GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עודד פורר: אנחנו נוציא לכם את זה גם מסודר מהוועדה, אבל אני מבקש מהביטוח הלאומי להעביר לנו מי האוכלוסיות ובאיזה היקפים שנמצאים, אני לא מדבר על השנה הזו, השנהה זו היא לא שנה רגילה, אבל פילוח של האוכלוסיות שיוצאות לאותו חל"ת זמני.
אלון דסה: מי שמגיע בדרך כלל זה באמת כמו שאתה אומר, זה בתחום ההוראה והמשיקים לה, או שומרים בבתי ספר וגנים ובאמת כל מי שקשור להעסקה בתחום ההוראה, אם זה קרן קרב וכל מיני מורות וסייעות פדגוגיות כאלה ואחרות שעובדות עם ילדים במצוקה וגננות וסייעות.
אלון דסה: זה באמת האוכלוסייה שאתה מדבר עליה, אלה האנשים שמגיעים אלינו כל שנה.
עודד פורר: תודה, אנחנו נבקש את זה מסודר מכם על מנת שיהיה לנו מסמך מסודר.
עודד פורר: מה שכן, אני אבקש שכשאתם פונים לביטוח לאומי שיהיה עם לוח זמנים, מסמך כזה תוך פחות משבעה ימים הם בוודאי יודעים לייצר אותו.
עודד פורר: זה אני יודע, יש להם מערכות מידע מצוינות.
עודד פורר: הצטרפו אלינו מהסתדרות המורים, מר מאיר אסרף.
עודד פורר: אני רוצה, מאיר, את ההתייחסות שלכם.
עודד פורר: נכון שהסייעות לא מאוגדות בהסתדרות המורים, אבל בסוף גננת לא תפתח גן כשאין לה סייעת, הסייעת היא חלק בלתי נפרד מהצוות החינוכי בגנים, לפחות ככה אנחנו רואים את זה, ואני אשמח לשמוע גם מה העמדה שלכם.
עודד פורר: אני שמח שנפתרה לפחות הסוגיה של הקיץ הזה עם שישה הימים בעקבות זה שקיצרנו את האפשרות לחל"ת ל-14 יום, אבל בכלל הפטנט הזה של הוצאה, גם של מורים ומורות, הוצאה לחל"ת או אבטלה בחודשי הקיץ וגיוס מחדש ב-1 בספטמבר.
מאיר אסרף: כמו שציינת, אנחנו לא מייצגים את הסייעות, אבל כן יש לנו עניין רב באיך הסייעות, בתנאי העבודה והשכר שלהן, כי הדבר משליך על איכות הנשים שמגיעות למקצוע.
מאיר אסרף: אנחנו כל כך חרדים למעמד עובדי ההוראה והמעמד של הסייעת שנמצאת לצדה זה גם חלק מהדבר הזה.
מאיר אסרף: הצרכנים, צרכני החינוך, הילדים וההורים, מאוד חשוב להם שיהיו אנשים איכותיים, לא רק עובדי הוראה איכותיים, אלא גם צוות מסייע חינוכי שהוא צוות איכותי.
מאיר אסרף: הסייעת בגני הילדים וגם בצהרונים היא מישהי שהיא חלק בלתי נפרד מהצוות החינוכי ולכן אנחנו גם ביקשנו להשתתף בדיון הזה.
מאיר אסרף: זה דיון חשוב מאוד ואני חושב, אדוני, שאתה הצפת את הנקודה שאין פה שום בעיה תקציבית כי הרי זה לא משנה מאיזה כיס אתה מוציא את הכסף.
מאיר אסרף: אם אותה סייעת עובדת שנה שלמה ואחר כך היא צריכה לחזר כעני על הפתחים, ללכת לביטוח הלאומי, לדרוש עבודה לכאורה כדי לקבל את האבטלה, אז אין פה שום בעיה תקציבית.
מאיר אסרף: לכן אם אדוני יציע הצעת חוק אני חושב שניתן יהיה לנמק באמצעות המחלקה בממ"מ, שעוסקת בבקרה תקציבית, שלא מדובר בהצעת חוק תקציבית.
מאיר אסרף: יש עמותות חינוך שמעסיקות עובדי הוראה.
מאיר אסרף: אנחנו מתנגדים להעסקה קבלנית, אנחנו דיברנו על זה כמה פעמים ויש לנו עמדה ברורה בנושא, אבל הנקודה שחשוב לי להבהיר בנושא של הסייעות שמועסקות על ידי אותן עמותות, שבעוד שעובדי ההוראה שמאוגדים אצלנו נהנים מהסכמים קיבוציים שמבטיחים תשלום בימי הקיץ עובדי הוראה שהם לא מאוגדים או שהם מועסקים על ידי גורמים קבלניים שההסכם הזה לא חל עליהם, הם לא נהנים מאותם תנאים, שהם תנאים בסיסיים וצודקים.
מאיר אסרף: זה גם בכל העולם כך.
מאיר אסרף: הרי לא סביר שאתה מעסיק עובד מספר חודשים ואז מפטר אותו כאילו הוא איזה סרח עודף, אין לי מה לעשות איתך, תחפש את עצמך עד שנה הבאה.
מאיר אסרף: הדבר הזה לא מקובל ואנחנו מתנגדים לצורת ההעסקה הזאת.
מאיר אסרף: אני חושב, אדוני, שהדרישה שלך לקבל תשובות והמודל שהצגת הוא מודל שאנחנו בהחלט יכולים להצטרף אליו.
מאיר אסרף: למרות שאנחנו לא מייצגים את העובדות האלה אנחנו חושבים שזה דבר שהוא ראוי ויש לנו קצת ניסיון בנושא של צורות העסקה בעולם החינוך ואני חושב שצריך לאמץ מודל, אפילו בעלות תקציבית אפס, כי אין פה הרי עלות, הרי ממילא הם מקבלים את הכסף מאיפה שהוא, לאמץ מודל שיאמר שתישמר הזיקה למקום העבודה במהלך כל 12 החודשים של העבודה ולא שבמהלך החתימה על אבטלה יזמינו שבועיים להיערכות לשנת הלימודים או לריאיונות עבודה לקראת שנה הבאה.
מאיר אסרף: זה דבר שהוא לא ראוי ואם תישמע עמדתנו, אז אנחנו מבקשים לתמוך בסייעות כי אני חושב שזה לא רק בצהרונים, זה גם הסייעות בגני הילדים, שהן אמנם מאוגדות, אבל גם לפעמים אנחנו נתקלים בצורת העסקה כזו.
עודד פורר: תודה, מאיר.
עודד פורר: מרכז השלטון המקומי, יש לנו נציג?
עודד פורר: כן, עירית.
עודד פורר: אתם אולי אחד הגורמים הכי משמעותיים באירוע הזה, בסוף זה בחצר של השלטון המקומי.
עירית ורונין: אני אשמח להתייחס לנושא של העסקת סייעות במהלך שנת הלימודים.
עירית ורונין: בשלטון המקומי למעשה, על פי חוקת העבודה, סייעות בגני הילדים מועסקות 12 חודשים כאשר במסגרת שעות העבודה שלהן הן עובדות משעה שבע וחצי עד שעה ארבע, זאת אומרת שרשות שמקיימת למעשה יום לימודים ארוך הסייעת נהנית מתשלום של 12 חודשים וגם תוספת של יום לימודים ארוך.
עירית ורונין: זה בהיבט התעסוקתי של הסייעות, כך שלמעשה הסייעות האלה מקבלות גם בתקופה הזאת תשלום של 12 חודשים.
עירית ורונין: גם בעקבות נושא של קייטנת קיץ, צהרונים, כל הסייעות שהועסקו במהלך השנה ועובדות עכשיו כל יולי ושישה ימים באוגוסט, הן למעשה מבטיחות לעצמן גם תשלום שכר מלא בחודש אוגוסט.
עירית ורונין: מתי יכולה להתעורר בעיה למעשה?
עירית ורונין: כאשר מדובר בצהרון שהוא חיצוני, צהרון של למשל איזה שהוא גוף חיצוני ואז כמובן חוקת העבודה לא חלה במקרה הזה.
עודד פורר: אבל זה גוף חיצוני שהרשות המקומית לקחה אותו באמצעות מכרז.
א עירית ורונין: אני אגיד לך מתי זה קורה.
א עירית ורונין: זה קורה כאשר הצהרון נמשך עד שעה חמש, מעבר לשעה ארבע, והרשות המקומית לא יכולה לחייב סייעת לעבוד מעבר לשעה ארבע, כי זו חוקת העבודה, ואז נוצר מצב שהרשות המקומית בלית ברירה בעצם נדרשת להפעיל את הצהרון באמצעות גוף חיצוני שיוכל להעסיק את הסייעות האלה במסגרת שעות הצהרון.
א עירית ורונין: זה המצב.
א עירית ורונין: רק אם סייעת לעבוד מעוניינת לעבוד אחרי שעה ארבע, זה סיפור אחר, אבל אי אפשר לחייב אותה לעבוד עד שעה ארבע.
אורלי פרומן: עירית, לא תמיד.
אורלי פרומן: יש רשויות שלקחו את כל יחידת הצהרון ופשוט הוציאו את זה לזכיינים.
אורלי פרומן: יכול להיות שמרביתם עדיין הם עובדי עירייה ואז הפורמט שאת אומרת הוא כמעט נכון כיוון שגם בעיר שאני עבדתי הצהרון היה עד רבע לחמש ועדיין סייעות העירייה בחלוקה הנכונה של השעות במשך היום לא עברה את מכסת השעות הרגילה, אבל הסתדרנו עם זה.
עירית ורונין: נכון, את צודקת.
אורלי פרומן: מי שניסה להוציא החוצה את כל יחידת הצהרון באמצעות מכרז וזכיינים ואז הזכיינים מעסיקים באותה צורה שעליה אנחנו דנים היום.
עודד פורר: תודה, עירית.
עודד פורר: ראש מטה מרכז של כוח לעובדים.
עודד פורר: ראומה שלזינגר.
ראומה שלזינגר: אהלן, תודה שנתתם לי את האפשרות לדבר.
ראומה שלזינגר: אני באמת גם מברכת, אני חושבת שהיו פה כמה בשורות מאוד חשובות בדיון הזה ובעיקר הבקשה לקבלת מידע על חל"ת הקיץ הקבוע הזה.
ראומה שלזינגר: אני אציג את עצמי, ראומה שלזינגר, ראש מטה מרכז בכוח לעובדים.
ראומה שלזינגר: אנחנו כן מאגדים את עובדות הצהרונים שהן תחת המפעילים החיצוניים, העמותות והמרכזים הקהילתיים וכן הלאה, עובדות הצהרונים הן גם סייעות וגם גננות ברחבי הארץ, עדנה מייצגת 900 עובדות צהרונים בירושלים וזה לא פעם ראשונה שהיא מגיעה לוועדה לדבר על הבעיות.
ראומה שלזינגר: כשכולנו התוודענו לעניין החל"ת פתאום בתקופת הקורונה עדנה והחברות שלה מוועד עובדות הצהרונים בכוח העובדים כבר התריעו על בעיית החל"ת התקופתי הזה בקיץ שנים אחורה.
ראומה שלזינגר: אז הדיון העתידי ובקשת המידע שהוועדה ביקשה בהחלט מבורכים ואנחנו מאוד מצפות להמשיך בדיקה של הנושא הזה.
ראומה שלזינגר: אז הבשורה של 14 יום הנוכחיים היא מאוד חשובה, אבל הלאה, פתרונות ארוכי טווח לאבטלת הקיץ הזאת הם קריטיים.
ראומה שלזינגר: אני כן רוצה לציין שעובדות הצהרונים שהתאגדו במסגרת כוח לעובדים הצליחו למצוא פתרונות לאבטלת הקיץ, פתרונות מאוד יצירתיים לאבטלת הקיץ, שישמרו לא רק על הזכויות הבסיסיות הכי הכי מינימליות של צבירת זכויות פנסיוניות, אלא דברים מעבר לזה.
ראומה שלזינגר: ניתן להגיע לפתרונות טובים יותר שיאפשרו לא את החל"ת המינימלי הזה של הקיץ, אלא תוספות, אפשרות בחירה אם לעבוד בקייטנה בקיץ או לא, חלק מהעובדות לא מעוניינות לעבוד בקיץ, חלקן כן היו רוצות לשמור על רצף תעסוקה, אני חושבת שאפשר להגיע לפתרונות עדיפים ארוכי טווח לחודשי יולי-אוגוסט, בטח אם מתאגדים ומקימים ועדים והם מוזמנים להצטרף לכוח לעובדים.
עודד פורר: תודה, ראומה, בואי, זה – תודה רבה.
עודד פורר: רינת חכים, מרכז המועצות האזוריות.
רינת חכים: אני עדיין לא ביקשתי זכות דיבור אז אני מוותרת, תודה.
עודד פורר: אורלי, את רוצה ל-?
אורלי פרומן: אני חושבת שיש פה נושא, כמו שאמרת, בטווח המיידי שהוא סוג של טיפול אחד, אבל אני חושבת שפה צריך לעשות טיפול שורש בכל הנושא של הסייעות, הן של הבוקר והן של הצהריים, והכי חשוב שיהיה רצף, שלילד בכלל לא יחליפו סייעות בשעות הצהריים, הוא נמצא שמונה שעות בגן, תשע שעות בגן, הוא צריך דמויות קבועות שילוו אותו ובוודאי אנשים שהוכשרו למקצוע, מבינות בחינוך, שהן חלק מהצוות החינוכי.
אורלי פרומן: באותה הזדמנות, כדי שיגיעו גם אנשים איכותיים למערכת אז צריך בוודאי לטפל בתנאי ההעסקה שלהם, לרבות השכר.
עודד פורר: אני רוצה לסכם את הדיון, שהיה באמת דיון מהיר כהלכתו, אפשר לומר.
אורלי פרומן: מהר וחשוב.
עודד פורר: קבענו אותו ממש כדיון מהיר מרגע שהנושא הזה הוצף.
עודד פורר: אחת, אני רוצה לברך ואני שמח שהצלחנו ויש באמת פתרון לבעיה הזו של ההעסקה ומתן אפשרות לקבל דמי אבטלה לסייעת גם אם היא עבדה עד ה-6 באוגוסט.
עודד פורר: אני חושב שבהחלט מבורך הצעד שבאופן כללי מאפשר חל"ת ולא דורש את ה-30 יום, בעיקר במודל התעסוקה שבו אנחנו נמצאים כרגע.
עודד פורר: ועדיין אני חוזר ואומר לאוצר לגבי משבר הקורונה, תעברו לאותו חל"ת גמיש שאנחנו מדברים עליו, תעשו את ההעסקה הזו דרך העובדים.
עודד פורר: לגבי העניין עצמו כאן, גם כאן הפתרון הוא מאוד פשוט, העסקה רציפה.
עודד פורר: הפטנט הזה שבו מדינת ישראל, וזה מדינת ישראל, חבר'ה, אפשר להגיד הזכיינים מה-זכיינים, הזכיינים, מישהו בחר אותם, מישהו קבע להם את התנאים, מישהו קובע כמה משלמים לזכיינים האלה.
עודד פורר: הרי בסוף זה משורשר חזרה למדינה, המדינה צריכה להבין שבמערכת החינוך היא צריכה להסתכל על זה ברמה השנתית.
עודד פורר: האוכלוסייה הזו של תעסוקת קיץ, כפי שהגדירו אותה בביטוח הלאומי, מדובר במודל תעסוקה פוגעני ופסול שלא יכול להיות כזה שעוד מקבל גיבוי ממדינת ישראל.
עודד פורר: ברגע שאנחנו נקבל את הנתונים מהביטוח הלאומי אני מרשה לעצמי להניח שנגלה שהרוב המכריע של המועסקות בתעסוקת קיץ הן נשים.
אורלי פרומן: בטוח, אני לא העסקתי אף סייע.
עודד פורר: כן, אני גם עוד לא פגשתי ואני כבר עם הבת השלישית במערכת החינוך שהיום שמתי אותה בבוקר אצל הסייעות בקייטנה של הגן.
אורלי פרומן: מודל פוגעני משני היבטים, גם בילדים וגם בעובדים עצמם.
עודד פורר: המודל הפוגעני הזה בא לידי ביטוי דווקא במקום שבו אתה רוצה את כוח האדם הכי מיומן, הכי מתאים.
עודד פורר: ואני לא רוצה לדבר על האירועים המצערים שנחשפנו אליהם בתקשורת ואני מקווה מאוד - - -
אורלי פרומן: רק שלשום.
עודד פורר: האירועים החריגים, אבל סייעת שלא מוגדרת כמקצוע זה מתחיל מזה.
עודד פורר: אני מקבל פה את מה שאמרה חברת הכנסת פורמן.
עודד פורר: אני לא יודע מי אמון על הגדרת המקצועות, לדעתי זה הביטוח הלאומי או זרוע העבודה במשרד העבודה.
אורלי פרומן: זה משרד העבודה, אני מנסה לטפל בזה מהצד הזה.
עודד פורר: אז אני אומר לכם, יש דרישה של הוועדה ממשרד העבודה ומשר העבודה להגדיר את הסייעת כמקצוע, סייעת או סייעת חינוכית, ולקבוע מה הן ההכשרות, מה תנאי הסף, מה הם תנאי העבודה המינימליים למקצוע הזה.
עודד פורר: ברוך הבא, חבר הכנסת משה ארבל.
עודד פורר: אתה מגיע לסיכום, זה יפה.
משה ארבל: בסדר, זה גם חשוב.
משה ארבל: פשוט הייתי בדיון מהיר שיזמתי.
עודד פורר: אין לי תלונות, אני קודם כל שמח לראות אותך פה.
עודד פורר: אז אני אומר שאין תנאי סף, אין הכשרות, אין תנאי העבודה.
עודד פורר: זרוע העבודה במשרד העבודה חייבת לקבוע ולהגדיר את המקצוע הזה כמקצוע.
עודד פורר: הדבר השני, התהליך שבו משאירים את זה פתוח, האם יעסיקו אותה בהעסקה שעתית או בהעסקה שנתית, אין דבר כזה, הרצף התעסוקתי חייב להיות 12 חודשים.
עודד פורר: אגב, הוא ידבר גם עם הנושא הזה של ההכשרות.
עודד פורר: אנחנו כמו מטומטמים, סליחה, מדינת ישראל, שולחת את הסייעת לקחת דמי אבטלה בחודשי הקיץ שמשולמים מקופה אחרת של מדינת ישראל, במקום שבקיץ הזה אפשר יהיה לקחת את הסייעת לקורסים, להכשרות - - -
אורלי פרומן: ולקייטנות שממילא מופעלות.
עודד פורר: וגם לקייטנות כאלה או אחרות.
אורלי פרומן: שכבר יש לה ניסיון והיא מוכשרת.
עודד פורר: לכן הפטנט הזה הוא פסול מעיקרו ואני אומר גם למשרד החינוך וגם למשרד האוצר, אנחנו נקיים פה בשבועות הקרובים דיון נוסף שבו אני מבקש שתציגו מודלים אחרים שבחנתם אותם.
עודד פורר: משרד החינוך אומר שיש כל מיני מודלים, משרד האוצר, יש כל מיני מודלים, מודלים שבהם לא מפטרים, לא את המורות ולא את הסייעות, כולל עלויות.
עודד פורר: אגף התקציבים, תגידו כמה זה עולה לכם, הרי תגידו שיש לעניין הזה השלכות רוחב, בואו נבין מהן השלכות הרוחב ומה העלויות של הסיפור הזה.
עודד פורר: מרכז השלטון המקומי חייב להיות חלק מהתהליך.
עודד פורר: יש רשויות, בדרך כלל זה קורה ברשויות החזקות, לא מוציאים את הסייעות לאבטלה אלא כן משתמשים בכוח האדם הזה.
עודד פורר: רשויות שמנוהלות וגם מבחינה כלכלית יש להן את היכולת.
עודד פורר: אני חושב שצריכה להיות פה עמדה מאוד מאוד ברורה ולהגיד שכשאנחנו מוציאים את זה לזכיין אנחנו לא יכולים, אני לא מקבל את התשובה הזו, גם זכיין כפוף לתנאים שקובע מי שמפרסם את המכרז והתנאים צריכים להיות כאלה שהחוזה הוא ל-12 חודשים.
עודד פורר: עד כאן הישיבה הזו, תודה רבה, הישיבה נעולה.
עודד פורר: בוקר טוב, עוד מעט כבר צוהריים, אני שמח לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי בנושא:
עודד פורר: הטרדות מיניות במוסדות להשכלה גבוהה – דיווח לפי תקנה 9 לתקנות מניעת הטרדה מינית (חובות מעסיק).
עודד פורר: הדיון הזה לא התקיים כבר תקופה ארוכה בוועדה, בין היתר בגלל התמשכות מערכות הבחירות שחווינו כאן בשנה וחצי האחרונות.
עודד פורר: אני חושב שיש מקום לקיים אותו סוף סוף בצורה נרחבת.
עודד פורר: אני אבקש שהיועצת המשפטית תיתן איזושהי סקירה כללית, ואחר כך נעבור לנציגי המוסדות עצמם.
ענת מימון: תודה רבה.
ענת מימון: אני אציג באופן כללי.
ענת מימון: מבחינתנו, כל העולם של החוק למניעת הטרדה מינית – באמת החוק מאוד כללי והוא מגדיר מהי הטרדה מינית.
ענת מימון: בתוך החוק יש התייחסות לנושא של חובות מעסיק.
ענת מימון: כשאנחנו עוברים לתקנות שמפרטות את חובות המעסיק, הוועדה הזאת תיקנה תיקון וחייבה מוסדות להשכלה גבוהה באיזשהם חובות מוגברים.
ענת מימון: תפרנו אותם למידות של אותם מוסדות וחשבנו שבאופן הזה יהיה יותר קל לעקוב אחרי הנושא.
ענת מימון: לפני הרבה שנים, כשהתחילו הדיונים בוועדה, כל הנושא של הטרדות מיניות במוסדות להשכלה גבוהה היה מעין משהו שידענו שקיים, אבל אף אחד לא ידע באמת כמה, איך ואיך מתמודדים .
ענת מימון: עם השנים נעשתה עבודה מאוד משמעותית בתחום הזה.
ענת מימון: מבחינתנו כאן בוועדה, המודל של מוסדות להשכלה גבוהה, הוא דווקא מודל חיובי ומבחינתנו צריך גם להיות מעקב שלנו כוועדה ומעקב של רגולטור, גם לגבי מקומות אחרים שבהם יש את התופעה של הטרדה מינית.
ענת מימון: כיום אנחנו יודעים שזה קיים כמעט בכל מקום.
ענת מימון: תקנה 9 היא התקנה שחלה על מוסדות להשכלה גבוהה, ושם באמת יש חובות מוגברים.
ענת מימון: התקנה קובעת את החובה לקיים פעולות הדרכה והסברה לפחות אחת לשנה, כלומר לא חובה כללית אלא ממש פירטנו את זה וחשבנו שאחת לשנה זה מינימום שצריך לקבוע.
ענת מימון: בנוסף, יש חובה להביא לידיעת כל סטודנט, תלמיד ועובד את הוראות החוק.
ענת מימון: קבענו את החובה למנות אחראית בכל מוסד, כשהתקנות גם מתייחסות למוסדות גדולים בהם יש למעלה מ-2,000 סטודנטים.
ענת מימון: שם יש חובה למנות יותר מאחראית אחת.
ענת מימון: יש בנוסף חובה לאחראית לעבור השתלמות של 18 שעות לפחות, לפני שהיא מתחילה את התפקיד.
ענת מימון: זה גם משהו שנקבע לראשונה והמקום היחיד שבו הוא נקבע, הוא לגבי מוסדות להשכלה גבוהה.
ענת מימון: יש את החובה לדווח לרשות לקידום מעמד האישה, אלינו לוועדה ולמשרד המתאים מבחינת תחום העיסוק של אותו מוסד להשכלה גבוהה אחת לשנה.
ענת מימון: אנחנו מרגישים שהשנים חלפו והדיווחים זורמים אלינו בכל שנה.
ענת מימון: ככל שעוברות השנים אנחנו רואים שזה באמת עובד בצורה מאוד טובה.
ענת מימון: העובדה שגוף נדרש לאסוף מידע, לתעד, לכתוב מה קרה בכל פנייה ולהעביר את זה אלינו, לרשות ולמשרד, גורמת לכך שעם השנים אנחנו רואים עלייה וגידול בכל הנושא הזה.
ענת מימון: יש יותר תלונות, הנושא נמצא יותר במודעות, המוסדות יותר מודעים וגם הטיפול יותר רציני.
ענת מימון: אנחנו מרגישים שלא סתם נושא הדיווח קיים, אלא זה משהו שעוזר מאוד.
ענת מימון: השנה דיווחו כ-105 מוסדות, ואני אעיר לגבי פורמט הדיווח.
ענת מימון: בשנתיים שחלפו עשינו עבודה מול הרשות לקידום מעמד האישה.
ענת מימון: שמענו קולות מהשטח שמאוד קשה להם לדווח גם וגם וגם, לפי פורמטים שונים.
ענת מימון: באמת נעשתה עבודה מאוד רצינית ברשות לגבי איזשהו פורמט דיווח אלקטרוני, ממוחשב, וזאת תהיה התשתית שבה כולם ידווחו.
ענת מימון: אלינו זה יגיע לאחר מכן כאיזשהו קובץ PDF.
ענת מימון: אנחנו מקווים שבשנה הבאה זה כבר ייכנס למסלול וזה יהיה פורמט הדיווח היחיד שיגיע לרשות, ומשם זה יועבר לכל הגורמים האחרים שצריכים לקבל אותו.
ענת מימון: אני אעיר עוד שמכל הדיווחים הרבים שהגיעו אלינו, עדיין יש דיווחים שנעשו כדי לצאת ידי חובה.
ענת מימון: נשלח אלינו טופס שברובו הוא ריק; מוסדות שלא ממנים אחראית; אין השתלמות לאחראית; יש 30 מוסדות שבהם האחראית לא עברה השתלמות; נכתב שם של מישהי שהיא האחראית, אבל ברור שאם היא לא באמת עוברת השתלמות ומבינה את התפקיד שלה, איך היא אמורה לטפל בפניות ומה היא אמורה לעשות כשהיא שומעת שמועה על הטרדה מינית.
ענת מימון: באמת לא פלא שדווקא במוסדות האלה שבהם אין השתלמות ובקושי יש אחראית, גם אין תלונות.
ענת מימון: זה מאוד מגמתי שאם הדוחות ריקים, הכול ריק.
ענת מימון: אתה רואה מוסד שיש בו חמש אחראיות ושם, מן הסתם, תהיה יותר מתלונה אחת.
ענת מימון: קמפוסים שיש בהם פיזור גיאוגרפי, מאוד קשה לדמיין איך סטודנטית שנמצאת במקום אחד בארץ צריכה להגיש תלונה לממונה שנמצאת בקמפוס שמרוחק גיאוגרפית.
ענת מימון: אומנם אין חובה בתקנות, אבל אנחנו ממליצים שאם ממנים יותר מאחראית אחת, להקפיד שתהיה נגישות לכל הקמפוסים שיש למוסד ברחבי הארץ.
ענת מימון: הערתי כבר לגבי ההשתלמויות ומאוד חשובה ההכשרה.
ענת מימון: הערה אחרונה, לא לגמרי ברור העיגון בדין המשמעתי בכל המוסדות.
ענת מימון: לפי התקנות, יש חובה של המוסדות לעגן בדין המשמעתי את הנושא של הטרדה מינית.
ענת מימון: אני חושבת שחשוב שבפורמט הדיווח תהיה לנו איזושהי הערה כללית שאומרת האם זה מעוגן בדין המשמעתי ומה העונש שנקבע בצידה של העבירה המשמעתית הזאת.
ענת מימון: כך באמת נוכל לעקוב ולראות שגם כאשר זה מגיע לדין משמעתי, ההליך נעשה כמו שצריך והעונש שניתן הוא כמו שמצופה וכמו שנקבע.
ענת מימון: אלה ההערות באופן כללי לעת עתה.
עודד פורר: נתחיל עם אתי נעים בזום מהמועצה להשכלה גבוהה.
אתי נעים: בוקר טוב, גם אני מסכימה שנעשתה עבודה מאוד משמעותית במוסדות, ויש התקדמות מאוד משמעותית מבחינת מספר התלונות ומספר הפניות בכל המוסדות.
אתי נעים: חשוב לנו להדגיש שכל 60 המוסדות שאנחנו אחראים עליהם הגישו לנו העתקים מהדיווחים.
אתי נעים: זה גם משהו חדש שלא היה.
אתי נעים: בנוסף, הערנו גם מהותית וגם טכנית על מספר דיווחים שהוגשו לנו.
אתי נעים: כמו שהזכירה קודמתי, גילינו רק מוסד אחד להשכלה גבוהה, שהממונה שלו לא עברה הכשרה.
אתי נעים: הערנו ואנחנו מקווים שהדבר הזה יתוקן.
אתי נעים: יש מוסדות שהדיווחים שלהם נראים כאפס תלונות ואפס פניות.
אתי נעים: אנחנו מתכננים לנסות לוודא איפה הקושי שם.
עודד פורר: מה אתם עושים מול מוסד כשאתם רואים שיש בו אפס תלונות?
אתי נעים: התוכנית שלנו היא לראות איפה זה מתמקד ולנסות לסייע.
אתי נעים: נפגשנו עם מספר ממונות כדי למפות את הקשיים שלהן ואת הסוגיות שעולות מהשטח.
אתי נעים: התוכנית שלנו היא לסייע להן בקשיים שלהן.
אתי נעים: נפגשנו עם חלקן, לא עם כולן, ואנחנו נהיה חכמים אחרי הפגישה עם כולן.
עודד פורר: איזה קשיים הן מעלות?
אתי נעים: לחלקן יש תלונות אנונימיות – איך מטפלים בהן?
עודד פורר: אני מדבר על המוסדות שיש בהם אפס תלונות.
עודד פורר: הרי בניגוד אולי לפעמים שבהם אתה רוצה לראות מספרים נמוכים – הרי אנחנו רוצים שיהיו אפס הטרדות מיניות – ברור לחלוטין שמוסד שמדווח על אפס תלונות, פשוט לא עושה שום דבר בעניין, או שלא פותח בכלל את האפשרות להגשת תלונות.
עודד פורר: זה כמו מוקד עירוני – כשהעירייה לא נותנת שירות, יש בו מעט פניות כי התושבים מבינים שחבל בכלל על הפנייה.
עודד פורר: אותו הדבר כאן.
עודד פורר: לכן, מוסד שבו אנחנו רואים אפס תלונות על הטרדה מינית, זה לא בהכרח אומר שמגיע לו ציון לשבח.
עודד פורר: יכול להיות שכן, אני לא יודע, אבל זה בהחלט משהו שמדליק נורה אדומה.
עודד פורר: תגידו מה אתם עושים כשנדלקת נורה כזאת.
עודד פורר: מוסד מסוים, אני לא רוצה להגיד מי – אפס תלונות.
עודד פורר: מה עשיתם בעניין?
אתי נעים: כרגע לא עשינו עם זה כלום.
אתי נעים: השלב הזה היה כדי לפלח את הדיווחים.
אתי נעים: כן מצאנו שסוג המוסדות בהם הדיווחים הוא אפס, הוא ספציפי.
עודד פורר: למתי נכונים הדיווחים האלה?
עודד פורר: לאיזו שנת לימודים?
אתי נעים: לתשע"ט.
עודד פורר: עברה שנה והדיווחים נכונים ללפני שנה.
עודד פורר: לא עשיתם כלום מאז?
אתי נעים: בטח שעשינו.
עודד פורר: הרגע אמרת שלא עשיתם כלום עם מוסד שדיווח על אפס תלונות.
אתי נעים: לא.
אתי נעים: בפילוח של הדיווחים עדיין לא נפגשנו ספציפית עם הממונות של המוסדות הספציפיים הללו.
אתי נעים: מבחינת הפעילות השוטפת של העלאת המודעות וההסברה, בהחלט עשינו.
עודד פורר: לא זה מה ששאלתי, אבל לא משנה.
אתי נעים: היה יום עיון בנושא המודעות והטיפול במניעת הטרדות מיניות באקדמיה.
אתי נעים: ראוי לציין שבכירי המערכת, כולל פאנל של ראשי מוסדות, עסקו בשאלות מהותיות בנושא הזה.
אתי נעים: אנחנו מקיימים מפגשים שוטפים עם הנציבות ומפגש אחרון היה לפני שבועיים.
אתי נעים: עלו בו כל מיני סוגיות שאנחנו מתכוונים לטפל בהן של נציבות מול המוסדות.
עודד פורר: בכל המוסדות יש נציבות?
אתי נעים: כן, בהחלט.
עודד פורר: יש עוד דברים?
אתי נעים: זהו בינתיים.
אתי נעים: תודה.
עודד פורר: פרופ' נעמי כרמון, הנציבה בטכניון, בבקשה.
פרופ' נעמי כרמון: אני אסתכל ברשימות שעשיתי על המחשב ואני מקווה שתוכלו לראות אותי.
פרופ' נעמי כרמון: כאמור, אני פרופ' לתכנון עירוני ולסוציולוגיה בטכניון במשך הרבה שנים.
פרופ' נעמי כרמון: בעשור האחרון אני משמשת כנציבה והתואר שלי הוא נציבה למניעת הטרדות מיניות ולקידום תרבות מכבדת בטכניון.
פרופ' נעמי כרמון: התבקשתי באישור של ור"ה לדבר גם בשם חברותיי באוניברסיטאות.
פרופ' נעמי כרמון: אתמול קיימנו פגישת זום בינינו והסכמנו על כמה דברים שאנחנו נציג.
פרופ' נעמי כרמון: כמובן שאם יש רצון לכל אחת אחרת להתבטא, הכול פתוח, אבל אצלי יש גם סיכום של הדברים.
פרופ' נעמי כרמון: אתמול פנה אליי כתב בעקבות איזו כתבה ב-mako.
פרופ' נעמי כרמון: עיתונאית טרחה וספרה את הדוחות שהוגשו לוועדה הזאת, ומצאה שמ-92 מוסדות – לא רק 60 המוסדות של המל"ג – הוגשו כ-400 תלונות.
פרופ' נעמי כרמון: כתב אחר פנה אליי ואמר: מה פתאום?
פרופ' נעמי כרמון: מה קורה באוניברסיטאות האלה?
פרופ' נעמי כרמון: יש כל כך הרבה תלונות.
פרופ' נעמי כרמון: דבר ראשון, אני רוצה להתייחס לאמירה הזאת ולומר כמה דברים.
פרופ' נעמי כרמון: ראשית, הכול יחסי.
פרופ' נעמי כרמון: לפי סקרים שנתיים לא שלנו, אלא של התאחדות הסטודנטים הארצית, שעושה את הסקרים שלה באופן אוטונומי ובלי קשר לאוניברסיטאות, 3.5% עד 5% מהסטודנטיות ומהסטודנטים חווים בכל שנה הטרדה מינית.
פרופ' נעמי כרמון: 5% זה לא מעט, כמובן, ובכל זאת, זה מעט מאוד בהשוואה לצה"ל שעשה בתוכו – שם זה 15.5%, מעט מאוד לשוק העבודה הישראלי.
פרופ' נעמי כרמון: משרד הכלכלה עשה סקר ומצא 13%.
פרופ' נעמי כרמון: זה מעט גם יחסית לקמפוסים בארצות הברית, שם מדברים מדיווח עדכני על 28% מהנשים ו-13% מהגברים.
פרופ' נעמי כרמון: מעט באחוזים יחסית לאחרים שציטטתי, אבל בכל זאת מספרית, אם תיקחו אפילו רק 3.5%, תראו שנגיע למספרים גבוהים מעשרות אלפים בכל אוניברסיטה.
פרופ' נעמי כרמון: ובכל זאת, מספר התלונות בכל אחת מהאוניברסיטאות הוא 40-30 פחות או יותר.
פרופ' נעמי כרמון: לפיכך, המשימה שלנו היא לא להקטין את המספר אלא להגביר את אמון הציבור ולהגדיל את מספר התלונות שמגיעות אלינו, ואנחנו רואות אותן כהבעת אמון במערכת.
פרופ' נעמי כרמון: שנית, חשוב לציין שרוב התלונות אינן חמורות.
פרופ' נעמי כרמון: לדוגמה, ואני לוקחת מהדוח האחרון שלי, כשליש מהפניות אלינו בשנה האחרונה היו כאלה שסווגו כלא הטרדה מינית, כגון נילון שנגע במתלוננת נגיעה שאינה מינית, אבל היא אישה ששומרת נגיעה מטעמים דתיים – מה שהוא לא ידע – ולכן היא התלוננה.
פרופ' נעמי כרמון: הנושא הוסבר, אבל לא היה מקום לקרוא לזה הטרדה מינית.
פרופ' נעמי כרמון: או סיפור בדיחה שיש בה קונוטציה מינית בציבור, מה שנחשב אצלנו כהתנהגות לא מכבדת, אבל לא רשום בחוק כהטרדה מינית.
פרופ' נעמי כרמון: זה היה בערך שליש מהתלונות.
פרופ' נעמי כרמון: עוד רבע היו הטרדות מיניות מילוליות כמו, למשל, הערות תכופות ללבוש של המתלוננת.
פרופ' נעמי כרמון: אם כי הטרדה מינית גם מילולית יכולה להתברר כחמורה, בעיקר כשהיא סדרתית – אדם שמתבטא כך הרבה.
פרופ' נעמי כרמון: או במקרה של יחסי מרות, וזה החמור ביותר, שמזכירה מתלוננת על הממונה או כשסטודנטית מתלוננת נגד מרצה.
פרופ' נעמי כרמון: קרוב ל-20% היו מה שנקרא בחוק מעשה מגונה – החל מהיצמדות של מישהו בג'קוזי בבריכת הטכניון.
פרופ' נעמי כרמון: אגב, כאן המתלונן היה גבר, כמו 7% מהמקרים בשנה המדוברת אצלי.
פרופ' נעמי כרמון: ועד החמור ביותר השנה – ניסיון להפשיט את המתלונן.
פרופ' נעמי כרמון: כמובן שהסנקציות הן בהתאם לחומרה ולא כל הטרדה מינית היא כמו אחרת.
פרופ' נעמי כרמון: לסיכום הנקודה הזאת, ברור לכולנו שמספר האירועים בפועל בכל מקום גבוה בהרבה ממספר התלונות, בעיקר אם כוללים את הרף הנמוך ואת ההתנהגות הלא מכבדת.
פרופ' נעמי כרמון: המטרה שלנו, כפי שאמרתי, היא להגביר את האמון ולגרום לכך שיגיעו יותר תלונות.
פרופ' נעמי כרמון: בסך הכול, באוניברסיטאות המחקר, שהן רק 8 מתוך 92 המוסדות שדיווחו בשנה הזאת, הגיעו יותר תלונות מאשר כל 84 המוסדות האחרים.
פרופ' נעמי כרמון: יש בעיה, בעיה קשה התעוררה ואני לא יכולה להיכנס אליה פה.
פרופ' נעמי כרמון: היא התעוררה הרבה במיילים השנה, מה קורה במכללות ואיך ההנהלות מתייחסות אליהן ומה הם יכולים לעשות.
פרופ' נעמי כרמון: לא הנציבות אשמות, בדרך כלל, אלא ההנהלות.
פרופ' נעמי כרמון: עד כאן בנושא הזה.
פרופ' נעמי כרמון: עניין חשוב אחר שאנחנו מבקשות מהוועדה לשים לב אליו, ושמעתי עליו קצת בהערכה של הגברת שדיברה לפניי, הוא האיכות הגבוהה של הטיפול בתלונות באוניברסיטאות, כפי שהיא משתקפת מן הדוחות שהגיעו לידיכם.
פרופ' נעמי כרמון: כפי שנאמר, כל הנציבות ולא רק הן אלא הסגנים, הסגניות, הרכזות שפועלות – אצלנו, אחד הרכזים הוא גם גבר וגם ערבי.
פרופ' נעמי כרמון: יש רכזת לקהילות מיוחדות ולא רק לאזורים גיאוגרפים מיוחדים, נניח קמפוס קטן בתל אביב או קמפוס שלא בקמפוס העיקרי אלא למטה ליד רמב"ם – כולן חוץ מאחת עברו הכשרה מקיפה, לעיתים קרובות מעל ומעבר לנדרש בחוק.
פרופ' נעמי כרמון: הן מקיימות מספר מאוד גדול של אירועי הסברה והדרכה בכל שנה בכלים שונים – הרצאות פרונטליות, סדנאות, הדרכות ברשת, פוסטרים, פלאיירים ביום הסטודנט ועוד, בשפות שונות ולקהלים מגוונים: לסטודנטים מקבוצות שונות, לסגל אקדמי ולסגל נלווה.
פרופ' נעמי כרמון: למדריכי ספורט, למשל, הייתה אצלנו הדרכה נפרדת.
פרופ' נעמי כרמון: הייתה הדרכה לסגל מינהלי ובתוכו הדרכה נפרדת לאחראים על ביטחון, למשגיחים על בחינות, לאחראים על בניינים וגם באופן נפרד לעובדות קבלן שעובדות בחצר שלנו ולכן אנחנו רואים עצמנו כאחראים, למרות שבאופן פורמלי האחריות גם בנושא הטרדות מיניות היא על הקבלן.