GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פורר: לא, אנחנו לא מציגים מצגת.
יעל חסון: אני אוריד את זה.
יעל חסון: אני רוצה להתייחס לחיוניות בשני היבטים.
יעל חסון: ראשית, על זה שנשים מהוות רוב בקרב המערכות הציבוריות החיוניות להתמודדות עם המשבר הבריאותי.
יעל חסון: אלה כל הנתונים ששמענו מחבר הכנסת כסיף.
יעל חסון: זה מתחבר לדיון שהיה פה בשבוע שעבר על פערי שכר במגזר הציבורי.
יעל חסון: דובר שם הרבה על ייצוג חסר של נשים במשרות בכירות, אבל כמעט לא דובר על ייצוג יתר של נשים בדרגות ובתפקידים בשכר נמוך.
יעל חסון: אלה התפקידים שהוזכרו כאן קודם.
יעל חסון: במערכת הבריאות זה בולט מאוד ואפשר לראות את זה.
יעל חסון: אלה עיסוקים בשכר נמוך, לפעמים נמוך מהממוצע במשק, והם מבוססים על חלקיות משרה.
יעל חסון: שנית, אני רוצה להתייחס לנשים שמהוות רוב במקצועות החינוך והטיפול, ולמעשה בלעדיהן אי-אפשר להניע את גלגלי הכלכלה מחדש ואי-אפשר להחזיר את המשק לפעילות כלכלית.
יעל חסון: מלבד המורות, מדובר במטפלות במעונות, במשפחתונים, בסייעות בגנים ובסייעות בצהרונים.
יעל חסון: אני מאוד שמחה על הדיון שיתקיים מחר בוועדה בנושא שלהן, כי הן באמת נאבקות שנים רבות לשיפור תנאי ההעסקה והשכר שלהן.
יעל חסון: כל זה נכון תמיד, אבל הקורונה מחדדת לנו את הפער בין מה שנחשב לחיוני ומהווה תשתית חיונית לכלכלה ולחברה, לבין התגמול הנמוך ותנאי ההעסקה של העובדות האלה.
יעל חסון: אני רוצה לומר לסיום שכל התוכניות הכלכליות שמתפרסמות בימים אלה ויוצאות אל הפועל, ההתחלה של הדיונים על התקציב וחוק ההסדרים – כל הדברים האלה לא מביאים בחשבון היבטים מגדריים.
יעל חסון: זה מאוד חשוב, למשל כששוקלים קיצוץ רוחבי מה זה אומר, איזה עובדות ייפגעו, מה זה אומר לגבי השירותים שייפגעו כתוצאה מזה ומי ישלם את המחיר.
יעל חסון: כל זה צריך להיבחן גם בעין מגדרית וזה לא קורה כרגע.
יעל חסון: כנ"ל לגבי ההצעה להפחית את שכר המינימום.
יעל חסון: אם אנחנו מסתכלים מי אלה שמשתכרות שכר מינימום, כמובן שאלה עובדות וזה אומר שמגלגלים אליהן את המחיר של המגפה.
יעל חסון: אני אציין שיש החלטת ממשלה שמחייבת ניתוח מגדרי של תקציבים, אבל היא מיושמת בצורה חלקית ביותר.
עודד פורר: מיכל אנגלברג ואחרייך יעל סיני.
מיכל אנגלברג: שלום רב, אני רכזת שותפה במטה הפמיניסטי לשעת חירום, יחד עם אדלה ביאדי שלון שלא יכלה להצטרף היום.
מיכל אנגלברג: המטה הפמיניסטי הוקם כיוזמה של למעלה מ-70 ארגונים ופעילות בשדה הפמיניסטי עם פרוץ משבר הקורונה, מתוך הבנה שנשים הולכות להיפגע פגיעה עמוקה ורצינית במשבר.
מיכל אנגלברג: באותה קבוצת עבודה גדולה ורחבה מאוד שיצרנו הבינו בתחילת חודש מאי, שממשבר בריאותי אנחנו נכנסים למשבר כלכלי, וכמטה שמרכז פעילות של הרבה מאוד ארגונים אנחנו צריכות לעבוד על הנושא התקציבי.
מיכל אנגלברג: מה שעשינו היה לרכז את כל הדרישות שעומדות פתוחות מרוב הארגונים הפמיניסטיים שנמצאים בשדה.
מיכל אנגלברג: רשימת הדרישות הפתוחות משלימה תמונה, שמראה איך היעדר התייחסות בתוך התקציב לנושא נשים, יכול לפגוע בצמיחה הכלכלית של המדינה.
מיכל אנגלברג: חשוב להגיד שהתמקדות רק בתעסוקה היא התמקדות חסרה.
מיכל אנגלברג: נתנו דוגמאות בנושא הטיפול והחינוך, אבל יש גם דוגמה של תשתיות.
מיכל אנגלברג: כשאין נגישות תחבורתית למוקדי תעסוקה, הראשונה שנמנע מהן להגיע למוקדי התעסוקה הן הנשים.
מיכל אנגלברג: יש נתונים לגבי שימוש בתחבורה ציבורית של נשים.
מיכל אנגלברג: אלה דברים שצריך לקחת בחשבון באופן הרחב ביותר.
מיכל אנגלברג: היבטים נוספים שנכנסו בגיבוש הרשימה הזאת, שכולכם קיבלתם כחומר מקדים, הם הנושא של יצירת תשתיות בתוך המדינה, בתוך שירות המדינה, שמקדם שינוי בתפיסות המגדריות, החל מהיבטים בחינוך במשרד החינוך דרך הנושא של הרשות לקידום מעמד האישה, התקציב שלו והתקנים ברשות, ועד נושא של נשים בשירות הציבורי, שזה גם קשור לנושא הדיון היום ונושא התעסוקה בשירות הציבורי.
מיכל אנגלברג: אנחנו עדיין מנסות לפעול מול גורמים שונים בממשלה כדי לקדם את רשימת הדרישות האלה, ואנחנו נתקלות שוב ושוב באמירה שמדובר בנושא חשוב, אבל אנחנו לא יודעים איך להטמיע את זה.
מיכל אנגלברג: בעצם, הכדור מתגלגל בחזרה לארגוני השטח.
מיכל אנגלברג: אנחנו מבינות שאת העבודה המקצועית הזאת צריכים לעשות בתוך משרדי הממשלה.
מיכל אנגלברג: תודה לך.
עודד פורר: יעל סיני, בבקשה.
עודד פורר: אחריה רות רזניק.
יעל סיני: תודה רבה גם ליושב-ראש וגם לחבר הכנסת עופר כסיף על קיום הדיון.
יעל סיני: אני אומר כמה דברים קצרים ואתחיל מנושא כללי.
יעל סיני: התבשרנו ממש לא מזמן על הקמת קבינט קורונה ללא ייצוג נשי בכלל, ואני חושבת שמכל זווית שניגע בסיפור, בין של התקציב ובין של התעסוקה, אם מתקבלות החלטות שקשורות למשק או למערכת החינוך או לעובדים החיוניים ללא מבט של 51% מהאוכלוסייה, אז אנחנו רק נמשיך לאסוף את הבעיות.
יעל סיני: אני מפנה שאלה לחברת הכנסת מיכל וונש, ואני אשמח לשמוע איך בתוך הקואליציה מתכוונים להתמודד עם זה, כשהפורומים הכי משמעותיים לקבלת החלטות ביחס למשבר, אין בהם מבט מגדרי מספק.
יעל סיני: גם פרופ' גמזו, שמונה להיות האחראי העליון של המשבר, כבר ציין מספר שמות של פרופסורים שהוא הולך למנות, וגם שם לא שמענו אף שם של אישה.
יעל סיני: יש המון פתרונות ביחס לעובדות חיוניות.
יעל סיני: יש מחקר משמעותי של ה-OECD, שמדבר על פתרונות.
יעל סיני: בפורטוגל, משפחות עם ילדים מתחת לגיל 12 נותנים להן מענקים כדי שיוכלו למצוא פתרונות לילדים, כשמערכת החינוך נסגרת.
יעל סיני: באיטליה מאפשרים לקחת ימי מחלה.
יעל סיני: יש עוד אפשרויות שאפשר לעשות ביחס לעובדות חיוניות, בהתאם למספרים שהציג חבר הכנסת כסיף.
יעל סיני: אבל כל הדברים האלה לא יעלו על השולחן עד שלא יהיה מקום לביטוי.
יעל סיני: ראיתי שיושב-ראש הוועדה דיבר על הסיפור של ועדת הקורונה, ואני אשמח אם תהיה אמירה יותר רחבה מצד כל חברי וחברות הכנסת של הוועדה.
יעל סיני: דבר אחרון, יש את הסיפור של העובדות בתקופות מוגנות.
יעל סיני: כלומר יש נשים שהן גם עובדות חיוניות והן גם בתקופות מוגנות – בהיריון, בחופשת לידה או בכל מיני מצבים כאלה ואחרים.
יעל סיני: או אפילו עובדות שמחייבים אותן להגיע לעבודה.
יעל סיני: אני חושבת שזה יהיה ממש טוב אם הוועדה תתעסק ספציפית במקרים האלה, שנופלים בין הכיסאות, של נשים בתקופות המוגנות.
יעל סיני: בתחילת המשבר עשתה הממונה מהלך לא ברור תחת השינוי של חוק עבודת נשים, ואני חושבת שכדאי לעקוב אחרי המספרים האלה.
יעל סיני: בתור ארגון שדולת הנשים שמפעיל קו סיוע, אני יכולה לספר על המון מקרים של נשים בתקופות הכי רגישות בחיים שלהן, שנופלות בין הכיסאות.
יעל סיני: בטח עובדות חיוניות, אבל גם בתקופת מוגנות זה עוד אתגר.
יעל סיני: תודה רבה על הדיון ובהצלחה בהמשך.
עודד פורר: רות רזניק, בבקשה.
רות רזניק: שלום, אני מאוד שמחה להיות כאן.
רות רזניק: הרבה מאוד מחברותיי נמצאות כאן.
רות רזניק: אני רוצה לדבר על קבוצה מאוד ייחודית של נשים השוהות במקלטים.
רות רזניק: כידוע לכולכם, יש 14 מקלטים בארץ ועוד מקלט אחד לנשים בבידוד לפני שהן עוברות למקלטים.
רות רזניק: נשים במקלטים הן לא רק נשים, הן אימהות לילדים ובדרך כלל מספר הילדים הוא פי 2 או פי 3 אפילו ממספר הנשים.
רות רזניק: מדובר בתפוסה של כ-450 נפש בכל זמן נתון ויש גם תחלופה במהלך השנה.
רות רזניק: רוב הנשים שעוזבות את בני הזוג ולא חוזרות אליהם, שוהות במקלטים כחצי שנה, ואז יוצאות לחיים עצמאיים, בדרך כלל.
רות רזניק: המדינה נתנה להם היום מענק מאוד מכובד על סך 10,000 שקל בעת יציאתן לעצמאות.
רות רזניק: 10,000 השקלים האלה לא יעזרו להן היום בכלל.
רות רזניק: אני חושבת שצריך להכפיל את הסכום הזה לפחות, משום שהאישה עוזבת את עיר מגוריה כשהיא עוברת למקלט.
רות רזניק: בדרך כלל היא הולכת לעיר אחרת להתגורר בה.
רות רזניק: היא וילדיה.
רות רזניק: אני מדגישה שלא תמיד מדברים על הילדים.
רות רזניק: היא וילדיה צריכים להתחיל מחדש במקום חדש, במצב של הקורונה, שגם לא ברור בכלל האם היא בשנה-שנתיים הקרובות תמצא מקום תעסוקה.
רות רזניק: היא מוגבלת למינימום קיום ואני לא ואני לא יודעת איך בכלל היא תוכל לשרוד במצב שגם הרבה מאוד מהגברים שמשלמים מזונות יהיו מובטלים ולא יוכלו לשלם מזונות.
רות רזניק: וחוץ מזה, אחוז גבוה מהגברים הם בכלל סרבני מזונות וביטוח לאומי משלם רק עבור שני ילדים, גם אם לאם יש חמישה או עשרה ילדים.
רות רזניק: יש נשים שמגיעות למקלטים והן נשים ללא מעמד בישראל בכלל.
רות רזניק: מדובר או במהגרות, או מהגרות עבודה או מהגרות לא חוקיות.
רות רזניק: מדובר בנשים נשואות לא יהודיות, שחלקן מוסלמיות, חלקן מרוסיה או מאתיופיה שגברים יהודים-ישראלים נישאו להן, הולידו איתן ילדים אבל אין להן אפילו מעמד של תושב.
רות רזניק: אין להן שום זכויות ברגע שהן עוזבות מקלט.
רות רזניק: אלה נשים עם ילדים, ואנחנו חייבות לדבר כל הזמן על הילדים שלא מקבלים התייחסות כלל.
רות רזניק: אישה שנותרת לבד בעיר זרה, ללא סיכוי למצוא עבודה, לא תשרוד.
רות רזניק: היא פשוט לא תשרוד.
רות רזניק: היא תחזור לבעל המתעלל מחוסר בררה.
עודד פורר: תודה, רות.
עודד פורר: חברת הכנסת מיכל קוטלר וונש.
מיכל וונש: תודה, אדוני היושב-ראש, אני צריכה לצאת לפגישה ורציתי לענות לשאלה הישירה ששאלו אותי.
מיכל וונש: אני רק אומר שגם בתקשורת הגבתי למה שנגעת בו בנושא קבינט הקורונה, וגם מאחורי הקלעים אל מול ראשי סיעתי.
מיכל וונש: אני אומר בשמחה שנכנסנו ארבע חברות כנסת לתוך הקואליציה הזאת וכולנו מחויבות לנושא, כל אחת מכיוונה וכל אחת בוועדותיה השונות.
מיכל וונש: אנחנו מחויבות בצורה רוחבית מכיוון שהמחויבות היא לטובת כלל אזרחיות ואזרחי מדינת ישראל, לשנות תפיסה עמוקה שאנחנו אוחזים בה, לצערי, כבר 72 שנה.
מיכל וונש: אמרתי קודם שלצד האתגר של הקורונה יש גם הזדמנויות רבות בעיניי.
מיכל וונש: זהו נושא של תת-ייצוג בכלל, בטח של הנשים שהן 51% מהאוכלוסייה, וגם תת-ייצוג של מגזרים אחרים במגזר הציבורי.
מיכל וונש: אני באופן אישי וגם המפלגה שאותה אני מייצגת בהחלט מחויבות לקדם את הנושא הזה.
מיכל וונש: נאה דורש, נאה מקיים ואכן נאמרו הדברים בצורה מאוד ברורה.
עודד פורר: אבישג שחם חדד מוויצו, בבקשה – היא לא עלתה בזום.
עודד פורר: חברת הכנסת אימאן, בבקשה.
אימאן ח'טיב יאסין: אני מודה לך, עופר, על היוזמה לדיון.
אימאן ח'טיב יאסין: זהו דיון מאוד חשוב ולצערנו הרב, נשים הן תמיד החוליה החלשה בחברה שגם נמצאות בחזית וגם נפגעות יותר מכולם.
אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לצדד במה שאמרה חברתי רות בקשר לנשים במקלטים.
אימאן ח'טיב יאסין: בימים כתיקונם, אולי לנשים שהגיעו למקלטים היה סיכוי יותר גבוה למצוא עבודה, להשתלב בתעסוקה ואז הייתה להן יכולת להתקיים.
אימאן ח'טיב יאסין: כיום אנחנו יודעים כמה אחוזי אבטלה יש, כמה עסקים סוגרים וכמה עסקים לא מחזירים את החל"תניקים שלהם לעבודה.
אימאן ח'טיב יאסין: לכן, הסיכוי שאישה שיוצאת מהמקלט עם הילדים שלה באמת תמצא עבודה, הוא קלוש.
אימאן ח'טיב יאסין: צריך גם לדאוג לאוכלוסייה הזאת או להשאיר אותן לתקופה נוספת במקלטים.
אימאן ח'טיב יאסין: כולנו גם מודעים לבעיה של הצפיפות במקלטים וחוסר היכולת לקלוט עוד נשים.
אימאן ח'טיב יאסין: במיוחד בתקופת הקורונה, יש עלייה של מאות אחוזים באלימות נגד נשים, והמקלטים בתפוסה מלאה.
אימאן ח'טיב יאסין: נשים נמצאות לרוב במקצועות טיפוליים, וזה אומר שהן פוגשות יותר אנשים ויותר קהילות והסיכון שלהן להידבק יותר גבוה.
אימאן ח'טיב יאסין: צריך לקחת את הנושא הזה בחשבון.
אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מדברים על אחיות; אנחנו מדברים על עובדות סוציאליות; אנחנו מדברים על מערכת החינוך.
אימאן ח'טיב יאסין: בשלושת המקצועות האלה רוב רובן של העובדות הן נשים.
אימאן ח'טיב יאסין: בשבוע שעבר יצא נוהל נוסף שאומר שמי שנמצא בבידוד, לא משלמים לו על ימי הבידוד.
אימאן ח'טיב יאסין: הממשלה וביטוח לאומי לא רוצים לשלם על זה.
אימאן ח'טיב יאסין: ריבונו של עולם, לאן אפשר להידרדר עוד יותר?
אימאן ח'טיב יאסין: לא מספיק שהן עושות את העבודה, הן נמצאות בחזית ומשרתות את כולנו, ואנחנו רוצים לפגוע בהן כפליים?
אימאן ח'טיב יאסין: ממילא המקצועות האלה אין בהם שכר הוגן בימים רגילים, שלא לדבר על ימים שיש בהם סיכון בריאותי פיזי.
עודד פורר: עובדת סוציאלית ענבר כהן, בבקשה.
ענבר כהן: << סיום >> שלום ותודה רבה.
ענבר כהן: אני מרצה באוניברסיטת חיפה ובמכללה למינהל, ואני מייצגת את איגוד העובדים הסוציאליים היום בדיון.
ענבר כהן: אני רוצה להודות לחבר הכנסת כסיף שהעלה את היוזמה לדיון.
ענבר כהן: << סיום >>
ענבר כהן: << סיום >> לשביתת העובדים הסוציאליים אי-אפשר שלא לקרוא מחאה.
ענבר כהן: אפשר לקרוא לזה שביתה, אבל זו הייתה שביתה מתוך מקום של מחאה.
ענבר כהן: אי-אפשר להפריד את הדיון על מעמד נשים בשוק התעסוקה מהדיון הספציפי על מצב הנשים בעתות משבר כמו הקורונה.
ענבר כהן: הקורונה רק מדגישה את המצב הקיים ומקצינה אותו, אבל מלכתחילה, אם לא היה חוסר שוויון בשוק העבודה בין נשים לגברים עד לכדי אפליה, לא היה מה להקצין בעתות משבר.
ענבר כהן: אם אני נותנת את הדוגמה של העובדים הסוציאליים – 89% מהעובדים הסוציאליים הם עובדות סוציאליות, שמתקיימות בחלקן מהבטחת הכנסה.
ענבר כהן: חשוב להבין שכל שיפור בתנאי ההשתכרות שלהם הוא תמיד בעקבות מחאה, השבתה והכרזה על סכסוך עבודה.
ענבר כהן: ההבנה שעובדים סוציאליים הם עובדים חיוניים וחשובים למשק ולביטחון הסוציאלי של המשק, לא מובנת מאליה על ידי משרדי ממשלה, ותמיד היא באה בעקבות מחאה.
ענבר כהן: << סיום >> בקורונה הדבר הוקצן כאשר בתחילת משבר הקורונה עובדים סוציאליים לא הוגדרו כעובדים חיוניים, כפי שלדעתי ולדעתנו היה מובן מאליו לעשות, אלא הוגדרו בהיקף של 30% תעסוקה.
ענבר כהן: רק אחרי מחאה, כפי שאמרה מיכל אנגלברג, של ארגוני השטח שהועלתה בוועדת הרווחה, התקנים הועלו ל-100% והעובדים הוכרזו כעובדים חיוניים, כפי שצריך היה להיות.
ענבר כהן: אני חושבת שמתוך הוועדה צריך לצאת קול שאומר, שהאחריות היא של משרדי הממשלה.
ענבר כהן: צריך להפנים את זה ולא לחכות בכל פעם למחאה נוספת של ארגוני שטח או של ארגון סקטוריאלי זה או אחר.
עודד פורר: ענבר, חתמתם כבר על ההסכם?
ענבר כהן: חתמנו על ההסכם והוא הסכם נפלא.
ענבר כהן: אני מאוד מקווה שהמשך ההטבות של המקצוע החשוב הזה, גם מבחינת תנאי מוגנות וגם מבחינת תנאי שכר, לא יבוא בעקבות שביתות שפוגעות בלקוחות שלנו, היקרים לנו מאוד.
עודד פורר: אלה אייל בר דוד.
עודד פורר: אחרייך ד"ר מזל שאול.
בר דוד: אדוני, אני מתנצלת מראש כי חיבור האינטרנט שלי לא כל כך טוב, ואני מנסה להתחבר גם דרך המחשב.
עודד פורר: זה לא ברמה שאפשר לנהל ככה דיון.
עודד פורר: אני מתנצל, לא נצליח.
עודד פורר: תנסי אחרת.
עודד פורר: ד"ר מזל שאול, בבקשה.
מזל שאול: צוהריים טובים, הצטרפתי לדיון החשוב הזה כמנכ"לית עמותת כ"ן, שפועלת להגדלת ייצוג שוויון מגדרי.
מזל שאול: אני נסערת כמו חברותיי, שציינו כאן את הקבינט המצומצם והיעדר נשים.
עודד פורר: עשרה אנשים זה לא כל כך מצומצם.
מזל שאול: קבינט מצומצם ללא נשים.
מזל שאול: עשרה אנשים זה מכובד, אבל ללא נשים זה באמת מעורר תהייה ורוגז לא קטן, במיוחד שבמשך הרבה מאוד שנים אנחנו פועלות להגדיל את ייצוג הנשים ואנחנו רק בחוויה של הליכה אחורה.
מזל שאול: בתחילת המשבר עמותת כ"ן הקימה את מועצת הנשים לביטחון אזרחי, מתוך תפיסה והבנה שקמות ועדות מל"ל וועדות קבינט וכולי, ללא הנכחת נשים בכלל.
מזל שאול: מועצת הנשים מורכבת גם ממומחיות בתחום ובעיקר מנשים בשטח, כמו לקוחות הקצה.
מזל שאול: כמו שענבר אמרה, בסוף בסוף העובדות הסוציאליות משרתות את האזרח ואת האזרחית, והן לא נאבקות עבור עצמן אלא עבור התנאים של האזרחים.
מזל שאול: אני לא אחזור פה על נתונים כי כולנו מבינות ומבינים את הפגיעה העיקרית באוכלוסיית הנשים.
מזל שאול: חבר הכנסת פורר, נבחרת כיושב-ראש הוועדה וזה הכי מייצג את השוויון המגדרי שאנחנו יכולות לשאוף אליו – שוויון מגדרי שבו אנחנו פועלים ופועלות ביחד לטובת המטרה.
מזל שאול: הקמנו את המועצה מתוך הבנה שאנחנו רוצות לעסוק בכל תחומי האזרחים והאזרחיות, מביטחון ושלום ועד רווחה וחינוך.
מזל שאול: כמו שאמרנו, ההתוויות המגדריות לפי מקצועות ולפי מגדר, אנחנו מעוניינות להוציא את זה מהלקסיקון.
מזל שאול: אנחנו רוצות לדבר על פעילות משותפת של נשים וגברים בכל תחומי החיים.
מזל שאול: אני מצטרפת לחברותיי עם השאלה איך כוועדה לקידום מעמד האישה ואתה, כיושב-ראש הוועדה, יכול להשפיע על כל הנושא של ייצוג.
מזל שאול: אני חושבת שצריך לעבוד חזק מאוד על נושא החקיקה.
מזל שאול: בעבר העברנו חקיקות משמעותיות של ייצוג במועצות הדתיות, בתאגידים העירוניים וברשימות המוניציפליות.
מזל שאול: אני חושבת שזה הזמן לעגן בחוק את נושא הייצוג השוויוני ולא לאפשר הדרה של נשים ממפלגות.
מזל שאול: אני לא נכנסת עכשיו לוויכוח על מפלגות חרדיות.
מזל שאול: יש ארגונים שפועלים בתחום ואנחנו מחזקות את ידיהם, אבל אני באמת חושבת שהגיעה העת עכשיו, בזמן הזה של הקורונה, לחוקק חוקים שידאגו לנושא השוויוני והייצוג השוויוני כמה שיותר מהר.
עודד פורר: ציפורת שימל מאמונה, בבקשה.
עודד פורר: אחרייך נילי גורין.
ציפורת שימל: שלום לכולם, אני יועצת משפטית באמונה, תנועת האישה הדתית-לאומית.
ציפורת שימל: אני רוצה להביא את עמדת הארגונים המפעילים את מעונות היום, הארגונים המפוקחים, ולהציג את העמדה הכללית שנוגעת לענף שהוא מהענפים החיוניים ביותר במשק.
ציפורת שימל: הדבר הזה עלה בצורה מאוד משמעותית דווקא בעקבות משבר הקורונה שכולנו חווים.
ציפורת שימל: בלעדי הענף הזה, המשק וההורים בפרט, כמו שכולנו יודעים, לא באמת יכלו לחזור לשגרה.
ציפורת שימל: מצד שני, מדובר בענף שעוד טרם משבר הקורונה נמצא במשבר עמוק מאוד, אפשר לומר על סף קריסה.
ציפורת שימל: אנחנו מדברים היום על סדר גודל של 2,000 מעונות יום מפוקחים, שבהם מתחנכים כ-100,000 פעוטות בגיל הרך.
ציפורת שימל: הרבה פעמים יש נטייה למדינה לחשוב שילדים נולדים בגיל 3, ואנחנו חוזרים תמיד ומדגישים את העובדה שילדים לא נולדים בגיל 3.
עודד פורר: פעם חשבו שילדים נולדים בגיל 5.
ציפורת שימל: היום אנחנו מדברים על לידה עד גיל 3.
ציפורת שימל: בענף הזה עובדות כ-16,000 נשים, שרובן ככולן מחנכות, מטפלות, מבשלות, עושות את כל העבודה.
ציפורת שימל: אנחנו מדברים על משבר שנגרם ממחסור חמור בכוח אדם, הן בגלל שכר נמוך והן בגלל היעדר תקינה, שאנחנו חוזרים ומדגישים.
ציפורת שימל: משבר הקורונה רק הגביר, החמיר והחריף את הסיטואציה שבה אנחנו נמצאים, כפי שאמרו רבות לפניי.
ציפורת שימל: צריך להבין שאם מדברים על משרדי הממשלה, בשנת 2018 הייתה החלטה על הקמת ועדה בין-משרדית של משרד הרווחה עם משרד האוצר, על מנת לנסות ולשקם את ענף מעונות היום.
ציפורת שימל: לצערנו, עד היום טרם פורסמו מסקנות הוועדה ואנחנו שבים וקוראים לסייע לאותן נשים בהקשר הזה.
ציפורת שימל: אולי הוועדה הזאת תוכל לסייע בנושא.
ציפורת שימל: חשוב לי רק להדגיש עוד דבר אחד.
ציפורת שימל: משבר הקורונה חיזק באופן משמעותי את ההבנה שאם לא פותחים את מעונות היום, אנחנו בעצם יוצרים חסם משמעותי ומרכזי בחזרה של המשק לעבודה.
ציפורת שימל: אנחנו רואים שהצוותים החינוכיים והנשים שנמצאות בחזית הצוותים החינוכיים במעונות היום, הם אחד הגורמים הכי משמעותיים בחזרה של המשק לתפקוד.
ציפורת שימל: הדיון בוועדה ספציפית בנושא הזה, חשוב מאוד שיציף אותם.
ציפורת שימל: כמו שאמרתי, אם הוועדה תוכל לסייע להן במאבק שלהן על מנת לשפר את התנאים שלהן, זה יהיה דבר חשוב.
עודד פורר: נילי גורין, בבקשה.
נילי גורין: תודה.
נילי גורין: אני מתנועת אחותי ואני רוצה לדבר על קבוצה מאוד מאוד גדולה ולא הומוגנית של נשים, שעובדות בעבודות לא פורמליות – או שזה חלק מהפרנסה שלהן או שזאת הפרנסה העיקרית שלהן.
נילי גורין: זה כולל ניקיון, טיפול בילדים, אפילו בייבי-סיטר, מכירות.
נילי גורין: הרבה מאוד סוגים של עבודות.
נילי גורין: הן איבדו את העבודה והן לא זכאיות עכשיו לדמי אבטלה.
נילי גורין: רובן גם לא עומדות בקריטריונים לסיוע בשכר דירה או דברים דומים.
נילי גורין: ההכנסה הזאת, בין אם היא הכנסה יחידה או הכנסה משלימה, היא קריטית לרובן.
נילי גורין: הן השתמשו בכסף הזה לדברים חיוניים וזה אומר שעכשיו זה בא על חשבון טיפול רפואי או טיפול בילדים.
נילי גורין: זה גורם לצבירה של חובות וכולי.
נילי גורין: זאת קבוצה הטרוגנית והיא נופלת מתחת לרדאר.
נילי גורין: אלה יכולות להיות נשים צעירות או מבוגרות, אלה יכולות להיות נשים מכל מיני קבוצות מודרות או קבוצות בפריפריה.
נילי גורין: גם אם הן רוצות לנסות למצות זכויות, חלק מהן חוששות שבגלל שהן עבדו בעבודה לא פורמלית והייתה להן הכנסה לא מדווחת, והן ייענשו.
נילי גורין: יש כאלה שיש להן חסמים אחרים למיצוי זכויות אם זה שפה או סיבות אחרות.
נילי גורין: זה נושא שחייבים לעסוק בו בוועדת הקורונה, והוא דורש טיפול מערכתי.
נילי גורין: זה לא רק משהו נקודתי.
נילי גורין: למשל, הנגשה או הקלה בקריטריונים לקבלת סיוע בשכר דירה וכמובן, דמי אבטלה.
נילי גורין: זה דורש טיפול רחב וחשוב להבין שזאת קבוצה מאוד גדולה של נשים, שנמצאת מתחת לרדאר ויש לזה השלכות רחבות – זה עוני, זה פוגע בילדים, זה פוגע במשפחה.
עודד פורר: חבר הכנסת כסיף, אתה רוצה להגיד משהו לסיכום?
עופר כסיף: קודם כל, שוב אני מודה על הדיון לכל המשתתפים וליושב-ראש.
עופר כסיף: אני חושב שמה ששמענו פה מאשש את הדברים שנאמרו גם בהתחלה לגבי זה שנשים הן הנפגעות המרכזיות במשבר הקורונה.
עופר כסיף: לא רק, אבל בעיקר בכל מה שקשור לשוק העבודה.
עופר כסיף: יש גם נושאים שהוזכרו בחטף כמו נושא אלימות במשפחה וכן הלאה.
עופר כסיף: אני חושב שנייר העמדה של שדולת הנשים בישראל וגם של משפטניות למען צדק חברתי נמצא אצל כולם.
עופר כסיף: יש שם המלצות מצוינות וקונקרטיות לגבי התמודדות עם המשבר הנוכחי בכלל, ועם חלוקת העבודה המגדרית בפרט.
עופר כסיף: נושא שעלה פה הרבה נוגע לנשים שבמהלך משבר הקורונה, כאשר מערכת החינוך לא עבדה, נאלצו להישאר בבית.
עופר כסיף: בדרך כלל אלה היו נשים, ואחת ההצעות של שדולת הנשים היא הקמת קרן סיוע להורים עובדים בעבודות חיוניות, בעיקר נשים שעובדות בעבודות חיוניות, כפי שראינו.
עופר כסיף: אני חושב שזה דבר שראוי בהחלט לזרז.
עופר כסיף: כנ"ל לגבי תוכניות הסברה למעסיקים וגם תוכניות הסברה לעובדות, לגבי הזכויות שלהן בזמני המשבר.
עופר כסיף: הכשרות תעסוקתיות ספציפית לנשים – במיוחד נשים שבאות ממעמדות נמוכים ומקבוצות מוחלשות.
עופר כסיף: בנוסף לכך, להכיר בחל"ת כמזכה בדמי אבטלה וגם לטובת טיפול בילדים שהם מחוץ למסגרת.
עופר כסיף: להכיר בהתפטרות של נשים משום שאין להן ברירה והן צריכות להישאר בבית, כך שיהיו זכאיות לפיצויי פיטורין.
עופר כסיף: יש רשימה ארוכה שקיימת במסמכים ואני חושב שכדאי לאמץ.
עודד פורר: אני רוצה להודות לך, חבר הכנסת כסיף, על יוזמת הדיון.
עודד פורר: אני חייב לומר שזה מתחבר להרבה מאוד דיונים פרטניים שכבר קיימנו כאן בוועדה, וגם בכוונתנו לקיים כבר מחר בנושא הסייעות בגני הילדים.
עודד פורר: מעבר לאי-הסדרת המקצוע הזה והעובדה שאין להן באמת מישהו ברור שאחראי עליהן – זה גם הרשות המקומית, גם משרד החינוך וגם חברות פרטיות – הן הגיעו למצב שכאשר הן בחל"ת, הן לא זכאיות לדמי אבטלה בגלל איך שהפעילו את המשק במשך חמישה ימים וכל הפתרונות האלה.
עודד פורר: זאת דוגמה אחת.
עודד פורר: כנ"ל לגבי העובדות הסוציאליות שקיימנו דיון בנוגע אליהן.
עודד פורר: אני אקיים שורה של דיונים נוספים.
עודד פורר: ראיתי שהממשלה יצאה להליך של סגירת פרויקטים.
עודד פורר: במקרה הזה אלה פרויקטים שכל המועסקות בהם הן נשים וזה בהחלט נושא חשוב.
עודד פורר: לצערי, ממשלת ישראל לא יצרה שום תוכנית להתמודדות עם משבר הקורונה והכול נעשה בשליפות מהמותן.
עודד פורר: בוודאי שהנושא הזה לא מטופל מספיק ואנחנו נטפל בו בוועדה.
עודד פורר: הדרך לעשות את זה היא דווקא בדיונים פרטניים סביב כל מקצוע ומקצוע, להביא את הגורמים הרלוונטיים ולדחוף אותם לעשייה.
עודד פורר: אני חושב שבנושא העובדות הסוציאליות, הלחץ שהופעל מהוועדה כולל שניים-שלושה דיונים שקיימנו כאן ברצף ולא אפשרו לנושא הזה להימלט מסדר-היום, סייעו להגיע להסדר שאני מקווה שיחזיק מים.
עודד פורר: היום יום רביעי, 12 באוגוסט 2020, כ"ב באב התש"פ.
עודד פורר: אני ביקשתי לקבוע דיון די מעכשיו לעכשיו בעקבות המשבר בקרב עובדות המעבדות.
עודד פורר: שוב אנחנו נתקלים במקצוע שרוב המועסקים בו הן נשים והמקצוע הזה נמצא הרחק מאחור גם בשכר השעתי, גם במעמד, גם בהשקעה, ואנחנו נתקלים בזה ביתר שאת דווקא עכשיו בתקופה של הקורונה, שבה בלי עובדות המעבדה אי אפשר יהיה לטפל בקורונה, לא יהיה מי שיבדוק וברגע שאין בדיקות אז אי אפשר להתקדם, לכן ביקשתי לקיים את הדיון.
עודד פורר: כל זה קורה כשיש גם איזשהו משבר בין העובדות לבין אגף השכר באוצר ומשרד הבריאות.
עודד פורר: אני, סיעת ישראל ביתנו סיירנו במעבדות באיכילוב.
עודד פורר: כל הזמן מדברים על זה שאין מספיק בדיקות, אבל מסתבר שגם לא מאפשרים להם.
עודד פורר: יש להם יכולת לעשות 1,400 בדיקות ביום, עושים רק 700.
עודד פורר: הנושא הזה הוא בהחלט קריטי.
עודד פורר: ראשונת הדוברים תהיה אסתר אדמון, יו"ר מיקרוביולוגים, ביוכימאים ועובדי מעבדות.
עודד פורר: אסתר, בוקר טוב.
אסתר אדמון: אני רוצה להגיד תודה רבה על התמיכה ועל זה שאתם נתתם לנו את הזכות להשמיע את עצמנו.
אסתר אדמון: עובדי המעבדה הם למעשה כמו שאנחנו יודעים, מרביתן נשים.
אסתר אדמון: למעלה מ-85% מעובדי המעבדות הרפואיות הן נשים.
אסתר אדמון: בשנות ה-80' המקצוע הזה הפך להיות יותר ויותר מועסק על ידי נשים שבעבר השכר שלנו היה מוצמד לרופאים, וככל שנכנסו יותר ויותר נשים למערכת, קולנו כבר לא נשמע.
אסתר אדמון: את ההצמדה שלנו לשכר הרופאים ביטלו כבר בשנות ה-80' ומאז השכר שלנו פשוט נתקע בשנת 1995.
אסתר אדמון: מאז השכר שלנו הוא שכר שאני חושבת שהוא נובע מכך שמרביתנו נשים, שכר מאוד נמוך, שכר שמגיע לרמה של מזכירות, קלדניות, והפער בינינו לבין הרופאים למרות שההשכלה וההכשרה שלנו היא הכשרה של רופאים, אנחנו נשארנו מאחור.
אסתר אדמון: אני כן חושבת שכל הסיבה שהגענו למצב הזה שמעבדות נשארו מאחור, זה משתי סיבות: אחת, זה שמרביתנו נשים, שתיים, זה מכיוון שהיה נוח למערכת להשאיר אותנו מאחור.
אסתר אדמון: אנחנו שקופים, אף אחד לא רואה אותנו אבל מבחינת רמת השכלה שלנו, 70% מכלל עובדי המעבדות הם מתואר שני ומעלה, עד דוקטורים ופרופסורים.
אסתר אדמון: שכר שעה של עובד מתחיל הוא 31 שקלים, של תואר ראשון.
אסתר אדמון: דוקטור שעובד עם 35 שנות ותק בתפקיד בכיר מקבל 54 שקלים בלי אופק קידום, ואנחנו כן מאמינים וחושבים שההזנחה הזו לאורך שנים נבעה מעצם היותנו מרביתנו נשים.
עודד פורר: אוקיי, תודה אסתי.
עודד פורר: משרד האוצר, ענבל.
ענבל רואי: שלום לכולם, ענבל רואי, רכזת באגף שכר והסכמי עבודה במשרד האוצר.
ענבל רואי: במערכת הבריאות, בכללה יש אחוז גבוה של נשים, אנחנו רואים את זה בכל הדירוגים, ולכן דירוג עובדי המעבדה יחד עם דירוג האחיות ודירוגי הפרא הם הדירוגים הנשיים באופן מובהק.
ענבל רואי: צריך לומר, השכר הממוצע של עובדי המעבדות, שכר ברוטו הוא 20,000 שקלים.
ענבל רואי: אנחנו לא סבורים שזה שכר נמוך.
עודד פורר: מה שכר הבסיס הממוצע של עובדי המעבדה?
ענבל רואי: מבנה השכר בהסכמים קיבוציים הוא מורכב יחסית.
ענבל רואי: זה לא שיש שכר שורה ומעליו מי שעושה עבודה נוספת מקבל, אלא שיש הרבה מאוד רכיבים שהם לא נכללים לערך שעה אבל העובד מקבל אותם כבר על שעות התקן שלו, זאת אומרת עובד מעבדה בלי לעשות שעה אחת נוספת כבר זכאי לכמה אלפי שקלים של שכר עידוד ולעוד כל מיני תוספות שלא משתקפות בערך השעה הבסיסי, אבל גם עליהם יש כמובן הפרשות פנסיוניות.
ענבל רואי: כיום מנהלים משא ומתן עם עובדי המעבדות ולכן הופתעתי לשמוע שיש משבר ביחסים.
ענבל רואי: הייתה לנו פגישת משא ומתן ביום שני ויש עוד אחת שקבועה ליום ראשון.
ענבל רואי: אחד מהנושאים שנידונים זה באמת שיפור שכר של עובדי המעבדות.
עודד פורר: מה קרה שהייתה הצמדה לשכר רופאים ומאז למי הם מוצמדים היום או שהם לא מוצמדים בכלל?
ענבל רואי: היום הם לא מוצמדים.
עודד פורר: הם עד 95' הוצמדו לשכר רופאים ומאז זה נתקע, זה לא זז?
ענבל רואי: זה משהו שהסתיים כבר בשנות ה-70'.
ענבל רואי: כיום מערכת הבריאות הציבורית בישראל מאוד מפותחת ולכל סקטור יש הסכם נפרד.
עודד פורר: גם הכלכלה הישראלית הרבה יותר מפותחת.
עודד פורר: היכולות הכלכליות של הממשלה הרבה יותר גדולות ממה שהיו בשנות ה-70'.
ענבל רואי: נכון, ואנחנו מברכים על זה.
ענבל רואי: היום לכל דירוג, לכל סקטור במערכת הבריאות יש הסכם ייעודי.
עודד פורר: נראה לך סביר שדוקטור עם 35 שנות ותק מרוויח 54 שקלים לשעה?
ענבל רואי: אני יכולה לפרט.
ענבל רואי: אני לא יודעת עד כמה להיכנס לרזולוציה הזאת.