GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קולט אביטל: אני באמת מצטערת מאוד על התוצאות ועל הדרך שהתנהל המאבק, משום שאני חושבת שהכפפתה היום של נעמ"ת להסתדרות והפיכתה אולי למן מחלקת נשים שמי שקובע את סדר היום זה יהיה בעצם יושב ראש ההסתדרות, זאת נסיגה עצומה מבחינתנו.
קולט אביטל: אני רואה בזה נזק רב.
קולט אביטל: בפאן האישי, אני רוצה קודם כל להודות לך בשם כולנו על כל מה שאת עשית, ועל כל הדברים שאפילו אנחנו לא יודעים שאת עשית.
קולט אביטל: דבר שני, אני רוצה לאחל לך באופן אישי שתצליחי ושתמשיכי לתרום.
קולט אביטל: לכולנו, אני מאוד מאחלת שנשכיל לפחות כאן למצוא את הדרך כך שהנבואות השחורות לא תתגשמנה מבחינת אובדן כוחה של נעמ"ת.
נחמה רונן: לפעמים פנים של אדם אומרות הכל.
נחמה רונן: אפשר להסתכל על חדווה וזה באמת אומר הכל.
נחמה רונן: אמנם את המקום לקחו ממך, אבל בוודאי לא את ההישגים ולא את ההצלחות ולא את כל מה שרשום על שמך.
נחמה רונן: את זה גם אם ינסו מאוד לא יצליחו לא לטאטא ולא להסתיר, וזה ידוע.
נחמה רונן: אני חושבת שאין מישהו לא בהסתדרות ולא בנעמ"ת שיכול להתכחש להצלחות, והיו הרבה מאוד הצלחות.
נחמה רונן: אני רוצה להמשיך מהדברים של קולט, ולומר שאני באמת חושבת שמה שחשוב היום זה לראות איך משמרים את המערכת הזאת, אין המערכת הזאת לא הופכת להיות איזה שהוא כוח פוליטי בידי ארגון שלא ברורות לי כיום כוונותיו.
נחמה רונן: להסתדרות יש תפקיד מאוד חשוב בהוויה הישראלית, ועכשיו היא הולכת לכיוון פוליטי לחלוטין, ונעמ"ת יהיה חלק מהנשק הפוליטי בשביל לקבע את מעמדה של מפלגת עם אחד, כי היא בעצם זו שמחזיקה יד אחת שהיא זרוע פוליטית, ויד שנייה שהיא זרוע הסתדרותית שצריכה לכאורה לדאוג לעובדים.
נחמה רונן: פה אני חוששת מה יהיה, ואני לא יודעת.
נחמה רונן: אנחנו צריכים לחשוב היטב איך אנחנו כוועדה פוקחות שבע עיניים בכלים שיש לנו.
נחמה רונן: אנחנו לא יודעות הכל, ואנחנו גם לא נדע.
נחמה רונן: גם אנחנו למדנו פרק בהלכות פוליטיקה.
נחמה רונן: אנחנו יודעים מה אפשר לעשות בארגונים גם מבלי שזה ייצא החוצה, וכאשר זה יוצא זה בדרך כלל מאוחר מדי.
נחמה רונן: אנחנו נצליח לראות איך אנחנו פה באמת עושות איזו שהיא מערכת של שיתוף פעולה גם עם הנבחרת גברת לבני, וגם עם הצוות כולו של נעמ"ת כדי שבאמת הוא ימשיך לשרת את המטרות שלו ולא להפוך לשרת מטרות שהן מוזרות.
נחמה רונן: לחדווה באופן אישי אני מאחלת הצלחה.
נחמה רונן: אני בטוחה שאת תצליחי ותיהני ותמצאי את עצמך במסגרות אחרות שלא פחות ייתנו לך וייתנו לנו.
יעל דיין: אני שמחה שגם חברת הכנסת אביטל וגם חברת הכנסת רונן שמו את האצבע מעבר לעניין האישי.
יעל דיין: מה שצריך להיות לכולנו לא רק תמרור אזהרה, אלא שדה פעולה לעניין של מה שנקרא "עצמאות" נעמ"ת הוא אקוטי.
יעל דיין: אנחנו רואים למעשה בכל המפלגות, אולי במרצ קצת פחות, שהנשים נבלעות בגוף הגברי, כל המפלגות הן עדיין מפלגות גבריות, שבמקרה הטוב יש אגף חברות או פורום נשים.
יעל דיין: בכל המפלגות יש חצי בוחרות וחצי בוחרים.
יעל דיין: הגופים של תוך המפלגות כמו שיריון והבטחת הייצוג, זה רחוק מאוד מ-50%.
יעל דיין: במרצ הגיעו ל-40% .
יעל דיין: אנחנו מקווים בוועידה להגיע למשהו יותר ממה שיש לנו היום.
יעל דיין: אבל נעמ"ת היתה הכוח החיצוני שכן יישם את העצמאות שהיה הגוף היחיד של תנועת נשים, שהיא רב תחומית והיא עצמאית, היא לא צריכה להיות סרח עודף לגוף גברי.
יעל דיין: זאת הכוונה לעשות עכשיו.
יעל דיין: אנחנו נשב בפורום מצומצם ונראה מה ניתן לעשות כדי למנוע את המהפכה האגרסיבית הזאת למעשה.
זהבה גלאון: חדוה, אני חושבת שתוצאות הבחירות לא יוכלו לזעוק את ההישגים שלך ואת החותם האישי שאת הטבעת בגוף שעמדת בראשו, כי גופים כאלה ואחרים קמים ונופלים על המחויבות האישית של מי שעומד בראשם.
זהבה גלאון: אני חושבת שהיתה לך מחויבות גדולה לענייני נשים, לזכויות נשים, למאבק על קידומן של נשים, להגנה על נשים – אני לא יכולה לפרוס את כל היריעה בכל התחומים ששמעתי אותך מתבטאת לא אחת, ופועלת לא אחת.
זהבה גלאון: הדברים האלה הם נכסים שעומדים לזכותך, עומדים לזכות הארגון שעמדת בראשו.
זהבה גלאון: אנחנו למודות ניסיון בהפסדים בבחירות, אבל יש לנו יתרון, שאנחנו לא מוותרות.
זהבה גלאון: אני מקווה שכל מי שיושבת בחדר לא מוותרת.
זהבה גלאון: אין לי ספק, שאנחנו נזכה לראות אותך בתפקידים ציבוריים נאבקת על הנושאים שנאבקת בהם עד עתה.
זהבה גלאון: אני בטוחה שכולנו נהיה שותפות לך בהמשך הדרך.
זהבה גלאון: בהצלחה.
ענת מאור: אני אתחיל מהערכה אישית.
ענת מאור: אני חושבת שאני שותפה לדעה של מרבית קודמותיי עם הערכה מאוד גבוהה לתפקיד.
ענת מאור: יצא לי גם לעקוב מקרוב.
ענת מאור: אני חושבת על הנושא המשפטי שציינה קפיצת מדרגה אדירה עם ידע אישי של דפנה בוסתן, גליה, ליאורה, גלי.
ענת מאור: אין חוק שלא היתה טביעת אצבעות אדירה ממדרגה ראשונה.
ענת מאור: אני בטוחה שלא רק אני אישית, אלא כל אחת מאתנו חושבת כך.
ענת מאור: בנושא אלימות נגד נשים, הנושא של נשים עובדות זה דבר מאוד חשוב.
ענת מאור: חדווה נתנה דגש מאוד חזק בנעמ"ת, והנושא של קידום נשים בצבא, וגם הרקע שלך עזר לכולנו לאחת המהפכות הגדולות שעשינו בשנים האחרונות.
ענת מאור: ההפסד הוא לא הפסד של חדווה.
ענת מאור: זה עניין פוליטי, כמו שראשי ממשלה מתחלפים, או כאשר מתחלפות מפלגות, והרי לא היתה כאן התמודדות אישית של חדווה.
ענת מאור: זה מפלגה מול מפלגה.
ענת מאור: כך צריך להתייחס לזה.
חדווה אלמוג: הבעל שלי אמר שגם מנצ'סטר יונייטד מפסידה.
ענת מאור: בעניין הפוליטי, קל לתקוף את מרצ למה היא הלכה בקונקטורה.
ענת מאור: העניין הזה של מעמד נעמ"ת וכפיפותו למזכ"ל לא התחיל היום.
ענת מאור: אני בהחלט חושבת שיעל צודקת ובישיבה החגיגית הזאת גמלתי החלטה ונעביר אותה בכתב.
ענת מאור: אנחנו בתוך מרצ ננסה לעשות את מה שניתן בתוך הארגון שהוא מאוד מורכב ובעייתי.
ענת מאור: יש שלוש בעיות מאוד קשות.
ענת מאור: זה גימוד קומתה המכוון של נעמ"ת והכפפתה.
ענת מאור: ההתייצבות שלך היתה למען מעמד האישה, למען עצמאותה של נעמ"ת בתוך ההסתדרות.
ענת מאור: זה בהחלט לא התערבות פוליטית והתערבות פרלמנטרית שמותר לנו, ואין סיבה שלא נעשה אותה.
ענת מאור: אני רואה בעיה שנייה מאוד גדולה בנושא התקציב.
ענת מאור: בעצם, אנחנו כבר לא בשטח מזמן.
ענת מאור: לא נעמ"ת, גם ויצ"ו פחות, גם "אמונה" פחות.
ענת מאור: ועם כל החשיבות של בית המחוקקים, העוצמה של נעמ"ת היתה שהאישה באופקים והאישה בירוחם ובקריית שמונה יכולה לקבל את השירותים.
ענת מאור: בגלל צמצומים תקציביים זה הולך ונעלם, כולל גם השירותים והמסגרות בתל-אביב.
ענת מאור: זאת אומרת, אם אנחנו לא נצליח במאבק התקציבים והמשאבים, רמת השרות לאישה, שלשמה נועדו הארגונים, הולכת ופוחתת בצורה דרסטית.
ענת מאור: הדבר האחרון, לא פחות חשוב, זה החינוך בגיל הרך - היום נעמ"ת וויצ"ו ו"אמונה" .
ענת מאור: כשהייתי בגרמניה חטפתי שוק, אין שם הגיל הרך.
ענת מאור: האמהות מפסיקות לעבוד עד שהילד מגיע לגיל 3.
ענת מאור: הילודה בירידה.
ענת מאור: אני חשבתי שבכל אירופה אלו הן הסקנדינביות, והתברר שלא.
ענת מאור: מה שנעמ"ת וארגוני נשים עשו עם הגיל הרך גם כן מסיבות תקציביות וכו', אנחנו לא נותנים את הדעת לאיזה סיכונים יכולים להגיע.
ענת מאור: אני חושבת שתמיכה במערכת האדירה הזאת שנעמ"ת מובילה בה היא לא בלעדית.
ענת מאור: במסרים אנחנו יכולים לעשות .
ענת מאור: תפקידנו לנסות להבין את כל המטריה הזאת של נעמ"ת, והכיוון הוא לא לכיוון חיובי.
ענת מאור: חדווה, ברמה האישית לך, הרבה הצלחה.
ענת מאור: לא בטוח שצריך להמשיך להיאבק, דווקא ליהנות, אבל זו כבר הבחירה שלך.
נעמי חזן: חדווה, ב-1998 החליטה מרצ ברוב תבונתה להריץ אותי לראשות עיריית ירושלים.
נעמי חזן: שלושה חודשים רצתי, זה היה סיוט הכי גדול של חיי.
נעמי חזן: הגעתי ל-4.8% מהסך הכל.
נעמי חזן: להגיד שזה היה כישלון צורב, זה להשתמש בלשון המעטה.
נעמי חזן: כשראיתי את התוצאות של הבחירות לנעמ"ת, אמרתי, חדווה הצליחה.
נעמי חזן: אין לה מושג.
נעמי חזן: אני רק מחכה להזדמנות להגיד לה את זה בקול רם.
נעמי חזן: במלים אחרות, אם היה מאבק נעמ"ת זה בגלל שאת רצת בראש הרשימה של מפלגת העבודה, וזה צריך להיות ברור גם לך.
נעמי חזן: אני חושבת שבתנאים האלה אף על פי שיש רק מנצחת אחת, ההישג שלך הוא הישג לגמרי לא מבוטל ואני מקווה שאת חושבת גם על זה.
קריאה: יש מנצח.
נעמי חזן: אני מודה לך מאוד.
נעמי חזן: אני רוצה לנצל את ההזדמנות להגיד לך מכאן – תודה.
נעמי חזן: ולהגיד לך תודה, כי כשאת עמדת בראש נעמ"ת, אני חושבת שנעמ"ת סיימה תהליך שהיא החלה בו קודם, אבל לא עשתה הפיכה לארגון פמיניסטי – במודעות, בעבודה, במעשה, בחשיבה.
נעמי חזן: אני חושבת שזה הישג שלך.
נעמי חזן: זה הישג חשוב גם לנשי ישראל, אם נאמר את האמת.
נעמי חזן: יצא לי לעבוד אתך בכמה תחומים, בעיקר בנושאים שקשורים לחיילות דווקא.
נעמי חזן: אני רוצה להגיד לכל אלה שכאן, שכאשר חדווה לקחה נושא היא לקחה אותו מההתחלה ועד הסוף בצורה יסודית, שיטתית ונבונה, וברוב המקרים גם מוצלחת.
נעמי חזן: מה שאני מספרת על העניין של נשים בצה"ל, זה נכון גם לגבי התחום המשפטי, וגם לגבי אלימות במשפחה, וגם לגבי הנושאים שקשורים לנשים בעבודה.
נעמי חזן: כפי שאת רואה, באו יותר חברות כנסת היום מאשר מופיעות בדרך כלל.
נעמי חזן: אני יודעת שאני באתי, כי על אף על פי שאני בשתי ישיבות אחרות, פשוט רציתי להגיד לך תודה.
נעמי חזן: ולהגיד תודה בשם כולנו, משום שאני חושבת שהצבת רף מאוד גבוה של מחויבות לעשייה פמיניסטית בתקופה הזאת שיהיה קשה לכל מי שבא במקומך לעמוד ברף הזה, ודאי וודאי לעלות על הרף הזה.
נעמי חזן: על זה תודה.
נעמי חזן: ברמה האישית לחלוטין.
נעמי חזן: אנחנו הנשים יודעות כאשר לא הולך בפעם הראשונה, מנסים פעם שנייה.
נעמי חזן: משלא הולך פעם שנייה מנסים פעם שלישית.
נעמי חזן: ובסופו של עניין אנחנו מסוגלות כי אנחנו טובות יותר להתיש את כולם ולנצח .
יעל דיין: תודה רבה לנעמי.
אורית אדטו: האמת היא שאני היחידה שלובשת מדים פה, ואני אמנע ממה שאסור גם אם יש לי מה להגיד.
אורית אדטו: באתי במיוחד משום שמבחינתי חדווה, והיא יודעת את זה, היא המפקדת.
אורית אדטו: באותו יום הרמתי טלפון ואמרתי לה "המפקדת, בשבילי תישארי תמיד המפקדת".
אורית אדטו: ואכן כך ראיתי את זה מאז שהייתי קטנה, וכך גידלה אותי חדווה.
אורית אדטו: כמי שהיום עומדת בראש ארגון, שעושה את אחד התפקידים הלא קלים במדינת ישראל, אני חושבת שלמקום הזה חשוב מאוד השולחן הזה, החדר הזה, חברות הכנסת, כל מי שיש לה יכולת להשפיע חייבת להמשיך ולהשפיע כי זה לא נגמר.
אורית אדטו: זה פשוט לא נגמר.
אורית אדטו: גם כשנמצאים שם ומתמודדים, ההתמודדות היא מאתגרת ומורכבת.
אורית אדטו: לא קשה, לא מתסכלת, מאתגרת ומורכבת.
אורית אדטו: אני באתי מן הטעם שהתגעגעתי לשולחן הזה ובדרך-כלל אני לא יכולה להגיע אלא שולחת נציגים.
אורית אדטו: ישבתי סביב השולחן הזה לא מעט, בתהליכים מאוד חשובים.
יעל דיין: ככה זה.
יעל דיין: ככל שעולים למעלה צריך לבזר.
יעל דיין: אני מוכרחה להגיד שהנציגים שאת שולחת הם מעולים.
אורית אדטו: בכיף לבזר ובכיף לעשות את זה.
אורית אדטו: אבל בהחלט יש תחושה של שייכות.
אורית אדטו: אני אישה, ואני אישה בתפקיד בכיר, ואני מרגישה שייכות וקירבה.
אורית אדטו: וגם כאשר נשלחים הנציגים, הם נשלחים עם רוח.
אורית אדטו: התודה היא תודה, כי אני חושבת שמי שנמצא כאן ועושה בעשייה הזאת, עושה עשייה חשובה מאוד.
אורית אדטו: הסיבה השנייה שבאתי היא חדווה – מאז ומתמיד היית בשבילי אור, ותמשיכי להיות בשבילי אור.
אורית אדטו: לי אין ספק, שנכונו לנו עוד ימים של עשייה.
אורית אדטו: לי אין ספק שלא רק נכון הוא, אלא צריך שיהיו כאלה, וחובה שיהיו כאלה, וחשוב שתהיינה יותר ויותר נשים שכאשר הן נמצאות בעמדות של השפעה הן יעשו כל מה שהן יכולות לעשות, את זה אמרתי בלי להוריד את המדים.
יעל דיין: תודה רבה לאורית.
רונית לב-ארי: אני מצטרפת לכל הדברים שנאמרו כאן, ולא אחזור עליהם.
רונית לב-ארי: אני רוצה לדבר גם בשם שתי עובדות בכירות של הרשות שנמצאות פה – מרי חדייר ובת-שבע שטראוכלר, ואני רוצה לומר בפן האישי, שלגביי כמי שעבדה תחת פיקודה של חדווה בנעמ"ת זאת היתה תקופת הזוהר שלי – תור הזהב.
רונית לב-ארי: אחד הדברים המרכזיים בחדווה הוא שזו אישה שמפרגנת לנשים.
רונית לב-ארי: זה משהו מאוד מרכזי באישיות שלה.
רונית לב-ארי: את חדווה אני זוכרת בתור מי שפתחה לי פתח, את הדלת לצבא.
רונית לב-ארי: נמצאת פה תת-אלוף במילואים יהודית בן-נתן, שאחר כך הריצה את המהלך של העלאת מודעות בנושא העלאת מודעות בנושא מניעת אלימות נגד נשים בצבא.
רונית לב-ארי: חדווה התחילה בצורה מאוד סיסטמתית, ויהודית המשיכה בצורה מסיבית, אחר כך אצל אורית אדטו כקצינת חן ראשית, זה ממש הפך לנושא מרכזי.
רונית לב-ארי: היום אפשר לומר שהוא נושא בילד-אין בצבא.
רונית לב-ארי: אני רוצה להתנצל בשם תת אלוף סוזי יוגב שנאלצה להיעדר, היא צריכה להיות בעלת המדים השנייה כאן, ואורית עירון שמנהלת את המחלקה למניעת אלימות במשפחה בנעמ"ת.
רונית לב-ארי: הן מסרו דברים חמים.
רונית לב-ארי: כשהוצע לי התפקיד במשרד ראש הממשלה, הטלפון הראשון היה לחדווה.
רונית לב-ארי: חדווה מייד גיבתה ופרגנה, אפשרה לי לצאת לשנה ללא תשלום.
רונית לב-ארי: לאורך כל התפקוד שלי כמנהלת רשות, אני יכולה לומר שחדווה עזרה לי מאחורי הקלעים, לפני הקלעים וברמה החברית של תמיכה, של עצה, והכי הרבה של פרגון ועל זה אני רוצה להודות.
רונית לב-ארי: אני משוכנעת שאנחנו נמשיך לעבוד ביחד בצורות חדשות.
רונית לב-ארי: בהצלחה.
אסתר ביתן: כאשר רציתי להתבדח עם חדווה הייתי אומרת לה שהיא יו"ר נעמ"ת אבל אני הייתי יו"ר לפניה בצרפת.
אסתר ביתן: אמרתי לה שאני יודעת מה זה נעמ"ת, וגם עוד משהו, לא ידעתי שיש מפלגות.
אסתר ביתן: אם אני מסתכלת על החברות של כל המפלגות, אין לי הרגשה שיש הפרדה בנושא נשים, וזה דבר נפלא, וזה מה שהרגשתי.
אסתר ביתן: בחברות יש דבר טוב, אבל החוויה שעברה חדווה היא איך כל הנשים מכל המפלגות נכנעו לאיש אחד, לגבר אחד, להגיד שלא רוצים אותה.
אסתר ביתן: שמענו אותו אומר:
אסתר ביתן: תוציאו את חדווה ואז אני מסכים לשבת אתכם על משא ומתן.
אסתר ביתן: מה זה אומרת תוציאו את חדווה?
אסתר ביתן: מי הגבר בעולם שיכול להחליט שאת החברה הזאת הוא לא רוצה, ואם תהיה מישהי אחרת הוא יסכים?
אסתר ביתן: יותר מזה אני לא רוצה להוסיף.
חנה בן-דוד: הוא לא היה נכנס לשום משא ומתן.
חנה בן-דוד: זה שקר.
אסתר ביתן: לא חשוב.
אסתר ביתן: העובדה שהוא אמר את זה זו חוצפה מצדו, וזו חוצפה מצדן של נשים להסכים ולשמוע את זה.
תלמה נרי: חדווה יקרה, אני באתי פה להיפרד ממך, לא פרידה ממך אישית, אבל פרידה מהתפקיד שלך ומהקונספט של הפרידה מתנועת נשים, מהקטע הערכי של תנועת נשים שאני מאוד חרדה לו, והוא עלה כאן בגדול.
תלמה נרי: זה משהו שקורה בזמן האחרון, וקורה גם אצלנו.
תלמה נרי: אנחנו נרשמנו כעמותה ויש נטייה מאוד לראות בויצ"ו ישראל כתנועת נשים, משהו שאפשר לבלוע אותו.
יעל דיין: מי בולע אתכן?
תלמה נרי: ויצ"ו עולמית.
תלמה נרי: פה זה קונספט.
תלמה נרי: הוא צריך להדליק נורות אדומות כי אין בכלל ויכוח על חשיבותן של תנועות נשים ושל הכוח להזיז דברים, לעשות דברים מעבר לדברים המפלגתיים והפוליטיים שעלו כאן בשולחן הזה.
תלמה נרי: מבחינה מסוימת באתי להיפרד מהקטע הערכי, ואני מקווה שלא, כי אני מקווה שאכן תגיעו להחלטה ומשהו ייעשה בעניין הזה, אם כי המצב באמת לא טוב.
תלמה נרי: באתי גם להיפרד ממך באופן אישי.
תלמה נרי: בתקופה שאת היית בכהונה ואני הייתי בכהונה, זה הצטיין בשיתוף פעולה יוצא מגדר הרגיל בעיקר בנושא של קידום נשים לפוליטיקה ואיוש תפקידים כאן במקום הזה.
תלמה נרי: המיוחד שבך, חדווה, שאת תמיד ראית את השורה התחתונה , ואת יודעת כל כך למקד דברים, זה היה לי ממש תענוג.
תלמה נרי: מדברים מדברים, ובסוף חדווה אומרת את המשפט האחד ויוצאים עם החלטה, ואת המעשיות הזאת אי-אפשר בכלל להשוות למשהו אחר.
תלמה נרי: יישר כוח.
תלמה נרי: בכישורים שלך את תגיעי לאת שאת רוצה להגיע.
תלמה נרי: אנחנו רק מפסידות.
תלמה נרי: כל טוב.
רבקה שקד: אני מנציבות שרות המדינה.
רבקה שקד: באתי להיפרד מחדווה, וכמו שאורית אדטו אמרה קודם, יש דברים שאסור לי להגיד.
יעל דיין: גם בדברים שמותר לך מנסים להשתיק.
רבקה שקד: אני מודאגת, כי בזמן שחדווה היתה יושבת ראש נעמ"ת, גם לפני שהיא הגיעה לתפקיד, אבל בעיקר מהרגע שהיא בתפקיד, לי היה שיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם נעמ"ת.
רבקה שקד: אנחנו בשיתוף פעולה עם כל ארגוני הנשים.
רבקה שקד: אני לא יכולה לשכוח, חדווה, כשהיו הטרדות מיניות במשרד הדתות, ואני הייתי בהרצאה בבית מלון תל-אביבי, ויצאתי להפסקה ומצאתי 20 הודעות בנייד שלי, ופיטרו שם את כל הבנות שהתלוננו.
רבקה שקד: כל הטלפון היה מלא, ואני מצלצלת והן בוכות.
רבקה שקד: התקשרתי לנציב, לשר הדתות, למנכ"ל משרד הדתות ושום דבר לא עובר.
רבקה שקד: ואני מצלצלת לנעמ"ת ואומרת לחדווה: אני צריכה עזרה.
רבקה שקד: זה כל מה שאמרתי.
רבקה שקד: זה היה מעשה שלאחר ייאוש, כי לא יכולתי לסבול את התחושה של חוסר האונים הזה.
רבקה שקד: חדווה נתנה את העזרה.
רבקה שקד: לא היה צריך הרבה להסביר, והיא נרתמה יחד עם סיירת מטכ"ל שלה, כמו שהגדירה את המחלקה המשפטית שלה.
רבקה שקד: קיבלתי את העזרה שהייתי צריכה כי לא היתה ברירה אלא רק להפנות את הבנות לייצוג משפטי.
רבקה שקד: לצערי אין עוד גוף היום בארץ שנותן את הסיוע המשפטי הזה לעתים קרובות חינם, ולעתים קרובות במחירים מאוד מצחיקים.
יעל דיין: גם האגודה לזכויות האזרח.
רבקה שקד: אני מדברת בנושאים של הטרדה מינית, דברים של ללכת לבית דין לעבודה ולהתמקח על למה פיטרו אותי ולמה הטרידו אותי.
רבקה שקד: אני לא מכירה.
רבקה שקד: אצלנו צריך פחות את הסיוע הזה, כי אני נמצאת ויש מי שיפקח עין.
רבקה שקד: אבל במקומות אחרים ואצל מעבידים אחרים נשים במצב מאוד גרוע, ובינתיים רק נעמ"ת נתנה בכוחותיה את המשאבים שהקצתה, את הסיוע הזה.
רבקה שקד: אני חושבת שזה מאוד חשוב.
רבקה שקד: זה יהיה נורא אם חס וחלילה הדבר הזה ייפגע.
יעל דיין: אנחנו פשוט נשמור מכל משמר את אותם דברים שאי-אפשר בלעדיהם.
רבקה שקד: אני חושבת שזה מאוד חשוב, עצם ההרגשה בכלל שיש לי לאן לפנות.
רבקה שקד: שאפילו אני יכולה להרים טלפון ויש עם מי לדבר, וזה רק מקרה אחד מכמה.
רבקה שקד: עשינו ביחד גם פרוייקטים, ואפילו דברים קטנים.
רבקה שקד: היה לי כיף לעבוד אתך, חדווה.
רבקה שקד: את אישה כלבבי.
רבקה שקד: כמו שאמרו פה, את רואה את השורה התחתונה ויש בזה משהו כל כך ענייני וכל כך נכון שזה היה פשוט תענוג.
רבקה שקד: באופן אישי אני מאוד מצטערת, גם בתפקיד שלי כחברת הסתדרות מבחירה.
רבקה שקד: אני מאוד מצטערת על זה שאת עוזבת ומסתכלת בדאגה על הבאות.
רבקה שקד: אני מקווה ובטוחה שיהיה שיתוף פעולה במה שרק אפשר הלאה .
רבקה שקד: כמו שאמרו פה, נכונו לך גדולות.
יעל דיין: אני מבקשת לדעת אם יש עוד מקומות, פרט לתל-אביב ולחיפה, שזה עוד לא מוחלט.
חנה בן-דוד: חיפה ותל-אביב נמצאות כעת ברשות השיפוט של ההסתדרות בערעורים על קלפיות.
חנה בן-דוד: בתל-אביב זה עומד על חודו של קול.
חנה בן-דוד: אני לא רוצה לפרט יותר מדי מה יהיה.
חנה בן-דוד: לעת עתה אני ממשיכה.
חנה בן-דוד: רציתי כבר לפרוש ב-1 בינואר וכל הזמן אמרו לי לחכות עוד קצת.
חנה בן-דוד: אני כבר לא ידעת עד מתי.
חנה בן-דוד: אני מאוד מקווה שאנחנו כן נצליח בתל-אביב.
חנה בן-דוד: אבל כבר אני שומעת שיש חוזה לנבחרים שהם צריכים לחתום עליו, הסכם, וזה טריק נוסף כדי שתהיה אפשרות ליושב ראש ההסתדרות לפטר נבחרים בגלל סיבה אחת שתיים שלוש או ארבע, אבל אחת מהסיבות שמנו זה אם יהיה אצלם גירעון.
חנה בן-דוד: מכיוון שסניפי נעמ"ת גירעוניים כולם, כי נעמ"ת נמצאת בגירעון ולא בגלל ההסתדרות, אז הנה נשק חדש, נבחרים ונבחרות.
חנה בן-דוד: לנבחר הכי גדול יש החוב הכי גדול, אבל הוא לא יפטר את עצמו.
חנה בן-דוד: יש אבסורדים איומים.
חנה בן-דוד: אני רוצה להתחבר לדברים שלך, יעל.
חנה בן-דוד: אמרת שבזה שחדווה לא תהיה יושבת ראש נעמ"ת הנשים הפסידו מישהי שפעלה לזכויות נשים פמיניסטית ובאומץ.
חנה בן-דוד: אני מפחדת מאוד שנשות ישראל ב-24 ביוני הפסידו את התנועה הגדולה ביותר שהצהירה על עצמה כתנועה פמיניסטית, מפני שטליה לבני, עם כל הכבוד שאני רוחשת לה, לא היא ניצחה אלא עמיר פרץ ניצח.
חנה בן-דוד: טליה לבני בראיון ל"הארץ" הצהירה שהיא לא פמיניסטית.
חנה בן-דוד: את זה אני רואה בחומרה רבה.
חנה בן-דוד: אני מקווה שאולי היא תתעשת.
יעל דיין: כולן מתעשתות.
יעל דיין: יש לי ניסיון עם חברות כנסת שלנו ואחרות.
יעל דיין: פעם זה היה IN להגיד אני לא רצה על טיקט נשי, אני לא פמיניסטית במובן שיעל דיין פמיניסטית.
חנה בן-דוד: גם אם אנחנו נצליח בנעמ"ת תל-אביב, תימצא הדרך לעשות איזה שהוא מהפך.
חנה בן-דוד: אני חושבת שמה שהולך להיות היום, גם בהסתדרות לא רק בנעמ"ת, זו דיקטטורה לפי כל הכללים.
חנה בן-דוד: פשוט ההפסד הזה של תנועת נשים שלחמה למען נשים, זה הפסד עצום שאני לא חושבת שאנחנו יודעים היום לאמוד את הנזק ואת הרגרסיה שזה יביא לנשות ישראל.
חנה בן-דוד: אני רואה בזה את החומרה ולא בדברים אחרים.
חנה בן-דוד: אני מצטערת שחברות מרצ אינן כאן, אבל אני חושבת שחברות מרצ מכרו את נעמ"ת בעבור נזיד עדשים.
חנה בן-דוד: אני רואה את זה בחומרה רבה, כי הן יכלו להפגין עצמאות של נשים ולהגיד לנשות מרצ להצביע אחרת והן לא עשו את זה.
חנה בן-דוד: אז אי אפשר לתלות הכל בקונקטורה, אנשים צריכים לחשוב לא רק ללכת ככבשים.
חנה בן-דוד: חדווה, אני לא בטוחה שהייתי נשארת בנעמ"ת בארבע השנים האחרונות אם את לא היית עומדת בראשה.
חנה בן-דוד: היו לי מספיק סיבות כלליות ואישיות להגיד שאני הולכת, אבל את נתת לי גב.
חנה בן-דוד: אמרו כאן הרבה תכונות, אבל אני חושבת שתכונה אחת חשובה מאוד שלך היא שנתת גיבוי לא במאה אחוז אלא במאתיים אחוז לכל דבר ולכל עניין שראית שהוא ראוי ונכון לעשותו.
חנה בן-דוד: ועל זה אני אישית מודה לך.
יעל דיין: האם בחיפה זה אותו דבר כמו תל-אביב?
יעל דיין: חד"ש עברה חסימה?
חנה בן-דוד: כן, אבל שם חסרים 500 קולות.
חנה בן-דוד: בתל-אביב נכון לרגע זה לחד"ש חסרים 1.47%.
חנה בן-דוד: לכן אנחנו מתעקשים על הקלפי האחרון ולכן אנחנו ממשיכים בתביעה.
יעל דיין: יש סיכוי שהם יעשו קואליציה אתנו?
חנה בן-דוד: זה אותו נזיד עדשים שמרצ מכרה את עצמה.
יעל דיין: אני לא עושה חשבון על כל מזכירה בנעמ"ת.
יעל דיין: אני לא רוצה להיכנס לשאלה מה הרווחתן בארבע השנים שלכן עם חדווה, מה היה הסטטוס שלכן, מה היו ההישגים שהייתם שותפים להם.
יעל דיין: מה שהסתבר, שהנזיד לא יהיה טעים וגם לא משביע ובוודאי לא מקדם את אותם הדברים שהן עצמן כביכול צריכות להאמין או לקדם.
בתיה ביאטריס: אני יו"ר נעמ"ת בבת-ים.
בתיה ביאטריס: אני חושבת שהמפגש היום היה מאוד חשוב.
בתיה ביאטריס: לא תמיד דברים שרואים משם לא רואים מכאן, וחיזק אותי להיווכח שרואים בחדווה מהבית החוצה מה שאני ראיתי בחדווה.
בתיה ביאטריס: אני לא חושבת שחדווה הפסידה, העצמאות של הנשים במדינה הפסידה.
בתיה ביאטריס: אני חושבת שהבית הזה צריך לבדוק היטב מה עתידה של תנועת נשים.
בתיה ביאטריס: אין מה לומר, לא כל הנשים הן פמיניסטיות.
בתיה ביאטריס: הזכרת את הנושא של יושבות ראש במקומות השונים.
בתיה ביאטריס: ייתכן שהעדיפו להיות כפופות למישהו .
בתיה ביאטריס: אני חושבת שחדווה שילמה את המחיר של דרישתה לעצמאותה תנועת נשים.
בתיה ביאטריס: אני רואה את זה בחרדה רבה .
יעל דיין: את לא יכולה להעביר קצת קולות לתל-אביב ולחיפה?
בתיה ביאטריס: אני חושבת שצריכים לבדוק מהבית הזה לאן פונה תנועה מעצמאות לחוסר עצמאות.
בתיה ביאטריס: התופעה היא הרבה יותר קשה כי זה כואב לפגוע בחוסר העצמאות של כל אדם.
בתיה ביאטריס: זה תהליך שהחברה הישראלית לא הכירה עד כה.
בתיה ביאטריס: אני לא רוצה להרחיב.
בתיה ביאטריס: אני לא נפרדת מחדווה.
בתיה ביאטריס: היא המפקדת שלי באזרחות.
בתיה ביאטריס: אני חושבת שיש מקום בחברה הישראלית שאת תמשיכי לתרום.
יהודית נאות: חדווה היתה המפקדת שלי כמה שנים.
יהודית נאות: בשלוש השנים האחרונות היא המנהלת שלי , זה שייך לנעמ"ת.
יהודית נאות: לגבי טליה – אני לא יודעת כמה היא מתמצאת למה היא נכנסת.
יהודית נאות: לשולחן הזה יש משמעות להבהיר ולהסביר מה המשמעות של תנועת נשים עצמאית.
יהודית נאות: מי שיושב מסביב לשולחן הזה יהיה לו משמעות אדירה להכוונה של טליה ובמשמעות שהיא תקבל בתפקוד שלה בעתיד.
רבקה מקובר: המפגש הכי צמוד שהיה לי עם חדווה, היה בכתבה בעיתון שהופענו ביחד.
רבקה מקובר: אני ממונה על חוק עבודת נשים במשרד העבודה.
רבקה מקובר: המאבק של נעמ"ת לנושא מבחינת זכויות נשים בהריון הוא צודק, הוא בונה, גם אם יש חילוקי דעות הם בונים לכל צד.
רבקה מקובר: אני חושבת שבתקופה הקצרה שאני בתפקיד הצלחתי לגשר עם המחלקה המשפטית.
רבקה מקובר: אנחנו שומעים, אנחנו משנים.
רבקה מקובר: אני חושבת שבסך הכל הם עושים עבודה מצוינת.
דפנה בוסתן: אני רוצה להודות על חדוות העשייה ועל הגיבוי.
ליאורה נווה: אני עוזרת אישית של חדווה.
ליאורה נווה: אני זכיתי לעבוד עם אדם מאוד ערכי, דבר שלא רואים , אני בטוחה שבשולחן הזה יש עוד הרבה כאלה.
ליאורה נווה: היא עם יושרה אישית נדירה, עם אומץ יוצא דופן.
ליאורה נווה: חדווה הרבה פעמים אמרה שאם מדברים על אומץ, מדברים על המערכת הצבאית שיצאה באומץ מהרבה סיפורים של מקרים של הטרדה מינית או דברים מהסוג הזה, שאיבדה באמצעות האומץ שלה הרבה מהחברים הטובים שקודם היו בצד השני יחד אתה במערכת הצבאית.
ליאורה נווה: כמו שאחרות אומרות כאן, גיבוי ופרגון לנשים גם היה משהו שבלט, אז הזכות היתה שלי.
אפרת ישראלי: לאורך כל השנים שעבדתי בנעמ"ת, אחד הדברים שאהבתי בנעמ"ת זה היה שצריך לקום בבוקר ולהמציא את העבודה.
אפרת ישראלי: לא היה גבול למה שיכולנו לעשות.
אפרת ישראלי: הרבה חזון היה לנו בארגון הזה.
אפרת ישראלי: מה שאני רוצה לומר לשבחה של חדווה, הוא שבמהלך הקשר היום-יומי, השמים היו הגבול.
אפרת ישראלי: העצמאות שחדווה מאפשרת בעבודה והגיבוי שהיא נותנת לכל רעיון לקרום עור וגידים, זה דבר פנטסטי.
אפרת ישראלי: דבר שלא קיים.
אפרת ישראלי: אני חושבת שלי כאדם בכל מקום עבודה זה הא-ב.
אפרת ישראלי: אחד הדברים שאני וחדווה הסכמנו עליהם מאוד, זה מה התפקיד של נעמ"ת כתנועת נשים.
אפרת ישראלי: יש הרבה תנועות נשים בארץ, בחלקן הגדול הן חופפות, הן עושות דברים דומים פחות או יותר.
אפרת ישראלי: הסכמנו עין בעין, ראינו את המסר של נעמ"ת, היא צריכה תמיד לסמן את הדרך, וזה היה המסר של חדווה: אנחנו נפרוץ את הפתח הראשון, אנחנו נעשה את הצעד ואחר כך הכל פתוח לקחת את הרעיון, לקחת את החומרים.
אפרת ישראלי: השתדלנו לעבוד בדרך שנתנה איזה שהוא בסיס אחר כך להמשך עבודה.
אפרת ישראלי: תמיד לעשות איזה שהוא מחקר שאחר כך אפשר לבנות עליו.
אפרת ישראלי: היום אנחנו נמצאות בתהליך של מחקר בנושא של נשים בפוליטיקה שאמור להיות למעשה בסיס לכל הבחירות הבאות, לקידומן של נשים בפוליטיקה.
אפרת ישראלי: המחקר הזה יבדוק מה קרה לנשים ברשויות המקומיות.
אפרת ישראלי: אם משאירים משהו להמשיך הדרך, יכול להיות שזה יהיה בסיס לשינוי מאוד מהותי בנושא של מספר אנשים שיתמודדו להבא במסגרת של הרשויות המקומיות, וזה בפני עצמו אם זה יוביל למהפך, זה מאוד חשוב.
אפרת ישראלי: אנחנו מדברות על העבר ועל ההווה, אני חושבת שאנחנו צריכות לדבר על העתיד.
אפרת ישראלי: לא על העתיד מבחינת נעמ"ת כחלק מההסתדרות, אלא על העתיד שלנו, של המשאב הגדול שיש להרבה נשים ששומעות בחדר הזה, ועוד נשים שלא תיקחנה חלק בפעילות של נעמ"ת כנעמ"ת חלק מההסתדרות.
אפרת ישראלי: גם במסגרת מפלגת העבודה, אסור שהמשאב הזה ילך לאיבוד.
אפרת ישראלי: אני חושבת שנעשה איזה שהיא חשיבה איך אנחנו לוקחים את המשאב ומנסים להפוך אותו לכוח שיניע במידה מסוימת את המפלגה, כי אני מדברת פה כאישה, ושיניע במידה רבה את מה שמדינת ישראל צריכה.
אפרת ישראלי: צריך לעשות חשיבה מאוד רצינית על איך לעשות את זה, אבל בשום פנים ואופן אסור לזה ללכת לאיבוד.
אפרת ישראלי: כמו שאמרו כולן, נמשיך להיות בקשר, נמצא את הדרך המשותפת.
אפרת ישראלי: נמשיך ללכת אתך לאורך שנים רבות, כי גם לי יש תחושה שאת הולכת לקראת מהלכים נוספים בעתיד שאנחנו בוודאי עוד נמשיך לשתף פעולה ולסייע ולהסתייע וגם להתגאות בזה שהיינו שותפות בחלק מהדרך המשותפת.
מירי אורן: אנחנו לא נפרדות מחדווה, נמשיך עם חדווה.
מירי אורן: אני חושבת שבעוד ארבע שנים מפלגת העבודה לא תוכל להרשות לעצמה לא לקחת בחזרה את נעמ"ת.
מירי אורן: מפלגת העבודה תכבוש בחזרה את נעמ"ת.
מירי אורן: תוך חמש שנים אנחנו נתגבש.
חנה: לא יהיו בחירות לנעמ"ת.
מירי אורן: מפלגת העבודה בטח לא תרצה בזה.
מירי אורן: אולי עם כוחות משותפים אנחנו נחזור בחזרה, אולי לתנועת נשים שנקרא לה בשם אחר, ושהיא תעשה את אותו דבר שעשתה חדווה והתנועה במשך ארבע שנים.
מירי אורן: היה כיף לא רגיל לעבוד איתך.