עודד פורר: לא, לא צריך מחקר.
יונדב שטרן: אנחנו פה עוסקים רק בנושא הזה ומפאת חוסר תקציב אנחנו באמת לא יכולים להשקיע בזה את כל האנרגיה, אבל במחקר שאנחנו עשינו, ואנחנו נפרסם אותו ונשלח אותו גם לוועדה, כמות הגברים שנרצחים היא כשליש מכמות הנשים שנרצחות מצד בת הזוג.
יונדב שטרן: עכשיו, פה יש עוד איזה נתון שצריך להוסיף על גבי הנתון הזה, זה שישנה הסתרה מאוד גדולה של הנתונים, וגם לזה יש מחקרים, גם בארץ פרופ' חנה בן דוד למשל דיווחה על זה, גם מחקרים בחו"ל וגם מחקרים בארץ, ישנה הסתרה של נתונים.
יונדב שטרן: ושוב, כמו שאנחנו רואים בדיון הזה, דובר על אלימות בין בני זוג, אבל לא מדובר אף פעם בשום צורה שהוא על הנתון של אלימות כלפי גברים.
יונדב שטרן: כלומר תמיד באלימות בין בני זוג ההנחה היא שמי שאלים הוא הגבר, כמו שראינו בוויצ"ו, הטיפול הוא רק לגברים אלימים ונשים מוכות, אין אף פעם טיפול הפוך, אבל אף אחד לא באמת מאמין שנשים לא מכות.
יונדב שטרן: זה ברור שיש אלימות - - -
עודד פורר: אתה קצת טועה בנושא הדיון, נושא הדיון הוא עלייה במקרי אלימות במשפחה וככל שאתה חש או אתה יודע לספר לנו או להאיר את עינינו על מקרים של אלימות במשפחה, שאתה רואה עלייה בתקופת הקורונה, אז אני אשמח אם תעביר לנו את הנתונים.
יונדב שטרן: בוודאי.
יונדב שטרן: קודם כל גם בדוח של משרד הרווחה ישנה עלייה בדיווח על אלימות של 1,500 פניות על אלימות בן זוגית.
יונדב שטרן: אני לא יודע מה הכוונה אלימות בן זוגית, זה הכוונה שהגבר אלים?
יונדב שטרן: אני לא בטוח.
יונדב שטרן: מתוך היכרות שלי אני יודע שהגבר הוא אלים בערך בכ-50% מהמקרים, שוב, לפי מחקרים, וגם לפי סיפורים שאני מכיר אישית, כלומר אנחנו מטפלים בהרבה מאוד גברים שמגיעים אלינו בעקבות אלימות של בת זוגם.
יונדב שטרן: למשל במחקרים שאנחנו הגענו אליהם, שדווחו באנגליה, יש ביורקשייר ובמנצ'סטר עלייה של 600% באלימות כנגד גברים וב-104% באלימות כנגד גברים, מספרים שאנחנו בארץ בכלל לא מודעים אליהם, שוב, בעקבות ההסתרה, הם לא מדווחים.
עודד פורר: אני כן רוצה להסב את תשומת ליבך, אחת, יש מוקד ייעודי גם לגברים, 1218, מי שלא מכיר, חשוב שתכיר.
עודד פורר: יש נתונים שאנחנו מקבלים ממוקד 118 על אלימות במשפחה, אני מציע שתעקוב אחרי הנתונים, הם מפורסמים במרכז המחקר והמידע של הכנסת.
עודד פורר: שלי שטרכר שלו, פורום ארגוני נערות.
עודד פורר: את איתנו?
שלי שטרכר שלו: שלום.
שלי שטרכר שלו: אני רוצה לשים את הפוקוס על אוכלוסייה של צעירות במצבי סיכון.
שלי שטרכר שלו: הצעירות במצבי סיכון מוגדרות מגיל 18 ומעלה ולמעשה זאת אוכלוסייה שהייתה הרבה מאוד שנים שקופה ובשנים האחרונות הוקמה תוכנית לאומית 'יתד' שמטפלת באוכלוסיות האלה של צעירים במצבי סיכון ואנחנו בפורום שמים את הדגש על הצרכים הייחודיים שלהם.
שלי שטרכר שלו: השאלה שלי בהקשר הזה, כשאני מסתכלת על הנתונים של הנשים שנרצחו אני יכולה להגיד שבממוצע כשליש מהנשים שנרצחות הן צעירות.
שלי שטרכר שלו: כשאני אומרת צעירות אני מגדירה עד גיל 30.
שלי שטרכר שלו: השאלה שלי, האם בתוך התקציב הזה שאיריס פלורנטין דיברה עליו, 50 מיליון שקלים שמוקצה לאלימות במשפחה או אלימות כלפי נשים, האם יש הקצאה ייחודית לצעירות כי באופן מאוד מאוד ברור הן מהנפגעות העיקריות ובעקבות משבר הקורונה לרובן לא היה אפילו מקום מגורים ואם הן רצו מקום מגורים הן היו צריכות לחזור למשפחות שלהן, למשפחות הפוגעות או לבעל המכה או לאיזה שהיא זוגיות שהיא בתוך אלימות.
שלי שטרכר שלו: לכן חשוב לי לשים את הפוקוס על האוכלוסייה הזאת ולשאול מה נעשה מבחינת מענים ספציפיים עבורן שמותאמים לגיל שלהן ולצרכים שלהן.
עודד פורר: אני ארצה התייחסות ספציפית אחר כך של משרד הרווחה על הסוגיה הזאת, איריס, אז קחי את זה לתשומת ליבך.
עודד פורר: יעל סיני משדולת הנשים בישראל.
יעל מרים סיני: זו לא הפעם הראשונה, כבוד היושב ראש, שאתה מתייחס לנושא ותודה שאתה ממשיך לעקוב, אבל אני מרגישה שאנחנו כל פעם רודפים אחרי הזנב של עצמנו ובאמת איריס מציגה עבודה מאוד מאוד מרכזית וחשובה בנושא של מניעה ותמיכה בקורבנות, אבל אמנת איסטנבול התייחסה לנושא של אלימות במשפחה בכמה רבדים ואני מרגישה שאנחנו כל הזמן מפספסים רבדים אחרים שלא נמצאים בדיון.
יעל מרים סיני: האמנה דיברה על תכלול מדיניות, שזה העבודה הבין משרדית.
יעל מרים סיני: יש לנו פה רק את איריס ממשרד הרווחה, אבל ברור לגמרי שנדרשת עבודה הרבה יותר רצינית.
יעל מרים סיני: אתה דיברת על הפער בנושא של תיקים, יושבות פה נציגות מארגונים של נשים נגד אלימות, לדוגמה, שמלוות כבר שנים את הסיפור של סגירת תיקים מחוסר עניין לציבור בחברה הערבית בעקבות רצח נשים.