GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גלית שגב: ואני צריכה לפנות למנהל הקופה ולהתווכח ולהגיד שעל פי נוהל משרד הבריאות, כי זה נוהל משרד הבריאות, היא זכאית ללכת לכל בית חולים בלי לבקש קודם כל את אישור הקופה, להבדיל מפעולות כירורגיות אחרות.
גלית שגב: אבל הקופות חולים עושות עם זה בעיות, זאת בעיה מאוד גדולה.
גלית שגב: זה משהו שמאוד מאוד מכעיס אותי ביום יום.
גלית שגב: הנה שתיים מחכות לעזרה שלי מול קופות החולים כבר עכשיו שלא אישרו להם, שאמרתי להם בואו תבצעו ואחרי זה אני אעזור לכם מול הקופות חולים, אבל זאת בעיה מאוד מאוד גדולה.
גלית שגב: אז זה משהו שצריך מאוד לפתור את זה קודם כל.
גלית שגב: עוד משהו, שאם אישה באה ובוחרת בבית חולים תל השומר כי היא לא רוצה בבית חולים שהקופה איתה היא עובדת שיידעו שם שהיא בהריון, יש לה בעיה מאוד מאוד גדולה, כי הקופה לא מאשרת לה לתל השומר.
גלית שגב: אז זה משהו שצריך להגיד בגדול ולכתוב את זה באתר שהיא זכאית ולהפיץ את זה בכל קופות החולים, הם לא יודעים את הנהלים האלה.
שרון אורשלימי: ושיהיה רגולטור על הקופות שיישמו את זה.
שרון אורשלימי: המשרד מוציא נוהל והקופות לא מיישמות.
גלית שגב: אני יכולה להגיד שאני פונה אצלנו להנהלת בית החולים, לגברת נעה פרסטר שעוזרת לי מול הקופות בעניין הזה.
גלית שגב: והיא עוזרת לי ואנחנו מוציאים טפסי 17 - -
קריאה: נעה פרסטר יש רק בשיבא אבל - -
גלית שגב: רק בשיבא.
גלית שגב: אבל זה משהו שאנחנו עובדים ובאמת ייאמר לזכותה שהיא עוזרת לי בעניין הזה.
גלית שגב: דבר שני, אנחנו בבית חולים תל השומר, אני באופן אישי מקבלת בכל - - - יש לנו פעמיים בשבוע ועדה, אין לי הגבלה בכלל של כמות נשים שמוזמנת אליי לוועדה.
גלית שגב: אני לא מגבילה.
גלית שגב: אני לא יכולה להגביל, אם פעם הגבילו ברגע שאני נכנסתי לתפקיד אין הגבלה.
גלית שגב: מי שרוצה יכולה להגיע אליי.
גלית שגב: אבל אני לא יודעת מאיפה קיבלת מידע, ואולי, סליחה, הנתונים הסטטיסטיים הם לא מדויקים כי אולי בבתי חולים אחרים אומרים אנחנו נותנים תור מהר אבל הם לא מספרים על אלה שהם אומרים להן אין תור בכלל.
גלית שגב: כי לבית חולים תל השומר מגיעות במשך שבוע מלא פניות של נשים שבכל בתי החולים בארץ אפילו לא מתעסקים איתן, לא אומרים להן למתי התור, אומרים להן אין לנו תור.
גלית שגב: אני, כשאישה מגיעה אליי, מתקשרת בטלפון הראשוני אני כבר אומרת לה בערך פחות או יותר מתי המקום שיש לי כדי שתוכל לבחור או לא לבחור, ואני אומרת לה, אוקיי, אני קובעת לך תור.
גלית שגב: ונכון, וקורה מקרים, במיוחד בפגרה של הקיץ שבתי חולים סוגרים את הוועדות, בחגים שכולם סוגרים ותל השומר לא סוגר לעולם.
גלית שגב: אז שוב, הסתכלת עליי קודם כאילו באיזשהו האשמה אבל נכון, אני מרגישה שאני כלי קיבול לכל אלה שלא רוצים לקבל ואני לא אגיד לא.
גלית שגב: אני אקבל כמה שאפשר לקבל.
גלית שגב: אז אני לא אומרת לא אף פעם ואני אעשה את זה ואני אקבל ואני רואה מהצד הזה שלנו של הסובייקטיביות, כמו שגברת מיכל רוזין אמרה, הסובייקטיביות.
גלית שגב: אני לא רוצה להסתכל באופן אובייקטיבי על למה נקלטת או לא נקלטת או מה עשית או לאיזה בית חולים הלכת או לא הלכת, אני אקבל את כולן.
גלית שגב: אבל אני אגיד לאישה בערך מתי התור.
גלית שגב: אני יכולה להגיד לכם שגם עם כל הנשים אני עובדת על הקדמת תורים.
גלית שגב: אין מצב שמישהי לא מגיעה לתור ואני לא אדע עליו ולא אכניס מישהי אחרת מהר במקומה, כלומר אני כל הזמן אעבוד על התור.
גלית שגב: מה שכן, ומאוד חשוב לי להגיד, יש עוד מדד שבית החולים שלי עובד איתו שאנחנו גם מסתכלים אם היא עוברת מהר לגרידה מוקדמת או מאוחר ואם זה מתרופתי לגרידה.
גלית שגב: ואני יכולה להגיד שכבר כשאני קובעת את התורים, עוד לפני שהיא רואה בוועדה, אני קובעת לה כבר תור לפעולה כדי שאני אתן לה כמה שיותר מהר כדי שהיא לא תפספס את העניין הזה או מגרידה ללידה.
גלית שגב: כדי שהיא לא תעבור את זה.
גלית שגב: ואני אעשה את כל המאמצים כדי לעזור לה.
גלית שגב: נכון, אנחנו מוגבלים.
גלית שגב: יש צוואר בקבוק של חדרי ניתוח שלא מאפשר לי לקבוע לה את התור.
גלית שגב: נכון להיום ה-19 לחודש, בבית חולים תל השומר גרידה מאוחרת ניתנת ל-25 לחודש שזה עוד שישה ימים, גרידה מוקדמת ניתנת ל-30 לחודש כרגע.
גלית שגב: אני יכולה להגיד שאלה שיקבעו תור ל-30 לחודש הסיכוי שאני אקדים אותן הוא מאוד מאוד גדול כמעט ב-100%-90%, אבל זה סיכוי, ואנחנו מסתכלים סובייקטיבית על כל אישה ואישה שמגיעה אליי – על זאת שלא הצלחתי להקדים אותה.
גלית שגב: ואנחנו עושים את כל המאמצים, אנחנו פותחים עוד ימי ניתוחים, יש לנו ימי ניתוחים ואנחנו נפתח עוד ימי ניתוחים.
גלית שגב: אנחנו נראה איך אנחנו יכולים להכניס את הגרידות האלה מחוץ לתור.
מוסי רז: אתם עושים היום יותר הפלות מאשר לפני שנה, שנתיים, שלוש או פחות?
מוסי רז: כי לפי הלמ"ס יש - -
גלית שגב: אני חושבת שאנחנו יותר עם יד על הדופק, יותר מודעים ויותר מקבלים ללא הגבלה.
מוסי רז: לא הבנתי את התשובה.
מוסי רז: יותר או פחות?
שבתאי רומנו: לפי הלמ"ס יש ירידה.
מוסי רז: אז אם יש ירידה במספר ההפלות איך זה שעדיין חסרים חדרים?
שרון צ'רקסקי: עד שלא יהיו אמצעי מניעה בתוך הסל לא תהיה ירידה משמעותית.
מיכל רוזין: לא, אבל מה ההסבר, ההסבר הוא הגלולה שאחרי?
מיכל רוזין: מה ההסבר?
מיכל רוזין: שהולכים יותר לפרטי ואין - - - מה ההסבר?
שרון צ'רקסקי: קודם כל יש פעילות של ארגונים שפועלים כל הזמן כדי להעלות את המודעות למיניות בריאה, כדי לעודד נשים וגברים, זה לא רק אחריות של נשים, להשתמש באמצעי מניעה ולתכנן את המשפחה שלהם.
שרון צ'רקסקי: זה - -
מיכל רוזין: זה סחטיין לכם.
מיכל רוזין: אם אכן את מייחסת את הירידה לפעילות המדהימה שלכם אז א' זה מצוין.
שרון צ'רקסקי: אני לא חושבת שראיתי איזושהי פעילות מאסיבית של משרד הבריאות בעניין הזה.
מיכל רוזין: לא, לא, אני מייחסת אותה אליכם בוודאות.
מיכל רוזין: אני רק שואלת האם הירידה באמת היא רק מידע רב יותר ומודעות גדולה יותר בעיקר בקרב צעירים על אמצעי מניעה או שיש הסברים נוספים.
אתי סממה: הגלולה של היום שאחרי.
קריאה: אני רוצה להוסיף גם משהו קטן.
מוסי רז: שנייה.
מוסי רז: אני רוצה להבין את התשובה לשאלה שלי.
מוסי רז: כל הכבוד שיש ירידה.
מוסי רז: איך זה שאם יש ירידה עדיין חסרים חדרי ניתוח.
מיכל רוזין: גם אחר כך תחשבי על זה, נציגת הצבא, האם יש ירידה בצבא כי אני שומעת - -
שרון אורשלימי: יש ירידה בצבא.
מיכל רוזין: אני לא יודעת, אני רוצה לשמוע את הנתונים אם יש ירידה, אם יש לך את הנתונים.
מיכל רוזין: זה חשוב כי דובר על זה בוועדת חוץ וביטחון בהקשרים אחרים אז חשוב לי לדעת.
אתי סממה: אינה מושאלת למשרד הבריאות, היא לא מייצגת את הצבא.
מיכל רוזין: לא, בסדר, אבל היא יכולה לתת את הנתונים.
אינה חוסיד-דיומין: אני צריכה לבדוק עם ה- - -
מיכל רוזין: טוב, אז אולי אני אחזור ליוהל"מ כי בדיון עם יוהל"מ היא דיברה על כך.
קריאה: - - - היא גינקולוגית הראשית של צה"ל.
מיכל רוזין: כן, כן, אבל יוהל"מ מבחינתנו היא האחראית לתת לנו את הנתונים.
מוסי רז: שרון, מה הסיבה, יש ירידה במספר ההפלות ויש אותו מספר חדרי ניתוח נכון?
שרון אורשלימי: כשהכנסנו ב-2014 את ההפסקות הריון לסל זה הציף חזרה את בתי החולים הציבוריים, זה מה שקרה.
שרון אורשלימי: אני גם הסתכלתי על הנתונים – את ההבדל בין כמה עושות בפרטי וציבורי.
שרון אורשלימי: מ-2014 הציבורי עולה כי זה ממומן אז נהיה גם עומס על המערכת הציבורית.
שרון אורשלימי: תשובה לירידה, אני בתור חוקרת מדיניות בריאות ומערכות בריאות אני מאמינה ברפואה הציבורית, אני רוצה שהמערכת הציבורית תהיה מוצפת, ככה אני רוצה, אני לא רוצה שירותי בריאות פרטיים.
שרון אורשלימי: אבל הסיבה גם לירידה יכולה להיות קודם כל שיש אפשרויות לאמצעי מניעה בשנים האחרונות בישראל אז יש עלייה בשימוש.
שרון אורשלימי: בואו אני אגלה לכם סוד – אין לנו נתונים על שימוש באמצעי מניעה בישראל, ועל כך הדוקטורט שלי, אבל זה סיפור אחר.
שרון אורשלימי: אין נתונים, מ-88' לא נעשה פה מחקר על מה נשים משתמשות.
שרון אורשלימי: אנחנו לא יודעים.
שרון אורשלימי: איך נדע לבנות מדיניות אם אנחנו לא יודעים את הבעיות או איפה משתמשים/משתמשות במה ולמה וכמה ומה מציעים כשאישה באה ורוצה אמצעי מניעה.
שרון אורשלימי: ומי הנחה את הרופא מה להציע לה.
שרון אורשלימי: אנחנו לא יודעים, אין מדיניות, לא יודעים.
מיכל רוזין: חברת התרופות.
שרון אורשלימי: לא, לא, יש לי איזה השערה אחרת, אבל לא משנה.
שרון אורשלימי: אבל מה שעוד אני רוצה להגיד זה שלא רק שאפשר למצוא פתרונות יצירתיים כדי להוריד את העומס במחלקות כמו לעשות הסדרים עם מרכזים פרטיים.
שרון אורשלימי: גם בתוך הביטוחים הפרטיים שמחוץ לקופת החולים הפסקות הריון לא ממומנות, הן לא חלק מהביטוחים הפרטיים.
שרון אורשלימי: אני רוצה את הרגולטור על הביטוחים הפרטיים שיורה למגדל, הראל ופניקס להכניס את זה לביטוחים הפרטיים.
שרון אורשלימי: העלות בפרטי ובציבורי היא אותה עלות, היא לא שונה - - - אחרי 33 כשאני משלמת, אני עכשיו 34 אז עברתי את הגיל, אני אצטרך לשלם לתל השומר ובאסותא אני אשלם את אותו דבר, אפילו אסותא יכול להיות לי יותר זול כי אני מבוטחת מכבי.
שרון אורשלימי: אז או להכניס את זה כשיפוי בתוך הביטוחים הפרטיים שהאישה מוציאה את הכסף שלה ומקבלת החזר חד פעמים על ההפסקה או שמראש קופות החולים יעבדו עם בתי חולים פרטיים.
מיכל רוזין: זה לא נחשב ניתוח שהחברות הפרטיות - -
שרון אורשלימי: לא.
שרון אורשלימי: ולא רק זה, בתוך הביטוחים הפרטיים כתוב שזה לא מכסה הפסקות הריון.
שרון אורשלימי: דבר אחרון, עוד פתרון - -
מוסי רז: אבל את יודעת מה הם יעשו, הם פשוט יעלו את הפרמיה לאישה.
קריאה: למה אלה מעל גיל - -
מוסי רז: אם - - - על הפנסיה - - -
מיכל רוזין: אין סיבה, זה בדיוק כמו כל ניתוח, הוצאת כיס מרה, הוצאת תוספתן, כל דבר.
דינה שלו: תנסי לעשות קשירת חצוצרות בארץ, ניתוח סלקטיבי, זה בכלל.
שרון אורשלימי: זה נתפס כניתוח סלקטיבי, זאת הנקודה.
מוסי רז: אם אמרו את זה על הפנסיה בטוח שיגידו פה.
שרון אורשלימי: אני קראתי בדקדקנות את הביטוחים הפרטיים.
מיכל רוזין: דווקא גברים עוברים יותר ניתוחים מנשים לדעתי, אבל אני לא בטוחה בזה.
שרון אורשלימי: דבר אחרון, יש פרוצדורה שיכול להיות שהד"ר מהעמק יתקן אותי, ממה שאני מבינה לא עושים כאן שאיבות, עושים פה רק גרידות ותרופתי.
שרון אורשלימי: האם אני מבינה נכון?
שבתאי רומנו: נכון.
שרון אורשלימי: למה לא להכניס את השיטה של שאיבה בארץ שזה הרדמה מקומית, פעולה של 20 דקות, בלי מרדימים.
שרון אורשלימי: אתם שמעתם?
מיכל רוזין: אנחנו מתווכחים על עלויות בריאות של גברים מול נשים.
מוסי רז: אני אומר למיכל למה אני משלם פרמיית ביטוח - -
שרון אורשלימי: נכון, וגם היה על זה בג"ץ ב-2003 של קיים והאגודה לזכויות האזרח שלא הכניסו אמצעי מניעה לסל ותרופות לגברים הוכנסו לסל.
שרון אורשלימי: ונשים משלמות את המחיר.
מוסי רז: אבל זה סל, זה אחר, זה ציבורי.
שרון אורשלימי: דיון אחר.
מיכל רוזין: לא, השאלה האם פרמיה של גברים תמיד יותר - -
שרון אורשלימי: פרמיה של גברים יותר יקרה כי הם לא מטפלים בעצמם.
מיכל רוזין: יותר יקרה זה אומר יעלו עכשיו של נשים.
מוסי רז: שרון, אני ממש מודה לך, אין לך מושג כמה אני מודה לך.
שרון אורשלימי: אבל עוד דבר אחרון – אין בארץ את השיטה של הפסקת הריון כירורגית בשאיבה.
שרון אורשלימי: עושים פה רק גרידות.
שרון אורשלימי: שאיבה היא פעולה ללא הרדמה מלאה, היא פעולה בהרדמה מקומית של 20 דקות עד חצי שעה, שאפשר יהיה לעשות אותה וזה יפנה חדרי ניתוח.
מיכל רוזין: למה לא עושים?
שרון אורשלימי: לא יודעת.
שרון אורשלימי: אני שואלת - - - שאני לא חושבת שהוא יודע וגם אני לא בטוחה שאתי יודעת.
שרון אורשלימי: בארצות הברית זאת הפרוצדורה, עושים שאיבה, לא עושים גרידה.
שרון אורשלימי: עושים שאיבה בהרדמה מלמטה, לא הרדמה מלאה.
שרון אורשלימי: האישה מודעת, היא חלק מההליך, היא בחוויית שליטה אחרת לחלוטין על מה שעובר בגוף שלה וזה יפנה חדרי ניתוח.
מיכל רוזין: לא זה בכל מקרה לדעתי חדר ניתוח.
שרון אורשלימי: כן, אבל לא הרדמה מלאה, זה יפנה מרדימים.
מיכל רוזין: מרדים - - - ומרדים מלא זה אותו מרדים וזה לא - - - כמי שעברה שלושה ניתוחים קיסריים המרדים חלקי זה אותו מרדים של זה והחדר ניתוח - -
אתי סממה: לוקח יותר זמן - -
מוסי רז: ד"ר, יש לך תשובה לשאלה הזו?
מוסי רז: ואגב, עוד שאלה, אם אצלכם זה לוקח שבוע ובתל השומר עד 11 יום אז אולי בכל זאת אתה צריך לקחת ולא לשלוח לתל השומר.
שבתאי רומנו: אני לא שלחתי אף אישה מעפולה - -
מוסי רז: לא, אבל אתה לא מקבל אותה לוועדה.
שבתאי רומנו: לא.
שבתאי רומנו: אני אומר עוד פעם: אם יש לי מקום להכניס אותה בטווח של השבוע אני אכניס אותה גם יהיו 30 נשים בחוץ.
מוסי רז: ואם לא אתה לא תכניס.
שבתאי רומנו: אם אין לי אין לי מקום להכניס אותה.
שבתאי רומנו: אז היא תחכה 12 יום או 14 יום.
שבתאי רומנו: זה המטרה?
שבתאי רומנו: לא, המטרה שלנו היא להקציב את הזמן לתת את הפתרון הכי מהיר שאפשר.
מוסי רז: יש לך תשובה לשאלה של שרון.
שבתאי רומנו: אני חושב שפרוצדורה כירורגית היא פרוצדורה כירורגית צריכה להיעשות בתנאים הכי טובים שיכולים להיות.
שבתאי רומנו: ולכן כל הפרטאצ' באמצע, סליחה שאני אומר, השאיבות מתבצעות בארץ בלי שאף אחד יודע מחוץ לחוק - -
שבתאי רומנו: כי ככה, כי זה לא לגאלי.
מיכל רוזין: איפה כתוב שזה לא לגאלי?
שבתאי רומנו: יש חוק לעשות הפסקת הריון במדינת ישראל לא אני קבעתי אותו.
מיכל רוזין: השאלה, שאיבה וגרידה, איך זה קשור לעניין שאיבה מול גרידה, העניין של - - - אני מכירה את החוק היטב – אושרה הפלה, למה יש הבדל בשיטה הכירורגית?
שבתאי רומנו: אנחנו עושים שאיבה, אני לא מצליח להבין.
שרון אורשלימי: אז זה מה ששאלתי.
שבתאי רומנו: עושים ואקום, בוודאי.
שרון אורשלימי: עושים ואקום ולא רק גרידות.
שבתאי רומנו: רוב הגרידות הן בואקום.
שבתאי רומנו: אני חשבתי שאת מדברת על פעולה שעושים - - - מכניסים קטטר - -
מיכל רוזין: לא, חס וחלילה.
מיכל רוזין: זה מה שלא הבנו את הפער.
מוסי רז: אני רוצה לתת לאלי יוסף שוסהיים, ד"ר ויו"ר אגודת אפרת.
מוסי רז: אני מזכיר, הדיון הוא על משך הזמן, אנחנו לא מנהלים פה שאלה אידיאולוגית בנושא.
אליהו יוסף שוסהיים: חס וחלילה.
אליהו יוסף שוסהיים: אני בעד הפלות.
אליהו יוסף שוסהיים: למי שבאמת החליטה לעשות הפלה אני בעד שהדבר ייעשה הכי מהר שאפשר.
אליהו יוסף שוסהיים: רק אני פשוט מאוד מקנא בישיבה הזאת מאחר שאני כבר רופא לא הרבה זמן, רק מ-64', אני רופא מנתח, בין היתר הייתי הרופא הראשון בכנסת השישית והשביעית, אבל זה לא נוגע.
אליהו יוסף שוסהיים: אבל אני בכל אופן מלווה את הרפואה הציבורית בארץ כבר לפחות 54 שנים מאז שהגעתי מארגנטינה.
אליהו יוסף שוסהיים: אני חייב להגיד שאני פשוט מקנא מאחר שבסופו של דבר אני כל הזמן שומע את החולים שיש להם גידולים ממאירים, כולל נשים, ופרוצדורות לפעמים לאבחנה לגידולים.
אליהו יוסף שוסהיים: הם צריכים להמתין לא שבועיים ולא שלושה שבועות, חודשים.
אליהו יוסף שוסהיים: והם מסכנים את החיים.
אליהו יוסף שוסהיים: ואף פעם לא שמעתי שדנים על זה.
אליהו יוסף שוסהיים: אז אני פשוט מקנא על עצם הדבר.
אליהו יוסף שוסהיים: הלוואי, הלוואי שבאמת תצליחו אתם להקטין את התורים, בוודאי, אבל בואו גם כן תתחשבו ליתר החולים האמיתיים שהם באמת צריכים להמתין ואי אפשר להגיד שאתה צד סובייקטיבי יותר - - -כלומר, הנושא של הפלה עומד לפני גידולים ממאירים, זה בוודאי לא מקובל על אף אחד.
אליהו יוסף שוסהיים: אז אני פשוט מאוד שמח על עצם הדבר שדנים להקטין והלוואי, הלוואי, שאותו דיון גם כן יתרחש ותעשו על אלו שחולים ונמצאים במצב סובייקטיבי פי מיליון ואפילו יותר קשה בדברים האלה.
אליהו יוסף שוסהיים: כפי שאמרתי, אם האישה החליטה לעשות והיא קיבלה לפי החוק הסכמה מודעת זה הדבר היחידי שאני חושב שלא נעשה.
אליהו יוסף שוסהיים: לא מתקיים הדבר הזה.
אליהו יוסף שוסהיים: אני ישבתי בוועדה הראשונה של משרד הבריאות לגבי זה, ועדת שנקר, ששר הבריאות דאז כבר לפני 30 וכמה שנים הקים והיה מדובר שצריכים לתת איזה חוברת שמשרד הבריאות יוציא אותה, אחידה, וכל אישה צריכה לחתום שהיא קיבלה את זה, ואם היא לא רוצה לקבל שהיא תחתום שהיא לא רוצה לקבל.
אליהו יוסף שוסהיים: לא מכריחים לקבל מידע מי שלא רוצה.
אליהו יוסף שוסהיים: אבל חייבים לתת מידע, בגלל שהדבר שאנחנו נתקלים באגודת אפרת, אותן הנשים, מדוע לא ידעתי, מדוע לא שמעתי, לא יתכן דבר כזה.
אליהו יוסף שוסהיים: זה גם כן אחד הדברים שלדעתי הרבה יותר חשובים שהוועדה הזאת צריכה לדון בהם שדואגת בראש וראשונה לזכות של האישה, לבריאות של האישה.
אליהו יוסף שוסהיים: זה אחד מהדברים האלה שבגלל זה אני נמצא כאן.
אנג'ל גולדנברג: אני רוצה בבקשה לומר משהו לפני שחברתי הולכת.
אנג'ל גולדנברג: אני היועצת המשפטית של עמותת נשים קוראות ללדת.
אנג'ל גולדנברג: אנחנו בחודש מאי בעקבות מקרה שהתפרסם בכתבתו של ניר גונטז' בעיתון הארץ שעסק באישה בהריון מאוד מתקדם שנקבע לה תור לניתוח קיסרי רק שמונה ימים לאחר שהתגלה שהעובר ברחמה הוא ללא דופק, היא הייתה בשבוע 39-38 נדמה לי.
אנג'ל גולדנברג: לאחר הכתבה הזו פנינו למשרד הבריאות ונענינו כפי שאמרה כאן חברתי שהם עמלים כבר מספר חודשים על חוזר מנהל רפואה שעתיד לצאת מאוד מאוד בקרוב.
אנג'ל גולדנברג: את אותה תשובה בדיוק שמענו עכשיו, כבר עברה חצי שנה, ורק אני אומרת את זה כי אני מנסה להבין פחות או יותר את סד הזמנים.
אנג'ל גולדנברג: ואני חושבת שהדרך הכי יעילה לצאת עם פתרונות מהוועדה הנהדרת שהתכנסה כאן זה אולי שמשרד הבריאות יצטרך לדווח לוועדה מתי בדיוק – תוך חודש, תוך חודשיים - -
מוסי רז: לכן שאלתי מתי ייצא החוזר.
אנג'ל גולדנברג: תשובה מאוד מאוד דומה אנחנו קיבלנו לפני כחצי שנה.
אנג'ל גולדנברג: ולכן אני חושבת שאם נעבוד כאן עם סד זמנים הדבר הזה יהיה מאוד יעיל.
אנג'ל גולדנברג: מעבר לזה, ממה שנאמר כאן אפשר היה להבין שהבעייתיות ומה שגורם בעצם לתורים הארוכים זו הוועדה להפסקת הריון ולא התכוונתי לעשות את זה אבל אני כן רוצה לומר בפן האישי כמי שעברה תהליך של הפסקת דופק שש פעמים, ארבע פעמים עם התערבות כירורגית, ש-14 יום זה ממש לא המקרים החריגים, ממש לא.
אנג'ל גולדנברג: אני עברתי את זה פעם אחרי פעם ובכל הפעמים האלה גם למזלי יכולתי לפנות לרפואה הפרטית ולעשות את זה שם.
אנג'ל גולדנברג: לדבר הזה יש השפעה בגלל שאנחנו נשים שעוברות את ההפסקות הריון, לא כולנו, אבל כמעט כולנו, בגילאים שיש לנו ילדים קטנים, עול פרנסת הבית וניהול הבית מוטל גם על כתפינו.
אנג'ל גולדנברג: ההמתנה הזאת של 14 יום היא מורטת עצבים והיא ממש מוציאה אותנו מתפקוד.
אנג'ל גולדנברג: דיברה כאן חברת הכנסת רוזין על הקמת מערך תומך לנשים כאלה ואני רק רוצה לציין כאן, למרות שזה לא נושא הוועדה, שכאישה שעברה את זה שש פעמים מעולם מעולם אף גורם במערכת לא התייחס לזה.
אנג'ל גולדנברג: לא התייחס למספר הפעמים, לאם יש מישהו, גורם מסייע, תומך, לא שאלו שאלות.
אנג'ל גולדנברג: וגם לנקודה הזאת מאוד מאוד חשוב להתייחס.
אנג'ל גולדנברג: תודה.
מוסי רז: גלית, בקצרה.
גלית שגב: חברת הכנסת מיכל רוזין באמת העלתה את העניין של גיל 33 – למה אישה מעל גיל 40 כן צריכה לשלם.
גלית שגב: אישה באה אליי בגיל 48-47 שסביר להניח שזה הריון שיהיה לא תקין והיא צריכה לשלם וזה גם עניין רפואי כי אישה בגיל 48-47 לא יכולה מבחינת הריון שלה, יהיו לה סקירות מערכות, יהיה לה כבר מי שפיר - -
שרון אורשלימי: לא, היא עוברת על סעיף 1 ולא על סעיף 4 ואז 1 לא ממומן.
גלית שגב: 1 לא ממומן, אני אומרת.
גלית שגב: ולדעתי, זה צריך להיכנס גם למימון של משרד הבריאות.
מוסי רז: ד"ר סממה.
אתי סממה: רק שני דברים.
אתי סממה: אישה שלא מקבלת את הזכאות שלה מקופת החולים, למרות שבנושא הזה כן יצא נוהל וכן מותר לאישה לפנות לאיזה בית חולים שהיא בוחרת, יש לרגולטור את הכוח ואת היכולת לטפל בזה באמצעות נציבת הקבילות.
אתי סממה: זה סמכות, זה לא עולה כסף, כל אחד מוזמן לפנות.
אתי סממה: גם ברגע שיש פניות זה מציף את הבעיה וזה מאפשר לנו לטפל בה.
אתי סממה: פשוט צריך ליידע - -
גלית שגב: אנחנו מיידעים - -
אתי סממה: אי אפשר להגיד שזה לא נמצא בעמוד הפותח של משרד הבריאות.
אתי סממה: ופניות לנציבות הקבילות זאת זכות של כל אזרח ובטח של כל אישה - -
קריאה: מה, רק על פרטני?
אתי סממה: אישה שלא מקבלת את הזכות שלה, כל אדם במדינת ישראל שלא מקבל מקופת החולים את מה שהוא חושב שמגיע לו, ופה זה לא חושב, יש נוהל שמגיע לו, יכול לפנות לנציבת הקבילות, דברים מטופלים לפי דחיפות.
אתי סממה: וזה פשוט בתוך האתר של משרד הבריאות בעמוד הפותח בלשונית האמצעית למעלה, פניות ציבור.
שרון צ'רקסקי: אבל גם בתי חולים, גם אם לא מקבלים את השירות מבתי החולים?
אתי סממה: בתי החולים הם ספק - -
שרון צ'רקסקי: התיבה הזאת הולכת להיות מפוצצת כי לא אוכפים פה נהלים של נערות - -
אתי סממה: כשהיא מפוצצת זה מציף את הבעיה.
אתי סממה: כשאישה כמו שתואר כאן מוצאת תור בזמן סביר וקופת חולים לא נותנת לה התחייבות, למרות שזה בסל ומגיע לה מימון והיא יכולה לבחור איזה בית חולים שהיא רוצה הכתובת זה נציבת הקבילות שתאכוף על קופת החולים לממן.
אתי סממה: זאת לא עבודה שלך עם נעה פרסטר, זה דבר ראשון - -
גלית שגב: אבל לא רשום להן - - - אני מוציאה להן את הנוהל, במידע צריך לרשום להן בגדול שקופת החולים מחויבת לממן את זה בכל מקום שבו היא תבחר.
גלית שגב: צריך להיות רשום לאישה בגדול שכשהיא תלך עם הנוהל הזה לקופה היא תוכל להראות את זה.
גלית שגב: לפני שהיא תפנה לנציב קבילות הציבור ואליי והכל.
קריאה: עד שעונה נציב הקבילות.
אתי סממה: הדבר השני שרציתי להגיד זה שאפשר לשבת כאן ולדבר בפורום האינטימי שנוצר כאן על זה שאנחנו רוצים להעלות את המימון לגילאים יותר מתקדמים.
אתי סממה: אם לא תגישו את זה לסל זה לא יקרה.
שרון צ'רקסקי: אנחנו הגשנו אמצעי מניעה.
שרון צ'רקסקי: כל שנה דלת פתוחה מציגה - -
אתי סממה: זה שני דברים שונים.
שרון צ'רקסקי: אפשר להגיש אבל אנחנו כל שנה נדחות.
אתי סממה: אמצעי המניעה תועדפו גם השנה.
אתי סממה: אני מטפלת בזה מול ועדת הסל.
שרון צ'רקסקי: A 8-9 אני יודעת בדיוק - -
אתי סממה: הכי גבוה שאפשר.
שרון צ'רקסקי: בסדר, ותמיד A 8-9 בסוף הולך ונפסל.
אתי סממה: אם אנחנו רוצים להחליף את ועדת הסל זו סוגיה אחרת.
אתי סממה: זה הוגש לסל, זה נמצא על השולחן, תמחרנו את זה השבוע.
אתי סממה: זה יוצא כמעט 120 מיליון שקל, זה צריך להתחרות.
שרון צ'רקסקי: אני מחזיקה אצבעות.
אתי סממה: אל תחזיקי חזק מדיי, זה המון כסף, זו בעיה.
אתי סממה: אבל אולי נגיש - - הפסקות הריון, כשהגישו הבאנו, התקדמנו לאט לאט.
אתי סממה: מרגע שהכנסנו את זה עד גיל 33 כי פשוט באותה שנה זה מה שהצלחנו בתקציב, לא הוגשו יותר בקשות להרחיב את הגיל.
אתי סממה: אז תגישו ונעלה את זה.
קריאה: הגשנו רק - -
אתי סממה: אנחנו מדברים עד גיל 25.
אתי סממה: זה לא הדיון עכשיו אבל זה עלה עד גיל 25.
אתי סממה: הגשתם עד גיל 30, הדיון בוועדה היה עד גיל 25 ועד גיל 30.
אתי סממה: בשני מסלולים זה עדיין על שולחן הוועדה, אבל התמחור הוא מאוד מאוד גבוה, וזה מאוד קשה לתקציב כזה.
אתי סממה: צריך אולי להגדיל את תקציב הסל.
שרון אורשלימי: יש לי שאלה קטנה – מה שהוגש בעבר הוא לא מונח עוד פעם אם הוא לא עבר?
אתי סממה: ממש לא.
שרון אורשלימי: זאת אומרת, כל פעם - -
אתי סממה: כל שנה.
שרון אורשלימי: תודה.
מוסי רז: לפני שאני מסכים אני רוצה לבקש מגברת חוסיד דיומן להשיב לשאלות של חברת הכנסת מיכל רוזין על הצבא.
מיכל רוזין: יש ירידה, יש עלייה?
אינה חוסיד-דיומין: כרגע אני בכובע של משרד הבריאות אז אני לא יכולה - - - בשביל להשיב על שאלות שקשורות לצבא אני צריכה אישור מהדובר.
אתי סממה: היא לא מייצגת את הצבא.
אינה חוסיד-דיומין: אני לא מייצגת את הצבא, אני ללא מדים כרגע - -
מיכל רוזין: אבל זה מגיע אליכם.
אינה חוסיד-דיומין: אם תשאלי אותי שאלות - -
מיכל רוזין: תסבירי לי מה התפקיד שלך, אולי לא הבנתי נכון.
אינה חוסיד-דיומין: אני כרגע מושאלת למשרד הבריאות.
מיכל רוזין: מושאלת בתור מה?
אינה חוסיד-דיומין: אני העוזרת שלהם.
מיכל רוזין: אני חיילת, את בקבע?
אתי סממה: אני אסביר.
אתי סממה: אינה היא רוקחת בכירה, רב סרן בצבא, והיא מושאלת לשנה למשרד הבריאות וכרגע היא לא מייצגת את הצבא, אין לה את היכולת לייצג את הצבא.
אתי סממה: היא יודעת מידע על הצבא אבל היא לא יכולה להגיד אותו בלי אישור מהצבא.
מיכל רוזין: אני חייבת לומר, בתור מי שמשתתפת - -
אתי סממה: היא עובדת אצלי, היא עובדת על - - - מדיניות טכנולוגיות - -
מיכל רוזין: בסדר, אבל היא עובדת אצלך מטעם הצבא, היא לא עובדת ומקבלת משכורת - -
אתי סממה: היא מושאלת.
מיכל רוזין: היא מקבלת ממשרד הבריאות או מצה"ל?
מיכל רוזין: בואי, נו, אני מכירה את זה.
אתי סממה: זה לא הדיון.
מוסי רז: קודם כל אני חושב שההשאלה הזו - -
מיכל רוזין: גם לא ביקשתי ממך אפילו מספרים.
מיכל רוזין: שאלתי האם יש עלייה או יש ירידה.
מיכל רוזין: אני ארים טלפון ליוהל"ם היא תגיד לי ברגע אם יש עלייה או יש ירידה.
מוסי רז: קודם כל אני חושב שההשאלה הזאת היא לא חוקית.
מוסי רז: אני לא מכיר את חוק שמסמיך את הצבא להשאיל אנשים למשרד הבריאות.
מוסי רז: יש חוק שמסמיך להשאיל לשירות בתי הסוהר ולמשטרה אבל אני לא מכיר למשרד הבריאות.
מוסי רז: אני לא חושב שנכנס לפה עכשיו, זה בוודאי לא מוסרי, אבל זה גם לא חוקי ההשאלה הזו.
אתי סממה: זה העשרה - -
מוסי רז: יכול להיות שזה דבר טוב, אני רק אומר שזה לא חוקי.
מוסי רז: לא כל דבר לא חוקי הוא רע.
אתי סממה: ברור שזה חוקי.
אינה חוסיד-דיומין: בוודאי שזה חוקי.
אינה חוסיד-דיומין: זה מוסדר ו- - -
מיכל רוזין: רגע, במסגרת התפקיד שלך את אחראית בכלל על נושא חיילי צה"ל, אנשי קבע, או לא קשור בכלל, כלום?
אתי סממה: כרגע לא.
אינה חוסיד-דיומין: במסגרת תפקידי כרגע לא.
מיכל רוזין: אין שום קשר לצה"ל.
מיכל רוזין: אין שום סמכות לצבא להשאיל אנשים למשרד הבריאות.
מיכל רוזין: אין חיה כזאת.
מיכל רוזין: בסדר, אז באמת לא היית צריכה לתת תשובות.
מיכל רוזין: זה לא קשור לדובר צה"ל או לא דובר צה"ל, היא פשוט לא יודעת כי זה לא התפקיד שלה.
מוסי רז: אני, אגב, לא רוצה להגיד שום דבר אם זה טוב או רע, אני רק לא מכיר מכוח איזה חוק זה נעשה.
מוסי רז: יש חוקים שמאפשרים - -
אינה חוסיד-דיומין: יש הסדר מסודר - -
מוסי רז: הסדר לא אומר שהוא חוקי.
אינה חוסיד-דיומין: גם רוקחים, גם רופאים.
מוסי רז: לא חשוב.
מוסי רז: את בטוח בסדר, זה לא כלפייך.
מוסי רז: אני רוצה לסכם.
מוסי רז: מיכל, את רוצה להגיד משהו?
מיכל רוזין: אני רוצה להגיד שלמרות דברי הכפירה בתחילת הישיבה אני חושבת שזה מאוד חשוב, אני חושבת שלמדנו.
מיכל רוזין: יש דברים שנשקול, נחשוב, כי שרון תיקנה אותי, לצערי, בויכוח ביני לבין חבר הכנסת רז על נושא הביטוח הפרטי.
מיכל רוזין: אבל כן אני חושבת שצריך לבדוק את זה, לבחון את זה, מדוע זה לא חלק.
מיכל רוזין: בעיניי אין הבדל, זו פעולה כירורגית בדיוק כמו פעולות רבות אחרות שצריכות להיות חלק מהביטוח.
מיכל רוזין: איכשהו דברים שקשורים לנשים מוחרגים מביטוחים פרטיים.
מיכל רוזין: אז זה קודם כל אנחנו נפנה לממונה על הביטוח ונשאל אותו לגבי הנושא הזה.
מיכל רוזין: בוודאי אם זה משהו חותך, זה לא חברה כזאת או אחרת.
מיכל רוזין: דבר שני, אני חושבת, אני מבינה גם, היא הלכה רגע, אבל נרמזו פה דברים שלא נאמרו מפורשות לפרוטוקול שיש איזה הצפה של מערכת הבריאות הציבורית בנושא של ההפלות מהרגע שאושר בסל.
מיכל רוזין: לכן הדיון הזה מאוד חשוב.
מיכל רוזין: אני חושבת ששווה לנו לפנות לשר הבריאות, להציף את העניין הזה שמכוון שזה- - - יכול להיות שיש פה קושי של בתי החולים וצריך אולי להוסיף, בין אם זה תקן, בין אם זה מיטות, אני לא יודעת, צריך לדבר על זה עם משרד הבריאות ולראות, יכול להיות.
מיכל רוזין: היה פה שינוי מדיניות ושינוי המדיניות הזה מוביל בסופו של דבר גם לצורך בהתאמת המערכת.
מיכל רוזין: אי אפשר רק להגיד למערכת תעשו עוד ועוד ועוד ואז לבוא בטענות שמחכים בתור.
מיכל רוזין: אני, שוב, חייבת לומר, למרות שהיא יצאה, שאני ממש מתרעמת על ההשוואה בין הפלה לבין המתנה לפעולות כירורגיות אחרות.
מיכל רוזין: ואני לא מזלזלת בשום פעולה כירורגית, בוודאי לא בקטרקט, אבל אני חושבת שבאמת להאשים אותנו שאנחנו מתייחסות לזה סובייקטיבי זו האשמה טובה מאוד.
מיכל רוזין: כי הנושא של הפלות, כמו גם הריון ולידה, תמיד אמרו לי הריון ולידה זה לא מחלות, אבל מה לעשות שזה מה שגרם למערכת הבריאות לחתוך אותי שלוש פעמים ולהרבה מאוד השלכות בריאותיות על חיי.
מיכל רוזין: כן, זו לא מחלה, אבל כן יש לזה השלכות בריאותיות משמעותיות ביותר, בוודאי ובוודאי להפלה שיש גם משמעויות בריאותיות וגם משמעויות נפשיות.
מיכל רוזין: ומה שאת העלית פה אני גם מכירה מסיפורים של נשים אחרות, מחוויות נוספות, שאין שום ליווי ואין שום מחלה.