GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תהילה פרידמן: בגלל שאין הרבה לגיטימציה לעיסוק במין בריא, נורמטיבי ורגיל, בגלל ההקשר הדתי, אז לעיסוק בסיפור הלא נורמטיבי, זה כאילו מתווספת על זה עוד שכבה.
תהילה פרידמן: זאת היכולת להפריד בין מה שהוא בעייתי מבחינת צניעות, מבחינה דתית, לבין משהו שהוא אלימות, פשע, ניצול – זה דבר שאני חושבת שצריך לעבוד אתו הרבה בצוות.
תהילה פרידמן: זאת אומרת, הרבה לפני שאנחנו מגיעים לתלמידים, יש כאן עבודה עם הצוותים.
תהילה פרידמן: כאן אני חושבת שיכול להיות שכן צריך לעשות הפרדה.
תהילה פרידמן: זאת אומרת, זה מאוד משמח אותי שאין שפ"י כזה ואין שפ"י כזה.
תהילה פרידמן: אני חושבת שבעבודה במגזר כן צריך לנהוג טיפה אחרת.
עליזה לביא: אדפטציות.
תהילה פרידמן: כן.
תהילה פרידמן: בדיוק.
עליזה לביא: קודם כל בואו נלך על התוכנית הראשית.
תהילה פרידמן: זה שהבעיה קיימת, אתם בוודאי מכירים ולפעמים אפילו ביתר שאת.
תהילה פרידמן: לא מזמן נחשפתי לסיפור על נערה שצולמה מתנשקת עם מישהו, עסק תמים, בגיל 16, אבל זה אסור.
תהילה פרידמן: אלה סיפורי זוועות.
ניצן כהנא: אני רוצה קודם כל לברך על הנכונות.
ניצן כהנא: צריך לומר שאנחנו שנים על גבי שנים יושבים כאן בדיונים וכל יושבות החדר הזה מאוד מאוד נחרדות מהסיפור של זנות קטינים ובמיוחד במשרד החינוך.
ניצן כהנא: מבחינתי עצם זה שבאת, זאת כבר בשורה משמעותית ואם תיפגשו עם מכון תודעה, אני מניחה שזאת תהיה בשורה עוד יותר גדולה.
ניצן כהנא: מאחר ובכל זאת יש לי את הדקה לפנות אליך ישירות, אני רוצה שתביני שאנחנו מרגישות שזוהי שעת חירום.
ניצן כהנא: שנה אחרי שנה אנחנו מדברים על נתונים של 3,000 קטינות וקטינים בזנות במדינת ישראל שלפחות לפי המחקר של פרופסור אדלשטיין, 80 אחוזים מהם נמצאים אצלכם.
ניצן כהנא: הם מגיעים למערכת בבוקר.
ניצן כהנא: דיברת על כך שאלו נערות שהיו נורמטיביות ואז דורדרו לזנות.
ניצן כהנא: אנחנו מרכזות את קואליציית המאבק בזנות, כל ארגוני הסיוע לנשים בזנות בארץ.
ניצן כהנא: הנתונים של הארגונים מדברים בצורה חד משמעית על כך שהם עוד לא פגשו אישה שלא נפגעה פגיעה מינית קשה ומתמשכת בילדות.
ניצן כהנא: אלו לא ילדות נורמטיביות שאיכשהו דורדרו לזנות.
ניצן כהנא: אלו ילדות שכשהן נפגעו בבית, אף אחד במערכת לא ראה אותן ואף אחד לא עצר את הפגיעה.
ניצן כהנא: אז הגיע איזשהו טורף ודרדר אותן לזנות וגם אז, כשהן המשיכו, והן היו בנות 13 כשזה התחיל, בנות 16, הן ממשיכות להגיע לבית הספר, הן יוצאות לשעתיים, יוצאות עם המורה לנהיגה שמציע לה את הטסט תמורת תעשי לי טובות מדי פעם או עם מישהו משכבה בוגרת.
ניצן כהנא: הדברים האלה קורים לצערי תחת האף שלכם וזו השעה באמת לכיוונון מאוד מאוד רציני, לא רק אצל קבוצות הקצה שכמובן ששם צריך לשים המון דגש.
ניצן כהנא: דיברנו הרבה בדיונים קודמים והדבר הכי חשוב הוא הכשרת צוותים, היכולת לראות אותן.
ניצן כהנא: צריך לומר שנושא הזנות במשך המון שנים היה נושא טאבו בחברה הישראלית.
ניצן כהנא: יועצות חינוכיות שעובדות שנים רבות כנראה בכלל אף אחד לא דיבר אתן בהכשרה שלהן על כך.
ניצן כהנא: הגיע הזמן לדבר.
שוש נחום: אני רוצה לחדד.
שוש נחום: את אומרת שהדבר הראשון שאנחנו רוצים עכשיו מבחינתך זה לוודא שכל בעלי התפקידים הטיפוליים בבית הספר, יש להם את ההכשרה לזהות ילדות וילדים שהם עדיין במערכת.
ניצן כהנא: או שהם ברצף.
ניצן כהנא: הרי הרצף הוא כל כך רחב ובפוטנציאל.
ניצן כהנא: בסוף אלה ילדים נפגעי תקיפה מינית בבית לרוב.
ניצן כהנא: ודאי שלמחנכים יש כאן מקום אבל צעד-צעד.
ניצן כהנא: צריך לומר שבסוף כולם עוברים אצלכם.
ניצן כהנא: גם צרכני הזנות של המחר, תלמידים במערכת החינוך.
ניצן כהנא: כאן צריך המון אומץ ואנחנו מבינות את זה אבל קורה כאן משהו.
ניצן כהנא: זה מדהים.
ניצן כהנא: תחשבו שהילדים האלה הם כן רואים עכשיו בטלוויזיה את מה שקורה.
ניצן כהנא: דיברת על השינוי החקיקתי.
ניצן כהנא: יש המון שיח בשנתיים האחרונות על כך שהדבר הזה הולך להיות לא חוקי.
ניצן כהנא: דיברו על הפללת לקוחות זנות.
ניצן כהנא: חושפים לאט לאט אבל אף אחד לא מדבר אתם על זה תכל'ס ואומר למה זה הולך להיות לא חוקי, למה זה אסור, למה לא הגיוני שילד שמסיים בית ספר בגיל 18 ועושה מסיבת גיוס, למה זה לא הגיוני שהוא יזמין נערת ליווי.
ניצן כהנא: אף אחד אף פעם לא דיבר אתם.
ניצן כהנא: בשינוי עומק שאנחנו רוצים לייצר בחברה הישראלית, זו ההזדמנות, דרך מערכת החינוך.
ניצן כהנא: אני בשנה שעברה דיברתי עם עשרות תלמידי מכינות בכל הארץ כי הבנתי שזאת בעצם ההזדמנות האחרונה לראות חבר'ה צעירים מקובצים.
ניצן כהנא: אצלכם זה הרבה יותר רחב.
ניצן כהנא: אנחנו מבינות שנדרש כאן אומץ אבל אנחנו קוראות בואו ניתן להם את הכלים, את התשובות, על ידי אנשים שהם מוכשרים לכך, שהם לא עצמם שבויים במיתוסים.
ניצן כהנא: אנחנו בכל זאת חיים בחברה ששנים הדבר הזה היה בה נורמטיבי.
ניצן כהנא: אם עדיין המחנכים לא מוכשרים לזה, יש עמותות מצוינות שעושות את זה.
עליזה לביא: אני רוצה לצרף לדיון שלנו שני נושאים.
עליזה לביא: נמצא עורך הדין אריאל אררט מפרקליטות מחוז תל אביב.
עליזה לביא: זימנתי אתכם לדיון הזה ואני רוצה לעשות רגע פאוזה.
עליזה לביא: נחשפנו בדיון הקודם לכל הנושא של סגירת מועדוני זנות וחשפנות וכל מה שאירע.
עליזה לביא: רצינו לבקש הבהרות שלכם במסגרת הוועדה להתנהלות שהייתה, עד כמה שאתם יכולים להרחיב כאן בוועדה.
עילית מידן: אני מפרקליטות המדינה.
עילית מידן: אני אפתח ואומר שהפרקליטות פועלת במאבק נגד מועדוני החשפנות, הזנות והסחר בכל המישורים.
עילית מידן: למעשה בכל מחוז של הפרקליטות – בין אם זו פרקליטות פלילית ובין אם זו פרקליטות אזרחית – יש רפרנט לנושא זנות וסחר שמחזיק אצלו הרבה ניסיון, הרבה מקצועיות בתחום הזה ופועל במאבק בתופעה הזאת בכל המישורים.
עילית מידן: מה הכוונה בכל המישורים.
עילית מידן: בשנים האחרונות אנחנו ראינו איזשהו שינוי חשיבתי בפרקליטות, כך שבעצם המאבק בתופעה ובכל מה שקשור בתופעות הזנות, הוא לא מאבק שהוא רק פלילי אלא גם מינהלי ואזרחי.
עילית מידן: זה נועד לאיזושהי אכיפה משולבת של כל הגורמים לצורך מתן מענה מיידי.
עילית מידן: הכוונה היא בעצם שלא בהכרח המענה תמיד יהיה פלילי.
עילית מידן: אני פותחת סוגריים ואומרת שגם כאן
עילית מידן: אנחנו רואים שלא תמיד המענה הוא פלילי ולפעמים באמת צריך מענים משותפים של משרדי ממשלה שונים.
עילית מידן: אצלנו בפרקליטות אנחנו כן מסתכלים על איזשהו מענה משותף של כל המענים שפרקליטות מסוגלת לתת, שזה בעצם לא בהכרח פלילי אלא גם מינהלי, אזרחי, כלכלי כאשר אף אחד מהמענים האלה לא מוציא את השני.
עליזה לביא: אנחנו לא בסדנה משפטית עכשיו.
עליזה לביא: אני רוצה להבין מה קרה באירוע האחרון.
עליזה לביא: אם אפשר לקבל הרחבה.
עליזה לביא: אנחנו לא בסדנה עכשיו.
עליזה לביא: אני רוצה להבין מה הייתה עמדת הפרקליטות, למה בעצם מועדון החשפנות שהיה אמור להיות סגור מזמן, ממשיך להיות פתוח.
עליזה לביא: אנחנו מדברים כאן על חינוך, על אוכלוסייה, ומה קרה לפרקליטות?
עילית מידן: קודם כל, אני מבינה שאנחנו מדברים על תיק מסוים.
עליזה לביא: על מועדון הפוסיקט בתל אביב שנדהמנו כולנו לראות.
עליזה לביא: אני הזכרתי, לא את.
עליזה לביא: תסבירו לנו מה קרה.
עליזה לביא: אנחנו לא מצליחים להבין.
קריאה: נסגר התיק הפלילי.
עילית מידן: אני אומר באופן כללי וככל שיהיה צורך, נמצאים כאן גם מפרקליטות מחוז תל אביב.
עילית מידן: באופן כללי התיק הפלילי בעניין של מועדון פוסיקט נסגר מחוסר ראיות.
עליזה לביא: ברשותך, אני רוצה להבין מה זה חוסר ראיות.
עילית מידן: אנחנו כן רוצים לדבר על כך שגם העובדה התיק הפלילי נסגר, הרי שעדיין תלוי ועומד התיק המינהלי.
עילית מידן: לכן פתחתי ואמרתי על החשיבות של האכיפה המשולבת כי לפעמים הרף הפלילי הוא רף פלילי שדורש ראיות, שדורש ראיות לכאורה, דורש ספק סביר ובאמת אנחנו לא בסדנה משפטית ולכן אני לא ארחיב.
עילית מידן: אבל לפעמים הרף הפלילי הוא רף גבוה ולכן אנחנו בוחרים לפעול במשותף.
עילית מידן: זה אומר שלפעמים זה שהתיק הפלילי נסגר, לא אומר שהטיפול בתופעה נזנח.
עילית מידן: כרגע כן יש טיפול במועדון הפוסיקט שתלוי ועומד במישור המינהלי של סגירת המקום.
עילית מידן: למעשה יש לנו אפשרות לסגור מקומות על פי חוק סגירת מקומות או למשל לא לתת רישיונות עסק למקומות בהם מתקיימת זנות, ובמישורים המינהליים אנחנו ממשיכים לפעול גם למשל נגד מועדון הפוסיקט ומועדונים אחרים בתל אביב.
עילית מידן: אריאל יוכל תכף להרחיב על זה.
עילית מידן: לכן היה לי כן חשוב להתחיל ולומר שאנחנו פועלים גם כדי לסגור את המקומות פיזית, גם כדי לפגוע בהם כלכלית בין על ידי סגירת מקומות אבל גם במישור הכלכלי.
עילית מידן: עכשיו אני מחיבה את הדיון וזה לא רק על המועדון הזה אלא גם על מועדונים אחרים שאם אנחנו מגלים שאין בהם את העבירה הספציפית הזאת, אפשר לפגוע בהם בעבירות כלכליות כמו הלבנות הון ודברים כאלה שפוגעים להם גם בכיס.
עילית מידן: זה בעצם לייצר איזושהי הרתעה בכל המישורים וכך לפגוע.
עילית מידן: אני גם יכולה לומר שיש פעילות נוספת במעטפת היותר חיצונית של חוק סגירת אתרים, למשל פרסום מודעות זנות באתרי אינטרנט וניתן לסגור את אתר האינטרנט.
עליזה לביא: עם כל הכבוד וההערכה, כבר חוקקנו את החוק.
עילית מידן: הוא גם נאכף.
עילית מידן: אנחנו פועלים לאכיפתו.
עליזה לביא: תודה לאל שהוא נאכף.
עליזה לביא: עבדנו קשה כדי שיהיה חוק.
עילית מידן: אני אומרת שהאכיפה המשולבת היא לא רק בתוך הפרקליטות אלא היא גם של כל הזרועות שפועלות כדי להילחם בתופעה הזאת ולכן באמת יש גם מענים גם במישורים האלה.
ניצן כהנא: אני רוצה להזכיר שהסיבה היחידה שבכלל מדברים על לסגור את מועדון הפוסיקט היא עתירה שאנחנו הגשנו לפני שנתיים וחצי, אחרי שבמשך שנים זעקנו שבמקום יש חדרים אחוריים וניתנים בו שירותי מין כל יום, בחדרים האלה שנבנו למטרה הזאת וכל צרכני הזנות ידעו ששם זה אפשרי.
ניצן כהנא: אנחנו ידענו.
ניצן כהנא: אתם ידעתם.
ניצן כהנא: המשטרה ידעה.
ניצן כהנא: קרה דבר מאוד מאוד טוב.
ניצן כהנא: עתרנו לבית המשפט ואמרו לנו שהכול בסדר, הנה, שוללים את הרישיון ויש בכלל חקירה פלילית.
ניצן כהנא: מאז עברנו שנתיים, התחלנו הליך חידוש רישיון שהפרקליטות נתנה היתר זמני, איימנו שוב בעתירה ואז החליטו שלא לחדש את הרישיון.
ניצן כהנא: המועדון כבר כמעט שנה פועל בלי רישיון.
ניצן כהנא: נכון שהיום יש לכם בעיה כי בעצם המועדון עתר נגד החלטת המשטרה לסגור אותו ולכן הוא עדיין פועל בכל מיני פלפולים משפטיים אבל עם זאת לצד זה שהוא ממשיך אומרים בעייתי עם העתירה, אנחנו כולנו תלינו תקוות.
ניצן כהנא: יושבת ראש הוועדה דיברה על סגירת התיק.
ניצן כהנא: היה שם תיק סופר מבוסס אחרי מודיעין ועם ראיות.
ניצן כהנא: אנחנו קראנו את הדוח המשטרתי, שערותיי סמרו על אף שאני מכירה את הסיפור שם.
ניצן כהנא: הכול שם.
ניצן כהנא: החדרים עבדו.
ניצן כהנא: על כל 400 שקלים שאישה קיבלה, היא נאלצה לתת 100 שקלים לבעלי המועדון ואז אומרים לנו שגם כאן סוגרים מחוסר ראיות.
עילית מידן: עם כל הכבוד לשאלות הוועדה וגם לדברים של ניצן, אני רוצה לומר שגם אם תיק נסגר, זה לא אומר שהאכיפה נגדו הסתיימה.
איריס רמתי הילמן: אני רפרנטית סחר בבני אדם של פרקליטות תל אביב ואני בעצם אחראית על סגירת התיק הפלילי.
איריס רמתי הילמן: כמובן אסור לי, עם כל הרצון הטוב, להתחיל לדבר כאן על איזה ראיות היו או לא איזה לא היו בתיק אבל אני חייבת לומר שסגירה מחוסר ראיות היא סגירה שלא עומד מאחוריה שום רעיון.
איריס רמתי הילמן: זה כמובן את יודעת.
איריס רמתי הילמן: זאת לא סגירה מחוסר עניין לציבור.
איריס רמתי הילמן: בסופו של דבר דוח מודיעיני – או אני לא יודעת מה ראית – הוא משהו אחר לגמרי מראיות שמובאות בפנינו.
איריס רמתי הילמן: אנחנו כמובן מקבלים ראיות מהגוף החוקר והתיק שהיה בפנינו, לא היו בו מספיק ראיות לידיעה של הבעלים, שזה מה שאנחנו מחפשים, שיש שם זנות בחדרים.
איריס רמתי הילמן: ראיה פלילית היא סיפור אחר לגמרי מדוח או מכל דבר אחר.
איריס רמתי הילמן: אני לא צריכה לספר.
איריס רמתי הילמן: כמובן שאם היו לנו, הדבר הראשון שהיינו עושים, הרי אנחנו לא באים להגן עליהם אלא אנחנו נלחמים בהם בהמון דרכים אחרות.
איריס רמתי הילמן: בסופו של יום, בתיק הזה לא היו מספיק ראיות.
איריס רמתי הילמן: אין כאן איזה רעיון או איזה מקום לתקיפה כי בעצם זה מה שהובא בפנינו.
ניצן כהנא: אני מאוד מאוד מכבדת אתכם ואני יודעת שאין כאן מוטיבציה שלילית אבל מי יושיענו?
ניצן כהנא: המועדון הזה בכיכר העיר פועל כל כך הרבה זמן בלי רישיון.
ניצן כהנא: הוא כבר כל כך הרבה שנים בלי רישיון בגלל העתירה שלנו וזה לא נראה כרגע שהוא הולך לכיוון של סגירה.
ניצן כהנא: אנחנו רואות מה קורה.
עליזה לביא: אני לא יכולה שלא לנתק את הדיון שהיה כאן עד עכשיו מול הרצון שלנו לשנות את המרחב הציבורי בישראל.
עליזה לביא: כשאנחנו רואים את הוזלת היד שלש הפרקליטות, זה טוב שיש הפרדת רשויות בישראל, אבל אם זה חוזר אלינו, יכול להיות שאנחנו צריכים לעשות עוד תיקון.
אריאל אררט: סליחה שאני אומר אבל המילה אוזלת יד של הפרקליטות היא רחוקה כרחוק מאדים מכדור הארץ במה שנעשה בשנתיים-שלוש האחרונות.
אריאל אררט: אני אתן מספר נתונים.
אריאל אררט: אני מרכז בפרקליטות את נושא האכיפה המשולבת.
אריאל אררט: מי שלא מכיר, זה למעשה תכלול של כל הכוחות האזרחיים בשיתוף פעולה מוחלט עם הפרקליטות הפלילית כנגד תופעות פשיעה.
אריאל אררט: לקחנו לעצמנו תופעה של המאבק בזנות הממוסדת, תופעה של ניצול נשים בזנות, כאחד מתיקי הדגל שלנו.
אריאל אררט: אני חושב שחוללנו מהפכה, בוודאי באזור של תל אביב שהיא גם נושאת דגל בכל הארץ ואני אפרט.
אריאל אררט: בואו נזכור שאנחנו מדינה דמוקרטית, יש לה חוקים, יש לה מגבלות, גם כשאנחנו נמצאים מול תופעות פשיעה.
אריאל אררט: תמיד הרצון הוא ללחוץ על כפתור ולמעוך את תופעת הפשיעה.
אריאל אררט: אנחנו יודעים שיש לנו עוד מוסרות כאלה ואחרים שאף אחד מאתנו לא היה רוצה לשחרר אותם ובתוך המוסרות האלה אנחנו פועלים ואני כן אומר מה אנחנו עושים.
אריאל אררט: לא מה אנחנו לא עושים.
אריאל אררט: אנחנו באמת מאגדים את היכולות המינהליות שיש למדינה.
אריאל אררט: רק בשנה האחרונה סגרנו שמונה בתי בושת ומועדוני חשפנות שבהם יכולנו לבצע צווים מינהליים בהתאם לראיות הנסיבתיות המינהליות.
אריאל אררט: אני חושב שזה מספר לא מבוטל.
אריאל אררט: אני יכול לומר היום עד כמה אנחנו יודעים, שכמעט ואין בתי בושת ממוסדים גדולים בתל אביב נכון להיום פתוחים בעקבות שיתוף הפעולה הפלילי והאזרחי יחד עם המשטרה וגם עם ארגונים חוץ משטרתיים וחוץ מדינתיים שמסייעים לנו.
אריאל אררט: אפשר לראות את זה בשטח.
אריאל אררט: התופעה קורית ומתהווה.
אריאל אררט: מעבר לכך שכל תיק בושת היום – ואיריס תחזק אותי – הוא כבר לא תיק שמטפל בעבירה קטנה אלא הופך להיות מגה תיק, תיק כלכלי שכמובן דורש היערכות מאוד משמעותית מאחורי הקלעים, של חודשים של הכנה אבל ברור שכאשר התיק הוא תיק כלכלי, המכה והגרזן שהמערכת מורידה על תופעה חמורה זאת, היא הרבה יותר משמעותית.
אריאל אררט: אנחנו נאבקים על כל תיק, גם אם בית משפט מקצר לנו את המועד בעשרה ימים.
אריאל אררט: אתמול היינו בערעור בבית משפט המחוזי, ערעור שהמדינה הגישה, כשבית משפט קמא קיצר לנו את המועד של סגירת מקום ששימש לבית בושת במסווה של "ספא".
אריאל אררט: נאבקנו וזכינו גם בערעור.
אריאל אררט: אנחנו לא משחררים גם כאשר מדובר בעשרה ימים בלבד.
אריאל אררט: אנחנו הולכים עד הסוף וכל מקום שאנחנו יכולים לשים את היד ולבצע פעולה, אם לא פלילית בגלל מגבלות ההליך, פעולה מינהלית אנחנו מבצעים.
אריאל אררט: אני חושב שהתופעה הזאת בתל אביב, אני לא רוצה לומר מוגרה אבל כל מקום שצץ ורק מתחיל, אנחנו יכולים כבר, יש לנו את השיקולים שלנו שאי אפשר לפרט כאן ואתם גם מבינים אותם, שלפעמים אתה רוצה לפעול במקום ברמה המינהלית אבל אתה מבין שכדאי לך לחכות כדי לאסוף ראיות, כדי שתוכל לתת מכה קשה יותר באפיקים אחרים.
אריאל אררט: אתה לפעמים מחכה כדי לבצע את האכיפה המינהלית.
אריאל אררט: בוודאי שאי אפשר לקרוא לזה אוזלת יד ואני באמת אומר לך עליזה שאת צריכה להבין שברמת היעדים שלנו, תראי את היעדים הרבים שאנחנו עוסקים בהם באכיפה משולבת, זה אחד היעדים המובילים.
אריאל אררט: אני חושב שאין שבוע או שבועיים שאנחנו לא בבתי משפט כדי להגן על הדברים האלה.
עליזה לביא: אני באמת מודה.
עליזה לביא: אכן נעשתה כאן עבודה מבורכת וזה גם המקום לברך את רובי קיים חברנו היקר מהמשטרה שיקבל ביום ראשון בטקס עיטור המאבק בסחר.
עליזה לביא: אני רוצה לברך אותו על עבודה נהדרת שנעשית.
עליזה לביא: הוא באמת ראוי ואמרנו זאת גם כשנפרדנו ממנו.
עליזה לביא: זה המקום לברך ולהודות אבל עדיין נשארנו פעורות פה ולא כל כך הבנו איך למעשה זה נסגר מחוסר ראיות.
אריאל אררט: אני אומר עוד דבר מאוד משמעותי שאנחנו עושים.
אריאל אררט: הזמנו את כל בעלי המועדונים בתל אביב כחלק ממגמה ללכת לקראת סגירה של מועדונים שפועלים במסווה של מועדון, הופעות אומן, אבל מאחוריהם יש זנות על היקפיה ותופעותיה.
אריאל אררט: אנחנו באמת רואים תופעה מעניינת שכאשר בתי הבושת הגדולים נסגרים, לא הזנות הרגילה והמוכרת שנעשית בחדרים פנימיים, היא הופכת להיות מה שנקרא במרחב הציבורי של אותם מקומות אבל עם סוג של מעטה בניסיון להסתיר את התופעה.
אריאל אררט: בעקבות זה אנחנו קיבלנו הנחיה מהמשנה לפרקליט המדינה לעניינים פליליים לבצע אכיפה מינהלית גם תוך הגדרת מה שנעשה במכוני ומועדוני החשפנות למיניהם וכולכם יודעים למה אנחנו מתכוונים, לפעול כלפי זה ברמה המינהלית ואף יותר מזה בהמשך הדרך.
אריאל אררט: כל בעלי המועדונים בתל אביב הגדולים שעסקו בחשפנות הוזמנו למשטרה, קיבלו אזהרה בתיאום מוחלט עם הפרקליטות, אזהרה שהפעולה שלהם במה שהם מכנים לפ-דנס, הם מכנים ואנחנו לא כל כך ששים לכנות את התופעה הזאת בשם מכובס מהסוג זה, נחשבת בעינינו כגורם אכיפה כזנות לכל דבר ועניין האסור על פי החוק, ואם הם יעשו כן, בהמשך תהיה גם אכיפה בתחום הזה.
אריאל אררט: כל המועדונים האלה באו.
אריאל אררט: כל הניסיונות שלהם לעקוף מימין ומשמאל לא התקבלו על ידינו והראינו להם את הסרטים כדי שאחר כך לא יאמרו שלא התכוונו לזה אלא התכוונו לזה, ניסיונות שכל הזמן קורים.
אריאל אררט: אנחנו לא נשחרר וניאבק עד תום בתופעה הזאת בכל תחפושת שתבוא.
עליזה לביא: אני רוצה לחזק אתכם.
עליזה לביא: תבינו את הבקשה שלנו לפרוטוקול לשמוע אתכם ולחזק אתכם בהמשך העבודה.
עליזה לביא: אני רוצה להחזיר את רשות הדיבור אליך.
שוש נחום: אני רוצה שעינב תציג את התוכנית שעכשיו אנחנו יצאנו אתה לגבי מיניות במרחב בטוח.
שוש נחום: זאת תוכנית בה אנחנו בפיילוט.
שוש נחום: אנחנו גם נשמח לשמוע את חוות הדעת.
עינב לוק: שירות פסיכולוגי ייעוצי.
עינב לוק: אני רוצה להתחבר למה ש-שוש תיארה.
עינב לוק: באמת אנחנו מבינים שכדי להתמודד עם תופעות מאוד מורכבות כמו התופעה של זנות, אנחנו לא יכולים לטפל בתופעה הזאת בנפרד ולכן הקמנו תוכנית שהיא רחבה ולא עוסקת רק בזנות אלא היא עוסקת בכל הסוגיות של חינוך למיניות בריאה ועד מצבי פגיעה, ניצול והטרדה מינית.
עינב לוק: אנחנו קוראים לתוכנית הזאת מיניות במרחב בטוח.
עינב לוק: זו תוכנית בין-משרדית שמובלת על ידי משרד החינוך בשיתוף הג'וינט אשלים וכל משרדי הממשלה והיא על שולחן מקביל שעוסק עם כלה ארגונים שעוסקים בתחומים האלה שהם בעצם מזינים את התוכנית ויש להם ממשקים עם התוכנית.
עינב לוק: התוכנית היא פיילוט.
עינב לוק: היא תוכנית רשותית.
עינב לוק: היא פועלת במספר ישובים כמו באר שבע, חורה, דימונה, פתח תקווה ואור יהודה.
עליזה לביא: אני רק אומר לפרוטוקול שהוועדה הייתה בסיור בבאר שבע ונחשפה לתוכנית.
עליזה לביא: מאוד התרשמנו ממנה.
עינב לוק: אני שמחה לשמוע.
עינב לוק: אני רוצה לומר שההזדמנות הגדולה בתוכנית הזאת, קודם כל התחלנו ממיפוי כדי לראות מה קיים בישובים האלה.
עינב לוק: אנחנו יודעים שקיימות תוכניות, קיימות עמותות, קיימים גורמים שעוסקים כבר בנושאים האלה בתוך הרשות, ממפים, מזהים את אנשי המקצוע שצריכים לעבור הכשרה.
עינב לוק: כרגע אנחנו עסוקים בהכשרות של כל היועצות ברשויות האלה.
עינב לוק: היועצות מעבירות הכשרות.
עליזה לביא: כל היועצות בתוך חמש הרשויות הללו עוברות הכשרות?
עינב לוק: עוברות הכשרות.
עינב לוק: הצוותים שלנו מלווים את היועצות בהכשרת צוותי החינוך בתוך בתי הספר.
עינב לוק: כל העובדים הסוציאליים עוברים הכשרה.
עינב לוק: המשטרה.
עינב לוק: בעצם כל הגופים עוברים הכשרות בתוך הרשויות.
עינב לוק: ההזדמנות הגדולה בתוך הדבר הזה היא ששמו תקציב ייעודי לפיתוח תוכניות עדכניות וחדשניות בנושא.
עינב לוק: אנחנו עובדים עם מפתחי הדרכה, חומרים חדשים ועדכניים שמתייחסים להתנהלות הזאת גם בעולם הפיזי וגם בעולם הווירטואלי כי אנחנו מבינים שהתוכניות צריכות להתעדכן למציאות החדשה.
עינב לוק: הם מתנסים בתוכניות האלה ברשויות והרעיון הוא בעצם ללוות את התוכנית הזאת במחקר הערכה מלווה שעושה לנו את זה פרופסור רחל וייזל מאוניברסיטת חיפה וכמובן לבחון את התוכניות, את התאמתן ואחר כך להעביר אותן ולהפיץ אותן.
עינב לוק: גם אם התוכנית לא תעבור בכל הרשויות, כבר נעביר את התוכניות אחרי שנבדוק את התאמתן למסגרות שונות.
שוש נחום: אני אומר עוד דבר.
שוש נחום: זה בכלל לא סותר את כל מה שאמרנו עד עכשיו.
עינב לוק: ממש לא.
שוש נחום: זה בעצם עוד דבר.
שוש נחום: זאת אומרת, אנחנו צריכים ללכת על כמה חזיתות בכמה מישורים במה שנקרא על הציר של קצה זה.
שוש נחום: אנחנו צריכים לפעול בשיתופי פעולה ולכל אחד אנחנו נמצא את החליפה המתאימה.
שוש נחום: לעבוד עם רשויות זו חליפה שמאוד מתאימה כי יש חינוך, רווחה, קידום נוער וכולי.
שוש נחום: זה בכלל לא קשור לעניין שבהחלט אנחנו יכולים, ברגע שאתם במאגר לצורך העניין, לחשוף את האפשרות לבתי ספר.
שוש נחום: זה עניין של חשיפה לרכוש את הסדנאות שלכם וכולי.
שוש נחום: אין סתירה בין הדברים.
שוש נחום: אני רוצה שיהיה ברור.
שוש נחום: אנחנו רוצים לעבוד בכמה מישורים.
עינב לוק: בהמשך לדברים שלך על כמה מישורים, אני אומר כמה דברים שסגרנו והם ממש חדשים.
עינב לוק: יש לנו ערכה שאנחנו מעבירים ליועצות ואחר כך לצוותי החינוך לנושא של איתור וזיהוי ילדים בסיכון, שם יש גם התייחסות ספציפית לפגיעה מינית וניצול לזנות.
עינב לוק: בדבר הזה סגרנו שכל היועצות במהלך שלוש השנים הראשונות להכשרתן יעברו יחידה ספציפית על איתור וזיהוי ילדים בסיכון ויצטרכו להעביר את זה בבתי הספר.
עינב לוק: זה כמובן במקביל לעבודה של היועצות הוותיקות.
עינב לוק: פתחנו קורסי מומחיות ליועצים בשלושה מוקדים בארץ – צפון, מרכז ודרום – שם עוברות במשך שנתיים הכשרה מעמיקה מעבר להכשרה של השלוש שנים הראשונות על כל הרצף, ממיניות בריאה ועד ניצול, פגיעה ומניעת זנות.
עינב לוק: יעברו שם גם יחידות ספציפיות בנושא הזה.
עינב לוק: עברו וימשיכו לעבור.
עינב לוק: הדבר הנוסף שהוא חדש והוא החלטה שהתקבלה לאחרונה.
עינב לוק: כל שנה יש לנו השתלמות במערכת החינוך נגד אלימות מינית בינואר והשנה אנחנו נקדיש אותה לניצול מיני ברשתות החברתיות.
עינב לוק: לצורך כך אנחנו עובדים על חומרים חדשים.
עינב לוק: גם בנושא של המערכת לגלישה בטוחה, יפותחו חומרים חדשים בנושא.
עינב לוק: לסיכום אני רוצה לומר שכל החומרים החדשים שאנחנו מעדכנים הם כדי להחדיר אותם אחר כך בצורה מסודרת למערכת כדי שיהיה חינוך למיניות בריאה על כל הרצף ועד למניעת פגיעה.
עליזה לביא: אנחנו מדברים על חמישה מוקדים ואנחנו מדברים על פיילוט.
שוש נחום: כן.
עליזה לביא: לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור לאמיר, אני רוצה לקבל ממך תמונת מצב ולוח זמנים.
עליזה לביא: את שומעת את הדברים, את שומעת על הקיים, מה לדעתך לוח הזמנים ההגיוני כדי שנוכל לחזור לדיון נוסף כאן בוועדה ולשמוע על ההתקדמות?
שוש נחום: אני חושבת שבמהלך החודשיים הקרובים, ניצן, תיכנסו למאגר ואנחנו במשך החודשיים יכולים לצפות בהצגה.
שוש נחום: אנחנו צריכים לקיים שיח בנושא החמ,ד וכאן אני צריכה לראות איך אנחנו עושים את זה.
תהילה פרידמן: אגב, זה שווה שיחה עם יושבת ראש המזכירות הפדגוגית החדשה.
שוש נחום: בסדר.
שוש נחום: אם אפשר, בסוף המפגש.
תהילה פרידמן: בסדר.
נאהד כנעאן: איפה נמצאת החברה הערבית?
שוש נחום: את עכשיו מתפרצת לדלת פתוחה.
נאהד כנעאן: אני באתי לכאן מטעם עמותת ש.י.ן.
נאהד כנעאן: שוויון ייצוג לנשים.
נאהד כנעאן: אני כאן עם הנערות שלי מכפר קארה וגם מכפר סבא.
נאהד כנעאן: הנערות יכולות להציג את עצמן.
עליזה לביא: במגזר הערבי אין שום תוכנית שנוגעת בנושא הזה.
נאהד כנעאן: בכובע השני שלי אני מדריכה במוסד חינוך במינהל חברה ונוער.
שוש נחום: את עובדת עם חגי.
נאהד כנעאן: כן.
נאהד כנעאן: ועם ג'לאל.
נאהד כנעאן: כל הנושא של החינוך החברתי והמעורבות במועצת התלמידים, אני בתוכו.
עליזה לביא: אין לך עזרה ואין לך סיוע ואין תוכניות.
שוש נחום: אין לך שיח.
עליזה לביא: ניצן, אתם נכנסתם פעם לבית ספר במגזר הערבי?
ניצן בן דוב: לא נכנסנו כי זה הרבה יותר קשה להיכנס מאשר למגזר היהודי אבל כן יש לנו מנחים מהמגזר הערבי שהכשרנו כבר.
איריס מנדה בן יעקב: אני מנהלת היחידה למיניות ומניעת פגיעה בילדים ובני נוער.
איריס מנדה בן יעקב: אני רוצה לומר בהמשך לקורס התמחויות שעינב דיברה עליו עשינו במחוז הצפון, רוב היועצות החינוכיות היו מהמגזר הערבי וחלקן כל כך התלהבו מהנושא של הזנות, מהיחידה של הזנות, שכבר העבירו את זה גם להורים.
איריס מנדה בן יעקב: זאת אומרת, יש לנו שם שגרירות אמיצות ביותר.
עליזה לביא: אבל צריך לעשות את זה מסודר.
איריס מנדה בן יעקב: היועצות מעבירות לצוותים החינוכיים.
איריס מנדה בן יעקב: יש לנו ביחידה את אוריידה שהיא בעצם מרכזת אצלנו את הנושא במגזר הערבי ויש לנו מדריכות שמעבירות את הנושא.
שוש נחום: אני מציעה שנתכלל את זה.
שוש נחום: אם את עובדת במינהל חברה ונוער, זה עוד יותר טוב.
שוש נחום: נעשה תכלול ונראה איך אנחנו יכולים להגיע לשטח.
שוש נחום: בשמחה.
עליזה לביא: אמרתי בשקט לשוש שיש לה הרבה שיעורי בית.
שוש נחום: כן, אבל נעמוד בלוח זמנים.
עליזה לביא: אני רוצה לבקש לקבוע דיון המשך בתחילת פברואר עם שוש וגם להזמין את המנכ"ל.
עליזה לביא: זה להחלטתכם.
עליזה לביא: כמובן להזמין לדיון הזה את כל אנשי המקצוע כדי לקבל תוכנית מפורטת של היערכות המשרד בנושא.
עליזה לביא: אני רוצה לסיים אתך, אמיר.
עליזה לביא: אמיר פנה לוועדה והציג את עצמו ואת המיזם שהוא מוביל.
עליזה לביא: כמוש אמרתי, אנחנו נמצאים בימים היסטוריים של חקיקת החוק שיאסור צריכת זנות.
עליזה לביא: בנוסף אנחנו חייבים לקדם את כל מה שקשור לשיקום ולחינוך.
עליזה לביא: אתה מוביל מיזם שקשור בשיקום ואנחנו כאן נותנים במה כי כך אנחנו עובדים ויוצרים כאן כוחות משותפים.
אמיר ארבל: שלום לכולם.
אמיר ארבל: אני פנסיונר שלש צה"ל אחרי 26 שנים בצבא וחדש מאוד בעולם שאני עוסק בו היום, עולם הקולינריה.
אמיר ארבל: נמצאת אתי נילי.
אמיר ארבל: ברשותכם, אני אתן לה את הבמה לדקה כדי לדבר על ניסיון שלה כי אנחנו באים להשלים אחד את השני.
אמיר ארבל: היום אני מבין ביטחון אחר, מהו באמת ביטחון, אחרי 26 שנים בתחום ביטחון מאוד מאוד צבאי.
אמיר ארבל: הניסיון שיש לנו, ויש לנו לא מעט בשנים האחרונות, ניסיון שלקחנו מפרויקט שקוראים לו סלעית, דרך עולם הקולינריה, ויש לנו היום בית ספר, אנחנו רואים מה זה עושה לאנשים, לאו דווקא מעולם הזנות, אוכלוסיות מיוחדות כאלה ואחרות, אוכלוסיות בין אם אלה עולים חדשים, דרך האוכל, דרך הטרנד המאוד מאוד חזק הזה של ריאליטי שמדבר כל שני וחמישי על אוכל.
אמיר ארבל: אנחנו רואים מה זה עושה לאנשים ומה זה יכול לתת להם ככלי לחיים, לצאת או להתפתח עם זה.
אמיר ארבל: היום אנשים עושים את זה גם כאקט הכשרתי וגם כהסבה מקצועית כי זה מעניין, כי זה כיפי, כי זה טעים, כי זה הרבה מאוד דברים שיש סביב זה.
עליזה לביא: למיזם של יציאה ממעגל הזנות, של נשים שנמצאות אצלך.
אמיר ארבל: עשינו את זה בשנים האחרונות.
אמיר ארבל: נילי תוכל לספר על זה.
נילי: לפני כמה שנים אני יצרתי קשר עם מקלט סלעית.
נילי: קראתי כתבה מאוד גדולה על המקלט ושאלתי את עצמי, במקום לעשות להם כיף ולתרום להם יום גיבוש, אולי ניתן לבנות האלה את החכה ולא את הארוחה המוכנה.
נילי: יצרתי קשר עם מנהלת המעון.
עליזה לביא: עם נעמה.
נילי: נכון.
נילי: הזמנו אותן אלינו.
נילי: עשינו איזשהו סינון ראשוני.
נילי: זה מקלט אליו מגיעות נשי אחרי שאספו אותן מהרחוב.
נילי: בעצם כל הרעיון היה לתת להן כלים להשתלב בענף הקונדיטוריה.
נילי: כך חשבנו.
נילי: כך אני חשבתי עת פניתי אליהם.
נילי: מה שקרה בפועל זה באמת קשת מאוד רחבה של דברים.
נילי: קודם כל, הבנות האלה, תחושת המסוגלות שלהן מגיעה מאפס ל-100 תוך שעתיים וחצי, שלוש.
נילי: זאת אומרת, הן מגיעות, יש להן משטח עבודה חלק ואחרי שלוש שעות יש להן שם מעדנים מדהימים שהן הכינו.
נילי: אף אחד לא הכין להן, אף אחד לא עשה עבורן.
נילי: האפקט הוא מהיר והוא מיידי.