GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה את הדילמה שאת מביאה ואת הצורך שאת מעלה, ואת קושרת אותם בגלל שזה קשור לנושא של רצון האישה לחזור ולשתף.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה לא לפי הסעיף הזה, ואנחנו נצטרך עכשיו לא להיכנס לזה כי יש לנו את הדיון על הצעת החוק הזאת.
עאידה תומא סלימאן: רשמתי מולי את הנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאוד שנחשוב עליו, אבל עכשיו נצטרך להתקדם בדיון הזה.
רוני אלוני-סדובניק: תודה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין רותם אלוני דוידוב, בבקשה, גברתי.
רותם אלוני דוידוב: קודם כל, אני גם שמחה מאוד על הדיון הזה ואני גם שמחה שאנחנו כלשכת עורכי הדין החלטנו לשלוח נציגות לדיון של נפגעות עבירה, אז זה כבר אירוע משמח.
עאידה תומא סלימאן: שהגעתם?
רותם אלוני דוידוב: לא, ששלחו אותי מוועדת נפגעי עבירה ולא הפורום הפלילי או כל מיני כאלה.
בית אור: הפורום הפלילי בדרך כלל שולח סניגורים שמביאים את קולה של לשכת עורכי הדין הסניגוריאלית.
בית אור: והנה - - -
עאידה תומא סלימאן: איילת, אני מודה לך.
אורלי לוי אבקסיס: משהו גם שם משתנה סוף סוף.
בית אור: זה נורא מרגש.
קריאה: יש ועדת תלונות שווא.
עאידה תומא סלימאן: בואו ניתן לעורכת הדין להשמיע את דבריה, בבקשה.
רותם אלוני דוידוב: העמדה של השלכה היא – קודם כל, הסעיף כשלעצמו והתיקון הוא הכרחי וחשוב ומשמעותי, והוא מגן על הזכות של נפגעות עבירה להחליט על גורלן ועל חייהן, ואין שום סיבה שהחוק יקבע בשבילן.
רותם אלוני דוידוב: אנחנו כן חושבות שלגבי הדרישה של ההטרדה, זה יכול להפוך להיות חרב פיפיות, מהסיבה הפשוטה שזה לא מספיק ברור מתי ההטרדה הופכת להיות הטרדה שמאיינת את ההסכמה, ומתי ההטרדה היא הטרדה שלא מאיינת את ההסכמה.
רותם אלוני דוידוב: ולכן יש בעיה עם זה, ואני חושבת שזה יכול לייצר מצב שבו גורמי תקשורת לא ירצו או יימנעו מלפרסם, מהחשש שהם אולי יהיו חשופים כי ההגדרה הזו לא מספיק מדויקת.
רותם אלוני דוידוב: אם אנחנו מדברות על נשים, ולצורך העניין, גם גברים נפגעי עבירה, כאנשים אוטונומיים שיכולים לקבל החלטות על חייהם, אז הם יכולים לקבל החלטות על חייהם גם תחת הטרדה שהיא בהחלט בעייתית וצריך לטפל בה, אבל זאת לא המסגרת וזה באמת יכול לפגוע יותר משזה יכול להועיל.
רותם אלוני דוידוב: לגבי חתימה בפני עורך דין או גורם סמכות אחר - - -
אורלי לוי אבקסיס: זה לא מופיע בחוק, גם לא בהצעת תיקון - - -
רותם אלוני דוידוב: בגלל ענת, אני מתייחסת לענת.
רותם אלוני דוידוב: אני חושבת שזה רעיון מאוד בעייתי.
רותם אלוני דוידוב: זה מאוד יגביל את היכולת של נפגעות ונפגעים לחשוף את עצמם.
רותם אלוני דוידוב: חתימה על מסמך זה מספיק.
רותם אלוני דוידוב: אני יוצאת מנקודת הנחה שהמונח 'בכתב' הוא לא שנוי במחלוקת, והוא מופיע בכל ההצעות.
רותם אלוני דוידוב: לכן אני מתייחסת לעניין של 'בכתב'.
קריאה: כן, זה ברור.
רותם אלוני דוידוב: המהות של הסכמה מדעת היא לא משהו שצץ בתיקון הזה לחוק.
רותם אלוני דוידוב: יש דרך שצריך לנסח את המסמכים האלה, יש דרך שהם צריכים להיות ברורים.
רותם אלוני דוידוב: ברור שצריך להיות כתוב בתוך המסמך הזה מה המשמעויות, גם המרחיקות-לכת - - -
עאידה תומא סלימאן: בינתיים זה לא ברור.
רותם אלוני דוידוב: אבל זה בדיוק העניין, שיש פסיקה על זה שהיא לא מהיום.
עאידה תומא סלימאן: בינתיים לפי החוק אפשר לכתוב איזשהו פתק, אני מסכימה.
רותם אלוני דוידוב: אפשר אולי להוסיף את המונח 'הסכמה מדעת'.
רותם אלוני דוידוב: המונח הסכמה מדעת הוא מונח שקיבל פרשנות מדויקת בפסיקה, לא רק בתחום של נפגעות עבירה, אלא באופן כללי בפסיקה שעוסקת בתחום של הסכמה, והוא מוגדר בצורה מאוד מפורשת והוא מתייחס למצבים שבהם ניתנו לאישה, או לגבר לצורך העניין, כל המידע הרלוונטי, כל ההשלכות וכל הסיכונים שנובעים מההחלטה הזאת.
רותם אלוני דוידוב: אם הטופס יהיה כזה, אין שום סיבה ואין הצדקה - - -
קריאות: אין טופס.
רותם אלוני דוידוב: אבל אם הוא צריך להיות בכתב, אז הוא צריך להיות בכתב.
עאידה תומא סלימאן: בכתב זה לא חייב להיות טופס.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אומרת את זה כעמדה.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה כדי להסביר.
עאידה תומא סלימאן: בכתב זה לא חייב להיות טופס רשמי שקיים באיזשהו בית משפט או אני לא יודעת מה.
עאידה תומא סלימאן: זה גם יכול להיות שמישהי תשב ותכתוב, אני מסכימה, אני פלונית - - -
רותם אלוני דוידוב: אבל אם היא מסכימה לפרסום, ואומרת את זה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שיש לך הצעה כזו, או לפתח איזשהו טופס, ככה אמרת.
רותם אלוני דוידוב: קודם כל, אני חושבת שאם אנחנו כבר קובעים איזושהי הנחיה לדרישה בכתב, אז יש יתרונות לטופס אחיד.
רותם אלוני דוידוב: אבל גם אם אין טופס - - -
אורלי לוי אבקסיס: גברתי היושבת-ראש, אני חושבת שאנחנו מתעכבים על משהו – כשאנחנו מדברים על בכתב זה פריסטייל, היא יכולה להוסיף שם הגבלות מסוימות, מה שנכון לאותה אחת.
אורלי לוי אבקסיס: או שהיא אומרת, אני פותחת פה ואני מודעת לכל ההשלכות.
אורלי לוי אבקסיס: בואו לא נכניס עוד ועוד דברים - - -
עאידה תומא סלימאן: בינתיים אף אחד לא דיבר בהצעות החוק שיש לה את החופשיות להוסיף הגבלות - - -
אורלי לוי אבקסיס: ברגע שאתה אומר בכתב, אתה לא קובע את הטופס.
ענת מימון: אין משמעות להגבלות במצב כזה, כי ברגע שהפרסום מותר הוא מותר.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שהשם שלה יצא בשידור חי אצלי בוועדה, כל עיתונאי בחוץ יכול לרשום את השם, יכול לפסם את הווידאו, הכול.
עאידה תומא סלימאן: ליאנה, רצית להגיד משהו.
ליאנה מגד: אני רוצה להתייחס בצורה יותר מדויקת לעניין ההסכמה, גם בגלל שהוא עולה פה מכל מיני כיוונים.
ליאנה מגד: בעצם השאלה שעומדת בפני הוועדה היא איפה חברי הכנסת רוצים להיות על הסקאלה בין מתן חופש הבחירה לבין ההסדר הפטרנליסטי שקיים היום.
ליאנה מגד: צריך לזכור, היום למשל, בחוק הסרטונים, בחוק למניעת הטרדה מינית, כאשר אדם יכול להסכים להפצת סרטון שלו, הוא מסכים, לא בכתב ולא בשום דרך אחרת.
ליאנה מגד: אני יכולה או אדם אחר יכול להחליט להתראיין בעיתון על סיפור משפחתי מאוד מאוד מורכב, מחלת נפש מאוד קשה שיש לו, או התעללות ואלימות מאוד מאוד קשה, מבלי שהוא נדרש אפילו לא להסכמה בעל-פה, לא להסכמה בכתב.
ליאנה מגד: אנחנו חייבים לזכור באיזה עולם אנחנו נמצאים.
ליאנה מגד: ההסדר הספציפי שקיים בסעיף הזה הוא הסדר מאוד מאוד חריג שנועד להגן על האפשרות להגיש תלונות במשטרה, כדי שאנשים לא יחששו מפני הגשת תלונות שמא הם ייחשפו כמתלוננים בעבירות מין.
ליאנה מגד: כשאנחנו לוקחים את זה בחשבון, אנחנו צריכים לראות לעומת שלל הדברים שאדם יכול לפרסם על עצמו, בלי שום בקשה להיתר, בלי שום בקשה להסכמה, לא בכתב ולא בעל-פה וכולי.
ליאנה מגד: סרטונים, לפי חוק למניעת הטרדה מינית, שם לא נדרש שום דבר בכתב.
ליאנה מגד: אז אנחנו היום צריכים לשאול את עצמנו איפה אנחנו נמצאים על הסקאלה הזאת בין העולם שמתקדם, בין אנשים שמבקשים להשמיע אות קולם, ושניתן להם בהקשרים אחרים חופש מוחלט להתבטא, לבין ההוראה הזאת שמנסה להגן גם על הגשת תלונות.
ליאנה מגד: אנחנו חושבים שהסכמה בכתב, ובעצם אנחנו גם זוכרים שבית המשפט צריך להתרשם שהיא הסכמה משמעותית, הסכמה רלוונטית, הסכמה מדעת, הסכמה חופשית ומרצון בנפש חפצה, כל המונחים המשפטיים שאתם תרצו ייכנסו לתוך המונח הסכמה.
ליאנה מגד: בוודאי, ברור שהסכמה צריכה להיות הסכמה אמיתית.
ליאנה מגד: אני מזכירה לכולנו בהקשרים של הנוסח, אנחנו מדברים על ניסוח עבירה.
ליאנה מגד: אנחנו מדברים על הגנה שמנוסחת בתוך עבירה, זאת אומרת, רכיב ההסכמה הוא רכיב בהגנה שניתנת לעבירה.
ליאנה מגד: בוודאי שאני לא אתחיל לכתוב בתוך רכיב ההסכמה, הסכמה לפי טופס כזה וכזה, הנוסח יהיה כזה וכזה.
ליאנה מגד: לא מנסחים ככה עבירות היום.
ליאנה מגד: זה יסוד בהגנה.
ליאנה מגד: צודק הייעוץ המשפטי של הוועדה, כל יועץ משפטי של גוף מפרסם, כמו שיש עליו חובות אחרות, חובות מכוח המשפט המינהלי, חובות אמת דיברתי, חובות לפי חוק איסור לשון הרע, חובות מכרזים, המון המון חובות יש על גופים.
ליאנה מגד: הם יצטרכו כייעוץ משפטי להנחות נכון את הגופים שלהם בהתאם לתפיסות המשפטיות שלהם מה הם צריכים לומר לנפגעים לפני שנפגעים באים לדבר בפניהם, בוודאי.
ליאנה מגד: אבל זה כבר עניין של ייעוץ משפטי של גופים.
ליאנה מגד: לכנסת יש ייעוץ משפטי מופלא ונהדר שאכן דואג לאינטרסים של הכנסת.
ליאנה מגד: לכן חזקה על הכנסת ובוועדות, שהייעוץ המשפטי ינסח בצורה המתאימה לפלטפורמה של הכנסת את הנוסח של ההסכמה.
ליאנה מגד: ב-ynet יכול להיות שזה יהיה אחר, אצל יעל דן יכול להיות שזה יהיה אחר.
ליאנה מגד: ובבלוג באיזה אתר, גם יכול להיות שתהיה קביעה אחרת בהקשר הזה.
ליאנה מגד: לכן אנחנו אומרים, הסכמה בכתב היא דרישה יותר מוגברת לעומת מקומות אחרים, שלא נדרשת ההסכמה הזאת.
ליאנה מגד: אנחנו חושבים שזה נכון, אנחנו חושבים שזה מאזן בין כלל השיקולים, אנחנו מאמינים שלשם תוביל התוצאה הזאת.
ליאנה מגד: במצבים הקשים יש עבירות מתאימות שאפשר להתייחס אליהן, ואנחנו חושבים שהיום במצב הנכון, נכון להתקדם עם החקיקה הזאת בנוסח הממשלתי.
ליאנה מגד: אם התוצאות של התיקון הזה יביאו לתופעות שהיום אנחנו לא מכירים אותן בממדים האלה, אנחנו נשוב, נתכנס, נדבר ונראה.
ליאנה מגד: אנחנו לא רואים שזה כרגע המצב הקיים.
אורלי לוי אבקסיס: אתם רואים כמה קשה להעביר פה חקיקה, במיוחד בנושאים האלו.
ליאנה מגד: אבל זה הולך.
אורלי לוי אבקסיס: אם אתה נמצא פה מספיק זמן, אז זה קורה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין אביטל בגין, מהסיוע המשפטי, בבקשה.
עמיר פרץ: את מצביעה על זה?
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכן.
עמיר פרץ: אז יאללה, בואו נקצר - - - בואו נצביע.
אורלי לוי אבקסיס: אני בעד.
אורלי לוי אבקסיס: ואחר כך אפשר יהיה לשמוע – אני חושבת שיש פה תמימות דעים להעביר את זה בקריאה שנייה ושלישית.
עמיר פרץ: יש מישהו שמתנגד?
עמיר פרץ: אם מישהו שמתנגד, שיגיד.
עאידה תומא סלימאן: אז היא תגיד בשני משפטים, ונעשה הצבעה.
עמיר פרץ: בואו נעשה הצבעה, חבר'ה - - -
אביטל בגין: אנחנו מברכים.
אביטל בגין: חשבנו שהעיקרון של הצעות החוק הפרטיות הוא נכון.
אביטל בגין: אנחנו שמחים שמשרד המשפטים מצטרף ויש הצעת חוק ממשלתית.
אביטל בגין: בין הסיכון לנפגעות העבירה מהפרסום ובין השבת האוטונומיה שלהן, אני חושבת שצריך לבחור באחרון.
אביטל בגין: ומכאן נגזר גם שלא צריך להתנות את ההסכמה בכל מיני תנאים.
אביטל בגין: החשש מאיזשהו הסדר ייחודי – יש לי חשש כפול.
אביטל בגין: האחד, עולם בעלי האינטרסים הוא תמיד מתקדם יותר מהחוק ומתקדם יותר מאתנו.
אביטל בגין: אם אנחנו נכתוב א', יומצא ב', ואז אנחנו רק נזיק לנפגעות העבירה שהסדר יכסה את המצב הזה ואי אפשר יהיה לטעון לגבי המצב השני.
אביטל בגין: החשש השני, לא ברור לי איזה מצב ייווצר, למשל, בעולם התביעות האזרחיות בתביעה לפגיעה בפרטיות.
אביטל בגין: אם הנפגעת תרצה לתבוע את איש התקשורת, למשל, בשל פגיעה בפרטיות, מה יהיה היחס שם בין ההסכמה שניתנת לפי החוק ההוא, וההסכמה שניתנת לפי החוק הזה, אנחנו רק ניצור עולם של בעיות משפטיות בעיניי.
אביטל בגין: וצריך להשאיר את הנוסח בהצעה הממשלתית.
עמיר פרץ: איזו קריאה זו?
עאידה תומא סלימאן: הכנה לשנייה ושלישית.
עאידה תומא סלימאן: הבנת עכשיו למה אני מנסה למצות את הדיון?
רוני אלוני-סדובניק: זה נורא נכון.
רוני אלוני-סדובניק: צריך לשים לב לנקודה הזאת, כי ברגע שנפגעת אומרת, אני מסכימה שיפורסם שמי ו-X, אז זה לא אומר שעכשיו כל אחד יכול לפרסם עליה כל דבר, ושהיא גם נאנסה כילדה, ושאבא שלה עשה לה ככה.
רוני אלוני-סדובניק: יש גבול.
רוני אלוני-סדובניק: היא תחליט מה יפורסם.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד שאני גם כן עם יד על הלב.
עאידה תומא סלימאן: זה לא בקלות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה כן לתת לכל אישה וגבר שרוצים לחשוף את הפגיעה שהם עברו, לאפשר להם את זה, והם יחליטו מתי והם יחליטו כמה.
עאידה תומא סלימאן: אמרנו את זה כבר כמה פעמים.
עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שכשחוקק החוק, המציאות היתה אחרת, וההתייחסות של החברה לנפגעות היתה אחרת, ואישה באמת היתה צריכה להתגונן.
עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת לכם, אני באה גם מחברה שאני יודעת כמה חשיפה של נפגעת יכולה להיות לה השלכות מאוד מאוד קשות, ואני אומרת לכם, הרבה פעמים, לא כולן מודעות להשלכות הקשות שיכולות להגיע.
עאידה תומא סלימאן: ואני עם יד על הלב, אני רוצה אבל גם מנסה לחשוב, עד עכשיו לא עלה שום רעיון שאני יכולה להגיד בקלות, זה לא פוגע בחופש שלה להחליט מתי.
עאידה תומא סלימאן: אבל בינתיים בגלל זה אני מנסה לשמוע עוד ועוד.
עאידה תומא סלימאן: זה לא במקרה שאני מאפשרת את הדיון הזה, ויסלחו לי חברי הכנסת.
עמיר פרץ: אם זה שנייה ושלישית, מחובתך להקפיד על כל תו.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין נוגה ויזל, בבקשה, גברתי.
נוגה ויזל: לפי דעתי, המתלוננות צריכות לקחת בחשבון – אני צריכה להציג את עצמי?
עאידה תומא סלימאן: אמרתי, עורכת דין.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכולן בוועדה הזאת מכירות אותך.
נוגה ויזל: אני מייצגת חשודים ונאשמים בעבירות מין.
נוגה ויזל: אני שמחה כי פעם ראשונה אני יושבת כאן בוועדה בלי שמדברים עליי ואני רואה את זה בתוכניות טלוויזיה.
נוגה ויזל: אז אני מודה לך.
עאידה תומא סלימאן: את יכולה להגיע מתי שאת רוצה, ואז נדבר בפנייך.
עאידה תומא סלימאן: אין שום בעיה.
נוגה ויזל: מעולה.
נוגה ויזל: העיקר שאני לא אראה את זה על המסכים, ואז אין לי את זכות התגובה כדי לענות לכל חברי הוועדה הזאת שמדברים עליי בלי שמכירים את העובדות.
קריאות: יאללה.
נוגה ויזל: לגבי החוק עצמו, אני חושבת שיש כאן בעיה כי אני מבינה את הצורך של המתלוננת, אבל המתלוננות צריכות לדעת, וזה גם מה שאני אומרת ללקוחות שלי שאני מייצגת, שאני כסניגורית, אני אשתמש בגרסה שלה, כמו שעשיתי בתיקים אחרים, ואני אמשיך לעשות את זה.
נוגה ויזל: מה שהיא מתראיינת, זה ישמש אותי בבית משפט.
נוגה ויזל: הבעיה היא להפריד בין מתלוננת – סליחה, בהליך המשפטי הפלילי אני מדברת, רוני, אני לא מדברת על אזרחי, אני לא מבינה בזה – בין השלב שפסק הדין חלוט, הווי אומר שאי אפשר לערער יותר, לבין כשהתיק עדיין מתנהל, כי יש כאן בעיה מכיוון שאת הגרסה שלה, אחרים, אם זה עדי הגנה ואם זה עדי תביעה, כולם ישמעו את הגרסה.
נוגה ויזל: ואני חושבת שזה נזק.
אורלי לוי אבקסיס: מה הממוצע של הליך כזה מבחינת זמנים?
נוגה ויזל: פלילי?
נוגה ויזל: אם הבן-אדם עצור, זה ייקח תשעה חודשים.
אורלי לוי אבקסיס: מה הממוצע?
נוגה ויזל: אין ממוצע.
נוגה ויזל: זה הכול תלוי, אם הבן-אדם עצור או לא עצור.
נוגה ויזל: אני לא יכולה להגיד לך.
ענת מימון: תלוי מה העבירה גם.
נוגה ויזל: תלוי אם הסניגור טוב, אם הוא ישחרר אותו או לא.
אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו אומרים שנתיים, ביחס לסדר הדין - -
נוגה ויזל: על מה שנתיים?
אורלי לוי אבקסיס: - - ביחס לעומס על בתי המשפט.
נוגה ויזל: לא, לא.
נוגה ויזל: אבל אם הוא עצור - - -
קריאה: שנתיים זה בלי שהוא הגיש ערעור בכלל.
נוגה ויזל: למה?
נוגה ויזל: אני נמצאת בשטח.
אורלי לוי אבקסיס: - - - זאת אומרת, הרבה לפני הדיון בבית המשפט, את אומרת, שנתיים עכשיו, בואו נשאיר את זה - - -
נוגה ויזל: אני לא אמרתי את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אמרת, רק כשיש פסק דין חלוט היא תוכל לספר את הסיפור שלה.
אורלי לוי אבקסיס: או שאני הבנתי לא נכון?
נוגה ויזל: עוד פעם, אני לא באה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז אני מתנצלת, תסבירי את זה - - -
נוגה ויזל: אורלי, אני לא נגד.
נוגה ויזל: אני לא נגד ההצעה, אבל שהן יבינו את ההשלכות של זה.
יפעת שאשא ביטון: היא אומרת, שלא ישמש נגדן.
רותם אלוני דוידוב: אנחנו לא מפחדות שזה ישמש נגד המתלוננות.
רותם אלוני דוידוב: המתלוננות אומרות אמת.
רותם אלוני דוידוב: אל תפחידי אותנו.
רותם אלוני דוידוב: אנחנו לא מפחדות.
נוגה ויזל: לא מפחדות.
נוגה ויזל: בית המשפט העליון, מה הוא אמר - - -? לא זוכרת.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מכולן לנהל את הדיון.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאתן לא מסכימות, וגם אני יכול להיות שאני לא מסכימה, אבל אני אתן לה את זמן הדיבור שלה, תגיד מה שהיא רוצה ואז אפשר להגיב.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אני ביקשתי הבהרה לגבי זמנים כי זה חשוב מאוד לדעת באיזה סד זמנים אנחנו מדברים, וזה מהרגע - - -
עאידה תומא סלימאן: הבנתי, הבנתי, הבנתי.
אורלי לוי אבקסיס: אני מנסה להבין על מה אנחנו מדברים.
רותם אלוני דוידוב: נוגה, כשמוגש כתב אישום - - -
אורלי לוי אבקסיס: זאת היתה שאלת הבהרה - - -
עאידה תומא סלימאן: עכשיו זה זמן הדיבור שלה.
נוגה ויזל: אני לא נגד המתלוננות.
נוגה ויזל: אני למען הליך שיפוטי הוגן.
נוגה ויזל: אני גם רוצה להזכיר, ואני לא יודעת אם כולם יודעות.
נוגה ויזל: עצם זה שהיו פרסומים בתקשורת לאנס שהורשע, ששמו יניב נחמן, השופט קאפח הוריד לו בענישה כתוצאה מהפרסומים וההכפשות.
רותם אלוני דוידוב: זה שערורייה.
נוגה ויזל: סליחה?
רותם אלוני דוידוב: זה שערורייה, אבל היא לא קשורה - - -
נוגה ויזל: אוקיי, אבל המטרה היא שהצדק ייצא לאור, בין אם הנאשם יורשע ובין אם הוא לא יורשע, לא להפריע להליך המשפטי שמתנהל.
נוגה ויזל: אין בעיה, תמיד ואני לא חושבת שיש בעיה, ואנחנו מדברים על תיקים חמורים, שזה בית משפט מחוזי, לא בית משפט שלום, ועובדה שאת ההחלטה של לי זוהר, פסק הדין שלה חלוט, ובשנייה השופט אישר את זה.
נוגה ויזל: זה בכלל לא היווה שום בעיה.
נוגה ויזל: אני חושבת שהכול צריך ברגישות אם יש הליך משפטי שמתנהל.
נוגה ויזל: זו דעתי.
עמיר פרץ: גברתי, אני יכול להפריע?
עמיר פרץ: אני מניח שכל הדיון הזה, עם כל ההיבטים, התקיים לקראת הקריאה הראשונה.
עאידה תומא סלימאן: זהו, זאת היתה ממשלתית.
עמיר פרץ: אבל יש פה גם הצעת חוק פרטית.
אורלי לוי אבקסיס: אבל יש גם את הטרומית.
אורלי לוי אבקסיס: הטרומית עברה לפני הממשלתית, אבל לא נתנו לוועדה הזו לדון - - -
עאידה תומא סלימאן: זהו, בדיוק.
עמיר פרץ: מקרה מיוחד במינו.
עאידה תומא סלימאן: במקרה רגיל כל הדיון הזה היה מתקיים לפני הראשונה.
עאידה תומא סלימאן: אבל בגלל שעיכבו את הצעות החוק והתנו אותן בתזכיר הממשלתי, הדיון המהותי עם כל ההתלבטויות לא עלה, לא היה.
עמיר פרץ: הוא מתקיים עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו הוא מתקיים.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד שחלקו כן התקיים בוועדות, כאשר התייעצנו איתם בנושאים כאלו ואחרים, אז הנושאים הללו עלו - - -
עאידה תומא סלימאן: ברור, עלו.
עאידה תומא סלימאן: אבל יש הבדל בין - - -
אורלי לוי אבקסיס: וגם מול המשרדים ניהלנו מגעים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל אני רוצה לומר משהו, גברתי היושבת-ראש.
אורלי לוי אבקסיס: אם אפשר לתת במסגרת השולחן הזה גם לאחת הנפגעות שבוחרת – כי אנחנו דיברנו עליה, וגם חברת הכנסת יחימוביץ דיברה עליה, וגם האחרים.
אורלי לוי אבקסיס: אולי נעשה פה - - -
אורלי לוי אבקסיס: היא מביעה את רצונה - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל את יודעת, אני כבר שמעתי עדויות מפה עד הודעה חדשה בוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל היא מבקשת לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, תאמינו לי.
עאידה תומא סלימאן: אל תשימו אותי במקום הזה.
עאידה תומא סלימאן: כולכן יודעות שאני בדרך כלל רגישה מאוד לנושאים האלה.
עאידה תומא סלימאן: ואתן יודעות שיש צו איסור פרסום.
יפעת שאשא ביטון: אבל כבוד היושבת-ראש, היא לא רוצה לדבר על המקרה שלה, לא על עדות.
עאידה תומא סלימאן: אז למה להציג אותה כנפגעת מלכתחילה?
יפעת שאשא ביטון: אני לא אמרתי, אתם יצרתם את השיח.
עאידה תומא סלימאן: אם היא רוצה להשתתף בדיון, שתירשם, שתשתתף בדיון בלי כל הקונוטציות - - -
אורלי לוי אבקסיס: רגע, אם היא לא תספר את הסיפור הספציפי, אבל היא יכולה להגיד, נפגעתי בעבר בלי לדבר על הסיפור הספציפי.
אורלי לוי אבקסיס: חצי מהדברים, כל קמפיין Me Too, נפגעתי בעבר, אז מה, הן לא מדברות?
אורלי לוי אבקסיס: הן מדברות.
אורלי לוי אבקסיס: אבל עכשיו בגלל שאנחנו בדיון כזה, אנחנו אומרים לה, לא, גם בקמפיין Me Too עכשיו את לא מדברת.
אורלי לוי אבקסיס: אל תדברי על האירוע הספציפי שבגינו שמים אותך תחת הכובע של הנפגעת, אלא דברי תחת כובע אחר.
עאידה תומא סלימאן: חבל, חבל, חבל, חבל, חבל.
עאידה תומא סלימאן: היית יכולה להירשם לדיון, רגיל, וזהו.
עאידה תומא סלימאן: אם ההערה מתייחסת להצעת החוק עם כל הדילמות שעלו עד עכשיו, בבקשה.
עמיר פרץ: מה, יש צו איסור פרסום נגדה?
מ' פ': אני לא אגיד את שמי, למרות שהוא נאמר פה קודם על ידי - - -
עמיר פרץ: מה היועצת המשפטית אומרת?
ענת מימון: אני אמרתי, - - -
קריאה: - - - בשידור חי.
אורלי לוי אבקסיס: היא לא מדברת על האירוע.
אורלי לוי אבקסיס: מותר לה להביע את דעתה על החוק.
עאידה תומא סלימאן: אז נו.
אורלי לוי אבקסיס: היא רוצה לדבר על החוק.
אורלי לוי אבקסיס: היא לא רוצה לדבר על האירוע.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, הדיון על הצעת החוק.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, תדברי על הצעת החוק ומה את - - -
עמיר פרץ: אבל אולי תבקשי מכל מצלמי הטלפונים לא לצלם עכשיו.
מ' פ': אין לי בעיה - - -
נוגה ויזל: מותר לה לדבר לא על האירוע עצמו.
נוגה ויזל: מותר לה.
נוגה ויזל: אין בעיה.
נוגה ויזל: היא יכולה לדבר.
עמיר פרץ: אז מה אם היא רוצה?
עמיר פרץ: אבל אם יש לה צו איסור פרסום - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, היא לא מדברת על האירוע הספציפי - - -
קריאה: הנה, היא אומרת שמותר לה.
נוגה ויזל: - - - את הדרך שלה.
נוגה ויזל: מה היא חושבת, זה טוב?
עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי, אני יודעת מה אני עושה.
אורלי לוי אבקסיס: דברי לגופו של החוק, לא לגופו של - - -
עאידה תומא סלימאן: אורלי, אני מבקשת, אני מנהלת את הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: כבר אמרתי, יש הצעת חוק שהיא בדיון.
עאידה תומא סלימאן: לכל נוכחת בתוך החדר הזה יש את האפשרות להירשם ולבקש להעיר על הצעת החוק הזו.
עאידה תומא סלימאן: על זה אנחנו מדברות, בבקשה.
עמיר פרץ: אוקיי, נשמע.
מ' פ': אני לא מתכוונת לחשוף, לא את שמי - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, הערה ישר לדיון.
מ' פ': אוקיי.
מ' פ': אני רוצה להתייחס למצב האבסורדי שנפגעת או מתלוננת בגירה שרוצה לחשוף את שמה ואת סיפורה, אך מבחינה חוקית היא אינה יכולה לעשות זאת.
מ' פ': לפני כשבועיים עברה בכנסת הקריאה ראשונה הצעת חוק העונשין (תיקון סעיף 135) (פרסום פרטיו של נפגע או מתלונן בעבירת מין).
מ' פ': במליאה אמרה את שמי חברת הכנסת שלי יחימוביץ כמה פעמים.
מ' פ': כולי תקווה שהתיקון יעבור במהרה גם בקריאה שנייה ושלישית, ואז הכול יהיה פשוט יותר עבורנו, הנפגעות והנפגעים.
מ' פ': אני חייבת לציין שלמחרת, למרות שלא אני אמרתי את שמי, שלי עמדה ודיברה על זה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, אני מבקשת, אנחנו דנים בהצעת החוק.
עאידה תומא סלימאן: אני ביקשתי הערות על הצעת החוק, איזה דילמות הוא מתעורר - - -
מ' פ': אני רק רוצה להגיד שקיבלתי מיד מכתב אזהרה.
מ' פ': בהחלטה מודעת מראש אני בחרתי לחשוף את שמי - - -
מוסי רז: אבל עאידה, למה?
מוסי רז: אני חושב שמה שקורה עכשיו ממחיש את האבסורד.
מוסי רז: היא לא יכולה לדבר.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אנחנו המחשנו את האבסורד מאה אלף פעמים.
מוסי רז: עוד שנייה יחליטו שאסור לה לדבר על שום נושא בעולם.
עאידה תומא סלימאן: זה לא פייר מה שאתם עושים עכשיו.
מ' פ': באתי לפה היום כי נמאס לי לשתוק.
עאידה תומא סלימאן: ממש לא פייר.
מוסי רז: לא, אני לא עושה כלום - - -
עאידה תומא סלימאן: מוסי, אתה יודע טוב מאוד שאני מהתומכות הנלהבות של שאישה תחשוף מה שהיא רוצה לחשוף.
עאידה תומא סלימאן: לשים אותי כל פעם במקום הזה כאשר אתם יודעים שיש חוק שמחייב את צוות הוועדה – אתם עכשיו עושים עוול לצוות הוועדה שיכול לקבל אזהרה ויכול להיות מועמד לדין.
עאידה תומא סלימאן: זה לא אני.
עאידה תומא סלימאן: אני יש לי חסינות.
אורלי לוי אבקסיס: גם אם היא לא מדברת על האירוע?
ענת מימון: יש פה צו איסור פרסום גם מעבר לסעיף 352 - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז רגע, לבחורה שיש איסור פרסום, אסור לה לדבר על שום דבר ביקום?
ענת מימון: אבל במקרה הזה זה לא שהיא דיברה על שום דבר.
אורלי לוי אבקסיס: היא מדברת על החוק.
אורלי לוי אבקסיס: על החוק, לא על - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, זה לא פייר.
מ' פ': אני מוכנה לקחת על עצמי את העונש.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מכל האורחים והאורחות, כאשר יש הערות של ח"כים וח"כיות, הם בעלי הבית, יכולים כן להעיר.
עאידה תומא סלימאן: אורחים ואורחות לא יכולים לקטוע את הדיון ולא יכולים להעיר.
מ' פ': אני יכולה להמשיך?
מ' פ': רק עוד שורה.
מ' פ': אני באתי לפה היום כי נמאס לי לשתוק, נמאס לי להתחבא מאחורי שמות בדויים.
מ' פ': אתם בטוח מכירים את השיר של זלדה 'לכל איש יש שם'.
מ' פ': כדור שלישי ליצולי שואה, וכנכדה לסבתא שכל משפחתה נספתה בשואה, אני מרשה לעצמי להגדיר את האירוע שאני עברתי ולעשות לזה השוואה לשואה הפרטית שלי.
מ' פ': ולהגיד גם שלכל מתלוננת יש שם, וזכותה המלאה לבחור אם לחשוף אותו או לא.
מ' פ': אני לא אמשיך.
מ' פ': כל השאר - - -
מ' פ': כן.
עמיר פרץ: החוק, כפי שהוא מוצג, הוא בסדר מבחינתך?
עמיר פרץ: יש איזה דבר שאת רוצה להעיר ספציפית לחוק?
עמיר פרץ: אולי לא ראינו מספיק דברים?
עמיר פרץ: אנחנו צריכים אותך כדי שלא יסתבר לנו בעוד חודשיים שעשינו חקיקה, פורסם ברשומות, ובתום לב שכחנו משהו.
עמיר פרץ: לזה אנחנו צריכים את עזרתך.
עמיר פרץ: האם החוק, כפי שהוא, נראה לך?
מ' פ': אני רוצה שתהיה לי את זכות הדיבור להגיד את שמי.
מ' פ': אני לא מתכוונת, לא לפוגעים - - -
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עובדים על זה.
אורלי לוי אבקסיס: לזה יש תיקון.
אורלי לוי אבקסיס: יש לך עוד הערות שהיית רוצה להכניס?
עמיר פרץ: החוק, כפי שהוא, נראה לך בסדר?
מ' פ': תודה.
עמיר פרץ: זה מה שחשוב, שאנחנו נעביר את זה ולא נטעה בהעברתו.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לכל אלה שהשתתפו בדיון.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, את מצביעה היום, עאידה?
אורלי לוי אבקסיס: עאידה, לפני שתיפול הממשלה ולא נספיק להעביר.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לקחת גם את סד הזמנים הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת שצריך לקחת גם את סד הזמנים שיש לנו כי הממשלה עלולה ליפול ואנחנו לא נספיק להעביר.
עאידה תומא סלימאן: נועה, רצית להגיד משהו.
נועה ברודסקי-לוי: רציתי לחדד משהו.
נועה ברודסקי-לוי: עלה פה כמה פעמים הנושא של היקף ההסכמה שלה, כשמצד אחד, לפי מה שאנחנו מבינים ממשרד המשפטים, הכוונה היא שברגע שהיא נותנת הסכמה בכתב, אז למעשה כל הפרסום מותר.
נועה ברודסקי-לוי: ומצד שני היו פה הערות על כך שהיא כן יכולה לסייג את ההסכמה.
נועה ברודסקי-לוי: ולכן חשוב שזה יובהר אם בכלל תהיה אפשרות להגביל את ההסכמה.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני פספסתי.
עאידה תומא סלימאן: נועה, מה אמרת במשפט האחרון?
עמיר פרץ: זו הערה חשובה מאוד.
נועה ברודסקי-לוי: האם היא יכולה לסייג את ההסכמה שלה למקומות מסוימים?
אורלי לוי אבקסיס: שאלנו קודם.
אורלי לוי אבקסיס: זה פריסטייל, היא יכולה לכתוב מה שהיא רוצה.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו נקשיב לזה.
עאידה תומא סלימאן: אני צריכה תשובה של משרד המשפטים.
ליאנה מגד: אני אחלק את זה לשניים.
ליאנה מגד: לא ניתן להגביל את ההסכמה מבחינת סוג הפרסום.
ליאנה מגד: כלומר, אם עכשיו נפגעת מדברת בדיון הזה, והדיון הזה משודר ואחרי שהוא משודר גם יש לינק ב-ynet, ואחרי הלינק ב-ynet מישהו משתמש בשם או בדברים שהיא אמרה, לא ניתן להמשיך להגביל את הפרסום ולומר, הפרסום הוא רק באתר הכנסת.
ליאנה מגד: זה צד אחד.
ליאנה מגד: אבל החלק האחר שכולנו חייבים לזכור, שכאשר אדם מדבר הוא שולט בדברים שהוא אומר.
ליאנה מגד: מה שהיא תאמר יהיה היקף הדברים שהיא מוכנה לחשוף.
ליאנה מגד: אם היא לא תחשוף פרטים, אז היא לא תחשוף את הפרטים האלה.
ליאנה מגד: זה לא צריך להיכתב.
ליאנה מגד: זה ברור בדברים שהיא אומרת.
עאידה תומא סלימאן: ליאנה, אני רוצה לשאול שאלה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: האם היא יכולה להגיד, אני כן רוצה לחשוף את השם, אבל אני לא רוצה לחשוף את התמונה שלי?
עאידה תומא סלימאן: היא יכולה לכתוב, אני מסכימה לחשוף את הסיפור עם השם?
יפעת שאשא ביטון: מאוד ריאלי בעידן של היום.
יפעת שאשא ביטון: חבר'ה, נו, זה לא ריאלי.
יפעת שאשא ביטון: - - - פייסבוק ומגלים אותה.
יפעת שאשא ביטון: מה זה השטויות האלה?
עמיר פרץ: משפט לגבי ההערה הזאת.
עמיר פרץ: אני חושב שיש פה מצב שאנחנו צריכים לחדד אותו, כי נניח שהיא החליטה להיחשף ולומר מספר דברים, המוסד הנסתר ההוא מרגיש שמבחינתו הוא רוצה להגיב, אז הוא ידליף לעיתונאי שאמר כך ואחרת.
עמיר פרץ: כלומר, ברגע שהתחיל התהליך הזה יהיה מאוד קשה לשלוט בו.
עמיר פרץ: ולכן, להתחייב להן שמתחיל תהליך ואנחנו נשלוט בו זה התחייבות - - -
עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא מתחייב התחייבות כזו.
עמיר פרץ: - - - המוסד ירגיש שאמרו משהו לא מדויק, הוא ידליף לעיתונאי, העיתונאי יאמר כך או אחרת - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל היא שולטת מה היא חושפת ביחס לסיפור שלה.
עמיר פרץ: אבל זה לא נגמר שם.