GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חגי רזניק: ותמיד אין פה מאה אחוז של טיפול, אבל מה שנקרא ריבון העולמים העדי, לא צריך מעבר לזה, וזה בסדר שיש פה גם, אני רואה נשים שעושות לי נו נו נו וגם זאת זכותן ואני אנסה לעשות טוב יותר.
חגי רזניק: למרות שיש דברים שלא ביכולתי - - -
קריאה: לא פרטני נקודתי - - -
קריאה: ולהפסיק להגיד אני חברתי חברתי.
קריאה: תהיו באמת חברתיים.
קריאה: לא להגיד אני חברתי.
קריאה: המילה חברתי הפכה להיות מילה במילון של הפוליטיקאים אבל הם לא עושים שום דבר- - -
חגי רזניק: אימצתי ואני גם - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, זה לא כל פעם ואחר כך סליחה.
חגי רזניק: אני לא יושב ראש הוועדה.
חגי רזניק: את ההערה שלך אני מקבל באהבה דניאלה.
חגי רזניק: עכשיו לגבי ההערות עצמן.
חגי רזניק: קודם כל דני, איפה דני?
קריאה: דני יצא.
עאידה תומא סלימאן: רצית להתייחס להמלצות - - -
חגי רזניק: לגבי ההמלצות הפרטניות.
חגי רזניק: יושבת פה עורכת דין חנאן נג'ארה, היא תוכל אחרי זה להמשיך.
חגי רזניק: אנחנו אימצנו את כל ההמלצות שהוועדה הזאת לקחה על עצמה.
חגי רזניק: היא לא מורה לנו אבל היא מייצרת איזושהי בקרה על הרשות המבצעת, ובקרה חשובה.
חגי רזניק: ואני רוצה להגיד קודם כל, לראשונה, שזה עוד לא יצא אבל אנחנו ערכנו, זה שנה עבודה, ערכנו את כל התנ"ך של הזכויות של דיירי הדיור הציבורי לרבות סיוע בשכר דירה.
חגי רזניק: ושלא יהיו קודים שהם קודים אלמוניים שאנשים יצטרכו לנחש למה מחליטים להם איך וירגישו שגם אם ההחלטה היא לא שרירותית התחושה היא שרירותית ואני מתחייב - - -
קריאה: מתי יישמו את זה?
חגי רזניק: החוברת בהגהה אחרונה, אני מתחייב שהיא תצא בשבועות הקרובים, זה אחד.
חגי רזניק: בנוסף - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה בחלק מהחוק שאני ודב חנין העברנו על הנגשת המידע לדיירים - - - ולכן טוב מאוד שעשיתם עם זה את האוגדן הזה שתדענה וידעו כל מי שנמצאים מה הם הזכויות שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: ואם מישהו דוחה אותם בניגוד לאותו מכלול זכויות זאת אומרת שהוא עובר על החוק.
חגי רזניק: אני אמשיך את ההמלצות, יש עוד המלצות.
חגי רזניק: אז קודם כל באמת גם תודה לחברת הכנסת לוי אבקסיס שבאמת מייעצת לנו בכל מה שקשור לעולם הזה.
חגי רזניק: אני רוצה להגיד משהו נוסף.
חגי רזניק: אנחנו התחייבנו ולקחנו על עצמנו, אפשר להגיד שזה טוב או פחות טוב, אבל עמדנו בדבר הזה, אנחנו גיבשנו תקנון מפורט שנוגע לכלל הנהלים שקשורים ליחס לדיירות, לדיירים, מה קורה במידה וחורגים מהיחס הזה.
חגי רזניק: הטמענו את זה ובנוסף אנחנו שכרנו חברת בקרה שתבקר - - - חיצוני, בסוף משרד השיכון נותן לה כסף, שום דבר לא חיצוני, אבל בסוף אנחנו נייצר מעגל בקרה כלפי החברות וכלפי עצמנו עם דוח סיסטמתי ודוח קבוע, לרבות כתובת שחנאן מרכזת אותה, עורכת הדין נג'ארה, ותגיד לדבר הזה.
חגי רזניק: בנוסף התחייבנו לפנייך, גברתי יושבת הראש, לגבי קבלנים.
חגי רזניק: זאת אומרת, עוד קהל שאת העלית בזמנו לפנינו.
חגי רזניק: היה שגם כמובן אף פעם לא נגיע למאה אחוז.
חגי רזניק: אני אומר, יש הרבה בעיות, אני לא מנסה לייצר פה מציאות אוטופית.
חגי רזניק: וגם אנחנו לא עושים הכל מאה אחוז וגם אנחנו צריכים להשתפר בהרבה מאוד דברים, אבל היות בהנחה שנשתפר במדדים האלה בעולם הזה יש גם ספקים שהם חיצוניים.
חגי רזניק: הטמענו בכל המערכות המשפטיות של ההתקשרויות שלנו ושל החברות המשכנות את כל המסגרת המשפטית שקבלן, מה שנקרא, אין לו פסילה שנייה.
חגי רזניק: ברגע שיש משהו, חשד, התנהגות שהיא איננה ראויה הוא מסיים את ההתקשרות שלו.
חגי רזניק: ראשי החברות האלה הדבר הזה הוא יהיה מבחינתן דבר עליון.
חגי רזניק: אני מתנצל שאני צריך ללכת.
חגי רזניק: אני מכבד את היום הזה, מכבד את חברי הכנסת, מכבד את הפעילות והפעילים ומודה לכל הידע שגובש בשטח.
חגי רזניק: ואני מקווה ומתפלל כי באמת הזמן שלנו וגם שלי פה באופן אישי הוא לא לעולם.
חגי רזניק: אני חבר קיבוץ רביבים, אחרי זה נחזור לאסוף ביצים בלול.
חגי רזניק: אני במקצוע שלי לולן רבייה.
חגי רזניק: אבל אני אומר שאחרי שנחזור מפה אני מקווה שתכנית לגור בכבוד שהיא מהווה סמן דרך מרכזי, ואני מודה לשר גלנט על האומץ לשים אותה על השולחן ועסקנו בה ובנינו אותה במשך חודשים ארוכים, היא תהיה הסמן הנכון לאיך צריך לטפל בדיור ציבורי.
חגי רזניק: תהיו ברוכים.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד קודם כל אני מודה באמת על ההיענות להמלצות של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: פעם ראשונה שלמרות שזה אחרי שנה בא אליי מנכ"ל ואומר יישמנו כבר את כל ההמלצות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלוקח זמן ליישום הזה לחלחל למטה והרבה מה- - - אני רק רוצה להגיד שהבקרה העיקרית על יישום ההמלצות האלה ועל עמידת המשרד בתנאים שדיברנו עליהם ועמידת הקבלנים וכו' זו הבקרה שלכם.
עאידה תומא סלימאן: זה העובדה שאתם כן תעקבו אחרי מה שקורה, תגישו תלונות ותיידעו אותנו במקרים שבהם כל מה שנאמר לא מיושם.
עאידה תומא סלימאן: יש לי רשימה מאוד ארוכה של דוברים ודוברות.
אורלי לוי אבקסיס: עאידה, אני ממש מתנצלת, מאחר שבגלל הזמנים המטורפים שהיו לנו אני צריכה לפתוח וגם להיות בוועדה לביקורת המדינה - - -
דב חנין: גם אני צריך לרוץ לשם.
אורלי לוי אבקסיס: אז אני נאלצת לעבור לזירה הבאה ומודה לך שוב.
אורלי לוי אבקסיס: ועדיין מבקשת את ההתערבות שלך מול שר האוצר, אולי הוא סוף סוף יקשיב ליושבת ראש ועדה כי כנראה שלשר שלו פחות.
אורלי לוי אבקסיס: ההמלצות עומדות על שולחן הממשלה במקום של הצעת מחליטים.
אורלי לוי אבקסיס: הלוואי ויישמו את זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם נקבל החלטה לקראת סוף הדיון בעניין, לא לדאוג.
עאידה תומא סלימאן: ונפנה באופן רשמי בשם הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני כבר מסגירה לך חלק מהסיכומים.
עאידה תומא סלימאן: תודה לכם על היוזמה.
לאה פדידה: תודה רבה גברתי היושבת ראש, תודה רבה ליוזמים, לדב ולאורלי שבאמת לא מרפים ומעלים את זה לסדר היום.
לאה פדידה: כשאני שומעת על תכניות או על חוברות קצת הלב כואב לי.
לאה פדידה: אני הייתי סגנית ראש עיר 18 שנה, יש לי תכניות שישבו 20 שנה במגירה.
לאה פדידה: מדיי פעם אני הופכת, מפזרת אבק, ואני אומרת אחלה תכנית שבעולם.
לאה פדידה: ואני אומרת תכניות זה דבר ושלטים בחוצות העיר ובחוצות המדינה, נטו משפחה זה טוב, אבל אנחנו לא רואים תוצאות.
לאה פדידה: לקראת הדיון הזה הלכתי לסייר ביישוב שבו שירתי, בדורה יש שם הרבה דיור ציבורי, זה בנתניה.
לאה פדידה: לשמוע.
לאה פדידה: לשמוע את הנשים, לראות.
לאה פדידה: וחלקן אמרו שהן בנות מזל כי הן קיבלו דיור ציבורי ורבים מהחברות שלהן מחכות.
לאה פדידה: השאלה היא לא אמפתיה.
לאה פדידה: מה שאנחנו מקבלות פה ומקבלים פה זה המון אמפתיה.
לאה פדידה: אישה שמחכה לדיור ציבורי לא צריכה אמפתיה, היא לוחמת, היא יודעת לשרוד.
לאה פדידה: אישה שמחכה ורוצה בית וקורת גג לילדים שלה לא צריכה אמפתיה, היא צריכה פתרון.
לאה פדידה: מה קריטריון החלם הזה, אני חייבת להבין, והוא לא התייחס לזה.
לאה פדידה: אם אני אמא חד הורית עם שני ילדים ולא יכולה לעמוד בקריטריון מה אתם רוצים שאני אעשה אני אלך, דרוש ילד להשכרה.
לאה פדידה: מה אני אעשה, איפה אני אחפש עוד ילד - - -
עאידה תומא סלימאן: ללדת עוד ילד.
לאה פדידה: אבל אין לי, אני אישה חד הורית.
לאה פדידה: אז אני אכתוב הודעה, דרוש פרטנר לילד שלישי.
לאה פדידה: לא באמת.
לאה פדידה: זה משהו שבעצם לוקח אותנו הנשים, ואת אותן נשים שממתינות וסוגר אותנו במעגל שאי אפשר לצאת ממנו, נקודה.
לאה פדידה: אנחנו לא רוצות אמפתיה, רוצות כלים.
לאה פדידה: אם תיתן לי קורת גג, את ההבטחת הכנסה שמגיעה לי, את ההזדמנות להשלים עוד כסף, כל אימא תעשה את זה.
לאה פדידה: היא תנקה, תעבוד, תעשה, אבל אל תיקח לה את הזכות גם להשתכר שוב.
לאה פדידה: ואל תיתן לה משימה שהיא לא יכולה לעמוד בה.
לאה פדידה: שני ילדים זה יותר מדיי אפילו בלי קורת גג.
לאה פדידה: אם אנחנו ניתן את הכלים לכם, לנו כחברה, לא ניפגש פה.
לאה פדידה: אתם תעצימו נשים אחרות.
לאה פדידה: כי אני יודעת מה זה, לחכות ל-28 ולחכות לדירה, ולהגיד אלוהים ישמור, ייקחו לי את הדירה, לא ייקחו לי את הדירה.
לאה פדידה: ועוד שלא נדבר על מצב הדירות.
לאה פדידה: מה שאני סיירתי, חלק מהדירות ישבתי איתם, שתינו קפה ובכיתי איך הן נראות.
לאה פדידה: זה בכלל, מה שאת אמרת, איפה היא, האישה שצעקה על גיל 18 קודם?
קריאה: היא יצאה.
לאה פדידה: זה בכלל שוק חיי, זה לא ידעתי.
לאה פדידה: ותודה רבה לכם על המידע- -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם דיברנו על זה בשנה שעברה, כן.
לאה פדידה: - - שבגיל 18, מה הוא לא הבן שלי?
לאה פדידה: אני לא מכבסת לו, לא תולה לו, הוא לא בא הביתה לשים את הראש?
לאה פדידה: ודרך אגב בגיל 18 הוא לא רק הבן שלי, הוא הבן של כל המדינה כי הוא חייל.
לאה פדידה: אז עוד יותר צריך לדאוג לו ולתת את זה.
לאה פדידה: אני מודה לכם שאתם באות לפה, ואני רואה פה נשים שבאות וחוזרות ומודה לך.
לאה פדידה: בואו לא נרפה מזה כי אנחנו לא צריכות אמפתיה, צריכות כלים לצאת מהמעגל.
לאה פדידה: ונשים יודעות לעשות את זה אם נותנים להן כלים.
עאידה תומא סלימאן: גברת ריקי כהן בן לולו, פעילה בפורום הדיור הציבורי, בבקשה גברתי.
ריקי כהן בן לולו: אחד הדברים שרציתי מאוד להגיד זה בעצם כל הדברים שנאמרו כאן הם מאוד חשובים.
ריקי כהן בן לולו: ואנחנו כאן לא רק שלוש שנים דנים בנושא הזה, אנחנו דנים פה כבר שש ושבע שנים ואני בטוחה שעוד לפניי במאבקים הקודמים גם העלו את הנושא הזה ועדיין אנחנו נמצאים מול שוקת שבורה.
ריקי כהן בן לולו: ואני חייבת להגיד שאין די בתקנון כל עוד שאין לנו פתרונות, כל עוד שנשים שלא יכולות, שהן לא זכאיות לדירות והן מקבלות סיוע בשכר דירה שהוא לא מתאים, הצימוד של ה- - - כלפיהן היא עצומה כי הן פשוט לא שחקניות שוות בשוק השכירות, אין להן שום קלף מיקוח ואת זה כשלעצמו הוא הפתח לניצול.
ריקי כהן בן לולו: ברגע שלאישה אין איך לשלם את השכירות שלה תמיד יימצא אותו בעל דירה שיגיד לה במקום השכירות אז תפתחי את הרגליים ואנחנו רואים שזה קורה - - -
קריאה: מעולם לא התפרצתי לדלת פתוחה אבל בתקשורת שלך את יכולה להיות גם עורכת דין.
קריאה: לכי תעבדי ותשכירי דירה - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, גברתי, זה לא קורה בצורה כזו.
עאידה תומא סלימאן: אתן רוצות שאני אסגור את הישיבה?
עאידה תומא סלימאן: - - - תשמעו, כולכם בשקט עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: איומים כאלה אני לא מוכנה לקבל בשום פנים ואופן - - -
קריאה: - - - תתביישי לך, תתביישי לך - - -
עאידה תומא סלימאן: תיכף, תוך דקה אחת - - -
קריאה: תסתלקי החוצה שתגידי לנו לעבוד או לא לעבוד.
קריאה: תתביישי לך.
קריאה: היא שופטת היא סתם, היא לא יודעת - - -
קריאה: הלוואי והייתה מקבלת 21 אז היא לא הייתה יושבת פה ונלחמת - - -
עאידה תומא סלימאן: מיטל, אני מבקשת.
עאידה תומא סלימאן: כולכן עכשיו נרגעות.
עאידה תומא סלימאן: גברתי, את האיום - - - אצלי לא מאיימים ואומרים סליחה - - -
קריאה: את איימת ואת דיברת לא יפה - - -
קריאה: תראי לי בחוץ שהיא מקבלת 21,000 דולר - - - שקרנית.
לאה פדידה: מה התפקיד שלך, גברת?
לאה פדידה: שגם אני אלך לעבוד.
לאה פדידה: 21,000 דולר.
עאידה תומא סלימאן: אף אחת לא יכולה לדבר עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: כל מי שתדבר בלי זכות דיבור אני מבקשת ממנה שתקום ותעזוב את החדר.
עאידה תומא סלימאן: אחרת אני קמה ועוזבת את החדר.
עאידה תומא סלימאן: אצלי לא יתנהל המצב שהתקיים לפני דקה.
עאידה תומא סלימאן: בשום פנים ואופן.
עאידה תומא סלימאן: לא מוכנה לראות קטטות רחוב בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: בוא נעשה כבוד לעצמנו.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מוכנה שמישהו יתפרץ ויגיד לי סליחה, זה זלזול בי אישית - - -
קריאה: גברתי היושבת ראש - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא נתתי לך לדבר.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו זהו.
עאידה תומא סלימאן: יגיע התור שלך תגידי מה שאת רוצה בכבוד לכל מי שנמצא בחדר.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני נותנת את רשות הדיבור, אף אחד אחר לא.
עאידה תומא סלימאן: ואני מבקשת דקה.
ריקי כהן בן לולו: אז בעצם אנחנו כאן כדי להמשיך במאבק כי זה לא, כמו שאמרתי, זה לא נגמר בתקנון כי כל עוד שלא יהיו דירות וכל עוד שלא תהיה התייחסות להגמשת הקריטריונים, ואני מתייחסת במיוחד לנשים שהן מקבלות מזונות ולנשים שהן יוצאות מקלט, לא ייתכן שנשים שיוצאות מקלט ידרשו מהן לעשות עוד ילד לתוך עוני כשהן נמצאות במצוקה הכי קשה שלהן.
ריקי כהן בן לולו: וזה דבר שהוא צריך להיות מובנה, הוא צריך להיות מובן מאליו ולא משהו שאנחנו צריכים להילחם עליו.
ריקי כהן בן לולו: אני חייבת להגיד שצריך להסתכל על המחסור בדיור ציבורי בהיקף רחב ואיך הוא משפיע על הנשים שחיות בעוני.
ריקי כהן בן לולו: כי הרי אם אנחנו צריכים לשלם כ-70% מההכנסה הפנויה, מה שנקרא, כאילו היא פנויה, אז אנחנו יכולים להסתכל על דוח שהוציא הביטוח הלאומי לא מזמן, והוא בדק את מצב הנשים, ואפשר לראות שנשים שמקבלות מזונות מהביטוח הלאומי, גם דוח העוני של הביטוח הלאומי האחרון שהוציאו מראה על עלייה חדה מאוד של עוני שנשים שמקבלות מזונות מהביטוח הלאומי.
ריקי כהן בן לולו: ואני בטוחה שיש קורלציה גדולה מאוד בגלל מצוקת הדיור המאוד קשה.
ריקי כהן בן לולו: חשוב להבין שהסיוע בשכר דירה זה כסף שהוא מגיע בסופו של דבר למי שיש להם כבר דירות.
ריקי כהן בן לולו: הכסף הזה שניתן כסיוע בשכר דירה שהמדינה אוהבת להשתמש בו כפתרון הוא בעצם סיוע שמקבלים אותו העשירים בלי לעמוד בקריטריונים ואנחנו נרמסות בתוך הקריטריונים ולא מצליחים לקבל את ה- - - אני אומרת דיי עם זה.
ריקי כהן בן לולו: אני אומרת שהסיוע בשכר דירה לא מאפשר לנשים לשכור דירה בשוק הפרטי כי אין להן צ'קים ואין להן ערבים ובגלל זה הן נאלצות להגיע למקומות מאוד מאוד קשים כי הן לא יכולות להיות, כמו שאמרתי, שחקניות שוות בשוק.
ריקי כהן בן לולו: ואת זה צריך להפסיק.
ריקי כהן בן לולו: הנשים האלה צריכות לקבל דירה בדיור הציבורי.
ריקי כהן בן לולו: וזהו, ובעצם המטרה היא להמשיך במאבק עד שאנחנו נראה לא רק פרוטוקולים, שאנחנו נראה יישום בשטח של הדברים והגדלה של המלאים.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין מירב שיבק.
יעל קסטן רבסקי: אני נמצאת כאן, עורכת דין יעל קסטן רבסקי מהסיוע המשפטי.
יעל קסטן רבסקי: הסיוע המשפטי במשרד המשפטים מעניק ייצוג משפטי בשלל תחומים וגם בתחום של הדיור הציבורי.
יעל קסטן רבסקי: אנחנו רואים עלייה מתמדת במספר הפניות שמטופלות אצלנו בתחום של הדיור הציבורי.
יעל קסטן רבסקי: שנה שעברה התחלנו וכתבנו דוח לגבי הכשלים והקשיים שאנחנו רואים דרך הפונים והפונות שמגיעים אלינו.
יעל קסטן רבסקי: והשנה כמובן כתבנו דוח נוסף שמציג באמת את הקשיים והמורכבויות שאנחנו רואים דרך הפניות שמגיעות אלינו.
יעל קסטן רבסקי: אני אתחיל ואני אדבר על תנאי הזכאות שדיברתם עליהם כאן בהרחבה.
יעל קסטן רבסקי: אל הסיוע המשפטי מגיעים לקוחות רבים שעומדים בתנאי המהותי של הכנסה מזכה.
יעל קסטן רבסקי: זאת אומרת, ההכנסה שלהם היא נמוכה אבל הם, הבקשה שלהם לדיור ציבורי נדחית מאחר והם לא מקבלים השלמת הכנסה או הבטחת הכנסה.
יעל קסטן רבסקי: דיברתם על זה כאן בהרחבה בנושא של נשים שמקבלות מזונות ולא מקבלות הבטחת הכנסה, ולכן הן נדחות.
יעל קסטן רבסקי: כמובן שזה נושא עקרוני וחשוב ויש לנו מספר לא מועט של פניות של נשים שלא מקבלות בגלל זה זכאות לדיור ציבורי.
יעל קסטן רבסקי: יש לנו פניות נוספות של אנשים שלא זכאים לדיור ציבורי מאחר והם לא מקבלים השלמת הכנסה או הבטחת הכנסה ויש להם הכנסה אחרת.
יעל קסטן רבסקי: בין אם זה הכנסה מעבודה שהיא הכנסה נמוכה, בין אם זה קצבה אחרת למשל שהיא לא הבטחת הכנסה והשלמת הכנסה.
יעל קסטן רבסקי: אנחנו גם מייצגים, ויש לנו כזה תיק בעניין מזונות שמתנהל כיום, תלוי ועומד בבית משפט.
יעל קסטן רבסקי: חשוב לנו להגיד בהקשר הזה שאנחנו סבורים, העמדה של הסיוע המשפטי היא שמדובר בהבחנה שהתוצאה שלה היא אפליה.
יעל קסטן רבסקי: לטעמנו משרד השיכון יכול לבצע בחינה של מיצוי כושר השתכרות.
יעל קסטן רבסקי: זאת אומרת, אם התוצאה היום היא שאישה שמקבלת מזונות לא תקבל ואישה שמקבלת הבטחת הכנסה כן תקבל והקצבה שמקבלים היא בדיוק אותה קצבה, ושתיהן עובדות וממצות כושר השתכרות, הטענה היא שמשרד השיכון יכול לבצע את הבדיקה הזו ולטעמנו הוא צריך לבצע את הבדיקה הזו.
יעל קסטן רבסקי: ואנחנו כמובן מברכים על הנכונות שהועלתה כאן בוועדה ואנחנו סבורים שנדרשת פעולה כזו כי אחרת התוצאה היא אפליה - - -
עאידה תומא סלימאן: המשרדים מדברים ביניכם לבין עצמכם?
לאה פדידה: זה כמעט נראה שכולם יודעים מה צריך היה להיות - - -
עאידה תומא סלימאן: לא באמת.
עאידה תומא סלימאן: כי העמדה שלכם היא מאוד חשובה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה אם אתם מעבירים אותה למשרד השיכון, מה התגובה של משרד השיכון.
יעל קסטן רבסקי: אני יכולה לציין, גם ציינו את זה בפירוט בדוח שלנו, אנחנו קיימנו במהלך השנה מספר ישיבות עם משרד השיכון על הרבה מאוד דברים והרבה מאוד דברים ראינו נכונות של המשרד וגם ביטאנו את זה בדוח, דברים שנאמרו שהם כרגע בעבודה ותיקון.
יעל קסטן רבסקי: למשל הנמקה ושקיפות ואנחנו כמובן מחכים ליישום המלא בעניין הזה.
יעל קסטן רבסקי: אנחנו כמובן מחויבים להציג את המצוקות ואת הקשיים כפי שאנחנו רואים אותם.
יעל קסטן רבסקי: דבר נוסף שפירטנו אותו גם בדוח שלנו ואנחנו רואים אותו זה העניין הזה של התור לדיור הציבורי.
יעל קסטן רבסקי: כפי שדובר כאן בהרחבה, גם נשים שמוכרות כזכאיות לדיור ציבורי, מאחר והתור הוא מאוד ארוך, כפי שנאמר, הן מקבלות סיוע בשכר דירה.
יעל קסטן רבסקי: אבל הרבה פעמים במהלך הדרך באמת מאחר והילדים בגרו ויש שינוי במצב המשפחתי בסופו של יום תיפסק להם הזכאות לדיור ציבורי.
יעל קסטן רבסקי: ואנחנו רואים בזה קושי משמעותי.
יעל קסטן רבסקי: יתירה מכך, אנחנו רואים גם מקרים, וכפי שדיברו על זה פה גם, שגם במקרים שיש זכאות לסיוע בשכר דירה ומדובר בסיוע בשכר דירה מוגדל עדיין אנחנו רואים שהתוצאה היא שיש בסופו של דבר קושי בשכירות בשוק הפרטי והעדר היציבות וקורת הגג.
יעל קסטן רבסקי: אנחנו מברכים, ככה נאמר, שיתחילו כאן בפיילוט של הצגת ביטחונות או ערבויות, כל מה שנדרש במקרים של דיירים או דיירות שהוכרו כזכאים ולא מצליחים למצוא בפתרון.
יעל קסטן רבסקי: אנחנו כמובן מברכים ומבקשים שיקדמו את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאוד באמת לנסות לגשר בין המשרדים כדי שההמלצות האלה יילקחו בחשבון הלאה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעוד כמה לפני שאני חוזרת לפורום.
עאידה תומא סלימאן: דוד קשני, קול בשכונות, בבקשה דוד.
דוד קשני: תודה רבה לך גברתי.
דוד קשני: חברים, אני פה 21 שנה בדיוק יושב על הכיסא הזה.
דוד קשני: מ-1997 כאשר חוקק על ידי חבר הכנסת אז רן כהן, לשעבר, חוק הדיור הציבורי.
דוד קשני: אז היו במלאי 120,000 דירות בדיור הציבורי.
דוד קשני: בא איזה טייקון והוא רצה לקנות את כל ה-120,000.
דוד קשני: רן אמר זה לא יהיה לעולם.
דוד קשני: הממשלה אכלה, אמרה בואו נחליט החלטה שנמכור לכם את הדירות.
דוד קשני: רן אמר לא, אני רוצה חוק, כי החלטה אפשר מיד לבטל - - -
עאידה תומא סלימאן: דוד, תקשיב לי רגע, את ההיסטוריה אנחנו מכירות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדבר על המצב הנוכחי כי הזמן שלנו מוגבל.
עאידה תומא סלימאן: תיגש ישר למצב, הבעייתיות הקיימת היום.
דוד קשני: בסדר גמור.
דוד קשני: תראו, מה שאני מציע מכל מה שלמדתי זה רק חוק.
דוד קשני: כלומר, אם תחוקקו חוק שהמדינה תבנה כל שנה x דירות לדיור הציבור עם תקציב ממשלתי אנחנו נפתור את הבעיה.
דוד קשני: הבעיה היא שהמדינה לא מעוניינת להתעסק בדיור הציבורי.
דוד קשני: והדבר השני זה גם לחוקק חוק בקשר לכל הקריטריונים שאנחנו מדברים עליהם.
דוד קשני: אפשר לבטל את כל הקריטריונים האלה על ידי חקיקה.
דוד קשני: עד כאן תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: תודה דוד, ואני חושבת שאלה הצעות מצוינות רק אתה לא לקחת בחשבון שלחוקק חוק כזה שיחייב כל ממשלה בבניית מספר דירות לא יהיה אהוד כל כך על הממשלה והחקיקה שלו, אם ישבת 21 שנים פה, אנחנו נשב אולי עוד 21 שנים פה ואולי נצליח לחוקק אותו.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אומרת, הלוואי והפתרונות היסודיים היו יכולים להיעשות בקלות כזו.
עאידה תומא סלימאן: הבעיה שלנו שאנחנו מנסים לגזול עוד "פיס" ועוד "פיס" ועוד חלק ועוד חלק כדי להבטיח לעצמנו שהמצב ישתפר.
עאידה תומא סלימאן: כי שינוי מהותי אמיתי כנראה מחייב מהפכה.
עאידה תומא סלימאן: לא חוק.
עאידה תומא סלימאן: מהפכה.
עאידה תומא סלימאן: אליזבט יוספי, בבקשה גברתי.
אליזבט יוספי: שלום.
אליזבט יוספי: שמי אליזבט יוספי- - -
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לפני, כל מי שנרשמו אצלי שהם יגידו עניין אישי, כלומר המצב שלהם בעניין הדיור הציבורי.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה שתשימו לי שאנחנו בשידור ויש פרוטוקול עם שמות שיהיה מפורסם אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה לא כדי להבהיל אף אחת, חס וחלילה, אלא כדי שתהיו מודעות לפני שאתן מדברות כך שאתן תשלטו במידת החשיפה שאתן רוצות.
עאידה תומא סלימאן: ואם אתן תרצו שאחר כך פרסום הפרוטוקול יהיה בלי השם המדויק שלכן תגידו לנו ואנחנו נוכל לשים אות במקום השם ויהיה חסוי.
עאידה תומא סלימאן: ואם מישהי רוצה גם כן לפני זה שאני לא אגיד את השם תשלחו לי פתק.
עאידה תומא סלימאן: וזו הערה לכולם.
אליזבט יוספי: שלום חברת הכנסת היקרה.
אליזבט יוספי: אני אמא לשלושה ילדים, שמי אליזבט יוספי, אני בת 35.
אליזבט יוספי: הבן הגדול שלי בן 18 עוד חודשיים ואני כבר מנסה לקבל דירה שבע שנים.
אליזבט יוספי: כל פעם יש ערעור חדש.
אליזבט יוספי: אני לאחר מקלט לנשים מוכות, לפני שבע שנים.
אליזבט יוספי: אני מתמודדת עם המון בעיות, יש לי המון חובות שהגרוש שלי השאיר לי.
אליזבט יוספי: יש לי ילדה חולת אפילפסיה, הילדה האמצעית שלי, בת 15.
אליזבט יוספי: אני גרה בתל כאביר, משלמת 3,300 שכר דירה כל חודש ולפעמים לא מספיק לי גם לאוכל של הבית או לחשמל או לגז ולכל הדברים.
אליזבט יוספי: עברתי 19 דירות ב-19 שנים.
אליזבט יוספי: אני רק רוצה בית, אני רק רוצה קורת גג בשביל להמשיך לחנך את הילדים שלי ולגדל אותם בכבוד.
אליזבט יוספי: הבן שלי הולך ללמוד י"ג-י"ד, הולך להיות במדינת ישראל מישהו חשוב בצבא שזה בסייבר.
אליזבט יוספי: אני רוצה להמשיך לחנך אותם כמו שצריך.
אליזבט יוספי: ואני גם חולת פיברומיאלגיה אז לפעמים יש ימים שאני לא יכולה לקום מהמיטה.
אליזבט יוספי: אני מקבלת מזונות, אני מקבלת קצבה של נכות לילדה, אני מקבלת סיוע בשכר דירה 1170 שקל.
אליזבט יוספי: ואני עובדת עם קשיש.
אליזבט יוספי: אבל זה עדיין לא מספיק לי.
אליזבט יוספי: אני זקוקה לעזרה.
אליזבט יוספי: אני נפלתי בין כל הכיסאות עם כל הבירוקרטיה.
אליזבט יוספי: היום במקרה הגעתי לפה.
אליזבט יוספי: כי גם אני בקושי נרשמתי לוועדה כי יש לי כבר פחד לדבר.
אליזבט יוספי: אין לי את הכוחות האלה אבל אני זקוקה לזה.
אליזבט יוספי: אני רוצה לגדל את הילדים שלי בכבוד.
אליזבט יוספי: יש לי שלושה ילדים מקסימים.
אליזבט יוספי: אני לא רוצה שהם יהיו גנבים או סרסורים או זונה, אני לא רוצה את זה חלילה.
קריאה: - - - שהילדים שלי ייצאו עבריינים - - -
עאידה תומא סלימאן: אפשר להקשיב אחת לשנייה?
עאידה תומא סלימאן: נרשמת?
עאידה תומא סלימאן: תקבלי זכות דיבור, אבל בואי נקשיב לה.
קריאה: לחיות בכבוד מה ביקשנו, לא רוצים חסדים - - - את הקורת גג.
עאידה תומא סלימאן: זו זכות הדיבור של אליזבט עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: תנו לה לסיים את הדברים שלה ואז תוכלו גם כן לדבר.
אליזבט יוספי: עברתי הרבה דברים בחיים, זה כרגע לא חשוב.
אליזבט יוספי: מה שחשוב זה לקבל את הקורת גג לילדים שלי.
אליזבט יוספי: תודה לאל, בבית הזה, אני חתומה וגרה כבר שנתיים שם, ברחוב דקל בתל כאביר.
אליזבט יוספי: בשנה הבאה אני כבר לא יודעת איפה אני אהיה, אני לא יודעת.
אליזבט יוספי: לא, אני גם לא בתור של הדיור כי כל פעם דוחים אותי בגלל משהו אחר.
לאה פדידה: מי דוחה?
אליזבט יוספי: משרד השיכון.
קריאה: דוחים אנשים בלי לברר מי הם האנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני תיכף אבקש אחרי שחלק מכן ידברו התייחסות מגברת רות שהיא אחראית על העניין של האכלוס ואני ארצה התייחסות לכל מקרה, אם אפשר, בכדי לנסות ולדלות קצת תשובות.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד שאליזבט אומרת שבעוד חודשיים, בשעה טובה ובמזל טוב, הבן שלה יגיע לגיל 18 ועד 120, אבל בינתיים נרצה לדעת מה יהיה בעניין הבית והדירה.
עאידה תומא סלימאן: תודה אליזבט על זה ששיתפת אותנו.
שרה אסולין: קודם את קראת את השם שלי ודילגת.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, שרה.
שרה אסולין: אני את השאלה שלי מפנה לרות מנע, היא במקרה כאן.
שרה אסולין: אני 12 שנה נלחמתי על הבית של אמא שלי, של ההורים שלי.
שרה אסולין: את מכירה אותי מכל הוועדות הקודמות, נכון?
עאידה תומא סלימאן: מכירה את הסיפור.
שרה אסולין: אז הסיפור שלי הוא כזה: אני הוטרדתי מינית על ידי רכז שטח.
שרה אסולין: ומי שנתן לו את הגב ואת הגיבוי להעמיד לי סוללה של עורכי דין על חשבון עמידר זה משרד השיכון.
שרה אסולין: הבנאדם הזה פשוט 12 שנה גרם לי רק לסבל.
שרה אסולין: בגלל זה הבן שלי, היא מדברת על הבן שלה שמתגייס, אני ממש מקנאה בה, הייתי מוכנה להיות במצב שלה ושהבן שלי לא ירד לפשע.
שרה אסולין: היום הבן שלי אפשר להגיד שהוא פושע.
שרה אסולין: הבן שלי פושע.
שרה אסולין: כן.
שרה אסולין: הבן שלי היום פושע.
שרה אסולין: למה?
שרה אסולין: כי לא יכולתי לחנך אותו.
שרה אסולין: כי כל הזמן ריחף מעלינו האיום של הפינוי של הבית.
שרה אסולין: הם גם עמדו בבית משפט והם שיקרו.
שרה אסולין: הם שיקרו לשופט, הם שיקרו בעליון.
שרה אסולין: וכל פעם שהייתי פונה אליהם, לגברת רות מנע ולאדון רון כהן הם היו אומרים יש לך צו פינוי מהעליון.
שרה אסולין: לא רצו לשמוע אותי.
שרה אסולין: היא בכלל אף פעם לא רצתה לשמוע אותי, אף אחד לא רצה לשמוע אותי - - -
שרה אסולין: לא משנה.
שרה אסולין: היום אני במקום אחר.
שרה אסולין: היום אני רוצה לרכוש את הדירה שלי, 82% מגיע לי כי אני הוכרתי במשרד השיכון כדיירת ממשיכה אחרי מלחמה של 12 שנה אבל עכשיו כל הבקשות שלי נדחות.
שרה אסולין: לא רוצים לתת לי את ה-82.5%, אני לא רציתי להתפרץ לחגי רזניק.
שרה אסולין: הייתי אצלו במשרד בפגישה, הוא אמר, אני לא מבין כלום.
שרה אסולין: הוא לא מבין, הוא באמת לא מבין כלום, מי שמשחק שם בתפקידים זה אנשים שכן מבינים.
שרה אסולין: בקיצור הוא אמר, אני אבקש את מה שיגיד המבקר של משרד השיכון.
שרה אסולין: הם נתנו לי לחכות חודשיים.
שרה אסולין: הם עשו לי תרגיל, בקיצור, כדי לפספס את הזמן שלי לרכוש את הדירה.
שרה אסולין: כי את פותחת תיק רכישה בעמידר את צריכה לחכות איזה 100 ומשהו יום ואם עברת אותו הכל מהתחלה.
שרה אסולין: את צריכה לשלם עוד פעם על השמאים.
שרה אסולין: ואז השמאי אומר, רגע, לא, לא, אולי יש פינוי בינוי בבניין הזה כי הבניין הזה עומד להתפרק.
שרה אסולין: בקיצור, לא משנה, חגי נתן לי לחכות חודשיים עד שהגעתי למבקר.
שרה אסולין: המבקר נתן המלצה שכן מגיע לי את ה-82.5% ושכן מגיע לי את כל הזכויות ומגיע לי ומגיע לי ואני יכולה גם לדרוש את המחיר הישן.
שרה אסולין: והם דחו אותי.
שרה אסולין: משרד השיכון דחה.
שרה אסולין: אני רוצה לדעת מה יש להם נגדי אישית שהם דוחים אותי 12 שנה.
שרה אסולין: מה אישי איתי, מה קורה פה.
שרה אסולין: ולהזכיר שהבית הזה הוא 52 מטר, הוא רשום אצלם 82 מטר וכל הזמן היא מנפנפת לי שהבית הוא 82 מטר ותגידי תודה שנתנו לך לגור בבית הזה.
שרה אסולין: אבל הבית הזה הכיל 15 נפשות ב-52 מטר.
שרה אסולין: אני גדלתי כל החיים שלי ישנתי על הרצפה.
שרה אסולין: ולקחו להורים שלי את הבית בכפר שלם שהיה לנו 2 דונם- - -
עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו לא נחזור עכשיו מהתחלה.
עאידה תומא סלימאן: בסיכומו של דבר הכירו לך ב-82%- - -
שרה אסולין: לא, לא, בשום - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתן מדברות מתוך הלב - - -
שרה אסולין: 12 שנה הם דיי והותר.
עאידה תומא סלימאן: את, את השאלה העיקרית שלך עכשיו למה סירבו למכור לך את הבית למרות שהכירו ב-82%.
שרה אסולין: לא, הכירו בי כדייר ממשיך, מגיע לי את ה-82.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז מה - - -
שרה אסולין: וזה הרכז שטח בעמידר אמר.
עאידה תומא סלימאן: מה השוני בין מה שאמרתי?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם נרצה לשמוע תשובה.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו לא נהפוך עכשיו לפגישת עבודה לפתרון בעיות אינדיבידואליות, חברות.
עאידה תומא סלימאן: עם כל הכבוד, אתן יודעות איך זה אצלי.
עאידה תומא סלימאן: בעיות אינדיבידואליות אפשר לפנות אחרי הוועדה ולקבל תשובות כתובות של משרד השיכון ואנחנו נתאם ביניכם.
עאידה תומא סלימאן: אבל בואו גם כן נחזור לדיון העקרוני.
עאידה תומא סלימאן: מיטל, כן, בבקשה.
מיטל כהן: קודם כל שלום לכולם.
מיטל כהן: אני דיירת דיור ציבורי ואני גם מובילה מאבק על הדיור הציבורי ואני יושבת פרטני עם אנשים ועוזרת להם בהתנסחויות.