GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב מיכאלי: אנחנו צריכות א' להעצים נשים באופן כזה שבאמת יהיה יותר קשה להטריד אותנו מינית.
מרב מיכאלי: אנחנו צריכות באמת לדרוש את חלקנו במשאבים, בעמדות הכוח, בזכות שלנו על עצמנו בנישואים, בפסיקות, בחקיקה, באיסור על זנות, בשיקום, באופן כזה שייתן לנו כוח אמיתי ככה שבאמת הרבה פחות יעלה על הדעת של מישהו לגשת למישהי באופן פוגעני.
מרב מיכאלי: והדבר השני שאנחנו צריכות לעשות זה להתחיל לדבר על הפוגעים ולהתחיל להתרכז לא רק בנפגעות אלא בפוגעים, ולדבר עליהם ועל מה הביא אותם לעשות את זה ואיך אנחנו נגרום להם להפסיק לעשות את זה.
מרב מיכאלי: לי נמאס כל הזמן להחזיק במרכז את הנשים כקורבנות ולהתחיל לדבר על המקרבנים, על אלה שפוגעים, לעשות להם חד משמעית, את כל השיימינג שצריך, להעניש אותם כמו שצריך ולגרום להם להפסיק.
מרב מיכאלי: זה הדבר, חברות.
מרב מיכאלי: פשוט לגרום להם להפסיק.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לחברת הכנסת יעל כהן-פארן.
יעל כהן-פארן: קודם כל מצטרפת לברכות לך חברתי על קיום היום הזה והדיון החשוב הזה.
יעל כהן-פארן: החוק המאוד מאוד חשוב שמלאו לו 20 שנה כנראה דורש איזשהו עדכון.
יעל כהן-פארן: לא כנראה, הוא בטוח דורש איזשהו עדכון ורענון.
יעל כהן-פארן: ואם זה הכוונה יותר ברורה של מה צריך לעשות במקומות עבודה, אם זה הכשרות לעובדים, אם זה הכשרה ברורה ומה הסטנדרט של אותו ממונה או אותה ממונה על הטרדה מינית.
יעל כהן-פארן: הרי כולנו יודעים שבסופו של דבר מטילים על מישהו עוד איזה תפקיד כזה קטן, זה לא התפקיד המרכזי שלו או שלה בארגון, בדרך כלל שלה, ואיך היא מתמודדת עם זה, מי מכוון אותה, מי בכלל מסתכל על מה שהיא עושה.
יעל כהן-פארן: היום אנחנו יודעים שאין הכוונה והנחיה ברורה על איזה הכשרה היא או הוא צריכים לעבור.
יעל כהן-פארן: ופה אלה דברים שהם נראים כאלה פרטים, בסדר, כל מעסיק יעשה כראות עיניו.
יעל כהן-פארן: אבל לא, זה בדיוק העניין, אני חושבת שאנחנו פה בבית המחוקקים והממשלה שאני יודעת שהרשות בראשותך, אוה, עובדת על תכנית רצינית, ואני גם אמרתי את זה בדיון שהיינו אצלך, צריכה לבוא עם הכוונה יותר ברורה ואם זה תקנות איך ליישם את החוק הזה ברמת היום יום.
יעל כהן-פארן: כי זאת ההגנה, כמו שאומרים, אלוהים הוא בפרטים הקטנים, זאת ההגנה האמיתית בפני התקפות מיניות.
יעל כהן-פארן: והדבר המרכזי שאני חושבת שאנחנו כאן ובתכנית הממשלתית ובכל אמירה שלנו מהוועדה צריכים להכריז על יעד שבתוך, לא יודעת מה, 10 שנים יהיו אפס הטרדות מיניות בישראל.
יעל כהן-פארן: אבל תקשיבו, זה נשמע הזוי אבל בסדר, צריך להסתכל למעלה וצריך להגיד: הדבר הזה פשוט צריך להיפסק ואנחנו שמות לעצמנו עשור להפסיק אותו לגמרי.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לשתף אתכן במשהו.
עאידה תומא סלימאן: בסוף השבוע הזה הייתי באירלנד והזדמן כשהייתי שם יצאה הפגנה מאוד גדולה של הנשים באירלנד, עם החוטיני, כי באחד מהדיונים על מקרה של אונס מאוד אלים העורך דין הביא את החוטיני שלבשה הנאנסת כהוכחה שהיא רצתה את האונס הזה.
עאידה תומא סלימאן: ונשות אירלנד פשוט יצאו להפגין ברחובות עם חוטיני כדי להגיד, זכותנו לא להיות נאנסות בשום מקרה.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שהרבה פעמים אנחנו צריכות לחזור לצורת המאבק של למלא את הרחובות ולחסום את הרחובות אם יש צורך.
מרים שלר: יש הזדמנות ביום ראשון בערב להצטרף - -
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, אני כבר רשמתי לעצמי איפה אני אהיה.
מיכל רוזין: שלום לכולן, חברות יקרות מאוד.
מיכל רוזין: אנחנו עושות הרבה מאוד דיונים בוועדה לקידום מעמד האישה, ולא רק, בוועדת חוקה גם, בכל הנושא של החוק למניעת הטרדה מינית וחוקים נוספים.
מיכל רוזין: והאמת היא שאני מסתכלת פה בדוח של הנתונים ואני גאה אפילו בתיקון הקטן שעשיתי בעניין של אין כבר חוסר עניין לציבור אלא נסיבות העניין אינן מצדיקות וכו' וכו'.
מיכל רוזין: .. זה דברים קטנים אבל דברים שבסוף הם משמעותיים.
מיכל רוזין: חברות, אתם יודעים, אני תמיד אומרת, אנחנו מציינות או חוגגות, אני לא תמיד בטוחה אם חוגגים מאבק באלימות אבל האמת אנחנו גם צריכות קצת לחגוג ולזקוף את הראש ואת הגב ולהגיד אנחנו עושות פה מהפכה.
מיכל רוזין: אנחנו צריכות לזכור את זה, אנחנו עושות פה מהפכה משמעותית, חברתית.
מיכל רוזין: הנתונים שראיתי פה, אני לא יודעת כרגע לחזור עליהם אבל רפרפתי שיותר צעירות, יותר בני נוער פונים, אני חושבת שזה משמעותי.
מיכל רוזין: אני שומעת את זה מהדור הצעיר שאומרים אנחנו כבר פחות נשתוק.
מיכל רוזין: אני לא אומרת שאין קשר שתיקה ואין השתקה אבל פחות נשתוק מאשר הדור שלנו ואנחנו עושות פה את המאבק הזה למען הנערות והילדות של העתיד, אין לי ספק בזה.
מיכל רוזין: וזה קורה, זה שני צעדים קדימה וצעד אחורה.
מיכל רוזין: אני מאוד מקווה שאמירה כזאת, למשל, על החוטיני כמו בבית המשפט באירלנד כבר לא נאמרת או לא תיאמר בבתי המשפט בישראל ואני יודעת שבתי משפט בישראל הם אחד החסמים הגדולים מאוד בנושא - -
קריאה: יש את הצעת החוק שלך - -
מיכל רוזין: יש הצעת חוק שלי ושל חברת הכנסת מרב מיכאלי להקים מחלקות ייעודיות שבעקבות זה הוקמה הוועדה שהשופטת חיות הקימה לבדוק את כל הנושא של עבירות מין ויחס בתי המשפט.
מיכל רוזין: אני רוצה רק להגיד דבר אחד, ופה אני מנצלת את ההזדמנות שהמשטרה יושבת מולי.
מיכל רוזין: אני יודעת שזה לא מכוונה רעה, אני יודעת שאולי זה ממצוקה, אבל תנו לנו לעזור לכם.
מיכל רוזין: הנתונים האלה שינו עכשיו.
מיכל רוזין: זה בלתי אפשרי.
מיכל רוזין: אי אפשר לראות את זה יותר.
מיכל רוזין: איך אני אשכנע מישהי ללכת להגיש תלונה במשטרה.
מרים שלר: אבל באותה מידה תדברי על כתבי האישום.
מיכל רוזין: ברור, ברור שזו לא רק המשטרה.
מיכל רוזין: הפרקליטות ובתי המשפט, אבל דרך המלכה, כמו שאני קוראת לזה, של ההליך הפלילי, חסום, חסום לכל עולם העבירות מין.
מיכל רוזין: אנחנו רואות את זה כל הזמן ועד שלא תפתחו את הצוואר בקבוק הזה המהפכה לא תסתיים.
מיכל רוזין: את המהפכה אנחנו עושים ברחוב, בחינוך, עם הנשים, עם הגברים – בסוף צריך למצוא פתרון לצוואר הבקבוק הזה.
עאידה תומא סלימאן: תשמעו, אני במצב מאוד קשה.
עאידה תומא סלימאן: יש לנו ארבע דקות וחייבות להתחיל את הדיון הבא בזמן כי זה משודר בערוץ הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: יש לי שתי דקות עדות מאוד מהירה אבל ממש שתי דקות, אני מתנצלת ואחר כך - - - פנינה ברט, ואת תספרי על חברה שלך.
פנינה ברט: שלום לכולם, תודה רבה על ההזדמנות.
פנינה ברט: חברתי מ' נפטרה לפני שבעה חודשים, כוחותיה לא עמדו לה.
פנינה ברט: היא נפגעה במקום עבודה גדול.
פנינה ברט: כלפי חוץ תפקדה שם כמו כולם ויותר.
פנינה ברט: היא הייתה מדהימה, היא הייתה מנהלת, היא הייתה חברה.
פנינה ברט: אבל בפנים היא נרמסה יום יום.
פנינה ברט: באנו כאן להעביר מסר חשוב – פגיעה מינית במקום עבודה היא הרסנית.
פנינה ברט: היא פוגעת גם בנשים חזקות, מובילות, מנהלות, איתנות.
פנינה ברט: ההשלכות של פגיעה מינית במקום עבודה הן נוראיות.
פנינה ברט: אי אפשר לדעת עם מה מתמודדת כל נפגעת.
פנינה ברט: מ' חברה שלי התמודדה עם פגיעה מינית קשה בתוך המשפחה, פגיעה מתמשכת.
פנינה ברט: היא פנתה לאיגוד מרכזי הסיוע ובזכותם אני כאן.
פנינה ברט: היא נעזרה בהם, נלחמה כמו לביאה.
פנינה ברט: ואז הגיעה הפגיעה במקום העבודה ומוטטה אותה לחלוטין.
פנינה ברט: מ' כבר לא איתנו, היא נפטרה באפריל בשנה האחרונה בגיל 39.
פנינה ברט: ואנחנו כאן היום לצעוק את הצעקה שלה.
פנינה ברט: לא עוד.
פנינה ברט: פגיעה במקום העבודה היא לא דבר של מה בכך.
פנינה ברט: אני מודה על ההזדמנות, אני מודה לכולם, אני ממש מקווה שדברים יתקדמו ואני מאוד מאוד מתרגשת ואני מרגישה שהיא כאן לידי.
פנינה ברט: אז תודה גם על הזכות הזאת.
עאידה תומא סלימאן: תודה פנינה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאת הצלחת להביא את החברה שלך להיות איתנו היום.
עאידה תומא סלימאן: מאוד מצער אותי לשמוע על זה, אבל כפי שאמרנו בהתחלה, אנחנו יודעות על אלה שבאות ומדברות ויש אלפים שאנחנו לא יודעות עליהן.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהדיון הזה הוא דיון מרתק ושוב מזכיר לנו שהמהפכה עוד לא הסתיימה ויש לנו הרבה הרבה עבודה שצריך לעשות אותה.
עאידה תומא סלימאן: השיח הציבורי הוא אחריות של כולנו, המחויבות והאחריות החברתית היא אחריות של כולנו.
עאידה תומא סלימאן: לכל אחת ואחד מאיתנו יש תפקיד בזה ויכול לקחת אחריות על זה, ואנחנו נמשיך לעשות.
עאידה תומא סלימאן: אתן ראיתן את המחויבות של חברי הכנסת, של חברות הכנסת בעיקר.
עאידה תומא סלימאן: וכל הנושא של הממונות, מי שיודע יודע שאני מטפלת בזה בצורה מאוד אינטנסיבית עם כמה חברות כנסת ואנחנו נמשיך לעבוד על זה.
עאידה תומא סלימאן: ההליך המשפטי חייב לעבור לא רק מהגנה על זכויות הנאשם אלא להבין יותר את זכויות הנפגעת עצמה ולהרחיב לה את הבמה כדי שהיא תהיה נוכחת יותר בתוך ההליך הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכן, יש לנו עוד הרבה עבודה שצריך לעשות אותה, כולנו ביחד, גם האיגוד.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לאיגוד על העבודה הנהדרת, תמשיכו לפעול ואני נמשיך מפה לתמוך בכן.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שכולנו, גם חברות הכנסת, גם הרשות, גם חברי הכנסת נמשיך בעשייה הזו.
עאידה תומא סלימאן: תודה ובעוד דקה בדיוק אנחנו מתחילות את הדיון השני.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב, אני רוצה לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: היום 26 בנובמבר 2018.
עאידה תומא סלימאן: כפי שכולם יודעים ויודעות, אתמול היה היום הבין-לאומי למאבק באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מה איתכן, אבל אני ציינתי את היום הזה גם בהפגנות, גם בהרצאות וגם בתגובות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבשבועיים האחרונים אנחנו עברנו הרבה מבחינת הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: היתה הצעה להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בעניין רצח נשים, שלצערי הרב, הופלה על ידי הקואליציה.
עאידה תומא סלימאן: ואתמול לאחר ביקור במקלט הנשים יצא ראש הממשלה בהכרזה שהוא מקים ועדה.
עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה בכל זאת, כי זאת הוועדה לקידום מעמד האישה שעסקה בנושא הזה רבות, לפנות היום באופן רשמי לראש הממשלה ואני מבקשת ממנו קודם כל התייחסות גם למכתבים הקודמים ששלחתי אליו באופן אישי בעניין אלימות נגד נשים ובעניין רצח נשים.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני מבקשת לא להתחיל עוד ועדה.
עאידה תומא סלימאן: יש כבר ועדה, יש המלצות, יש תוכנית פעולה.
עאידה תומא סלימאן: מי שרוצה עכשיו לתת מענה לנושא של אלימות צריך לעשות דבר מאוד פשוט, להורות על הקצאה תקציבית של 50 מיליון שקל שנתי, שזה אומדן עלות התוכנית הזו.
עאידה תומא סלימאן: וזה לא ייקח הרבה זמן מזמנו של ראש הממשלה, וזה ייתן, בעיניי, מענה מאוד מאוד נחוץ בשלב הזה.
עאידה תומא סלימאן: ואני שמחה שהנושא קיבל את החשיפה הזו בגלל ההתעניינות של ראש הממשלה, ואני מאוד מקווה שאפשר לזרז את התהליך הזה כמה שיותר מהר.
דב חנין: גברתי, אני מאוד מברך על הדברים שלך.
דב חנין: ואני מציע שאולי בשם כל החברים והחברות שיושבים פה נוציא מכתב לראש הממשלה ברוח הדברים שאת אמרת, גברתי, כי צריך לחלץ את התקציב הזה.
דב חנין: זה כסף כל כך קטן שתקוע, ואם יש רצון טוב, בואו נזוז.
עאידה תומא סלימאן: מצדי, כל מי שמצטרף לקריאה הזו, אני מברכת ואני חושבת שאולי עכשיו כך אנחנו מבינות עד כמה אלה שהצביעו במודע או לא במודע נגד ועדת חקירה פרלמנטרית מבינים כמה היה חשוב להעלות את ההצעה הזו ולהסכים עליה.
מיכל רוזין: אנחנו מעלים אותה שוב.
מיכל רוזין: יש להם צ'אנס להתחרט.
עאידה תומא סלימאן: חשבתי לעשות את זה כהפתעה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו ממשיכות את המאבק שלנו נגד אלימות על כל צורותיה ועל כל דרכיה נגד נשים, והמאבק שלנו הוא לא רק לצעוד ברחובות ולא רק לבקש ועדות חקירה, אלא גם להשיג הישגים שיכולים לעודד את הנשים ולחזק אותן במאבקיהן האישיים נגד האלימות שהן עוברות.
עאידה תומא סלימאן: כולנו כבר דנו ודשנו מאה אלף פעמים, והוועדה הזו עמדה מול האתגר של חשיפה ופרסום של נפגעות תקיפה מינית.
עאידה תומא סלימאן: כמה פעמים הצטרכתי כיושבת-ראש הוועדה לעמוד מול האתגר הזה, ואני ניסיתי ללכת בין הטיפות, בין ההבנה שלי והאמונה שלי שלכל אישה יש את הזכות לקחת אחריות על עצמה, על הפגיעה שהיא עברה ולחשוף את עצמה, לבין מה שהחוק עד היום אמר וההוראות לעובדי הכנסת ואיך לפעול ברגעים שכאלה.
עאידה תומא סלימאן: אבל היום, בעיניי, אנחנו בשעה היסטורית לאחר עבודה מאוד קשה בעיקר של הנפגעות שהתעקשו על זכותן, התעקשו לקחת אחריות על עצמן ועל הגורל שלהן, והביאו איתן את כל חברות הכנסת שהאמינו בגישה הזו והגישו הצעת חוק.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו דנות בהצעת החוק הממשלתית ובמיזוג שלה, שעברה כבר בקריאה ראשונה, ורוצות למזג אותה עם שלוש הצעות חוק של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס והצעת חוק של חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון והצעת חוק של חברת הכנסת עליזה לביא, ועוד קבוצה של חברי וחברות כנסת אשר חתמו איתה כיוזמים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצות למזג את ארבע הצעות החוק האלה ולהוביל ולהכין אותן לקריאה שנייה ושלישית כדי לרשום בדף ההיסטוריה שעשינו לפחות הישג אחד לקראת היום הבין-לאומי השנה.
ענת מימון: אנחנו נצביע על המיזוג לפי סעיף 84(ד) לתקנון.
ענת מימון: מיזוג כזה טעון אישור של ועדת הכנסת.
ענת מימון: אנחנו נפנה לוועדת הכנסת לקבלת האישור.
ענת מימון: כרגע נמשיך את הדיון שלנו, מותנה כמובן באישור של ועדת הכנסת למיזוג שנעשה עכשיו.
ענת מימון: אבל צריך להצביע.
שולי מועלם-רפאלי: זה יעלה היום ב-10:30 בוועדת הכנסת או שאתם צריכים להניח?
ענת מימון: קודם הוועדה מצביעה, נניח ואז.
שולי מועלם-רפאלי: בכל מקרה אני אהיה בוועדת הכנסת.
דב חנין: אגב, אפשר לבקש.
דב חנין: אם אנחנו נאשר עכשיו אפשר להוציא פנייה לוועדת הכנסת.
דב חנין: ועדת הכנסת יושבת ב-10:30 אבל לישיבה קצרה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נראה תוך כדי איך אנחנו מתקדמות בנושא הזה כי גם נרצה לשמוע.
שולי מועלם-רפאלי: לכן ב-10:30 אני עולה לשם.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני רוצה שנצביע על המיזוג בין שלוש הצעות החוק של חברות הכנסת עם הצעת החוק הממשלתית.
דב חנין: אנחנו שניים פה?
עאידה תומא סלימאן: אתה יכול להצביע במקום ניבין.
עאידה תומא סלימאן: אורלי, סליחה.
אורלי לוי אבקסיס: לפרוטוקול אני אגיד שההצבעה שלי - - -
דב חנין: היא הצבעה של כבוד עבורנו.
עאידה תומא סלימאן: מי בעד המיזוג?
עאידה תומא סלימאן: כמובן אין נגד ואין נמנעים.
עאידה תומא סלימאן: וכך אנחנו כוועדה הצבענו וקיבלנו את המיזוג.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעביר את זה לוועדת הכנסת, אבל בינתיים אני רוצה לתת לאחת המציעות שנמצאת אתנו, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, ואחר כך נשמע את נציגות משרד המשפטים.
אורלי לוי אבקסיס: זו אחת הבשורות היפות שלנו כחברות כנסת.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא היה קל, זה לא היה פשוט.
אורלי לוי אבקסיס: גם נכשלנו בדרך בין לשכנע בהתחלה את משרד המשפטים, ואני שמחה מאוד שהתפיסה השתנתה כי בכל הנושא הזה של קמפיין Me Too, בואו נודה, הן היו עברייניות על פי החוק הקיים.
אורלי לוי אבקסיס: הן בעצם השתמשו בבמה והביעו את סיפורן גם אם לא היו פה פרטים מזהים של אותו תוקף, הן עברו על החוק, וכל במה שניתנה להן, בין אם תקשורתית או אחרת, היה שיתוף פעולה של אותו גוף תקשורת בעבירה על החוק.
אורלי לוי אבקסיס: כשניסיתי להסביר את הרציונל הזה למשרד המשפטים, אמרו לי, אבל לא משתמשים בחוק.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הפסיכולוגיה על אותן נשים שראשית בפגיעה לקחו להן גם את הקול שלהן, גם את השליטה שלהן, גם את הבחירה שלהן, ואחר כך גם לסתום להן את הקול, אני חושבת שהיה פה משהו שמזמן היינו צריכים להוציא אותו מספר החוקים, אבל טוב מאוד שהצלחנו להעביר את זה גם בטרומית, ולאחר מכן הגיעה גם ההצעה הממשלתית.
אורלי לוי אבקסיס: השתכנעו שם.
אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה להגיד לך משהו, עאידה, זה היה גם לא פשוט להעביר את זה לוועדה הזו, למי שלא יודע.
אורלי לוי אבקסיס: הרי מלכתחילה זה היה אמור להיות בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
אורלי לוי אבקסיס: ניהלנו גם על זה דיונים.
אורלי לוי אבקסיס: ואני שמחה מאוד כי אני לא חושבת שיש במה טובה יותר מהבמה הזו של הוועדה הזו, שהיא מאוד מאוד רלוונטית לנושאים האלו, כמי שעובדת הרבה ודנה בנושאים הללו, וגם נחשפים פה לא מעט.
אורלי לוי אבקסיס: אבל את כל הגלגל הזה התחילה אישה אמיצה שעברה בילדותה התעללות מינית קשה.
אורלי לוי אבקסיס: כשהיא באה לספר את הסיפור שלה, היא קיבלה במה מאישה אמיצה לא פחות שקוראים לה יעל דן, שידעה טוב מאוד שהיא עוברת על החוק בזה שהיא נותנת לה את הבמה ולא מסתירה ומטשטשת אותה ושמה לה קולות ושמות בדויים.
אורלי לוי אבקסיס: כי עד היום מי שהיתה צריכה להסתתר כדי שלא לחשוף את עצמה היתה הנפגעת, וזה האבסורד הגדול, כאילו לאותן נפגעות יש מה להסתיר, וגם כשהן רוצות לספר את הסיפור שלהן ואת התהליך הזה, כשהרימו אליי את הטלפון, אמרתי, אני לוקחת את זה הלאה.
אורלי לוי אבקסיס: אז חוקקנו את החוק וניסינו להעביר אותו ונכשלנו בפעם הראשונה ובפעם השנייה, ואני שמחה מאוד שבפעם השלישית המשכנו, כי העקשנות פה, בעיקר כשיש לך טיעון טוב, בסוף מגיעה אל האוזניים הנכונות וגם השיקולים הפוליטיים נדחים טיפה הצידה והצלחנו להתגבר על המכשולים.
אורלי לוי אבקסיס: ואני מאמינה שזה עוד צעד אחד מני רבים, כי השבוע תהיה לנו גם הצעת חוק על איסור שינוי שם של עבריין מין, שזה גם מאירוע פרטי שקרה לאחת הנפגעות.
אורלי לוי אבקסיס: ובסופו של דבר, אנחנו חברי הכנסת קשובים למה שקורה בציבור, אנחנו מבינים שמאירוע פרטני אחד אנחנו יכולים לעשות שינוי רוחבי שמשפיע לא רק על החיים הפרטיים, אלא על הסביבה ועל – איך הבת שלי קוראת לזה, על הקארמה, על האנרגיות ועל איך שהילדים שלנו גדלים ולאיזו תרבות הם גדלים.
אורלי לוי אבקסיס: אז שיהיה לנו בהצלחה והלוואי שנביא עוד חוקים כאלו ונתקן את המציאות.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, חברת הכנסת אורלי.
עאידה תומא סלימאן: אני הבטחתי שאני אתן ל משרד המשפטים.
עאידה תומא סלימאן: אבל ח ברת הכנסת שלי יחימוביץ, את יצאת מדיון, נכון?
עאידה תומא סלימאן: ככה אמרו לי.
שלי יחימוביץ': יש לי דיון עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: יש לך ב-10:30 - - -
שלי יחימוביץ': מה זה, בחינה עכשיו?
עאידה תומא סלימאן: לא, - - -
שלי יחימוביץ': יש לי ועדה.
שלי יחימוביץ': ביקשתי לבוא לדבר כיו"ר ועדה ולצאת.
עאידה תומא סלימאן: לא, אני פשוט העברתי מה שנאמר לי.
שלי יחימוביץ': עאידה, כמו שאני עושה כשאת מגיעה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מברכת כשאת מגיעה - - -
שלי יחימוביץ': מה זה השאלון הזה?
שלי יחימוביץ': עאידה, כשאת נכנסת כיו"ר ועדה ורוצה לדבר בוועדה שלי, את מקבלת מיד קדימות.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אני בדיוק רציתי להסביר למה לאחר שאמרתי שאני אתן למשרד המשפטים אני בכל זאת מוותרת ומעבירה אלייך, - -
עאידה תומא סלימאן: - - ואני שמחה מאוד שהגעת.
שלי יחימוביץ': קודם כל, יושבת-ראש הוועדה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אני רוצה לברך אותך על העבודה שלך המאוד-מאוד אינטנסיבית, שמקדמת רבות את מעמדן של נשים וזכויותיהן.
שלי יחימוביץ': אני אומרת את זה לא מהשפה ולחוץ.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שהוועדה הזאת עושה עבודה ממש ממש טובה, והיא הצליחה אפילו לחצות את הגבולות הפוליטיים הידועים שאנחנו נצמדים אליהם על בסיס קבוע.
שלי יחימוביץ': אז אני רוצה להודות לך על זה.
שלי יחימוביץ': לגופו של החוק, אני חושבת שלפחות כל חברות הכנסת שנמצאות כאן יוזמות או חתומות על החוק הזה בצורה כזו או אחרת, וצריך לברך על כך שההצעה הזאת הפכה להצעה ממשלתית, כי אנחנו לא רוצות קרדיט, אנחנו רוצות לתקן את המציאות.
שלי יחימוביץ': ואנחנו עדים כאן לחוק שלא רק עבר זמנו ובטל קורבנו, אלא הוא כל כך פטרנליסטי עד שהוא הפך להיות מכשול בפני נפגעות תקיפה מינית במקום להוות להן סעד.
שלי יחימוביץ': והדבר הכי חמור שקרה במהלך התיקונים על גבי תיקונים על גבי תיקונים שנועדו כל כך להגן על הנפגעת עד שלא אפשרו לה בכלל לפתוח את הפה, התיקון האחרון בסדרת התיקונים הוא באמת הכי חמור, ואז הבהיר המחוקק כי פרסום על פי סעיף קטן (א) כולל גם את זיהויו של האדם הנפגע על ידי סביבתו הקרובה או פרסום המרמז על זיהויו כמי שנפגע בעבירה או התלונן וכן הלאה, אם באמצעות פרסום כל דמות, כולה או חלקה, סביבת הנפגעת, דמויות הקרובות לו, או כל דרך אחרת, שזה כבר פורש למחוזות הזויים, כשבוועדה לענייני ביקורת המדינה דיברה מ"פ שיושבת כאן בכלל לא על הפגיעה שלה.
שלי יחימוביץ': היא דיברה על מחקר שהיא עשתה כסטטיסטיקאית וגילתה כמה מהר האוניברסיטאות מטפלות בעובדי קבלן כשהם פוגעים מינית, תוך 24 שעות, וכמה לאט כשזה מגיע למרצים הבכירים, ואז זה יכול להימשך שנים ארוכות עד הפרישה לפנסיה.
שלי יחימוביץ': ואז דובר הוועדה מטעם הכנסת כיבה את השידור, כיבה את השידור בפורטל של הוועדה לביקורת המדינה בגלל שההנחיות שהוא קיבל – אגב, הוא ראש קטן, אני לא מאשימה את הבורג שבסוף, אני גם מאשימה, אבל את רואה שרשרת של פטרונים, כולם גברים, שמעבירים הנחיות אחד לשני איך לסתום את הפה למתלוננת, והיא רק פתחה את הפה והתחילה לדבר על הממצאים הסטטיסטיים, אפילו לא על עצמה, וסגרו את השידור.
שלי יחימוביץ': ואחר הסבירו לי שזה בגלל ששמעו את הקול שלה, והמילה קול כלולה בחוק.
שלי יחימוביץ': אז באמת זה הגיע לדרגות קיצוניות הזויות לחלוטין, והגיע הזמן להסדיר את זה לא רק פה בין כותלי הכנסת כפי שהבטיח לי יו"ר הכנסת, אלא באופן כללי צריך לזכור שהיכולת של נפגעות להשמיע את הקול שלהן היא כלי העצמה, היא כלי ראשון במעלה במאבק בפגיעות מיניות.
שלי יחימוביץ': היא בטח לא אבן נגף, כפי שאמרו כל השופטים הגברים וכל המחוקקים שחוקקו עוד נדבך ועוד נדבך.
שלי יחימוביץ': היום, בעידן החדש, דברים משתנים מהר.
שלי יחימוביץ': יום אחד העבדות היתה בון טון ויום למחרת העבדות יצאה מהחוק לשמחתנו.
שלי יחימוביץ': בדיוק כמו כאן, יום אחד האווירה היא כזאת, וביום השני נשים רוצות להשמיע את הקול שלהן.
שלי יחימוביץ': ולנו לא רק שאסור למנוע, אלא אנחנו צריכות לעשות הכול כדי שהקול הזה יישמע ברמה.
שלי יחימוביץ': ועל כן אני מברכת על החוק הזה, אני מברכת את כל חברותיי היוזמות והמצטרפות, אותך, יושבת-ראש הוועדה ואת שרת המשפטים איילת שקד, שלקחה את החוק הזה והפכה אותו לחוק ממשלתי, ואני מקווה שנקדם אותו במהרה, כמו שהכנסת הזאת יודעת כשהיא רוצה או הקואליציה הזאת יודעת כשהיא רוצה לקדם חוקים.
שלי יחימוביץ': ועוד דבר אחד, ראיתי את הוויכוח שהיה במליאה בין ניסן סלומינסקי, יו"ר ועדת החוקה, לבינך, על מי יטפל בחוק.
שלי יחימוביץ': אז סליחה, יש גבול, באמת.
שלי יחימוביץ': כמה ציניים ובוטים אנחנו יכולים להיות אם בכלל הוא מעז להתווכח על כך שהחוק הזה יהיה אצלו בוועדה.
שלי יחימוביץ': אז אני מברכת גם אותו על זה שהוא הבין שזה כל כך אבסורדי וכל כל צורם, עד שתודה לאל שזה מתקיים כאן.
עאידה תומא סלימאן: אני ציינתי בהתחלה, אני שמחה שהחוק הועבר לוועדה הזו.
עאידה תומא סלימאן: לא ציינתי כמה אנרגיות הוצאנו על זה, ואני מודה גם כן לחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי שעזרה בהעברת החוק.
עאידה תומא סלימאן: זה לא היה מובן מאליו כי החוק, כאילו חוק עונשין, היה צריך להיות בדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
עאידה תומא סלימאן: יש לי הרגשה שאולי כדאי לתת לנציגות משרד המשפטים להציג, ואז נפתח את הדיון.
מרב מיכאלי: אני פשוט צריכה ללכת ליועצים המשפטיים, מה שכן מתנהל בוועדת החוקה.
מרב מיכאלי: אם תסכימי, אז מילה.
עאידה תומא סלימאן: דב ושולי היו לפני.
עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת, כי אני ביקשתי שיחכו.
עאידה תומא סלימאן: אתם תרצו?
עאידה תומא סלימאן: תוכלו לחכות?
דב חנין: מאוד היינו רוצים להיות בדיון, אבל מרב ואני באותו קושי של חוק היועצים המשפטיים, אבל אולי שולי תגיד לנו שהוא יורד מסדר היום, ואז אנחנו נוכל ליהנות מדיון יותר חשוב.
שולי מועלם-רפאלי: אני ב-10:30 צריכה לעלות לוועדת הכנסת, ואני אשמח לשמוע את משרד המשפטים.
עאידה תומא סלימאן: בכל זאת, אני אתן לכן אחרי המשרד.
דב חנין: גברתי, מכיוון שאולי אני לא אשמע תשובתך, אני רק רוצה לשאול שאלה ואת תעני.
דב חנין: נמצאת פה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שתייצג את ענייני פה היטב, כי אני רציתי להפנות את תשומת לבכם להבדל שיש בין הצעת החוק הממשלתית לבין הצעתה של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, ועם כל הכבוד, לי נדמה שהמנגנון בהצעת החוק הפרטית הוא נכון יותר.
דב חנין: זאת אומרת, אותו מנגנון שאומר מה קורה אם מטרידים את האישה ומציקים לה, ואומרים, טוב, היא הסכימה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לרסן גם את כלי התקשורת בנושא הזה.
דב חנין: השאלה היא מה עושים במקרה הזה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמע תיכף ממשרד המשפטים, ואני יודעת שגם ליועצת המשפטית של הוועדה יש מה להוסיף אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: וזה מעלה דיון שבעיניי חשוב ביותר.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו נשמע ונמשיך.
עאידה תומא סלימאן: זה לא יסתיים רק במה משרד המשפטים הגיש.
עאידה תומא סלימאן: יש לנו כמה דברים על סדר היום.
ליאנה מגד: בוקר טוב.
ליאנה מגד: אני ליאנה מגד, ממשרד המשפטים.
ליאנה מגד: הצעת החוק הזאת נולדה ביוזמות של חברות כנסת, פנייה של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, ובדיונים בכנסת שבהם אנחנו נכחנו, והבנו שיש קושי בחשיפתן של נפגעות עבירה, בדרך כלל נפגעות עבירה, אבל גם נפגעי עבירה כמובן.
ליאנה מגד: והתחלנו לבחון את סעיף 352 לחוק העונשין, שהוא הסעיף שעליו אנחנו מדברים היום.
ליאנה מגד: אני אתחיל ואומר מה מטרת התיקון שלנו, ואחר כך אגיע להוראה הספציפית.
ליאנה מגד: מטרת התיקון היא להיטיב עם נפגעי עבירה, לאפשר להם להשמיע את קולם לפי בחירתם, להרחיב את יכולת הבחירה שלהם, לא לצמצם את יכולת הבחירה שלהם, להחזיר לנפגע את תחושת השליטה על מה שהוא בוחר לשתף, על הסיפור שלו ועל מהלך חייו אחרי הפגיעה שהוא חווה.
ליאנה מגד: מה ההוראה הקיימת אומרת ואיך היא מנסה לאזן בין שיקולים שונים?
ליאנה מגד: התכלית המקורית של ההוראה הקיימת, וכך היא נוסחה גם, היתה למנוע אפקט מצנן על נפגעי עבירה שיחששו מפני הגשת תלונות בגין עבירות מין.
ליאנה מגד: זאת כוונת הסעיף.
ליאנה מגד: אני מזכירה את זה לכולנו.
ליאנה מגד: בעצם אנחנו מדברים על סיטואציה מורכבת, הגשת תלונה במשטרה בגין עבירת מין, בוודאי לנהל אחר כך הליך פלילי ולהיחשף בבית משפט, אלה חוויות לא פשוטות שהכנסת שומעת עליהן רבות, ובעצם כוונת הסעיף היתה למנוע חשיפת פרטיהם של נפגעי עבירה בעבירות כאלה, שלא היו מעוניינים בחשיפת פרטיהם לא בציבור ולא בפני סביבתם הקרובה.
ליאנה מגד: זהו השיקול שעומד בבסיס הוראת החוק הקיימת.
ליאנה מגד: צריך לזכור את זה כשאנחנו מנסים כאן לאזן בין כלל השיקולים.
ליאנה מגד: זאת ההוראה.
ליאנה מגד: ההוראה נועדה לאפשר הגשת תלונות, כדי שנפגעים לא יחששו שמא הגשת תלונה במשטרה מחר השם שלהם מפורסם בעיתון וכל אחד יכול לדעת שהם עבור אירוע כל כך פוגעני וקשה.
ליאנה מגד: חשוב לנו לשמור גם על התכלית הזאת, ולכן זה חלק מהאיזונים שאנחנו חושבים שקיימים בנוסח שאנחנו הצענו.
ליאנה מגד: אבל, מה בעצם נוצר עם הזמן, וזה אכן הוצף גם בדיונים בוועדות, גם על ידי חברות הכנסת וגם על ידי נפגעים שאנחנו שמענו?
ליאנה מגד: נוצר אפקט מצנן הפוך.
ליאנה מגד: בעצם כאשר מטרת הסעיף היתה לאפשר הגשת תלונות בצורה בטוחה, התוצאה, כך אנחנו שמענו גם בדיונים בכנסת וגם מנפגעי עבירה, היתה שנפגעים חוששים לדבר.
ליאנה מגד: זאת אומרת, ממצב שבו אנחנו רוצים לספק להם הגנה מפני חשיפת יתר, אנחנו נמצאים במצב שבו הם חוששים לחשוף סיפור גם כשהם מאוד מעוניינים, גם כשהם יוזמים את זה אפילו, אפילו כשהם אלה שבאים לכלי התקשורת או מגיעים לוועדת הכנסת ורוצים לספר את הסיפור שלהם.
ליאנה מגד: כשהתחלנו לבדוק מה קורה עם הוראת החוק הזאת ואיך הדברים מתנהלים כיום בפועל, נוכחנו בשני דברים.
ליאנה מגד: קודם כל, לא מוגשים כתבי אישום בגין העבירה הזאת.
ליאנה מגד: היום העבירה קובעת - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל את יודעת שמוציאים מכתבי אזהרה גם לאמצעי התקשורת וגם לאותן נשים שחושפות את הסיפור הפרטי שלהן.
אורלי לוי אבקסיס: ובזה נעשה שימוש על ידי הפוגע ובאי כוחו.
ליאנה מגד: אני אתייחס.
ליאנה מגד: הסעיף היום קובע שמי שמפרסם ברבים את שמו של אדם או כל דבר שעשוי לזהות אותו כמי שנפגע או התלונן בעבירת מין, הוא נושא באחריות פלילית לפי הסעיף, אלא אם כן ניתנה הסכמת הנפגע או המתלונן בפני בית המשפט, או שניתן היתר אחר של בית המשפט מטעמים מיוחדים שיירשמו.
ליאנה מגד: זאת ההוראה בסעיף.
ליאנה מגד: אנחנו באנו לבדוק מה קורה היום עם הסעיף, האם יש הליכים לבית המשפט בבקשות למתן היתר?
ליאנה מגד: האם מצד שני יש העמדה לדין על מי שלא התנהל לפי ההליך הזה?
ליאנה מגד: ואנחנו ראינו שאין הליכים, לא מהצד הזה ולא כתבי אישום מהצד הזה.