GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר שוורץ: לפי הסטטיסטיקה שלך אני כנראה משהו מאוד חריג.
תמר שוורץ: אני 32 שנה עובדת סוציאלית ואני מאוהבת במקצוע כאילו אתמול סיימתי את ה BA.
תמר שוורץ: אני חושבת שזה מקצוע שבוחר בנו וזו דרך חיים וייעוד, אבל לא להתבלבל: גם על דרך חיים ושליחות וייעוד ועבודת קודש – וכל הסופרלטיבים שנותנים לנו כל הזמן, כמו שאמרת, צריך ללכת למכולת ולסופר, ואי אפשר לעבוד בלי שלושת התנאים המינימליים כל כך – המוגנות, התקינה, או העומס הבלתי אפשרי, והשכר.
תמר שוורץ: שתי הערות אני רוצה להעיר.
תמר שוורץ: אחת, שמציינים כל הזמן את העובדים הסוציאליים בהקשר של טיפול בפרט.
תמר שוורץ: סיפרו אי הן רצות בקורונה ואיך הן מטפלות באישה נפגעת אלימות ובקשישים, וכו'.
תמר שוורץ: אני רוצה להזכיר שעבודה סוציאלית יש בה צד אקטיביסטי, יש בה צד שרוצה לשנות מדיניות, להשמיע את קולן של אוכלוסיות מוחלשות, של אלה שלא שומעים אותם.
תמר שוורץ: התגלגלה לידי הזכות להיות מנכ"לית עמותת רוח נשית שעוסקת בשיקום כלכלי תעסוקתי לנפגעות אלימות, ואנחנו גם מסייעות בפן הפרטני אבל גם כותבות הצעות חוק ומנסות לשנות נהלים בביטוח הלאומי ובהוצאה לפועל – כך שגם זה עבודה סוציאלית, שינוי מדיניות.
תמר שוורץ: גם החלק הזה מאוד נפגע בעקבות המצב, ועכשיו בעקבות השביתה.
תמר שוורץ: הדבר האחרון שאני רוצה לספר – העמותות הוחרגו בשביתה.
תמר שוורץ: היא נוגעת לשירות הציבורי.
תמר שוורץ: אז העמותות מרגישות מאוד את השביתה, משום שלמשל אלינו יש עלייה של 300% בימים האחרונים, ואני בטוחה שזה עוד יעלה.
תמר שוורץ: אנחנו היום שאחרי.
תמר שוורץ: אנחנו השיקום התעסוקתי-כלכלי.
תמר שוורץ: אנחנו לא חירום.
תמר שוורץ: ומגיעות אלינו פניות חירום מזעזעות, ואנחנו מפנות אותן למשטרה כי אין עובדת סוציאלית שתקבל עכשיו את הפנייה.
תמר שוורץ: ואני אומרת לכם: זו סכנה, סכנה.
תמר שוורץ: אני מתה מפחד מהדיווחים שיתחילו להגיע.
תמר שוורץ: זה יסתיים במוות, אני מקווה שזה ברור כאן לכל הנוכחים סביב השולחן וגם בזום.
תמר שוורץ: ולא רק מוות פיזי, אלא בואו נחשוב על אנשים שנרצחים כל יום קצת, ונשים שנרצחות כל יום קצת.
תמר שוורץ: הסיפור הזה הוא סיפור מסוכן.
תמר שוורץ: ההימשכות של השביתה הזו היא דבר מאוד מסוכן – לא רק למטופלים של העובדים הסוציאליים אלא לכל החברה בישראל.
תמר שוורץ: זה הפרצוף שלנו, של החברה הישראלית.
תמר שוורץ: ואני באמת ממליצה לנציגי האוצר להתעורר ומהר.
דינה חבלין דהן: תודה, כבוד היושב-ראש.
דינה חבלין דהן: אני רוצה קודם כל להביע את ההערכה הגדולה לעבודה הקשה ולצערי גם השקופה של העובדים והעובדות הסוציאליים בשירותים הממשלתיים, ברשויות המקומיות, וגם בשירותים שמופעלים על ידי עמותות וארגונים חברתיים כמו המקלטים.
דינה חבלין דהן: אני מנכ"לית עמותת מעון חירום לנשים, ויושב-ראש פורום העמותות שמפעילות מקלטים.
דינה חבלין דהן: אנחנו כמובן תומכות במאבק של העובדות הסוציאליות למוגנות ולשכר הולם שיאפשר את איוש התקנים באופן שיפחית מעומסי העבודה שלהן ויסייע להן לספק לציבור שירות איכותי יותר.
דינה חבלין דהן: שם המשחק הוא השירות לציבור.
דינה חבלין דהן: אני רוצה להגיד שהשביתה הזאת פוגשת אותנו כמפעילי מקלטים במקום לא טוב, כי התקופה הזאת של משבר בריאותי, כלכלי וחברתי זה לא סוד שהחריפה את האלימות בבתים ואת המצוקה של נשים נפגעות אלימות, והשביתה הזו שמצטרפת לכל הדברים האלה משפיעה חזק וקשה על אותן נשים וילדים.
דינה חבלין דהן: נשים שכבר כן אוזרות אומץ לבקש סיוע לא מצליחות לקבל מענים מצילי חיים, וכמו שתמר אמרה – אנחנו מוכרחים להיות מודעים לזה.
דינה חבלין דהן: אני לא משחקת פה על המצפון של ענבל חרמוני ושל העובדות הסוציאליות, המצפון שלהן עובד שעות נוספות.
דינה חבלין דהן: אבל חשוב שבאוצר יידעו את זה.
דינה חבלין דהן: כרגע כמעט ואין הפניות למקלטים, כי ההפניות למקלטים מגיעות, כמובן, דרך עובדות סוציאליות בקהילה.
דינה חבלין דהן: אז זה לא בגלל שאין צורך במקלטים, זה בגלל שאין מי שיפנה אותן, ויש לזה משמעות.
דינה חבלין דהן: בנוסף, נשים שמתארגנות לקראת יציאה לחיים עצמאיים מהמקלטים – נתקעות.
דינה חבלין דהן: זה יגביר את הפקק ויגביר את הביקוש בדקה שאחרי תום השביתה.
דינה חבלין דהן: למה הן נתקעות?
דינה חבלין דהן: כי אם הן צריכות לקבל מענק לקראת יציאה ממקלט שיאפשר להן לשכור דירה ולקנות כמה דברים, אין מי שיחתום להן על המענק הזה, המענק הזה לא יכול לצאת לדרך.
דינה חבלין דהן: הן תקועות.
דינה חבלין דהן: הן לא יכולות לקבל שום סיוע מאף אחד.
דינה חבלין דהן: אני קוראת פה לאוצר לעזור לנו לסיים את הדבר הזה.
תמר זנדברג: אני רוצה להודות לך באופן מיוחד על קיום הדיון הזה בוועדה הזו, וסליחה שלא יכולתי להיות מההתחלה,.
תמר זנדברג: אני באמת חושבת שהרבה מהמשבר שעובר על המקצוע הזה עכשיו יש לו מאפיינים סמויים של המגדר של רוב העוסקות בו, ואולי גם רוב המטופלות שלו, וזה חלק מהסיבה שבעצם השביתה עכשיו נכנסת ליומה העשירי, ואיכשהו זה לא מרעיד עולמות.
תמר זנדברג: זה לא פותח מהדורות, כמו שאומרים.
תמר זנדברג: ההתייחסות היחידה שאני שמעתי לא היתה, לצערי הרב, במסיבת העיתונאים של שר האוצר וראש הממשלה שבה הודיעו על התוכנית, אלא היתה התייחסות באיזו אמירת אגב של הממונה על התקציבים באוצר שאמר – זה לא הזמן לתוספות שכר במגזר הציבורי.
תמר זנדברג: חברות וחברים, זה הזמן לתוספות שכר במגזר הציבורי וספציפית - -
עודד פורר: תלוי איפה.
עודד פורר: השאלה היא איפה.
ניצה קמיל: - - הראשונות בתור זה העובדות הסוציאליות.
ניצה קמיל: כי באמת, יש כאן את כל המאפיינים שדרושים עכשיו לחלק מהתיקון החברתי והכלכלי של המשבר, ובאמת – ההקשר בוועדה הזו, שמדובר בנשים או באיזשהו עוול שהוא גם מגדרי.
ניצה קמיל: ומספיק למנות חלק מהמאפיינים.
ניצה קמיל: זה מקצוע שהוא טיפולי, זה מקצוע שאין בו כסף, וכבר אמרתי לפני כמה שנים באחת הוועדות בהקשר הזה שזה המקצוע הראשון שאומרים עליו "עבודת קודש".
ניצה קמיל: בתחום הזה, עבודת קודש זה אומר שאין כסף.
ניצה קמיל: זו משוואה כמעט חד חד ערכית, שלא צריכה להיות ככה.
ניצה קמיל: זה תחום שראינו עוד מאפיין מאוד נשי בו זה הג'ינגול –שמענו קצת.
ניצה קמיל: זה פה עמותות, ופה טלאי על טלאי, ופה כן ממשלתי ועו"ס קהילתי, ועו"ס פרטני – וכל הדברים האלה, וגם – אוכלוסיית היעד, שהיא אוכלוסייה של מוחלשות, של עוני, שיש בה שיעור יתר של נשים.
ניצה קמיל: דיברנו גם פה, והרבה, על העלייה, על הזינוק בעבירות מין ועבירות מין בתוך המשפחה, ואלימות בתוך המשפחה בתקופה הזו.
ניצה קמיל: באמת, מכל כיוון שלא נסתכל מדובר בעצם באוכלוסייה נשית שזקוקה באמת יותר מכל, ואולי זו גם הסיבה שהנושא כל כך מטוטא הצידה ולא זוכה למענה הראוי.
ניצה קמיל: אני רוצה לברך ולהצדיע לכן, חברות, על השביתה.
ניצה קמיל: אני יודעת שזה זוכה לביקורת ושזה זמן באמת לא נוח, זה זמן קשה.
ניצה קמיל: אני בטוחה שכשאתן הולכות לישון בלילה אתן חושבות על המטופלות והמטופלים ועל הילדים והנפגעים והנפגעות שהשארתן מאחור, אבל אם עכשיו זה לא מרעיד עולמות ולא כואב, אז בטח שאין זמן אחר לשביתה הזו.
ניצה קמיל: לשביתה הזו צריכה להיות כתובת אחת מאוד מאוד מהדהדת, שתבין שרגע משבר הוא גם רגע להבין עד כמה הדברים לא היו הגיוניים עד עכשיו, ועד כמה כשנצא מכאן – אסור שיהיה מה שיהיה.
ניצה קמיל: ואם עכשיו נחזור לעסקים כרגיל ולעולם כמנהגו נוהג, אז באמת אני לא יודעת מתי יהיה תיקון, וזה באמת התחום הראשון והיחיד שצריך תיקון אחרי ייבוש משמעותי, שהמשבר הזה רק חזק בערוותו.
ניצה קמיל: לכן, חיזקו ואימצו.
ניצה קמיל: אנחנו מאחוריכן, נביא ביחד תיקון.
ניצה קמיל: אני באמת סומכת עליך, אדוני היושב-ראש, שאתה יודע ותדע כמו בדברים אחרים גם כאן להוביל את התיקון הזה.
עודד פורר: עובדת סוציאלית ניצה קמיל שנמצאת בהפגנה בחוץ – את יכולה לדבר משם ולספר לנו קצת את החוויות האישיות שלך?
ניצה קמיל: שלום לחברי הוועדה.
עודד פורר: איפה את עובדת, ניצה?
עודד פורר: טוב, תודה.
עודד פורר: הכוונה היתה לשמוע ממנה.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: אני עובדת סוציאלית בחמש השנים האחרונות.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: עד לפני שבועיים ניהלתי מסגרת לנערות וצעירות על רצף הזנות בבאר שבע.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: בשנתיים האחרונות באמת ניהלתי שמונה עובדות ובאמת החזקנו מסגרת שהיא תוכנית מופרטת של המשרד, וחשוב להגיד שמתוך הדבר הזה אז באמת גם התנאים הם בהתאם לתנאים של מופרטים, ובתקופת הקורונה הרגשנו את זה בצורה מאוד מאוד חזקה.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: אנחנו מדברים ומדברות על עלייה במספר המקרים אבל חשוב גם לדבר על זה שבתקופת הקורונה גם כל מקרה הפך להיות הרבה יותר אקוטי מבעבר.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: זאת אומרת, כל אחת מהמטופלות שלי תפסה נפח של בערך שלוש מטופלות בשגרה.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: החל מתקופת הקורונה עד היום ראינו גידול בכל תופעת מצוקה וקושי אפשרית.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: מתן הסתם אני עובדת עם נערות וצעירות שהן באמת מאוד מאוד פגועות.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: יכולנו לראות לאורך תקופת הקורונה עד עצם היום הזה חזרה של ביטויים של גילויי עריות קשים מאוד – צעירות שהן כבר מעל גיל 18 שממשיכות להיפגע מינית באופן תדיר ותכוף ורציף בתוך הבתים שלהם – כי אין לאן לצאת, אין את השירותים, אלימות פיזית מאוד מאוד קשה, אלימות בכל קנה מידה.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: בתקופת הקורונה הוצאנו לחל"ת, למרות שאנחנו שירות שמתוקצב על ידי המשרד.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: הוצאנו לחל"ת, ובאמת עשינו מאבקים גדולים ועיקשים כדי לחזור, ואחרי שבועיים קיבלנו תשובה שאפשר לחזור ב-40% מהמשרה.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: המשמעות של זה היא שאני נתתי שבועיים של עבודה ללא תשלום כיוון שלא יכולתי לקבל את דמי האבטלה שמגיעים לי, כיוון שהוחזרתי אחרי שבועיים, ולא הייתי מסרבת לחזור אחרי שבועיים במשבר האקוטי ביותר של מדינת ישראל בשנים האחרונות.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: הדבר הזה הולך וגדל, ונוסף על זה חטא על פשע שהשבוע עדכנו אותנו שלא יינתנו יותר שעות נוספות, כיוון שנעשתה עבודה – באמת, העומס הלך ועלה, וכיום משרד הרווחה לא מאשר לנו שעות נוספות בתוכנית.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: הגדילו ואמרו לי – אם לא תעני לטלפון בלילה, אז לא יהיו לך אירועי חירום בלילה.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: בלילה הבנות יכולות להסתדר לבד, בלילה הם ייגשו לחדרים אקוטיים בלבד, בלילה הם ייגשו לבתי חולים לבד.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: אלה באמת תשובות שלא מתקבלות על דעת – זאת אומרת, בואי נקצוב לך את העבודה ואולי מקרי החירום יירדו, ואולי האירועים החריגים יירדו – כי תהיי פחות זמינה.
קריאה: זה לא הגיוני, זה לא הגיוני.
תמר זנדברג: בכלל גם איזה מין דבר זה שעובדי כאל ייצאו לחל"ת?
<< דובר_המשך >> מור נהרי: הוחזרנו בפעימה הראשונה ב-40% והוחזרנו בפעימה שנייה ב-70%, ול-100% חזרנו רק לפני בערך חודש.
עודד פורר: איפה את מועסקת?
<< דובר_המשך >> מור נהרי: אני הייתי מועסקת בויצ"ו.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: זו תוכנית מופרטת במשרד הרווחה.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: ויצ"ו נותנים שירות למשרד הרווחה.
תמר זנדברג: מתי משרד ממשלתי מוציא, ועוד עובדי רווחה, לחל"ת?
קריאה: כשהוא יכול לחסוך כסף.
קריאה: הנה, אמרו לה – אל תעני בלילה, לא יהיו לך מקרי חירום.
קריאה: זאת אומרת, זה יעלים את מקרה החירום של הנערה.
קריאה: אם לא תנעי לה לטלפון היא לא עברה אונס.
קריאה: גם אפשר לא לבדוק חולי קורונה, ואז גם לא יהיו חולי קורונה בישראל.
ענבל חרמוני: זה אותו רעיון.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: זה חד משמעית המשמעות של זה.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: מקרי החירום הם אקוטיים, נוראיים.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: בחודש האחרון לעבודה שלי עשיתי 35 שעות נוספות, בסופי שבוע ובלילות, בליווים לחדרים פסיכיאטריים.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: ליוויתי צעירה במצב אקוטי למיון פסיכיאטרי באמצע הלילה כשהיא ניסתה לקפוץ לי מתוך הרכב.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: המקרים הם אין סופיים.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: אני אפילו חוששת מלהעלות פה את המקרים כי הטראומה רק של לדבר את הדברים האלה – ליוויתי צעירה שפגעה בעצמה בצורה כל כך אנושה שהיתה צריכה לעבור שחזור של שני גידים בידיים.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: המצבים הפכו להיות - - -אני חמש שנים במקצוע ולא ראיתי כאלה מצבים אקוטיים כמו שראיתי ב 4-3 חודשים האחרונים.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: לא ראיתי פגיעות מהסוג הזה, לא ראיתי עוצמות של פגיעות, שצעירה אומרת לי – אבא שלי פירק אותי במכות עם מחבת, ואני פוחדת להגיע לבית החולים כי אני פוחדת מהקורונה, ואין מי שייתן מענה.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: ואני יושבת בבית בחל"ת וצריכה להחליט אם אני הולכת עם הילדה הזו לבית חולים כרגע כדי שהיא תקבל מענה, או שאני נותנת לה לגשת לשם לבד – האם אני מבוטחת על זה?
<< דובר_המשך >> מור נהרי: האם אני מקבלת תשלום על זה?
<< דובר_המשך >> מור נהרי: האם אני אקבל שעות נוספות על הדבר הזה?
<< דובר_המשך >> מור נהרי: האם אני מתנדבת כרגע או עובדת?
<< דובר_המשך >> מור נהרי: איזה סוג של מענה אני יכולה לתת?
<< דובר_המשך >> מור נהרי: השביתה הזו – אם לא נצא אליה זה לא אחראי מצדנו להמשיך לעבוד במציאות כמו שהיא, היום.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: זה לא אחראי מצדנו ללוות נערות וצעירות כשאנחנו לא יודעות אם אנחנו מבוטחות בתוך הסיטואציה הזאת, אם אני מקבלת על כך כרגע תשלום או לא.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: זה לא אחראי מצדי להמשיך לנהל מסגרת שאני לא יכולה לתת בה מענה מקיף לנערות ולצעירות, כשכולנו גם יכולים לנסות להבין איך קורה כזה מצב שיש היום כל כך הרבה נערות וצעירות במדינת ישראל שנמצאות בזנות, ומה היה קורה אם השירותים האלה היו מתוקצבים מלכתחילה והיו פוגשים אותם בתחילת רצף הסיכון, ומצילים אותן.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: השביתה הזו היום היא המחויבות שלנו.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: אני ליוויתי מטופלות שנרצחו.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: ליוויתי מטופלות במצבים מאוד מאוד אקוטיים.
<< דובר_המשך >> מור נהרי: המחיר שאני משלמת ביום יום שלי הוא מספיק גדול כדי שהוא לא יהיה המחיר הכלכלי שגם ייכנס אלי הביתה, מעבר למחיר הנפשי שאנחנו משלמות בתוך המצבים האלה.
עודד פורר: תודה, אמרת דברים חשובים.
סונדוס סאלח: בעולם מתוקן זה היה צריך להיות הפוך – שהמדינה מתגמלת את העובדות הסוציאליות ואת מחלקות הרווחה על העבודה שהן עושות, במיוחד בעת משבר.
סונדוס סאלח: כלומר, זה לא צפוי ולא צריך להיות שיש עכשיו אנשים שקורסים – נשים, במיוחד, במחלקות הרווחה ולא יכולות לתת מענה בשיא המשבר לאנשים שכל כך צריכים אותם.
סונדוס סאלח: אבל איך יכול להיות שבן אדם טובע לא יכול להציל בן אדם אחר שהוא גם טובע?
סונדוס סאלח: והעובדות הסוציאליות קורסות חברתית וכלכלית, ולא יכולות לתת מענה לנשים שגם הן קורסות.
סונדוס סאלח: אני לא יודעת מה עוד צריך לקרות בכדי לעגן בתקציב עכשיו החלטה לשפר להן את התנאים שלהן, לתמוך בהן, ולא פעימה של חד פעמי.
סונדוס סאלח: זה לא פעימה ולא משהו שהוא חד פעמי.
סונדוס סאלח: צריכה להיות עליית שכר לעובדות הסוציאליות עבור מה שהן עושות, ללא שום קשר למשבר.
סונדוס סאלח: ועכשיו, בעת המשבר צריך לצ'פר אותן על העבודה שהיא לא מובנת מאליו, ועל השעות הלא נורמליות שהן עובדות בהן, ואני יודעת כמה שהעובדות הסוציאליות למרות השביתה מנסות, ממשיכות לתת מענה למשפחות והן לא יכולות להתנתק מעצמן, לא יכולות כי זה בדם שלהן, בנפש שלהן – לעזור לאנשים ולתמוך בהם.
סונדוס סאלח: אבל כמה זה יכול להמשיך, עוד יום?
סונדוס סאלח: עוד יומיים?
סונדוס סאלח: ואז זה יפסיק וכולנו נהיה בבעיה אחת גדולה.
סונדוס סאלח: אם העובדות הסוציאליות לא ימשיכו לעשות את העבודה שלהן אנחנו נפגוש באנשים במצוקה, שיעורי ההתאבדות יעלו, שיעור הגניבות, הפשיעה, רצח, גירושין, אלימות נגד נשים, אלימות בתוך הבתים – זה מה שיקרה.
עודד פורר: אני מצטער שלא הצלחנו לשמוע את כולם אבל זה באמת היה דיון שקבענו מעכשיו לעכשיו לאור המשבר.
עודד פורר: אני חושב שהדברים של מור נהרי שהביאה את המציאות לכאן, לשולחן, מדברים בעד עצמם.
עודד פורר: בסוף מדובר במקצוע ש-86% מהעוסקים בו הן נשים.
עודד פורר: מדובר על מקצוע שכשהוא לא מתפקד או כשהוא נמצא בעומס, הראשונות להיפגע הן נשים.
עודד פורר: העובדה שנשים לא יכולות לקבל היום הפניות למקלטים בגלל המצב, או שהמצב הוא בעומס ואן לא מגיעות לאירוע הזה – אנחנו מדברים על תקופה שאנחנו כבר בחודש החמישי שלה.
עודד פורר: העומס וסיר הלחץ של הקורונה משפיע פי כמה וכמה ומעלה את העומס על העובדות הסוציאליות מעבר לעומס שהיה שם עוד קודם.
עודד פורר: העומס לא התחיל בקורונה.
עודד פורר: בקורונה זה גולש החוצה.
עודד פורר: זה לא יחזיק, אי אפשר להחזיק את המכסה של סיר הלחץ הזה עוד ועוד.
עודד פורר: וחשוב מאוד שבמשרד האוצר – שר האוצר וראש הממשלה יבינו מה המשמעות של ההחלטות בכסף הזה, שלצערי משרד האוצר סרב לנקוב במספר, אבל אני אומר לכם מההיכרות שלי עם המספרים – מדובר בכסף קטן לעומת הכספים שנזרקו כאן בקורונה בלי שום מחשבה.
עודד פורר: 2.5 מיליארד שקל קצבאות ילדים בלי שום אבחנה למי הן ניתנות.
עודד פורר: יושבים פה בחדר הזה אנשים שקיבלו קצבאות ילדים והם לא צריכים אותן.
עודד פורר: נתנו את התוספת הזו בתקופת הקורונה.
עודד פורר: אגב, קראתי עכשיו תוך כדי שמשרד ראש הממשלה עובד על עוד סבב כזה.
עודד פורר: שוב, כדי לנסות ולייצר - - - הוא לא מנסה להשטיח את העקומה, הוא מנסה להשכיח את המחאה, ואת ההבנה שמבעבע פה משהו מלמטה.
עודד פורר: אבל הניתוק הוא כל כך גדול שלא מבינים מה מבעבע מלמטה, ומה שמבעבע מלמטה זה הדברים שתיארה מור נהרי.
עודד פורר: מה שמבעבע מלמטה זה עצמאיות ועצמאים שרעבים ללחם פתאום.
עודד פורר: וגם שם צצים סיפורים שלא היו קודם, שלא הכרנו אותם קודם, כי פתאום – משפחות שהיו מבוססות הופכות להיות משפחות עניות, ובקצב רצחני.
עודד פורר: זה קורה במהירות.
עודד פורר: הגרזן שירד על ההכנסה של האנשים ירד כגרזן.
עודד פורר: לבסוף נותנים סיוע כלכלי – אומרים: הנה, נתנו לאותו עצמאי, או אותה עצמאית, קיבלו 700 שקל או 800 שקל.
עודד פורר: ברור לחלוטין שמשם הדרדור, לאירועים אחרים.
עודד פורר: הוא מגיע, ורואים אותו במספרים.
עודד פורר: הוא פשוט מגיע.
עודד פורר: דברים שאולי הצליחו להחזיק אותם איכשהו למטה, מתפוצצים.
עודד פורר: וכל הרקע הזה – אני אומר את זה עוד לפעם לנציגי האוצר שיושבים כאן, בניסיון להסביר לכם את מצב החירום באירוע הזה.
עודד פורר: זה מצב חירום – תראו, סוגרים פה את כל מדינת ישראל סביב האירוע של הקורונה, באמת – מחשש לבריאות הציבור ולכך שיהיו אנשים שיאבדו את חייהם בגלל הקורונה.
עודד פורר: מה עם האנשים שיאבדו את חייהם פה, בגלל הסיפורים האלה?
עודד פורר: מה עם הנשים שתאבדנה את חייהן?
עודד פורר: מה עם הבתים שייהרסו?
עודד פורר: מה עם הילדים שמאבדים את העתיד שלהם בתוך האירוע הזה?
עודד פורר: איפה כל זה נספר?
עודד פורר: למעלה מ-100 מיליארד שקל לכל האירועים האלה.
עודד פורר: איפה התקציב לטובת הנושא של הטיפול ברווחה, במה שקורה?
עודד פורר: זה היה שם קודם וכתוצאה מהקורונה זה פי כמה וכמה.
עודד פורר: לא יכול להיות שבתוך כל התקציב שניתן לטובת הטיפול בקורונה לא היה תקציב לטובת הנושא הזה, כשהציגו בוועדת הכספים שיינתן תקציב לרווחה, בדיוק כפי שהציגו את ה-200 מיליון שקל לעמותות.
עודד פורר: זה חלק מזה.
עודד פורר: זה ממש חלק מזה.
עודד פורר: אני לא מדבר על ההחלטה ההזויה באמת להוציא דווקא את העובדות הסוציאליות שנוגעות בדברים האלה לחל"ת – זו החלטה בכלל לא ברורה.
עודד פורר: באירוע שברור שמרגע שמכריזים על סגר ומוציאים אנשים לחל"ת, הדבר הראשון שהיה ברור זה שתהיה עלייה בפנייה למוקדי סיוע כאלה ואחרים.
עודד פורר: אני מבקש מענבל חרמוני וגם ממשרד האוצר, במקביל – בתום הפגישה שלכם היום אני מבקש לשלוח עדכון לוועדה.
עודד פורר: יהיה מעניין לראות ולוודא שהעדכון שלכם הוא גם זהה – זאת אומרת, שקיבלנו את אותו מסר גם מאיגוד העובדות הסוציאליות וגם ממשרד האוצר.
עודד פורר: זה יכול להיות אגף התקציבים או הממונה על השכר – מישהו מכם צריך להוציא עדכון לוועדה מה עלה בגורל הפגישה.
עודד פורר: הוועדה מבקשת, ופה אני אולי מסייע קצת לצד מי שפחות מנוסים בעבודה מול האוצר, אנחנו מבקשים שהסיכום ביניכם יהיה סיכום לבסיס תקציב.
עודד פורר: אי אפשר לגמור את האירוע הזה כשנתנו משהו אד הוק וסיימנו את הפרשה.
עודד פורר: אנחנו מבקשים סיכום לבסיס תקציב בנושא העבודה הסוציאלית.
עודד פורר: אנחנו מבקשים שהסיכום הזה ייכנס לתוך הצעת התקציב שתביא הממשלה לתקציב 2020 או התקציב הדו שנתי, ברגע שתחליטו לאיזה תקציב אתם הולכים.
עודד פורר: אני עוד לא מדבר על הסכום כי לא הצלחנו להגיע פה, לשמוע איזה קצה קצהו של מספר.
עודד פורר: אבל לא משנה מה המספר, הוא חייב להיות מוכנס לבסיס התקציב, כשברור לחלוטין שהוא צריך לאפשר שינוי דרמטי בנתונים, של למעלה מאלף תקנים שלא מאוישים ושינוי דרמטי בנתונים של אלה שלומדים עבודה סוציאלית ולא רוצים לעסוק במקצוע.
עודד פורר: כמה כסף משקיעה המדינה בתקצוב המוסדות להשכלה גבוהה או כל סטודנטית או סטודנט כזה לעבודה סוציאלית?
עודד פורר: אם בסוף הוא לא הולך לעסוק במקצוע, אז ממה נפשך?
עודד פורר: המדינה מבזבזת גם את המשאבים שלה שם.
עודד פורר: האינטרס צריך להיות שרוב אלה שלומדים את התחום הזה גם יעסקו בתחום הזה בסוף.
עודד פורר: אנחנו נקבל את העדכונים האלה ואז גם נחליט, במידת הצורך, לבצע ישיבת מעקב.
עודד פורר: ויהיה מעקב.
עודד פורר: ככל שלא יהיו נתונים, אני אומר לכם כבר – בשבוע הבא אנחנו ניפגש פה עוד פעם למעקב, אם אנחנו לא רואים שהדברים מתקדמים.
עודד פורר: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
עודד פורר: בוקר טוב לכולם, אני שמח לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עודד פורר: היום 6 ביולי 2020, י"ד בתמוז תש"פ.
עודד פורר: הנושא הוא ייצוג נשים במועצות הדתיות לקראת הרכבה ואיוש המועצות הדתיות.
עודד פורר: לפני פתיחה ונושא הדיון אני רוצה לומר כמה מילים על שני נושאים שכן יש על סדר היום: אחד זה מחאת העובדות והעובדים הסוציאליים שכבר מתנהלת לה מספר שבועות.
עודד פורר: הענף הזה שגם כך מתוקצב בחסר ובעלי המקצועות האלה שגם כך מתוקצבים בחסר ובעומס בלתי נתפס בשוטף, העומס עליהם בתקופת הקורונה כפול פי כמה.
עודד פורר: העובדה שמשרדי הממשלה ומשרד האוצר ומשרד הרווחה הרבה פעמים נהנה מכך שבדרך כלל העובדות, ואני אומר העובדות, אני יכול להגיד שהרוב המכריע של העוסקים בתחום הן נשים, מאוד מסורות לעניין עצמו ומי שהלכה ללמוד עבודה סוציאלית, היא לא הלכה ללמוד עבודה סוציאלית כקריירה שהיא החליטה שעכשיו משם היא תעשה את האקזיט שלה ותוכל לטוס לטייל בעולם, אלא באמת עושות את זה במסירות נפש, אבל גם הסוס הזה שכל פעם נותנים לו פחות ופחות אוכל בסוף יגווע ברעב.
עודד פורר: אני רוצה, א', להזדהות עם השביתה שלהם ועם המחאה שלהם ולקרוא מכאן גם לשר הרווחה וגם לשר האוצר, הכסף שמושקע שם הוא הכסף שבסוף שומר על החברה שלנו חברה בריאה, ובלי העובדות הסוציאליות ההתפרצות שאנחנו היינו חווים מבחינה חברתית הייתה דרמטית.
עודד פורר: הנושא השני שאני כן רוצה לציין, אתמול פורסמה כתבה בערוץ 13 של הכתב מאור צור, שעסקה בדיוק בנושא שדנו בו בשבוע שעבר, נושא הסרטונים, סרטון מזעזע שהופץ ופגע בנערה.
עודד פורר: אני לא רוצה להתייחס ברמה המשפטית.
עודד פורר: בכלל אני לא מצליח להבין את ההסדר שמגיעים אליו עם אותם הנערים הפוגעים.
עודד פורר: יכול להיות שאנחנו נצטרך עוד לתקן את החקיקה הזאת כדי להמחיש עד כמה הסיפור הזה הוא סיפור דרמטי וקשה.
עודד פורר: האירוע לפחות שתואר אתמול היה קשה מאוד ולצערי אני מחבר את זה לזה שמשרד החינוך לא הביא שום נתונים בדיון האחרון שהיינו, וכשפנינו להביא את הנתונים אמרתי להם, אני מוכן לקבל את הנתונים האלה בכתב.
עודד פורר: אני לא אגרור את כל מנהלי המחוזות, כי אמרה מי שאחראית במשרד החינוך, לנו אין נתונים, מי שאוסף את הנתונים זה כל מחוז וקשה לנו לקבל את זה מהמחוזות, אז ביקשתי לזמן את מנהלי המחוזות לכאן ואמרתי, מבחינתי שישלחו את זה בכתב, אז אני לא אצטרך לראות אותם פה.
עודד פורר: אני לא מחפש סתם לטרטר מנהלי מחוזות במשרד החינוך.
עודד פורר: קיבלנו מכתב מאוד עמום ומאוד אמורפי ממשרד החינוך בלי הנתונים עצמם, ואני שב ואומר למשרד החינוך, לא תוכלו לטפל בבעיה הזאת אם לא תמפו אותה.
עודד פורר: לא תוכלו להבין שיש פה צורך לגעת בנושא הזה ולטפל בו אם תמשיכו לטאטא אותו מתחת לשטיח.
עודד פורר: אני חושב שההתפוצצות של הסרטון שאנחנו ראינו אותה בכתבה אתמול בערוץ 13, זה מה שאנחנו ראינו.
עודד פורר: ישנם הרבה מקרים, אני בטוח, שפשוט לא מגיעים לשולחן או שמטואטאים מתחת לשטיח או שנשארים סגורים בתוך הבית, ולכן אני מבקש לישיבה הבאה שאנחנו נקיים בוועדה למעמד האישה, לזמן.
עודד פורר: חצי השעה הראשונה תוקדש לדיווח מנהלי המחוזות של משרד החינוך.
עודד פורר: יש לכם מספיק זמן לאסוף את הנתונים ממנהלי בתי הספר.
עודד פורר: שבו, תעשו טלפונים לכל מנהלי בתי הספר במחוז שלכם.
עודד פורר: אני רוצה לדעת כמה מקרים כאלה של סרטונים היו בבתי ספר, גם אם הם לא התקדמו לרף הפלילי.
עודד פורר: מכאן אני רוצה לעבור לנושא הדיון והוא נושא כהונת נשים במועצות הדתיות.
עודד פורר: אנחנו נמצאים ערב הרכבתן של מועצות דתיות חדשות.
עודד פורר: המועצות הדתיות שמורכבות על ידי הרשות המקומית עם משרד הדתות והרב המקומי הן מקום ציבורי לכל דבר ועניין שנותן שירותים ציבוריים, שאמור לעמוד בסטנדרטיים ציבוריים וזה לא סוד שכנראה ייצוג הנשים שם הוא נמוך.
עודד פורר: במקום לקיים דיון אחרי מינוי המועצות הדתיות, ביקשתי לקיים את הדיון הזה מוקדם ככל האפשר כדי שנעשה אותו לפני, מה שנקרא, שלא יגידו לנו, חבל שלא אמרתם אבל כבר מינינו, בפעם הבאה שנמנה, ניקח את הנושא הזה בחשבון.
עודד פורר: לכן אני ביקשתי גם איזשהו עדכון נתונים ומחקר ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
עודד פורר: אנחנו נפתח בהצגה של מרכז המחקר והמידע ומזה נמשיך ונפתח את הדיון.
עודד פורר: אני רק לפני כן רוצה לברך את מנהלת הוועדה ששבה מבידוד ארוך, הייתה שותפה איתנו בזום ובכל הדיונים אבל בכל זאת אחרי שנה וחצי שהיא חיכתה שהוועדה תחזור לפעול, ביום שהיא חזרה לפעול הכניסו אותה לבידוד.
עדו אבגר: תודה אדוני היושב ראש, עדו אבגר, מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
עדו אבגר: מאוד בקצרה אני אתאר את המצב.
עדו אבגר: אין לנו הרבה נתונים.
עדו אבגר: בישראל פועלות ככלל כ-130 מועצות דתיות שמספקות שירותי דת יהודים ברשויות המקומיות, ובעצם עד שנה אחרי הבחירות לרשויות המקומיות אמורים לחדש את הרכב המועצות.
עדו אבגר: מהמשרד לשירותי דת הסבירו לנו שבגלל המצב השלטוני שנוצר לאחר פיזור הכנסת בעצם המועצות לא חודשו.
עדו אבגר: כיום לא מכהנות מועצות דתיות.
עדו אבגר: יש ממונים זמניים שבעצם אחראיים על הפעילות של המועצה כיום ואכן אנחנו נמצאים ערב חידוש הרכבי המועצות.
עדו אבגר: נשלחו מכתבים שבהם השר בעצם מצהיר על כוונתו לחדש את הרכבי המועצות.
עדו אבגר: ככלל, מועצות דתיות כמו כל גוף ציבורי מחויבות בייצוג הולם של נשים.
עדו אבגר: בשנת 2017 חוזר מנכ"ל של המשרד לשירותי דת הגדיר בעצם את היחס המינימלי בין גברים ונשים במועצה, שבעצם מהווה ייצוג הולם בנסיבות העניין לפי המשרד לשירותי דת, והייצוג הזה בעצם תלוי בגודל המועצה.
עדו אבגר: גודל המועצה תלוי בגודל הרשות.
עדו אבגר: מועצה בת חמישה חברים, יש חובה שתכהן בה לפחות אישה אחת.
עדו אבגר: במועצה בת שבעה חברים יכהנו שתי נשים לפחות ובמועצות בנות תשעה או 11 חברים יכהנו שלוש נשים לפחות, אז בעצם הדרישה היא לבין 20% ל-33% נשים בכל מועצה.
עדו אבגר: מבחינת נתונים, יו"ר הוועדה ביקש מאיתנו לאסוף נתונים.
עדו אבגר: כאמור, מועצות דתיות לא מכהנות כיום – רוב מרביתם של הממונים הזמניים שאחראיים כיום על התחום הם גברים.
עדו אבגר: במסגרת הזמנים המוגבלת שניתנה למשרד הם לא הצליחו לאתר את נתוני כלל המועצות האחרונות שכיהנו בעצם עד שהן פוזרו.
עדו אבגר: הם איתרו נתונים של 51 מועצות שכיהנו נכון לספטמבר 2019, שבעצם זה היה מענה לבקשת חופש מידע שפורסמה.
עדו אבגר: צריך להבהיר שהמועצות האלה בעצם הוקמו לפני חוזר המנכ"ל שיצא ב-2017.
עדו אבגר: מנתוני המועצות האלה שלא מהוות מדגם מייצג של כלל המועצות שכיהנו, עולה שנשים היוו רק 17% מכלל חברי 51 המועצות שכיהנו.
עדו אבגר: בכל אחת מ-51 המועצות האלה כיהנה לפחות אישה אחת.
עדו אבגר: לא היו מועצות ללא נשים בכלל.
עדו אבגר: בעצם זאת, נזכיר, דרישת המינימום בחוזר המנכ"ל שיצא כאמור אחרי מינוי המועצות האלה לגבי מועצות בנות חמישה חברים.
עדו אבגר: מועצות גדולות יותר עם שבעה, תשעה ו-11 חברים, בעצם רק מיעוט קטן מאוד עומד בסטנדרט שנקבע אחר כך בחוזר המנכ"ל.
עדו אבגר: אם נסכם, מתוך אותן 51 מועצות שלגביהן פורסמו נתונים, רובן הגדול, 37 מועצות יצטרכו למנות מספר גבוה יותר של נשים בשביל לעמוד בדרישות חוזר המנכ"ל הנוכחי.