GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רות רזניק: אין הבנה שהדבר הזה חייב להיות קשור ומשולב עם עבודה של משרד הבריאות בצורה מאוד אינטנסיבית.
רות רזניק: דיברתי על כך עם מר בועז לב ודוקטור בועז לב ואני נפגש ונדבר גם בנושא הזה.
שלמה בניזרי: על כמה נשים נכות אנחנו מדברים?
רות רזניק: מנתונים שיש לי, מקנדה ארצות הברית ואוסטרליה, מתברר שאחוז הנשים הסובלות מאלימות בקרב הנשים הנכות הוא כפול מאשר באוכלוסיית הנשים בכלל.
רות רזניק: אינני יודעת כמה נשים נכות יש במדינת ישראל.
שלמה בניזרי: כמה מגיעות למקלטים?
רות רזניק: היום, באחד מהמקלטים של העמותה שאני עומדת בראשה, יש אישה עם נכות קשה מאוד, 100% נכות, אבל היא עומדת על רגליה ומסוגלת לתפקד.
רות רזניק: אני מדברת על אותה אוכלוסייה כולל נשים עיוורות, שלא יכולות להשתלב.
ענת מאור: גברת פליאל טרוסמן, אולי אפשר לקבל נתונים?
עדה פליאל-טרוסמן: אנחנו בדקנו את הנושא הזה בעקבות אחת ההמלצות של הוועדה הבין-משרדית.
עדה פליאל-טרוסמן: אנחנו ישבנו כצוות עם מנהלת השירות לשיקום ואי אפשר היה לקבל נתונים לגבי נשים נכות בארץ, שהינן גם מוכות.
עדה פליאל-טרוסמן: מאידך, השירות לשיקום וכל הנושא מדברים על זה בריש גלי, שאין להפריד נשים נכות מנשים רגילות ויש להקים מקלט ייחודי לנשים עם נכויות.
עדה פליאל-טרוסמן: אנחנו מנסים בכל המקלטים, יש לנו כבר במקלט אחד ולאט לאט במקלטים נוספים, להתאים תנאים שנשים נכות תוכלנה להתקבל גם אליהם.
שלמה בניזרי: אנחנו נדבר באמת גם על תגבור של כוח אדם באותם מקרים.
רות רזניק: זה לא רק כוח אדם אדוני השר.
רות רזניק: המקלטים ברוב המקרים אינם שייכים לעמותות שמפעילות אותם.
רות רזניק: הם בשכירות.
רות רזניק: המבנה לא מתאים, השיפוצים במבנה בלתי אפשריים.
רות רזניק: לא ניתן לעשות זאת ואני ממליצה שתבואו לבקר בשלושת המקלטים של העמותה שלנו.
ענת מאור: אני עוצרת אותך כאן ואני עושה סיכום ביניים.
בתיה ארטמן: הערת ביניים: קיים חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שהמטרה של החוק היא לשלב את האנשים האלה עם האמצעים שדרושים לכך בתוך חיי הקהילה.
בתיה ארטמן: לא להוציא אותם, לא לשים אותם כבעבר, כיחידה מיוחדת.
בתיה ארטמן: נכון, שזה עולה כסף.
בתיה ארטמן: היום דנים בכנסת על פרק של נגישות לכל מוסדות המדינה שהרשויות המקומיות מפעילות ואנחנו חושבים שאנחנו צריכים להיות נגד העמדה הזאת, שיש לשים אותם מחוץ לגדר.
בתיה ארטמן: אנשים עם נכויות באשר הם, יש להם זכויות להשתלב בכל מסגרת שהמדינה מקיימת.
רות רזניק: דווקא בנושא זה, אני ממליצה שכאשר יוקמו או יוקם מקלט לנשים עם צרכים מיוחדים, במידה ויהיה בו מקום, ניתן יהיה לשלב גם נשים שאינן בעלות צרכים מיוחדים.
רות רזניק: אגב, בנושא זה אני מוכרחה לציין שדיברתי עם עובדות סוציאליות, שמטפלות בבעלות נכויות קשות והן אמרו, שלא ניתן לבצע זאת במקלטים כלליים.
ענת מאור: ברשותכם, לא נתחיל את כל הדיון בנושא, כי אנחנו לא צוות מקצועי מספיק לנושא הזה.
ענת מאור: מאחר ויש חוק לאנשים עם מוגבלויות וועדת החוקה הקימה ועדת משנה לנושא, אני מכירה טוב את החוק והייתי בין היוזמים שלו והתשובה היא לא חד-משמעית.
מנחם וגשל: אני רוצה להגיד לך באותו עניין, ואני חושב שנציגות המקלטים יאשרו את מה שאומר עכשיו: יש לנו הערכה רבה מאוד לעשייה שנעשתה על ידי הארגונים השונים והקמת המקלטים במשך כל השנים.
מנחם וגשל: אנשים צריכים לאסוף את כל הידע הזה.
מנחם וגשל: יש פורום שנקרא מועצת המקלטים.
מנחם וגשל: העלנו את הנושא הזה לדיון במועצת המקלטים.
מנחם וגשל: היו דעות לכאן ולכאן, אנחנו נגבש את הדעות שלנו.
מנחם וגשל: צריך לדעת, שגם בקרב מנהלות המקלטים, לא כולן בדעה הזאת.
ענת מאור: ההערה הזאת נרשמה.
ענת מאור: אני אעביר זאת ליושבת ראש הוועדה, שהנושא ימשיך להיות בבדיקה ומעקב בפורום בין-תחומי, אם בוועדת העבודה והרווחה ואם בוועדת החוקה ועם הנכים עצמם.
ענת מאור: יש היום ארגוני נכים וצריך להקדיש ישיבה לנושא במסגרת שיושבת ראש הוועדה תמצא לנכון.
ענת מאור: עד כאן עניין זה.
רות רזניק: יש נושא שלא דיברנו עליו ואני חושבת שגם לא נרמז בו והוא נושא של התעללות בקשישים ובקשישות במיוחד.
רות רזניק: בוודאי בכל המקלטים אנחנו משלבים נשים מאוד מבוגרות, כאשר הנושא הזה דורש התייחסות וערנות מיוחדת.
רות רזניק: אני יודעת, שיש עובדים סוציאליים שעובדים עם קשישים.
רות רזניק: לא כל הנושאים ניתנים לפיתרון, אבל צריך לחשוב הרבה יותר במורכב על הנושא הזה.
רות רזניק: אחד הדברים שאני מדגישה ותראו גם במסמך הזה, שמשרד העבודה והרווחה חייב להקים יחידה אחת שתעסוק בנושא האלימות.
רות רזניק: לא יתכן, שלמשל, בנושא של הרשות למען העיוור או הרשות למען הקשיש יעבדו בשני ראשי חץ, כשכל אחד יפתח לו אידיאולוגיה נפרדת וכמובן יאבקו על המשאבים הכלכליים.
רות רזניק: זה מה שקרה בנושא האלימות.
רות רזניק: אין ראייה אחת כוללנית.
רות רזניק: מעבר לזה, אני מוכרחה לציין ואני יכולה להגיד שאני מאוד מעריכה את הדוח הזה, מפני שהוא רואה את היקף הבעיה והנושא איננו נושא של משרד העבודה והרווחה בלבד.
רות רזניק: זהו נושא שנוגע לכל המשרדים החברתיים.
רות רזניק: אמרה חברת הכנסת גוז'נסקי בצדק, שהנושא של לאן תלכנה הנשים אחר כך, כאשר יקצצו את הסכומים הזעומים של השיכון, זהו נושא קרדינלי שיאפשר להן או לא יאפשר להן לעמוד ברשות עצמן אחר כך.
רות רזניק: לא יתכן שיקצצו להן מאותם 290 דולר שהן מקבלות בכל חודש.
רות רזניק: ידוע שהסכום רק עולה.
רות רזניק: זה מחצית הסכום שעולה שכירות ועוד יקצצו להם את זה ב-50% ויגידו: תלכו תסתדרו עם זה.
רות רזניק: צריך לחשוב על האוכלוסייה שמגדלת את הילדים ומקיימת משפחות יפות בגפן בכבוד.
ענת מאור: אתם העלתם את נושא השלטון המקומי.
ענת מאור: גברת נדיה חילו, הממונה על קידום נשים בשלטון המקומי, בבקשה, התייחסותך.
נדיה חילו: בוקר טוב לכולם.
נדיה חילו: מתוך ראיה ומתוך הדברים ששמענו פה, הייתי רוצה להזכיר שמדובר על ועדה בין-משרדית ועל תיאום.
נדיה חילו: אני חושבת, שהרשויות המקומיות במישור הלוקאלי, הן בעצם הגוף שמתמודד ומטפל וגם מתחכך עם הסוגיה על כל המגוון שלה, כגורם ראשוני.
נדיה חילו: אם זה דרך הכלים שיש לו, אם זה דרך הצינורות - העובדים הסוציאליים.
נדיה חילו: אבל, רציתי מאוד להדגיש, שהתווסף לשלטון המקומי לאחרונה, בשנתיים האחרונות, גוף נוסף שמורכב מיועצות למעמד האישה על פי חוק.
נדיה חילו: אמנם, לא כל הרשויות איישו כבר את התפקיד אבל רובן אויישו.
נדיה חילו: מדובר במשהו כמו 170 או 180 יועצות.
נדיה חילו: מאוד חשוב, שאותן יועצות מכוח היותן בתוך הרשויות ומטפלות בסוגיה הזאת ומתמודדות עם הנושאים הנשיים, ישולבו בכל המערך שיוקם.
נדיה חילו: גם להן יש דעה.
נדיה חילו: אמנם, אנחנו מדברים על טיפול בחלק החלש מאוד של הנשים שהוא מאוד חשוב, אבל גם הטיפול בקשת הרחבה, בכל הסימפטומים בחלק של המניעה, גם הוא יכול להביא לטיפול או מניעה של התופעה והתפתחותה מהנושא הזה.
נדיה חילו: נקודה נוספת שהייתי רוצה להדגיש: אני אמנם נציגה ארצית של השלטון המקומי, אבל בנושא של המגזר הערבי בעניין הזה, יש היבטים וסימפטומים נוספים שצריך לקחת בחשבון שהם ייחודיים, על אף שישנה תפיסה רוחבית ומערכתית ואני בעד שילוב אינטגרטיבי והיבט כללי של כל האוכלוסיות.
נדיה חילו: צריך לקחת גם בתוך מסגרות ספציפיפות היבטים ייחודיים, תרבותיים ולראות אותם בראייה כוללת וייחודית.
ענת מאור: אדוני השר, לפני שאתה עוזב אני רוצה לומר מספר דברים: אני חושבת שהארת הדברים החיוביים בדוח זה רעיון נכון.
ענת מאור: חבר הכנסת כבל הציע הצעת חוק ואני מקבלת את זה.
ענת מאור: עם זאת, אנחנו תובעים שסוף שנת 2002 תהיה נקודת ציון ואני אעביר זאת ליושבת ראש הוועדה.
ענת מאור: אנחנו רוצים לשמוע באופן מפורט, איך כל אחד מסעיפי הדוח מיושם, כי זו לא אמירת מליצה.
ענת מאור: העובדה שהוועדה הבין-משרדית שלכם הגישה בשנת 1999 המלצות והן לא מיושמות במידה רבה, זאת בעיה רצינית.
ענת מאור: לכן, המעקב מאוד חשוב.
ענת מאור: דבר נוסף, אני רוצה לציין שההתייחסות לנושא המיגזר הערבי מאוד רצינית, בנוסף לאוכלוסיות שהזכרנו.
ענת מאור: גם דוח המבקר...
מנחם וגשל: רק הערה אם אפשר: הדוח שהמשרד שלנו הגיש, שהוועדה הבין-משרדית ברשות המנהל הכללי של המשרד, שהעלות שלו היא 90 מיליון שקל.
מנחם וגשל: עד היום, לטובת הדוח הזה, אנחנו קיבלנו בערך 40 מיליון שקל.
מנחם וגשל: במסגרת הזאת, אנחנו מסוגלים לדווח היום אחת לאחת, מה הן הפעולות שנעשו.
מנחם וגשל: על זה אמר השר, שאם תהיה תוספת, נמשיך ליישם את המלצות הדוח.
ענת מאור: ברשותך, אני רוצה להתייחס לנושא הזה.
ענת מאור: אני רוצה להדגיש את נושא מערך האיתור והטיפול, דווקא במיגזר הערבי ובכלל את כל הנושא שעולה מהדוח שבתוך הנושא של המרכזים האזוריים, 84 ישובים לא משובצים ומתוך ה-84 למעלה ממחציתם זה ישובים ערבים דווקא.
ענת מאור: נבקש לקבל התייחסות גם על זה במעקב.
ענת מאור: אדוני השר, אדוני המנהל הכללי, אנשי משרד העבודה והרווחה, לגבי הסוגיה התקציבית אני רוצה להיות מאוד בהירה.
ענת מאור: אנחנו ועדה פרלמנטרית, לא פוליטית.
ענת מאור: אבל, אני מוכרחה להעיר שתי הערות עם משמעות פוליטית שמחייבת את משרדי הממשלה וזה לא כלפי מפלגה זו או אחרת: יש לנו שתי מחלוקות תקציביות: האחת, בכל זאת המצב הכלכלי של המדינה הוא לא גזירת שמים.
ענת מאור: הדבר השני, המדיניות, כאשר ניגזר לקצץ את אותם 13 מיליארד, מאיפה אנחנו לוקחים?
ענת מאור: אנחנו לא יכולים לקבל כוועדות בכנסת את התשובה החוזרת ונשנית, שכל שר מטיל את האחריות על משרד האוצר ואנחנו כמובן נסייע במאבק.
ענת מאור: אני יכולה להבטיחכם, שאצבעותינו תהיינה נגד התקציב בכלל.
ענת מאור: סדרי העדיפויות צריכים להיות כאלה: לקחת מאלה שיש להם יותר ולא לפגוע תמיד בנשים.
ענת מאור: זה חלק מהמאבק שלנו.
ענת מאור: אני גם יודעת, שהשר שותף למאבקים האלה ואנחנו לא יכולים לקבל את זה.
ענת מאור: אנחנו מדברים על אלימות כלפי נשים והמינוח הזה מאוד חשוב.
ענת מאור: העלתה זאת גברת רונית לב-ארי, זה לא משהו סימטרי.
ענת מאור: 95% מהמקרים ומעלה, זו אלימות של גברים כלפי נשים.
ענת מאור: אז קודם שיהיה שיוויון מלא ואז נתחיל לדבר על בני זוג.
ענת מאור: האווירה של האלימות הכללית, האווירה של הטרור מקשה מאוד.
ענת מאור: יש תגובות קשות, אלימות ומצב מלחמה וגם פה יוצאות נשים נפגעות.
ענת מאור: אני חושבת, שבתקופה כזו הדרישה של הוועדה אל המשרד היא לתת תשומת לב ייתרה לנושא הזה.
ענת מאור: זוהי דרישה הכרחית.
שלמה בניזרי: משפט אחד: אני שמח על המעקב שאתם מתכננים עלינו.
ענת מאור: זה תפקידנו והוועדה הזאת מצטיינת במילוי תפקידה ובפיקוח.
שלמה בניזרי: זה מבורך מבחינתי.
שלמה בניזרי: אני אשמח אם בכל חודש או חודשיים תזמנו את אנשי המקצוע ואם יהיה צורך גם אני אגיע, כדי שנוכל לעקוב.
שלמה בניזרי: זה תפקידן של הוועדות בכנסת, שאנחנו נעשה את מלאכתנו נאמנה ואני רואה זאת בחיוב.
שלמה בניזרי: אמרתי לגבי התקציב, שהשתדלנו לא לפגוע בגלל רגישות הנושא וכפי שהדגשנו פעמים רבות, בנושא של נשים מוכות היום, אני לא מכיר אישה שרוצה להיכנס למקלט היום ולא מצאה מקום.
שלמה בניזרי: אנחנו פועלים גם לגבי האוכלוסיות הייחודיות, הדתיות הלאומיות והמיגזר הערבי בהקמת מקלטים.
שלמה בניזרי: אנחנו משתדלים לא לפגוע בשירותים.
שלמה בניזרי: עם כל זאת, המשך של כרסום בתקציבי המשרד, יחייב אותנו לעשות פעולות.
שלמה בניזרי: אמנם, אני משתדל לקבוע את סדר העדיפויות במשרד וסדר העדיפות שמנחה אותי כפי שנהגתי בוועדת התרופות.
שלמה בניזרי: מדובר בתרופות מצילות חיים ואני הולך קודם כל על נושאים מצילי חיים.
שלמה בניזרי: אני לא פוגע בנושאים האלה ורק לאחר מכן מטפל בנושאים קלים יותר.
שלמה בניזרי: אבל, להשתמש במילה קל במשרד שלי זה לא פשוט, כי הכל קשה.
שלמה בניזרי: אני מבטיח לכם, שאנחנו נעשה את הכל על מנת שהשירותים יישארו במתכונתם ואדרבה, לפי תכנית העבודה שלנו לשנה הבאה, אנחנו באמת מדברים על חיזוק ושידרוג 14 המקלטים, הקמת המקלטים, פיתוח, תגבור, שדרוג וכולי.
שלמה בניזרי: המטרות אך ורק חיוביות, להעלות את רמת הטיפול והתנאים.
שלמה בניזרי: אני מצטער שעלי לעזוב מאחר ומתקיים דיון מיוחד בנושא אסון ורסאי.
שלמה בניזרי: אני רואה בכך חשיבות רבה ואני חייב לעזוב.
חיים פוזנר: שני דברים: כשנכתב הדוח היו 29 מרכזים למניעת אלימות במשפחה והיום יש 50 מרכזים למניעת אלימות במשפחה, שמטפלים ב-13,500 יחידות משפחתיות.
ענת מאור: זה עדכון חשוב.
ענת מאור: מ-29 זה גדל ל-50?
ענת מאור: כמה ישובים של המיגזר הערבי כלולים בזה?
ענת מאור: האם גם בזה יש שיפור?
יעל הרמל: יש שיפור.
יעל הרמל: 15 מרכזים שנפתחו בשנה האחרונה הם מרכזים מקומיים במיגזר הערבי בצפון בעיקר.
ענת מאור: אבקש להעביר לוועדה את הדוח או הרשימה העדכנית.
חיים פוזנר: הנושא השני הוא: נושא הזקנים.
חיים פוזנר: אנחנו רוצים לציין, שבשני מקומות התחלנו בניסוי ראשון ואנחנו הולכים להרחיב אותו.
חיים פוזנר: במרכזים למניעת אלימות אנחנו מרחיבים אותם עם התקציבים של השירות לזקן ורוצים לטפל באלימות במשפחה, כשמדובר בזוג זקנים או זקנים עם הילדים ולהתמקד בנושא הזה, שהוא כרגע יוצא מתחת לשטיח.
ענת מאור: מר פוזנר, לגבי העניין הזה, עסקתי בשדולת הגימלאים והנתונים ששמענו היו נתונים מאוד חמורים.
ענת מאור: הפתיחות והמודעות והנכונות להתלונן שם הרבה יותר נמוכה.
ענת מאור: זה מצב של חוסר אונים.
ענת מאור: לא מדובר סתם בחסרי ישע, הרי יש את הגדרת הגימלאים והילדים.
ענת מאור: בכל זאת, הייתי רוצה לדעת האם מתוכננת פעולה יותר אינטנסיבית או יותר מסיבית?
ענת מאור: האם הנתון ששמענו עכשיו, שמדובר בלמעלה מעשרות אלפים, האם יש לכם מידע ואיסוף נתונים בעניין?
חיים פוזנר: הנתונים שציינת הם מאוד מיוחדים עם אוכלוסייה מיוחדת שלא רוצה להתלונן בגלל כל מיני סיבות.
ענת מאור: בגלל תלות כלכלית בילדים...
חיים פוזנר: הם לא רוצים לפגוע בילדים ולפעמים גם בבני הזוג עצמם.
חיים פוזנר: לכן, אנחנו עושים את הניסוי הזה, כדי לראות איך אנחנו מצליחים לחדור לאותה אוכלוסייה ולהביא אותה לקבלת השירותים אצלנו יחד עם המשפחה.
חיים פוזנר: לכן אנחנו עושים את הניסוי הזה.
חיים פוזנר: אנחנו יודעים מניסיון בעולם, שלגבי האוכלוסייה הזאת צריך לאתר אותה, כדי שתבוא לצרוך את השירותים.
חיים פוזנר: דבר אחרון בהקשר זה, דובר כאן על ניסיון וחשיבות להעביר את הכל לרמה של עמותות ברמה המקומית.
חיים פוזנר: אני רוצה לומר שנכון לעכשיו, ממשלת ישראל והשלטון המקומי שעובדים ביחד, רואים את עצמם אחראים לנושא הזה.
חיים פוזנר: הן לקביעת המדיניות והן לגבי הביצוע במקרה של אלימות במשפחה ואלימות נגד נשים ואני לא חושב שיש כרגע מגמה.
ענת מאור: לא נאמר לפרק את האחריות, להתפרק מאחריות, חס וחלילה.
חיים פוזנר: זה מחקר שמוזמן על ידי המשרד שלנו, על מאגרי מידע ולא הצלחנו לעשות אתו שימוש.
יואב סנטו: נתבקשתי על ידי משרד העבודה והרווחה, לבחון את הנושא של סקר מאגרי מידע בנושא אלימות במשפחה.
יואב סנטו: השאלה היתה, מה וכיצד ניתן לעשות כדי לשפר את חילופי המידע בין גורמים שונים שעוסקים בנושאי אלימות במשפחה, כך שאפשר יהיה לאתר ברמת הפרט, אנשים שפנו לבתי חולים או פנו בבתי ספר או אנשים שפנו למשטרה ואפשר יהיה לעדכן את כל הגורמים הנוגעים בדבר, כך שאחד ידע על המידע, גם אם הוא לא נכנס לתחומו, אלא פעל במסגרת משרד אחר.
יואב סנטו: במסגרת הזאת נשכרו מאגרי המידע השונים שקיימים במשרדי הממשלה השונים והתגלתה מציאות, שבה יש משרדים שבהם אין רישום אלקטרוני של פניות או אירועים של מצבי אלימות במשפחה.
יואב סנטו: כך שבמשרד עצמו, לא כל אחד יכול להיות נגיש לעובדה שפלוני או אלמוני זכה לטיפול באלימות במשפחה.
יואב סנטו: למשרד העבודה והרווחה יש למעשה מאגר מידע, שבו יש מירב הפרטים האלה, אבל המאגר הזה כולל מידע רחב וניכר ולא מפוצל ולא מיועד אך ורק למצבי אלימות במשפחה.
יואב סנטו: זאת אומרת, יש מאגר נתוני יסוד, שכולל גם מאפיינים על אירועי אלימות במשפחה אבל אי אפשר להשתמש במאגר הזה לצורכי מעקב אם פלוני או אלמוני זכה לטיפול או לא זכה לטיפול או אם הוא היה בטיפול לפני שנה והאם השנה זה מקרה חוזר.
יואב סנטו: כדי לפתור את הבעיה או כדי להתמודד עם הבעיה הזאת, הוצע שבכל משרד ממשלתי, יוקם מנגנון שירכז את כל המידע באותו משרד שעוסק באלימות במשפחה ולאדם הזה תהיה אפשרות חוקית לבצע שאילתות פרטניות, לגבי האם פלוני או אלמוני מצוי במאגר המידע של המשרד לנושאי אלימות במשפחה.
יואב סנטו: הדבר הזה ישפר את זרימת המידע בתוך כל משרד ויאפשר לכל משרד לדעת טוב יותר, האם אישה היתה נתונה למצב של אלימות במשפחה.
יואב סנטו: ישנה בעיה די חמורה ודי בסיסית והיא השאלה איך להביא לכך שכל המאגרים האלה ישתפו פעולה בינם לבין עצמם.
יואב סנטו: זאת אומרת, אם במשרד הבריאות יש מאגר מידע לנושא אלימות במשפחה, איך משרד העבודה והרווחה יכול לקבל מידע על האירוע הזה.
יואב סנטו: אם במשרד המשפטים או במשטרה יש מידע על מצבי אלימות במשפחה, איך משרד העבודה והרווחה יכול לקבל מאגר כזה.
יואב סנטו: ברמת תקנות המשנה, אפשר לשפר את זרימת המידע בתוך המשרד.
יואב סנטו: לשם העברת מידע בין משרדים צריכה לפי דעתי להיות חקיקה ראשית, שתחייב את הרישום ואת הניהול של מאגר מידע ארצי לנושא אלימות במשפחה, כאשר חובת הדיווח תהיה על המשרדים וכאשר מנהל המאגר הזה תהיה לו סמכות לקבל מידע מהמשרדים השונים ובצורה כזאת אפשר יהיה לאתר מוקדם יותר ולפעול בצורה יעילה יותר להתמודדות עם התופעה.
יואב סנטו: אני לא מציע לדווח על אירועי אלימות נגד אישה אם היא לא מעוניינת שהאירוע הזה ידווח.
ענת מאור: ובעיית הסודיות והפרטיות, האם יש מענה בהמלצות שלך לנושא?
יואב סנטו: אם תהיה חקיקה ראשית שתבוא ותאמר שקל להכניס חוק דיווח למצבי אלימות במשפחה.
יואב סנטו: ..
דוברת: יש ויכוח גדול סביב זה.
יואב סנטו: אני יודע.
יואב סנטו: לכן אני אומר, שבשלב הראשון כל משרד צריך לפעול בתחומו ובשלב הבא, צריך לחשוב על חקיקה ראשית.
ענת מאור: מה היתה תגובת המשרד?
מנחם וגשל: ההמלצה הראשונה שלנו והתשובה לדוח מבקר המדינה היתה שכל נושא המידע הוא נושא סבוך, שצריך לראות איך מתמודדים אתו בגלל כל מיני בעיות ולא אלאה את כולם כאן.
מנחם וגשל: אנחנו התחייבנו לענות איך עד סוף שנת 2002 כמו שנאמר קודם, נרכז את המידע, איך המידע יועבר ואיזה מידע אפשר להעביר ואיזה מידע אי אפשר להעביר.
מנחם וגשל: כל האלמנטים של כל המחקרים יילקחו בחשבון.
ענת מאור: אם כן, אנחנו מקבלים את ההודעה של מר וגשל, שיש מחקר שנעשה ואנחנו נשמע את ההמלצות ואת חוות הדעת על ההיבטים.
ענת מאור: אני מבקשת ממר וגשל להוסיף לזה גם את הבדיקה ואת העובדה שאני רוצה להתייעץ אתך אם זה שייך, הצעת החוק שלי שעברה בנושא הגדרת המסוכנות בוועדת הפנים, שיועברו הנתונים והאינפורמציה אל המשטרה ואל הצבא לגבי נושאי נשק ואל הגופים האזרחיים והפוך.
ענת מאור: בעצם, זה אמור היה לעשות קפיצת מדרגה גדולה.
ענת מאור: האם זה חלק מהדברים שתבדקו והאם זה מתבצע ונאכף וכולי?
ענת מאור: אני מדברת על בעיית המסוכנות.
ענת מאור: נושא הנשק, הגדרת המסוכנות, על מנת למנוע מנשאי נשק ללכת עם הנשק שלהם.
ענת מאור: האם זה חלק מהדברים שאתם בודקים?
ענת מאור: אני מעלה את הנושא שלא במסגרת דוח מבקר המדינה.
יעל הרמל: לגבי הנושא של בדיקת כלי הירייה בקשר עם משרד הפנים:
יעל הרמל: נקבע בדוח הוועדה הבין- משרדית, שיתמנה ממונה שיהיה אחראי על כל הנושא של כלי הירייה ויקבל מידע מהעובדים הסוציאליים וקציני המבחן ברחבי הארץ ויקבל את כל הפרטים ויחליט לגבי פניה למשרד הפנים ויקבל פרטים.
יעל הרמל: ..
ענת מאור: זו כבר לא החלטה בין-משרדית, זה כבר חוק.
ענת מאור: מה היישום אני שואלת?
יעל הרמל: היישום הוא, שהיה צריך למנות מישהו לנושא הזה ועדין לא מינו כי אין תקן.
ענת מאור: הנושא עבר כבר כחוק בכנסת והוא צריך להיות מיושם.
ענת מאור: בהזדמנות חשובה זו, אני רוצה להזכיר את המקרה מדימונה, שבגללו נדרשנו לחוק הזה.
ענת מאור: אז איך זה יכול להיות שהחוק עבר ועוד לא מתחילים את הליך היישום והביצוע?
יצחק חזן: בעניין זה אני רוצה להגיד, שאנחנו כן פועלים בעניין ואנחנו בתהליך של מינוי.
יצחק חזן: אנחנו בוחנים מספר מועמדים.
יצחק חזן: אבל בעקרון, הכוונה היא ליישם את זה.
יצחק חזן: אני יודע שכבר טיפלתי בנושא הזה...
ענת מאור: אדוני, מתי הוועדה יכולה לקבל על זה דיווח?
ענת מאור: אני לא מוכנה לחכות עם זה עד סוף 2002.
יצחק חזן: אני מאמין שבמהלך החודשיים הקרובים תקבלי דוח מסודר יותר בעניין הזה, לגבי מה שנעשה.
ענת מאור: אני מבקשת ממנהלת הוועדה לרשום, שאנחנו מבקשים לקבל דוח לפני שאנחנו יוצאים לפגרה.
ענת מאור: הפגרה היא בסוף יולי.
ענת מאור: זאת אומרת, יש לכם חודשיים ואנחנו מבקשים להיות מיודעים מה בדבר יישום החוק וההליכים שננקטים להקמת המנגנון ולהפעלתו.
יצחק חזן: גברתי היושבת ראש, אני חייב לרוץ לדיון אחר ועל כן הייתי רוצה לומר כמה מילות סיכום.
יצחק חזן: בעולם העסקים יש משפט שאומר: מידע זה כוח.
יצחק חזן: אנחנו צריכים להקפיד ולומר שמידע, יש לו כוח כנגד האלימות.
יצחק חזן: זה בעצם היסוד שאנחנו צריכים להקפיד עליו.
יצחק חזן: זה עלה כחוט השני אצל כל הדוברים, שצריך בעניין הזה לתת שידרוג וקפיצת מדרגה מאוד גבוהה.
יצחק חזן: לכן, אני חושב שבוועדה הבין-משרדית, שבאמת נכנסת לתאוצה יותר גבוהה, תת הוועדה לנושא מאגרי מידע תצטרך לפעול ולתת הצעה מעשית, איך אנחנו מחברים את כל הרשויות המקומיות, את כל המידע שנמצא בשטח, כי בסופו של דבר נוכל למצות את הכל ולהגדיל את המניעה והאיתור בכדי להקטין את המצוקות הקיימות.
יצחק חזן: סוגייה נוספת שאנחנו דנים בה וכבר הוצאתי הנחייה לגביה היא, שיש ליצור יותר יוזמה.
יצחק חזן: גם מבחינת גורמי המשרד ביקשתי לא לחכות לקבל מידע מהמשטרה או ממשרד הבריאות, אלא ליצור יותר זמן של מידע או לקחת מבחינת האיתור ולפנות לגורמי המשטרה ולגורמים ממשרד הבריאות וכל אותם גורמים שמטפלים בנושאים הללו, כדי לאתר את הבעיות האלה מבעוד מועד וכמובן, הדבר הכי חשוב מבחינת הדיון הוא וזה כבר הוזכר, שאף על פי שיש מצוקת תקציב, אנחנו לא נירתע ולא נעצר, כדי ליצור מה שנקרא מצב של הגברת טיפול והגברת השירותים גם כאשר מצוקות התקציב קיימות.
יצחק חזן: לכן, לצורך זה אנחנו נמצה כמה שיותר מבחינת כוח האדם והמשאבים הקיימים, כדי להגיע למיצוי מלא של הטיפול בסוגייה.
יצחק חזן: אני רוצה להודות לכולם.
חיים פוזנר: יש גם את החקיקה של גברת יעל דיין.
חיים פוזנר: החוק החדש שעבר, שכל אישה.
ענת מאור: היידוע.
ענת מאור: זה בהחלט נכון.
ענת מאור: אנחנו מבקשים דיווח גם על ההיערכות בנושא הזה שהוא התקנות.
ענת מאור: אני מבקשת התייחסויות של ארגונים, של הצבא, המשטרה.
עפרה לוי: אני משירות בתי הסוהר.
עפרה לוי: רציתי להוסיף בעניין הזה של העברת מידע בין ארגונים: אנחנו מול משרד העבודה והרווחה, בשיתוף פעולה מאוד הדוק בנושא של העברת מידע.
עפרה לוי: יש לנו היום כ-1,400 אסירים ששפוטים על עבירות של אלימות במשפחה והנוהל הראשוני מבחינתנו, מיד עם הגיע האסיר למאסר...
ענת מאור: 1,400?
עפרה לוי: ששפוטים.
עפרה לוי: מלבדם יש עוד הרבה מאוד כאלה שלא שפוטים.
עפרה לוי: יש עוד כמה מאות לפחות.
עפרה לוי: בכל אופן, עם תחילת המאסר של האיש, מיד כשאנחנו מקבלים אותו, אנחנו יוצרים קשר עם הרווחה ומודיעים שהאיש נמצא אצלנו.
עפרה לוי: לעיתים הם כבר מעודכנים ולעיתים לא וברגע שהם לא מעודכנים המידע הזה באמת מאפשר להם מיד נגישות לקורבנות ומתן מענה.
ענת מאור: כמה מאותם 1,400 שוחררו ושוב חזרו בשפיטה חוזרת?
עפרה לוי: הרבה מאוד.
עפרה לוי: אני לא יכולה לתת נתון מדוייק, אבל הרבה מאוד.
עפרה לוי: לפעמים, הם חוזרים על העבירה כלפי אותו קורבן ולפעמים כלפי קורבנות אחרים.
ענת מאור: הייתי מבקשת שהוועדה תקבל את הנתון הזה.
ענת מאור: אנחנו עוסקים בנושא של אלימות מין כלפי ילדים, אז הבעיה של העבירה החוזרת היא קריטית.
ענת מאור: הייתי רוצה לדעת בנושא אלימות כלפי נשים, בנות זוג, מה מידת החזרה אחרי הענישה ואחרי הישיבה בכלא.
ענת מאור: תשתדלו למצוא את הדרכים איך למצוא את הנתון הזה.
הדרה יעקובוביץ': התפקיד שלנו הוא לעבות את התשתית, כי יש היום תשתית מאוד יפה במרכזים שיכולים לסייע בנושאים נוספים כמו איתור של נשים בסיכון, ייעוץ, שאין היום הרבה מסגרות שנותנות ייעוץ לנשים כולל ייעוץ משפטי.
הדרה יעקובוביץ': כל הנושא של טיפול, הנושא של נשים שעזבו מקלטים ומשולבות בקהילה ויכולות לקבל במסגרת המרכזים סיוע, אם זה באמצעות קבוצות תמיכה, אם זה באמצעות המשך טיפול בילדים או קבוצות הורות לנשים שעזבו מקלטים.
הדרה יעקובוביץ': כל אלה הם דברים שכדאי וראוי לעשות אותם במסגרת המרכזים הקיימים.
ענת מאור: כשאת אומרת את זה, זה מכוון למשרד העבודה והרווחה או לשלטון המקומי?
ענת מאור: איפה החוליה החלשה מצויה היום?
הדרה יעקובוביץ': אני חושבת שבמשרד העבודה והרווחה.
ענת מאור: הוא לא מספיק נעזר בידע?
הדרה יעקובוביץ': לא בידע.
הדרה יעקובוביץ': אני חושבת שזה אותו נושא שהזכרת שאת לא אוהבת אותו, הנושא התקציבי.
ענת מאור: אני אוהבת אותו מאוד.
2579: אני המנהל הכללי של ער"ן.
2579: אני רוצה לשתף אתכם בנתון מסויים: לנו יש בשנה, אני מדבר על השנה הקודמת, סדר גודל של 12,000 פניות שעוסקות באלימות.
2579: אלימות בתוך המשפחה, למרות שאצל בני נוער זה לא רק בתוך המשפחה.
2579: אנחנו כמובן מתלבטים בנושא שעלה פה, נושא הדיווח.
2579: אנחנו לא מדווחים כאשר אנחנו לא מגיעים לשיתוף פעולה שמביא לדיווח.
2579: רק אתמול, היה מקרה שנגמר בצורה לא טראגית, בגלל התערבות של המשטרה באיזור הצפון ולא אגיד בדיוק איפה.
2579: הם פעלו מאוד יפה.
2579: אנחנו כמובן מדווחים בנושא של חוק הנוער, אבל בכל הנושאים האחרים, כשלא מגיעים בסופו של דבר, אז יש המשך טיפול ובמקרים היותר מוצלחים כן מגיעים להמשך טיפול.
2579: מה שמאוד מטריד אותנו, זה הנושא של חוסר היכולת להעביר נשים עם בעיות נפש להמשך טיפול בצורה כל שהיא במקלט ואני מאוד מקווה שאפשר יהיה להגיע לאיזה שהוא פיתרון בעניין הזה, כי יש נשים.
2579: ..
ענת מאור: זאת אומרת, לא נכויות אלא בעיות נפשיות.
מנחם וגשל: זו בדיוק הסיבה, שבפני הוועדה למעמד האישה היתה סדרה של אופציות להקמת מקלטים.
מנחם וגשל: יש עדיפות ראשונה להקים מקלט מיוחד, כיוון שבעניין הזה באמת יש בעיית התמודדות בתוך המקלטים הקיימים.
ענת מאור: ולזה נדרש אולי שיתוף וסיוע של משרד הבריאות.
ענת מאור: זה עומד בסדר עדיפות ראשון.
שוש צימרמן: אני ממשרד החינוך ואני רוצה להפנות את תשומת הלב לאספקט שלא עלה כאן, האספקט המניעתי.
שוש צימרמן: אני מחזיקה בידי מחקר שיצא בימים אלה, של תכנית משותפת לנו ולמשרד הרווחה שנקרא בזמנו: התבגרות מכבדת או מכובדת.
שוש צימרמן: שינינו את השם כי זה לא נשמע כל כך טוב באוזני בני הנוער לחברות וזוגיות ללא אלימות.
שוש צימרמן: בסך הכל, התוצאות של המחקר מראות, שגם מי שהעביר את התכנית מורים ויועצים וגם תלמידים, ראו שהנושאים מאוד רלוונטים ומאוד נגעו להם והם ייחסו לזה הרבה חשיבות.
שוש צימרמן: דבר מעניין הוא, שאנחנו צריכים לחשוב מה ההשלכות של זה לגבי התכנית ומה השינויים שאנחנו רוצים לעשות בתכנית בהבדלים בין בנות לבנים.
שוש צימרמן: בנות ייחסו לתכנית הזו חשיבות רבה מאוד ורלוונטיות רבה מאוד.
שוש צימרמן: תמיד הן היו בערכים מאוד גבוהים לעומת בנים, שאצלם זה עומד ברמה הבינונית.
ענת מאור: ברשותך, מעבר לתכנית הזאת וזה מאוד חשוב, אנחנו מדברים על מיליון וחצי תלמידים.
ענת מאור: אפשר לדעת מה התקציב שהמשרד מועיד היום לחינוך ושוויון בין המינים ומה התקציב שיש לו לתכנית הזאת ומה ההיקף שבו היא מועברת?
ענת מאור: אני מנהלת בית ספר תיכון לשעבר.
שוש צימרמן: התקציב לתכנית הזו הוא חצי מיליון שקל לשנה, כשגם משרד הרווחה נותן את חלקו.
ענת מאור: בכמה בתי ספר זה מועבר?
שוש צימרמן: בכל שנה זה מועבר ב-120 בתי ספר, כשבממוצע יש חמש שש כיתות בשכבה.
ענת מאור: את יודעת כמה בתי ספר תיכוניים יש לנו?
שוש צימרמן: יש לנו 3,500 כיתות י' ו-י'א.
שוש צימרמן: אני מדברת על מאה כפול 5, 500 כיתות בשנה, שעוברות את התכנית.
שוש צימרמן: במשך שלוש שנים רצופות כיסינו כ-1,500 כיתות.
ישי קום: אני מנהל את השירות הסוציאלי בקופת חולים מאוחדת.
ישי קום: אני רוצה להאיר אור על העשייה שנעשית במשרד הבריאות ובכל קופות החולים, בעיקר בחלק של הדרכת צוותים רפואיים ולהעיז ולראות את הנושא של האלימות גם בתחום של ילדים ובני נוער וגם בנושא הכל כך עדין ומורכב של...
ענת מאור: אגב, זה מחייב אותם לפי חוק.
ענת מאור: זה לא רק בהתנדבות.
ישי קום: בסדר, אבל אפשר היה להישאר בגווני האפור ולא לראות ולא לשמוע ולא לגעת.
ישי קום: זה מאוד מורכב שהרופא פוגש את האדם ואת כל המשפחה שלו והסיפור לא פשוט.
ישי קום: זה דבר שחשוב שישמע פה, שנעשית פעילות מאוד רצינית במהלך השלוש שנים האחרונות במשרד הבריאות וגם בקופות החולים.
ישי קום: אבל, יש פה בעיה ואני רוצה להעלות אותה, בנושא של הפניית נשים למרכזי מניעת אלימות.