GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירי אורן: יכולנו לבחור בדרכים אחרות ויכולנו להישאר בתפקידים, ולא בחרנו, וזה היה רק בגלל חדווה.
מרים בונפיל: לא רציתי להמשיך ולהתמודד בנעמ"ת, חשבתי ש-8 שנים זה בהחלט מספיק בתפקיד הזה בירושלים שהיא עיר מאוד מאוד קשה.
מרים בונפיל: העשייה בה מאוד קשה, המשימות מאוד קשות, התקציב קשה.
מרים בונפיל: הכל היה קשה בירושלים, גם הפוליטיקה, גם המצב בארץ.
מרים בונפיל: התלבטתי רבות.
מרים בונפיל: לאחר שראיתי את המצב הפוליטי שנוצר גם בעקבות העובדה שעמיר פרץ דרש שחדווה לא תהיה יושבת ראש נעמ"ת, וגם בעקבות העובדה שחשבתי שאם אני אתמודד בירושלים, יש לי סיכוי לפחות לנצח יותר מאשר לאחרות, ירושלים שהיא עיר ימנית והיא עיר קשה, ואולי מכירים אותי יותר מאחרות ולי יש יותר סיכוי מאחרות בסיטואציה הנוכחית, לכן הלכתי לבחירות.
מרים בונפיל: הלכתי לבחירות כדי לנצח בשביל חדווה.
מרים בונפיל: אני לא יודעת אם הייתי נשארת בנעמ"ת.
מרים בונפיל: כולם יודעים שעוד חצי שנה, עוד שנה, באיזה שהוא שלב הייתי קמה והולכת, אבל רציתי שזה יישאר בגלל המצב הפוליטי שהיה, בגלל מפלגת העבודה, שהקולות האלה לפחות יעזרו לחדווה אלמוג לנצח במרוץ שלה.
מרים בונפיל: אני מצטערת שזה לא קרה, אמנם אספנו קולות, אבל הקולות האלה אבדו בדרך מהמפלגה הגדולה שהיתה לנו בכל הארץ.
מרים בונפיל: אני הולכת בלב שלם מנעמ"ת.
מרים בונפיל: אני רק נפרדת בלב קשה ממה שהיה בנעמ"ת ממה שנתנה לי נעמ"ת ובוודאי ובוודאי מחדווה.
מרים בונפיל: עשיתי הרבה דברים בשביל חדווה, ואני חושבת שחדווה נתנה לכולנו, נמצאות פה כל עובדות נעמ"ת שנשארנו, הגרעין שעשה, העשייה, אם זה היועץ המשפטי, אם זה בלשכה שלה, אם זה ראשי העמותות.
מרים בונפיל: כולנו האמנו בעשייה שלה.
מרים בונפיל: אמרתי כבר שאם חדווה הפסידה, נשות ישראל הפסידו.
מרים בונפיל: בסיטואציה הזאת, אנחנו פה מדברות רעות על מה שיהיה בנעמ"ת, למרות שאנחנו לא יודעות מה יהיה.
מרים בונפיל: אנחנו מנחשות מה יהיה בגלל הסיטואציה שתהיה שם.
מרים בונפיל: אני מקווה שאת, יעל, וחברות הכנסת ואנחנו נהיה לעזרתך ולעזרת כולם.
מרים בונפיל: אני מקווה שבמקום שנהיה נוכל להצעיד ולהוביל מה שנשאר בנעמ"ת ומה שיישאר, באמת להישגים אחרים ממה שנראה לנו.
מרים בונפיל: התחושה היא קשה מאוד.
יהודית סלומון: אני רוצה להתייחס לשני נושאים, אחד הציבורי ואחד הפן האישי שלי.
יהודית סלומון: מבחינה ציבורית אני רוצה להודות לדובי היימן, שהיה מזכיר התק"ם, ולנתן טל, המזכיר הנוכחי, על הדלת הפתוחה של חדווה, על האפשרות לשתף חברות קיבוצים שלא חברות בנעמ"ת בהגנה עליהן, באפשרות לתת להן להתקדם.
יהודית סלומון: אנחנו בראשיתה של מערכה שכרגע נקטעה באיבה, וחבל.
יהודית סלומון: יש הערכה רבה לפועלך, חדווה, ואני באופן אישי פה בציבור מוסרת לך אותה.
יהודית סלומון: הפן האישי שלי – אני זכיתי ככפיפה שלך להכיר אישיות כובשת, אמיצה, שפיה וליבה שווים, וחמה, וחכמה ואני אוהבת אותך.
בת שבע שטראוכלר: אני נמצאת היום בכובע של קידום מעמד האישה, כפי שרונית לב-ארי המנהלת ציינה.
בת שבע שטראוכלר: גם לי יש היכרות מאוד טובה עם חדווה.
בת שבע שטראוכלר: אמרו כאן מלים שיצאו מהלב, ואני חושבת שזכית לזכות גדולה שאמרו לך את כל הדברים בנוכחותך.
בת שבע שטראוכלר: למדנו פה הרבה דברים.
בת שבע שטראוכלר: אני פחות הכרתי אותך.
בת שבע שטראוכלר: כל הכבוד, ואני מאוד מקווה שנפגוש אותך בעתיד.
יעל דיין: אני מקווה שהרשות, למרות שהיא ממלכתית וכביכול לא צריכה להתערב - באותה מידה כמו הוועדה כאן, שהיא ועדת כנסת - בכל זאת על הבסיס של עצמאות תנועת נשים, יש שיתוף פעולה, ואם מישהו רוצה אחר כך להתחשבן אתנו ולתבוע אותנו, שיבוא ויתבע.
יעל דיין: אני נגד זהירות יתר, שמראש נגיד: עם זה אני לא יכולה לדבר, לזה אני לא יכולה להיות שותפה.
יעל דיין: יש לנו כאן מחויבות שהיא א-פוליטית, היא מעבר לזה, היא לא לפי תקשי"ר, היא יכולה לקבל כמו שהרבה מאוד נשים מקבוצות שונות עמדו ודרשו יותר ייצוג בממשלה מול משרד ראש הממשלה .
יעל דיין: אנחנו נוציא מסקנות מהישיבה הזאת.
יעל דיין: יש תוצאות בחירות שלצערי אני מקבלת אותן.
יעל דיין: אני יכולה לנסות להוביל מהלך שהוא ציבורי, כללי, נשי, פמיניסטי, שנוגע למחצית האוכלוסייה, לא רק לחברות ההסתדרות ולא רק לחברות נעמ"ת.
יעל דיין: תומכים בו בין אם היו קודם חלק מהקבוצה של חדווה או ארגוני נשים אחרים, או כל מסגרת שהיא שתנסה לתבוע את הדבר הבסיסי הזה בידיים נקיות.
יעל דיין: אנחנו לא אומרות שיחליפו את טליה בחדווה או איזה שהוא דבר כזה.
יעל דיין: אנחנו רוצות כוח ואנחנו רוצות עמדות כוח.
יעל דיין: זה דבר עקרוני ולפי דעתי אפשר יהיה להיאבק עליו.
תמר גריזים: כשאנחנו נמצאים פה בחדר של יעל דיין, יושבת-ראש הוועדה הזאת, אני לא יכולה שלא לחשוב על הסבתא שלה, דבורה דיין, שהיתה אחת המנהיגות של נעמ"ת בתחילתה, בתקופה של רחל שז"ר ועדה מימון, מייסדת "עיינות", אשר האוטונומיה, העצמאות של תנועת הנשים הזאת היתה נר לרגליה, ושזה היה נושא שארגוני נשים מכל העולם באו ללמוד אותו ולהשתאות ולשאול כיצד זכיתם לעשות זאת, כי בהרבה מאוד ארצות יש ארגונים שכפופים לגברים שנותנים את הקצב, והם מחייבים אותם לעשות את הפעולה.
תמר גריזים: אני חושבת מקווה ומתפללת שנעמ"ת לא תיכנע והיא תמשיך כעצמאית, והיא תקבע את דרכה.
תמר גריזים: לחדווה, אהבתי הגדולה, רציתי להוסיף עוד תכונה אחת, וזאת ההגינות שלה, הגינות של ממש.
תמר גריזים: בחיים הציבוריים יש דברים מזעזעים, שהם בשורשם חוסר הגינות.
תמר גריזים: לכן טוב להכיר את חדווה בעשייתה מקרוב, ולראות שהתכונה הזאת היא נר לרגליה.
תמר גריזים: אני מאחלת לה ולעצמנו כל טוב.
נוגה בכר: איני אחראית על מעונות היום בנעמ"ת תל-אביב.
נוגה בכר: בשבילי חדווה בארבע השנים האחרונות זה מסדרון שמאוד נעים להיכנס אליו.
נוגה בכר: אם יש משהו שקצת מציק, אז אפילו אפשר לדבר בדרך לשירותים ולבקש משהו מאוד רציני שקשור בעבודה, והתחושה היא ששום דבר לא הולך לאיבוד.
נוגה בכר: למשל, עמדנו לקבל מעון חדש, ולא היה ציוד למעון, לא היה כסף לצייד את המעון.
נוגה בכר: חדווה ראתה אותי באחת הישיבות, ואני כמעט בכיתי, כי איך פותחים מעון בלי ציוד חדש?
נוגה בכר: למחרת, חדווה אמרה שהיא ראתה שאני כמעט בוכה והיא דאגה לי לתרומה.
נוגה בכר: זאת חדווה.
גלית: אני אחות של חדווה.
גלית: אני יכולה לעשות תיאטרון, כי יש חדווה.
גלית: אנחנו יכולים לעסוק בתחומים אחרים של החיים כי יש מי שדואג לנו.
חדווה אלמוג: אני רוצה להודות ליעל.
חדווה אלמוג: אני מוכרחה להגיד שאני כבר שעתיים יושבת ומאוד מתרגשת, כי בעיניי המקום הזה מבטא אולי יותר מהכל את מה שעברתי ב-14 השנים האחרונות שלי, מהתפקיד שלי כקצינת ח"ן ראשית ב-1987 עד היום, עם את אותו מנוע שמניע אותי כל הזמן קדימה.
חדווה אלמוג: דיברו על הרבה מאוד תכונות שלי, שאולי הדבר הנכון להגיד עליהן שהן לא מתאימות לפוליטיקה.
חדווה אלמוג: אבל מה שהניע אותי בשנים האלה, ומה שמניע אותי, זאת האמונה באמת בנושא הפמיניסטי שנתן הזדמנות שווה לנשים.
חדווה אלמוג: אמרתי את זה כשהייתי קצינת ח"ן ראשית שהצבא מפסיד בכך שלא מממש את הפוטנציאל של הנשים.
חדווה אלמוג: אני עושה השלכה לזה לחיים האזרחיים שלנו, שהחברה שלנו יכולה להיראות אחרת ולהישמע אחרת ולהתנהג אחרת אם היא תנצל את המשאב הזה של נשים.
חדווה אלמוג: גם יהודית וגם אני אמרנו תמיד שאנחנו נהיה מוכנות לסגור את הח"ן אם נדע שיש שוויון הזדמנויות ולא צריך גופים מגנים.
חדווה אלמוג: ולא לחינם הוויכוח שלי גם עם אורית וגם עם סוזי היה על הנושא של קצינת ח"ן ראשית.
חדווה אלמוג: זה ברמה של הח"ן, זה לא ברמה האישית.
חדווה אלמוג: אני חושבת שבתרבות הדיבור ובתרבות הארגונית שאני ניסיתי לעשות, אפשר להתווכח, גם אפשר להתווכח עם משרד העבודה למה הם נותנים אלפי אישורים לפיטורי נשים, ואפשר להתווכח ולנסות להגיע בסופו של דבר לאיזו שהיא הבנה, כשהתפקיד שלנו הוא להיות בצד אחד, וכל פעם מקדמים את זה במשהו.
חדווה אלמוג: תמיד שואלים אותי, מה אני אומרת על מעמד האישה במדינת ישראל.
חדווה אלמוג: ואני אומרת, שיש לי תחושה שאנחנו הולכים שני צעדים קדימה ואחר כך צעד אחד אחורה.
חדווה אלמוג: ואני אומרת תמיד, אם זה תמיד שניים ואחד, אנחנו תמיד באחד קדימה, אז אנחנו בדרך הנכונה.
חדווה אלמוג: לכן, מה שהניע אותי, זה באמת האמונה הזאת בצדקת הדרך שיש פשוט נשים נהדרות במדינה הזאת, פוטנציאל אדיר שמתבזבז בחברה, לא ברמה האישית אלא ברמה של החברה.
חדווה אלמוג: לשמחתי הרבה הצוות שהיה סביבי, גם ברמה של המטה על ידי, היו נשים שיש להן תודעה פמיניסטית, שמאמינות בזה באמת באמונה שלמה, כי דיברו פה על אומץ.
חדווה אלמוג: שלשום בערב הייתי באירוע, התיישבתי ליד השולחן ואומר לי בחור אחד: אני מודה לך מאוד.
חדווה אלמוג: שאלתי על מה והוא השיב: תודה שדפקת לי את המינוי ב"תשן" בחברת הנפט.
חדווה אלמוג: כי הלכנו לבג"צ על זה ששמו דירקטורים ולא שום חבר, והוא סגן ראש העיר בחיפה.
חדווה אלמוג: אני לא ידעתי שהוא מועמד, זה לא היה משנה כי הייתי ממשיכה בזה.
חדווה אלמוג: אבל רק בשביל להראות לכם שדווקא כשאתה נמצא בתפקידים בכירים, ההשקה היא מול אנשים בכירים שרוצים להתמנות וכל פעם שמנו עוד מישהו בפינה.
חדווה אלמוג: הוא אמר לי: את לא ידעת שזה אני.
חדווה אלמוג: השבתי לו, בלי לחשוב: אם הייתי יודעת לא הייתי הולכת לבג"צ?
חדווה אלמוג: אמרתי לו: אתה יודע שאתה טעית, והוא אמר: אני יודע שאני טעיתי.
חדווה אלמוג: זה מראה את האמונה שלי בצדקת הדרך.
חדווה אלמוג: זאת האמונה שהובילה אותי להתמודד בפעם הזאת על נעמ"ת.
חדווה אלמוג: ההתמודדות הזאת היתה בלתי אפשרית.
חדווה אלמוג: אבל אני חושבת שמי שרוצה להוביל נשים ומי שמאמינה שנשים צריכות להיות עצמאיות - מתוך מה שאני שמעתי מנשים לא מעובדות נעמ"ת, אלא מנשים שפגשתי בסיורים האינסופיים האלה במדינת ישראל - האמינו לי, זה הדבר הכי יפה שהיה.
חדווה אלמוג: המסע הזה היה קריעה, מפני שזה מסע מבוקר עד לילה, ממפגש למפגש.
חדווה אלמוג: אני צריכה להיות גם נחמדה וגם נעימה וגם לחייך וגם להיות מאופרת וגם לעשות הכל כמו שצריך.
חדווה אלמוג: אגב, אחד הדברים היפים היה, שלא היה מקום שלא פגשתי חיילת או קצינה שלי, ורוב החיילות הן כאלה ששפטתי אותן.
חדווה אלמוג: אבל גם שם היתה לי גישה לתת, לחנך ולא להכניס לבית סוהר, כי בית סוהר זה לא פתרון.
חדווה אלמוג: גם כשאין לך ברירה, לפעמים את באמת צריכה.
חדווה אלמוג: אמרתי שיש משהו שאני מצטערת עליו, שכל לילה, כשהגעתי הביתה בשעות הקטנות, לא כתבתי מה עברתי באותו יום.
חדווה אלמוג: גם ברמה של התנהגויות של אנשים, גם ברמה של אי עמידה בהסכמים, גם כמובן שהפוליטיקה מלאה בשקרים.
חדווה אלמוג: אנשים הלכו איתי שלוש וחצי שנים, וביום אחד אני הפכתי להיות להם אויב ממש.
חדווה אלמוג: אנשים שעד לפני דקה שתו מה שנקרא מאותה כוס, באותה שנייה שהם עברו למפלגה השנייה כל מה שעשיתי נמחק, כל מה שעשיתי לא שווה.
חדווה אלמוג: אמרתי שכל יום הייתי צריכה לשפשף את העיניים, אני מסתכלת בראי וזה בכלל לא אני.
חדווה אלמוג: לצערי הרב, אמרתי את זה גם בימים האחרונים, צריך לדעת להפסיד.
חדווה אלמוג: אני לא יכולה להגיד שאני מקבלת את זה באהבה.
חדווה אלמוג: אני מקבלת את זה בכבוד.
חדווה אלמוג: אי אפשר לקבל באהבה הפסד כזה.
חדווה אלמוג: הבעל שלי אומר לי שגם מנצ'סטר יונייטד וגם ברזיל אולי יפסידו.
חדווה אלמוג: אפילו צרפת הפסידה 1:0.
חדווה אלמוג: אבל הוא גם אמר לי שאולי אני שמרנית, את לא הפסדת, מי שהפסידו זה הנשים, נעמ"ת הפסידה והמפלגה.
חדווה אלמוג: זה בשביל לעשות לי את החיים יותר קלים.
חדווה אלמוג: אבל הפסד הוא הפסד.
חדווה אלמוג: הוא לא פשוט לא בגלל הפסד ברמה האישית שלי.
חדווה אלמוג: הוא הפסד מפני שאני מאוד חרדה למה שיקרה בנעמ"ת.
חדווה אלמוג: הבעיה של ההפסד הזה הוא משום שכך שבשלוש וחצי השנים האחרונות, חצי שנה היתה תקופת ירח דבש.
חדווה אלמוג: לצערי, מייד אחרי הבחירות הקודמות, אחרי שאנחנו נסחבנו, הקדימו את הבחירות של הכנסת.
חדווה אלמוג: אז עמיר הקים את המפלגה והפעיל לחץ מאוד גדול.
חדווה אלמוג: חשבתי שזה לא נכון גם כלפי אנשים שלפני חצי שנה ביקשתי את אמונם ללכת בטיקט מסוים, וגם מכיוון שאני לא מאמינה באדם, ובאדם הספציפי.
חדווה אלמוג: המסר שלי מהרגע הראשון היה - ואנשים מאוד כעסו על מה שאמרתי, אבל אני אומרת את זה - שמי שעשרים שנה או חמש עשרה שנה, או עשר שנים ניזון ובנה את עצמו על טיקט מפלגתי, לא יכול כשיום קשה, להגיד עכשיו אני צריך לפרנסה.
חדווה אלמוג: אני נבחר, אז אני נבחר לטיקט המפלגתי.
חדווה אלמוג: הרי לכולנו פה היה קל לעשות סוויץ' וללכת.
חדווה אלמוג: לא מעט שואלים אותי למה לא עשיתי, וזאת היתה טעות קוליסלית שלי שלא הלכתי.
חדווה אלמוג: אני לא מאמינה באדם, אני לא מאמינה בשיטות של כוח וכוחנות.
חדווה אלמוג: וכל אלה שחשבו ועברו לצד השני, ייקח להם בדיוק חודש בשביל להבין את הדברים.
חדווה אלמוג: בעניין של העצמאות של נעמ"ת.
חדווה אלמוג: נעמ"ת היא עמותה משפטית, ולכן יש לה כל הזכויות להחליט מה שהיא רוצה ואיך שהיא רוצה.
חדווה אלמוג: אני לא הולכת להנהגת ההסתדרות מזה כמה ישיבות.
חדווה אלמוג: קיבלתי לפני שבוע את הסיכום של ישיבת ההנהגה האחרונה.
חדווה אלמוג: כתוב שם שפיטרו אותי, החליפו אותי מלהיות יושבת ראש חברת הנכסים של נעמ"ת.
חדווה אלמוג: פורמלית אני מתפלאת, כי גם מי שמחליפה אותי היא עורכת דין וכדאי שהיא תקרא שמי שבוחר אותי זה נעמ"ת.
חדווה אלמוג: מי שמאשרר אותי זה חברת העובדים שמאשרר.
חדווה אלמוג: אבל אי אפשר להוציא אותי ועוד חברה.
חדווה אלמוג: כבר החליפו ושמו את טליה, למה?
חדווה אלמוג: כי יש רצון להשתלט על חברת הנכסים של נעמ"ת, שאני בגופי עמדתי ארבע שנים ולא נתתי אותה.
חדווה אלמוג: המשמעות היתה, מכיוון שהמבנים של נעמ"ת הם עתודה של מוסדות נעמ"ת.
חדווה אלמוג: אני חושבת שיש לי אחריות.
חדווה אלמוג: אז מישהו יגיד שפוליטיקאי מסתכל כרגע לעשרים שניות קדימה.
חדווה אלמוג: אני חושבת שמי שמנהל ארגון כזה ותנועה כזאת לא יכול לעשות את זה.
חדווה אלמוג: אני אשפוט קודם כל את עצמי, כי אני המבקרת הכי גדולה של עצמי.
חדווה אלמוג: אבל אני אומרת שיש פה אחריות כלפי 5,000 עובדות ומערכת גדולה, וכלפי 23,000 הורים שמקבלים שירותים במעונות יום ו-4,000 תלמידים שמקבלים בתי ספר.
חדווה אלמוג: יש מערכת ענקית, גם ייעודית וגם פוליטית, ומורכבת מאין כמוה.
חדווה אלמוג: אני חושבת שבעקבות תפיסת העולם שהובלנו ב-4 השנים האחרונות, של תנועה הנאבקת על נושא של זכויות נשים בנושא של משפחה, בית ועבודה, לא לחינם שינינו את המבנה הארגוני שלנו והיועץ המשפטי הפך להיות רק יועץ משפטי במטה.
חדווה אלמוג: ומי שדיבר קודם על הורדת השירותים לתל-אביב, אני חושבת שתל-אביב זה אחד המקומות שצמח וגדל, המערכת פשוט ראויה להערכה.
חדווה אלמוג: אני חושבת שבצבא למעלה מתעסקים במדיניות ולמטה בשטח מתעסקים ביום-יום ובשוטף.
חדווה אלמוג: הקמת הצוות שהיום הוא כמעט חלק בלתי נפרד מהוועדה שלך, יעל, מתוך כך שאמרו פה לא מעט שטביעות האצבעות של נעמ"ת נמצאות על הרבה חוקים שאתם העברתם.
חדווה אלמוג: אני תמיד אמרתי, אנחנו לא מחוקקות חוקים.
חדווה אלמוג: אנחנו מביאות את ההצעות לוועדה ולחברי הכנסת.
חדווה אלמוג: היתרון של נעמ"ת שהרצף הגדול הזה של מתן שירותים לאלפי נשים כל שנה, נותן את ההזדמנות להסתכל על ערוצים של נשים במאקרו לא רק במיקרו.
חדווה אלמוג: וזה נתן כל פעם נושא נוסף שגם למדנו, למשל הנושא של אלימות במשפחה שהתפתח בנעמ"ת מאז שרונית הרימה את הנושא הזה.
חדווה אלמוג: הוא גדל וצמח וכל פעם רק מהניסיון המצטבר שקרה במקלט ובמרכזים שלנו, דרך זה והייחודיות שלנו בשילוב בין היועץ המשפטי והנושא של העבודה במקלטים.
חדווה אלמוג: לכן אני חושבת שהבית הזה בשביל נעמ"ת הוא באמת בית, לא סתם אני מתרגשת פה היום, אני מרגישה שאני סוגרת איזה שהוא מעגל מכך שהופעתי בפעם הראשונה כקצינת ח"ן ראשית כאן ובוועדת חוץ וביטחון, בנושא של שירות הנשים צבא.
חדווה אלמוג: אני זוכרת שבאתי אז "טירונית" שבאה לתוך הכנסת ושאלו אותי הרבה מאוד שאלות על נושא של שרות נשים בצבא.
חדווה אלמוג: ואני רצתי ודיברתי כמובן גם בראשי תיבות.
חדווה אלמוג: אין לי ספק שזאת אחת הוועדות החשובות בכנסת הזאת, שיש לה טביעות אצבעות והשפעה באמת והצליחה לרכז סביבה את כל הגופים.
חדווה אלמוג: גם החל מזה שיבואו ויתנו דו"ח המשטרה, והם צריכים להתייצב פה ולתת דו"ח על מקרה כזה או אחר של רצח, וגם בגלל שיתוף הפעולה.
חדווה אלמוג: לך תודה באופן אישי.
חדווה אלמוג: וכל החברות שלי שבאו לכאן באופן אישי היום המון המון תודה.
חדווה אלמוג: וניפגש.
יעל דיין: אני מרשה לעצמי להשאיר אותך ברשימה של מוזמנות קבועות לוועדה, פשוט משום העניין והתרומה, וכאשר תוכלי תבואי.
יעל דיין: אין לי ספק שתרומה לכל נושא תהיה עצומה.
יעל דיין: אני רוצה לחזור ולומר שכל הדוברים, ואני בתור מייצגת הוועדה, דיברנו על הצורך בשמירה מוחלטת על עצמאות והאוטונומיה של נעמ"ת והמחויבות שלנו לעשות כל דבר שאפשר כדי לשמור על זה.
חדווה אלמוג: אני מציעה שהנציגות של כל המפלגות בתוך ועידת נעמ"ת תהיינה אלה שבוועידה הזאת תתנה.
יעל דיין: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה, כאשר יש לנו שני גופים שנעדרים.
יעל דיין: חלק נמצאים בבית-המשפט העליון.
יעל דיין: אנשים מהבית הפתוח בירושלים, שמייצגים את הקהילה בעתירה ולא נמצאים אתנו כאן.
יעל דיין: הגוף השני הוא עיריית ירושלים.
יעל דיין: עיריית ירושלים השתמשה בתירוץ הבג"ץ שהוא בטל מכול וכול: "באותה שעה", לא סתם באותו יום, לא באותה תקופה, "אתם מבקשים מאתנו להופיע בישיבת הוועדה".
יעל דיין: אמרתי למי שפנה אלי, לא רק שהיו דברים מעולם, אלא שהדברים אינם קשורים.
יעל דיין: אנחנו מקיימים ישיבה בעניין העקרוני, ומכאן תצא, אני מקווה, דרישה לעיריית ירושלים לאפשר את המצעד, ונגנה, אם צריך, את ה"סיבות" שאנחנו ממשיכים ושומעים כל היום לביטול המצעד, ובהזדמנות זאת גם "להכניס" להומואים וללסביות בצורה שהיא בלתי נסבלת ומסיתה ומרושעת.
יעל דיין: אני אקיים את הדיון בלי נציגים מובהקים של הצד השני, ואני אבקש מאחד מנציגי הקהילה למסור לנו את העובדות.
יעל דיין: אם המוסמך ביותר, חגי אלעד, למסור את העובדות, בדרך, אנחנו נחכה לו.
ענת מאור: יש פה נציג מועצת העיר ירושלים, מאיר מרגלית.
יעל דיין: אני מבקשת את העובדות של השתלשלות הדברים, של הבקשה והדחייה של הבקשה.
יעל דיין: מאיר מרגלית, היית בישיבה הזאת?
מאיר מרגלית: השתתפתי בישיבת מועצת העיר ביום חמישי שעבר, העלינו את הנושא, הגשנו שאילתה לראש העיר, והעובדות ידועות לי גם מכיוונים נוספים.
מאיר מרגלית: בגדול, למרות שאני לא "גרופי" של ראש העיר, אני חייב לומר שאהוד אולמרט נתן גיבוי מלא למצעד.
מאיר מרגלית: מההיבט העקרוני הוא תומך בזכותם של כל הקהילות, לרבות של הקהילה ההומולסבית, לצעוד ולהשמיע את קולן.
מאיר מרגלית: מה שעיריית ירושלים טוענת זה, שהפרוייקט הזה לא עומד בקריטריונים של מה שמכונה "פעולה משותפת", לאמור: הקהילה לא פנתה לעירייה מבעוד מועד וביקשה לשתף פעולה עם העירייה, שזה תנאי מוקדם לתקצוב הפרוייקט.
מאיר מרגלית: הם באו מאוחר, לא ביקשו את שיתוף הפעולה של העירייה, רק ביקשו כסף, ומשום כך העירייה, כביכול, לא מממנת.
מאיר מרגלית: זאת העמדה הרשמית של העירייה.
מאיר מרגלית: הפרשנות שלי היא, שראש העיר לא יכול היה להרשות לעצמו לממן את זה, כי הוא לא רצה להתעמת עם החרדים, שללא ספק עשו לו את המוות סביב הנושא הזה.
מאיר מרגלית: אני משבח את העמדה העקרונית שהמצעד כן יצעד, אבל, מצד שני, אין לי ספק שהוא נכנע ללחץ של החרדים, וזאת הפשרה – יצעדו, אבל בלי כסף של העירייה.
יעל דיין: אני חייבת לקרוא כמה משפטים.
יעל דיין: על שולחן הוועדה מונחים שני מסמכים.
יעל דיין: האחד, מדוע העירייה אינה נוכחת כאן, והם כותבים "בהמשך לשיחתנו הטלפונית הריני ליידעך כי נציגי עיריית ירושלים לא ישתתפו בדיון הוועדה לקידום מעמד האישה בנושא מצעד הגאווה בירושלים...
יעל דיין: משום קיום דיון בג"ץ בנושא".
יעל דיין: המסמך השני הוא פרוטוקול של דברי ראש העיר באותה מועצה, ואנחנו חייבים לקבל את זה, כי אלה דברים שנאמרו ונרשמו בפרוטוקול, ולכן כל ביקורת שיש לי לפחות איננה מופנית אישית כלפי עמדתו ויחסו לקהילה של ראש העיר.
יעל דיין: הוא אומר: עיריית ירושלים איננה מתנגדת לקיום המצעד, כי בחברה חופשית ודמוקרטית שבה אנחנו חיים, כל קבוצת אנשים שרוצה לעשות פעולה מסוימת שאין בה הפרת סדר ואין בה פגיעה בשלום הציבור, והיא מבטאת את אמונתה, את זהותה, את עקרונותיה, היא יכולה לעשות את זה, ובהתאם לכך גם מצעד הגאווה יכול להתקיים בירושלים, על-פי בחירת האוכלוסייה שרוצה להשתתף, ויינתנו לה כל הדברים, כל הסיוע שצריך לתת כדי לאפשר את עצם קיומו של המצעד.
יעל דיין: לכן, הטענה שכביכול עיריית ירושלים מונעת את מצעד הגאווה, זאת עמדה והצגה לא נכונה".
יעל דיין: כאן הוא ממשיך ואומר שהוא ביקר באופן גלוי ומתוקשר, וכולנו יודעים את זה, בבית הפתוח.
יעל דיין: הוא מוסיף ואומר: "יש גם סדרה של דיונים שיתקיימו במהלך שבוע הגאווה בעיר, שיקבלו את כל ההכשרים, או את כל ההיתרים הנדרשים, ואת הגיבוי הלוגיסטי, במידה שהוא נדרש, גם בסיוע עיריית ירושלים".
יעל דיין: אני חייבת גם לקרוא את הדברים, וגם להגיד שזאת עמדתו של ראש העיר.
יעל דיין: הוא מדבר בשם עיריית ירושלים.
יעל דיין: אחר כך יש בפרוטוקול ויכוח מאוד קולני, בהשתתפות חברים אחרים, אבל מבחינת ראש העיר, זאת עמדתו המוצהרת.
יעל דיין: הבנתי ממאיר מרגלית שהוחלט, מצד אחד, "מותר, ותצעדו," ומצד שני, למצעד היום דרוש תקציב שהעירייה נותנת למשטרה, ואת התקציב הזה הם לא יקבלו.
מאיר מרגלית: אכן, כן.
מאיר מרגלית: הטענה, כביכול, שזה לא עומד בקריטריונים של פעולה משותפת.
מאיר מרגלית: מבחינה פורמלית הטענה נכונה, אבל באותה נשימה אני יכול כרגע להניח על השולחן עשרות אירועים שאורגנו על-ידי כל מיני קבוצות סהרוריות למיניהן, שגם שם לא עמדו בקריטריונים, והעירייה לא התחשבנה אתם ומימנה אותם ביד רחבה.
יעל דיין: אני מעדיפה לא להתייחס למילה "סהרוריות", אבל תיתן לנו דוגמאות לאירועים כאלה.
מאיר מרגלית: כל קבוצה שמזוהה עם ש"ס או עם חב"ד או עם הארגונים הנוצריים הפונדמנטליסטיים האווגנגליסטיים – כל הארגונים האלה קיבלו מימון עירוני ביד רחבה.
יעל דיין: מימון של אבטחה.
יעל דיין: אנחנו מדברים כאן על אבטחה.
מאיר מרגלית: הם קיבלו כסף של ממש, לא רק לאבטחה, העירייה מימנה אותם לפחות במחצית ההוצאות, וגם שם לא עמדו בקריטריונים של פעולה משותפת.
מאיר מרגלית: כך, שלבוא ולהקפיד דווקא עם הקהילה ההומולסבית על הקריטריונים, זה בהחלט דבר שלא ייעשה.
ענת מאור: אין ספק שהעובדה שראש העיר כן נותן חופש ביטוי ופלורליזם בהשקפות היא חשובה, ואנחנו לא רוצים לבטל את זה.
ענת מאור: אבל הנושא הזה הוא עדות נחרצת לנסיגה ולכפייה דתית וחרדית מאוד רצינית, ולכן אני מאוד מברכת את הקהילה על המאבק שהיא יצאה אליו.
ענת מאור: פניתי בבקשה לוועדה שיתקיים דיון דחוף כבר לפני שבוע וגם ליושב-ראש הכנסת, שהוא זה שמוסמך לאשר דיונים מהירים בוועדות, והוא לא אישר את הדיון בוועדת הפנים, ולכן אני רוצה לברך שהוועדה לקידום מעמד האישה עוסקת בזה.
ענת מאור: אנחנו נזכרים ב-1992, כשהכנסת ניהלה בפעם ראשונה את הדיון המפורסם, שקראו לו "היציאה מן הארון", עברו בדיוק 10 שנים, והשתתף אז פרופ' עוזי אבן.
ענת מאור: יושב פה מיכאל רועה, סגן ראש העיר תל-אביב, וזה נעשה חלק מהשגרה של העיר.
ענת מאור: אבל זה מחוץ לדיון.
מיכאל רועה: זו פעולה עירונית אצלנו.
ענת מאור: חברת הכנסת יעל דיין, אני רוצה לציין שהיה לי הזכות באופן אישי להיות במצעד הראשון בחיפה, וכבר עברו מאז שש שנים.
ענת מאור: הוועדה צריכה לדעת שיש פה ניסיון להסיג אותנו לאחור.
ענת מאור: חברותי חברות הכנסת, אנחנו בעצם בבית שניסיון של הכפייה של החרדים הולך ומתגבר, יש חרדיזציה וכפייה דתית בשטחים שונים.
ענת מאור: שתי המפלגות הגדולות שמנסות לקנות את לב המפלגות הדתיות, מגלות פחד במאבק מול הכפייה.
ענת מאור: מאבק נגד הומוסקסואלים ולסביות הוא מאוד מסוכן, ולכן המאבק מאוד חשוב.
ענת מאור: יש דיון פרלמנטרי, אבל יש גם התבטאויות לא פורמליות.
ענת מאור: מה שהיום ואתמול נציגי עיריית ירושלים וחברי כנסת הרשו לעצמם לומר, או כאשר היה לי עימות ברדיו מול נציג מסוים של מפלגה דתית בעיריית ירושלים, זה מסיג אותנו לא בעשור, אלא לימי הביניים.
ענת מאור: זה חלק מהתרבות הפוליטית החדשה של כוחנות, שבשם האחדות מותר לפגוע ב-10%-15% מן האזרחים.
ענת מאור: הזכויות של הלסביות וההומסקסואלים זה לא התחלת דיון.
ענת מאור: יש דברים שכבר הושגו במדינה.
ענת מאור: לכן, הוועדה הזאת צריכה באופן מאוד נחרץ לגנות את העובדה שהעירייה נתלית בפרוצדורות ובהליכים.
ענת מאור: כאשר ש"ס או כאשר מפלגות אחרות פונות לנוהל אחר, הוא מתקיים.
ענת מאור: ואנחנו צריכים לתבוע שיהיה מימון תקציבי גם לפעילות הזאת.
ענת מאור: אני מברכת את הקהילה ואת כל אלה שהם שוחרי זכויות אדם ואזרח ושוויון.
ענת מאור: אנחנו נהיה אתכם באופן מעשי.
ענת מאור: הקהילה עושה בזה פרסום חיובי לזכויות אדם בכלל, בצעדה של ההומסקסואלים והלסביות.
ענת מאור: הכניעה לש"ס ולחרדים, וההשתלטות, החל מתקציבי המדינה, המשך במניפולציות פוליטיות והמשך בדברים שעוברים לעיריות – אנחנו מנסים להיות מחסום לזה, וכל התחבאות מאחורי העובדה ש"אני אישית תומך", אבל – נותנת מחסה ומטרייה לדברים מאוד חמורים שקורים במדינה.
זהבה גלאון: יעל דיין, ראשית, אני רוצה לברך אותך על הדיון הדחוף.
זהבה גלאון: אני חושבת שיש לזה חשיבות מאוד גדולה על רקע הבערות, ממש בערות.
זהבה גלאון: צדקה חברת הכנסת מאור, מסיגים אותנו לאחור כמעט שנות דור.
זהבה גלאון: ההתעניינות בפרוצדורה מופיעה כשזה נוח.
זהבה גלאון: כשמדובר בהומואים ובלסביות, יש ענייני פרוצדורה.
זהבה גלאון: לא ראיתי שלראש העיר היתה פרוצדורה עכשיו, כשהוא אישר לבנות בג'באל מוכאבר.
זהבה גלאון: לא היתה לו שום פרוצדורה, הוא פשוט אישר בנייה.
זהבה גלאון: כשזה נוח לו, זאת פרוצדורה.
זהבה גלאון: זה חמור.
זהבה גלאון: נכון עשית שכינסת את הוועדה הזאת.
זהבה גלאון: מי שחושב שעל-ידי כך שהוא ימנע תקציב או על ידי כך שהוא ינסה לפגוע במצעד הגאווה הוא ימנע מקבוצה כל כך גדולה באוכלוסייה להביע את דעתה, את גאוותה, וימנע מאתנו לתמוך בהם, הוא טועה, הוא מטעה.
זהבה גלאון: אני רוצה בהזדמנות הזאת לגנות בחריפות רבה חברי כנסת, שהיום דיברו בצורה בהמית, שקשורה לעולם מושגים שאין לקבל אותו, שהם נזקקים למילון מונחים שאני לא רוצה לחזור עליו.
זהבה גלאון: שמעתי היום דברים ברדיו, שלא האמנתי שהיום אפשר לדבר באופן הזה, וודאי לא חברי כנסת.
זהבה גלאון: אני רוצה לגנות את זה ולהודיע שאני מתכוונת לצעוד במצעד הגאווה ביום שישי, ואני מתכוונת לפנות לראש העיר.
זהבה גלאון: אולי נעשה פה פנייה משותפת לראש העיר שיחזור בו מהחלטתו, שישקול מחדש את החלטתו.
זהבה גלאון: אי-אפשר לתת לכוחות השחור לחזור ולהשתלט על ישראל של שנות ה-2000, ולמנוע משהו כל כך נכון וכל כך טבעי, שכל אדם יוכל לחיות על-פי נטייתו, על-פי השקפתו ועל-פי הבנתו.
נעמי חזן: אני הירושלמית בחבורה, ליוויתי את פתיחת הבית הפתוח, ואני מלווה הרבה מהפעילות של הקהילה בירושלים וגם במקומות אחרים.
נעמי חזן: אני רוצה להתחיל מהסוף: אני קוראת לכל מי שלא יודע מה לעשות ביום שישי לעלות לירושלים למצעד הגאווה.
נעמי חזן: אני חושבת שבעצם ההתייצבות של אזרחי מדינת ישראל, שלא רואים הבדל בין אנשים על בסיס הנטייה המינית שלהם, זו ההזדמנות.
נעמי חזן: תעלו לירושלים, ונהפוך את זה למצעד הגאווה הגדול ביותר והמשמעותי ביותר בעיר שחייבת להיות עיר פלורליסטית, אחרת היא לא תצליח להחזיק מעמד.
נעמי חזן: זו הקריאה וזו השורה התחתונה.
נעמי חזן: עיריית ירושלים ידעה על הצעדה הזאת מזמן, היו פניות מזמן והיו מגעים מזמן, ועצם העובדה שברגע האחרון החליטו להיתלות בפרוצדורות טכניות דה דבר לא מקובל לחלוטין.
נעמי חזן: אם ראש העיר פלורליסט, אז הפלורליזם היום מתבטא גם בתמיכה כספית, והגיע הזמן להבין את זה.
נעמי חזן: אני רואה בחומרה רבה, ואני מדברת אליך, יעל דיין, את זילות הכנסת על-ידי עיריית ירושלים, על-ידי אי-שיגור נציג לישיבה הזאת.
נעמי חזן: הרשות המבצעת כפופה לרשות המחוקקת, וכאשר נקראים לישיבה לבירור עניין דחוף, היא חייבת להתייצב.
נעמי חזן: לכן יש מקום לבקש מיושב-ראש הכנסת לנזוף.
יעל דיין: אני אבקש את זה, אבל נהיה ריאליים.
יעל דיין: כל השרים באופן שיטתי סירבו, בזמן כזה או אחר, לבוא, כולל ראש עיריית חיפה, עמרם מצנע, בנושא הזה.
יעל דיין: אני לא עושה כאן הבחנה.
יעל דיין: אני אפנה ברצון, וזה יצטרף לרשימה ארוכה.
נעמי חזן: מספיק דברים קורים במדינת ישראל היום שהם משנים את כל האתוס הדמוקרטי, אבל אנחנו מדינה שבנויה ביסודה על כיבוד האחר, ונוצרנו כדי לכבד את האחר.
נעמי חזן: ממש בהתחלה, שאז עשינו זאת על מנת לכבד את היהודים, שתמיד היו שונים ואחרים במקומות שמחוץ למדינת ישראל.