GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סוהיר דקסה חלבי: התקצוב הולך יותר לפיתוח שירותים בתוך הקהילה והמנדט הוא לא רק – והאחריות היא לא רק כמובן על הארגונים של נשים וארגונים פמיניסטיים, אבל כן צריך להביא את הידע שלהם ואת הלמידה שלהם אל תוך משרד הרווחה שהוא האמון על פיתוח אותם שירותים באוכלוסייה.
סוהיר דקסה חלבי: לצערנו אנחנו רואים שיותר ויותר שירותים כן נסגרים מחוסר תקציבים או בעצם המיקור חוץ של אותם פרויקטים שניתנים לידי חברות שלדאבוננו לא מבינים טיפול ומאבק בתופעה הזאת, אז צריך יותר תקצוב לפיתוח שירותים בתוך הקהילה, גם לנשים וגם לילדים וגם לגברים הפוגעים, הם בעצמם גם צריכים את הטיפול, וככה אפשר אולי לראות תזוזה יותר לכיוון מיגור התופעה.
סוהיר דקסה חלבי: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רק מזכירה לכולנו שמחר יש לנו יום ארוך שבו אנחנו גם נביא את הסטטיסטיקה בנושא של אלימות באופן כללי ונקיים דיון, גם ננסה לעקוב אחרי יישום תכנית החומש למאבק באלימות, שכולנו יודעות שהיא תת מתוקצבת, היא לא מתוקצבת כמו שצריך, וגם אנחנו נקיים דיון מאוד חשוב בנושא של 20 שנה על חוק למניעת הטרדה מינית, איפה אנחנו נמצאות היום.
עאידה תומא סלימאן: ברוכה הבאה, חברת הכנסת יעל.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לגב' לרה צינמן, יו"ר ארגון משפחות נרצחים ונרצחות.
לרה צינמן: אני רוצה לברך על הדיון ולפנות לשגרירות היקרות ולהודות על זה שהן הקדישו תשומת לב רבה גם למה שנעשה בישראל ולספר שבארץ קיים ארגון שמאגד משפחות שיקיריהן נרצחו, בין היתר גם נשים שנרצחו.
לרה צינמן: אנחנו פועלים כבר 20 שנה לקידום זכויות משפחות וגם לקידום מניעת אלימות נגד נשים.
לרה צינמן: במיוחד אני עוקבת אחרי מה שנעשה בקנדה ומסתכלת בקנאה רבה, ששם מזמן קיימת נציבות לזכויות נפגעי עברה, אומבודסמן לקורבנות עבירה, ואנחנו מציעים את הקמת הנציבות לנפגעי עבירה במשך שנים רבות, ומשום מה אנחנו נתקלים בהתנגדות.
לרה צינמן: אנחנו עדיין מקווים לקבל השראה ממה שנעשה במדינות אחרות ולהגיע להישג הזה גם.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת יעל, תרצי להגיד משהו לפני הסיכום.
יעל כהן-פארן: רק באמת בקצרה.
יעל כהן-פארן: התנצלותי שלא הגעתי יותר מוקדם, אבל אני מברכת על הדיון.
יעל כהן-פארן: אנחנו הגשנו ביחד, הצטרפתי אלייך לקריאה להקים ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא ההתנהלות מול רציחות הנשים הנוראיות שאנחנו רואים שלצערנו הולכות ומתגברות.
יעל כהן-פארן: הממשלה הבטיחה לנו הבטחות, אנחנו עדיין מחכות.
יעל כהן-פארן: היום אולי השתנה משהו בשיח הפוליטי, מרגע שהתחילה הוועדה ועד שהסתיימה כבר השתנה משהו, את היית פה ובטח עדכנו אותך, אז אני מאוד מקווה, כי ביום רביעי הקרוב אנחנו נביא להצבעה את ועדת החקירה הפרלמנטרית ואם לממשלה לא יהיו תשובות ולא יהיו מענים למימון התכנית הלאומית שהבטיחו לנו ושהובטחה לנו ולחוק האזיקונים ולהתמודדות נגד בני זוג אלימים באמצעות אותה חקיקה, אז אנחנו נפעל בכל הכוח במליאה כדי שההצעה לוועדת חקירה כן תעבור.
יעל כהן-פארן: אולי עם קואליציית 61 נצליח להעביר את זה.
יעל כהן-פארן: מה את אומרת?
יעל כהן-פארן: אנחנו מקווים שיהיו תשובות חיוביות עד יום רביעי, בוא נגיד ככה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מאוד מקוות.
עאידה תומא סלימאן: פתחתי והתחלתי בזה שאמרתי שגם בבוקר היו לי דברים עם נציגי הקואליציה.
עאידה תומא סלימאן: טוב, הראש שלהם היה במקום אחר לפני הדיון, אני מאוד מקווה, למרות העמדה שלי בעניין של ללכת לבחירות, אני בעד ללכת לבחירות, אבל כנראה הקואליציה העדיפה היום למשוך את הזמן של הממשלה ואנחנו מסיימות את הישיבה הזו עם ידיעה שכנראה לא נלך לבחירות, זה ייתן לנו זמן לנסות לקדם את הדברים שעבדנו עליהם קשה בקדנציה הזו, כולל ועדת התקצוב לתכנית החומש למאבק באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: הרשו לי קודם כל להגיד שאני אפנה להנהלת בתי המשפט בעניין השופטת ששחררה אתמול את מי שאיים על החיים של צעירה, רק מתוך זה שהיא כנראה כעסה שאיחרו להגיע.
עאידה תומא סלימאן: זה מקומם שעדיין יש – וזה שוב מחזק את הדברים שאמרתי בהתחלה, אנחנו רוצות נשים בעמדת קבלת החלטות, אבל אנחנו רוצות גם שהלב והראש שלהן יהיה במקום הנכון.
עאידה תומא סלימאן: לא רק שימלאו את הכיסא של קבלת ההחלטות, אלא שהן יקבלו את ההחלטות האמיתיות למען שלומן וביטחונן ורווחתן וקידומן של הנשים.
דבורה ליונס: (תרגום חופשי מהשפה האנגלית): נשים במקומות האלה, אבל גם גברים ש - - -
עאידה תומא סלימאן: מה שהשגרירות לא יודעות, שבוועדה הזו יש רוב של גברים מבחינת חברות בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: בכל הוועדות, אפילו בוועדה הזו, נכון.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה חדש שבוועדה לקידום מעמד האישה יש רוב של גברים ורוב של אופוזיציה.
עאידה תומא סלימאן: אז קודם כל אני רוצה, בשם כל הנוכחות ובשם הוועדה וחבריה וחברותיה, להודות לשגרירות ולנציגות השגרירויות שהגיעו לדיון הזה, כמובן באופן מאוד מיוחד לשגרירת סלובניה שיזמה ולקחה על עצמה להתקשר ולקדם את הרעיון ואני מאוד שמחתי על היוזמה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שתמיד, גם במאבק של שוויון מגדרי וגם במאבק של אלימות נגד נשים, החלפת דעות והתנסויות והישגים בין נשים מכל קצווי העולם תרמו למאבק הזה ויכולנו ללמוד אחת מהשנייה ולחזק אחת את השנייה.
עאידה תומא סלימאן: עלו כמה רעיונות, ואני חושבת שאחד הדברים שמאוד בולטים במאבק ובחובה להצלחה במאבק הזה, זה שילוב כל המאמצים וניסיון לתכלל את כל המאמצים הקיימים אצל כל ממשלה ובכל מדינה כדי להשיג את ההישגים היותר טובים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת ואני יזמתי והנחתי הצעת חוק להקמת רשות לאומית למאבק באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין חושבת שבלי דבר כזה תמיד יישאר המאמץ מפוזר.
עאידה תומא סלימאן: עלה הנושא של איסוף נתונים ולמידתם.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שאנחנו גם מנסות בוועדה לעשות כל שנה ומחר נעסוק בחלק מזה ונתתי דוגמאות אחרות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך ללחוץ כדי שתהיה הצטרפות לאמנת איסטנבול ונוכל ככה לפתח עוד חקיקה ועוד פעילויות למאבק נגד האלימות.
עאידה תומא סלימאן: הנושא הזה, לצערי הרב, נושא ביטחונן של הנשים, גם האישי, גם הכלכלי וגם החברתי, עדיין לוקה בחסר, לא רק במדינה, אלא בכל העולם.
עאידה תומא סלימאן: עדיין צריך ללמוד איך להגן על הנשים המודרות, המוחלשות והנאבקות נגד האלימות המופעלת נגדם בכל סוגיה, אבל צריך לשים לב באופן מיוחד לנשים שבאות או מקבוצות לאומיות או מקבוצות חברתיות שהן מיעוט בתוך החברה ודווקא שם הן לא רק סובלות מהאלימות המגדרית, אלא סובלות גם מאפליה במתן שירותי ההגנה והשירותים החברתיים שהמדינה אמורה לספק.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לכולכם ואני מאוד מקווה שתצטרפו מחר לדיונים המאוד חשובים שנקיים בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה רבה.
עאידה תומא סלימאן: שלום לכולן, אני פותחת את הישיבה של הוועדה השנייה היום של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ביישום המלצות הוועדה הבין-משרדית למניעה וטיפול בתופעת האלימות במשפחה.
עאידה תומא סלימאן: תנו לי קודם לציין שאנחנו היום בכנסת מציינות – אני ביקשתי לציין ביום מיוחד את היום הבינלאומי למאבק באלימות נגד נשים שחל כמו כל שנה ב-25 בנובמבר.
עאידה תומא סלימאן: היום הכנסת תקדיש את הדיונים של הוועדה וגם יהיה דיון במליאה בנושא.
עאידה תומא סלימאן: אבל נכון שאנחנו מבקשות קיום מיוחד זה לא אומר שאנחנו לא עוסקות יום ביומו, במיוחד בוועדה הזו, בנושאים הקשורים לאלימות על כל סוגיה ועל כל צורותיה נגד הנשים.
עאידה תומא סלימאן: הנשים סובלות גם מאלימות פיזית וגם מינית, מילולית, נפשית וכלכלית.
עאידה תומא סלימאן: ויחד עם התופעה הזו יש כל מיני תופעות שסובבות.
עאידה תומא סלימאן: בדיון הקודם שהיה על הטרדות מיניות ועל פגיעות מיניות אנחנו דיברנו על איך שתופעת ההתעמרות בעבודה מתלווה תמיד לנושא של ההטרדות המיניות וחשיפת הטרדות מיניות במקומות העבודה כך שכל פעם שיש סוג אחד של אלימות אי אפשר לציין שיש רק סבל מסוג אחד, זה גורר גם סוגים אחרים שמתלויים ועושים את הסבל של האישה בלתי נסבל.
עאידה תומא סלימאן: 20 נשים כמעט כל שנה נרצחות במדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: השנה עוד לא הסתיימה וכבר יש 20 נשים שנרצחו השנה הזו.
עאידה תומא סלימאן: כל אישה היא עולם ומלואו, כל אישה היא סיפור חיים, כל אישה היא גם אנשים שסובבים אותה, אוהבים אותה, מנסים לזכור אותה ולהחיות את זכרה.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו מנסות כל הזמן לאותת לבעיה העיקרית שהיא שרוב הנשים האלה שנרצחו כבר התלוננו, כבר אותתו ואמרו אני נמצאת בסכנה ואני מפחדת שהחיים שלי ייגזלו.
עאידה תומא סלימאן: אבל לצערנו הרב נכשלנו, כולנו.
עאידה תומא סלימאן: נכשלנו בלהגן על הנשים האלה.
עאידה תומא סלימאן: המערכות הקיימות נכשלו פעם אחר פעם, לפחות 10 פעמים בשנה הזו, להגן על אישה יחידה, לספק לה את הביטחון שלה.
עאידה תומא סלימאן: מדינה שלמה על כל מערכותיה לא יכלה להבטיח את ביטחונה של אזרחית אחת שבסופו של דבר נרצחה.
עאידה תומא סלימאן: 10 נשים כאלה לפחות נרצחו השנה, שאותתו, שאמרו, שצעקו, שהתלוננו, אבל לא הצלחנו להגן עליהן.
עאידה תומא סלימאן: המערכות לא הגנו עליהן.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לפחות מנסות, אנחנו לפחות נאבקות, ארגוני הנשים נאבקים ומשמיעים את צעקתן של הנשים.
עאידה תומא סלימאן: אבל אי אפשר לכלול את כולן באותה רמה של אחריות.
עאידה תומא סלימאן: בכל זאת יש מערכות שהן אמונות גם לפי החוק, גם לפי המוסר לספק את ההגנה הזו.
עאידה תומא סלימאן: לא רק לנשים שנרצחות, אלא גם לנשים שחיות בתוכנו וסובלות יום יום מאלימות.
עאידה תומא סלימאן: ואני לא משווה בין האחריות של קבוצה שקמה באופן וולונטרי ועושה יום יום כדי להגן על נשים לבין מערכת או משפטית או מערכת אכיפה או מערכת הגנה כמו מערכות הרווחה, האחריות שלהן היא אחרת לגמרי.
עאידה תומא סלימאן: והאחריות שלהן מתבטאת גם בקבלת החלטות וגם בביצוע החלטות שכבר התקיימו.
עאידה תומא סלימאן: ארבע שנים עברו מאז הקמת הוועדה הבין משרדית לטיפול באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: שנה וחצי אחרי שהממשלה אימצה את המלצות התכנית הלאומית למניעת אלימות במשפחה אשר הכין הצוות הבין משרדי נשים ממשיכות לשלם בחייהן ואנחנו לא מרגישות את השינוי בשטח.
עאידה תומא סלימאן: כי בין היתר התכנית אשר הממשלה בעצמה אימצה לא תוקצבה במלואה ולא נקבעה לה תקנה תקציבית.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע דוח תקציבי שביקשתי מהממ"מ לערוך כדי לנסות לבדוק סוף סוף ולקבל תשובות מה הוקצה לתכנית שהממשלה בעצמה אימצה והאם באמת נוצל התקציב הזה ועד כמה נוצל.
עאידה תומא סלימאן: לפני שלושה שבועות הגשתי בקשה להקמת ועדת חקירה פרלמנטארית שתחקור את הכשלים והמחדלים בסוגית רצח נשים וכמוני עוד שלוש חברות כנסת הגישו את הבקשה הזו.
עאידה תומא סלימאן: נתבקשנו לדחות את ההצבעה על ועדת החקירה ולקיים משא ומתן על קביעת תכנית חירום להגנה על נשים וגם לתקצב במלואה את התכנית הממשלתית.
עאידה תומא סלימאן: אני עכשיו אומרת לכם – מחר ההצעה שלנו תעלה להצבעה.
עאידה תומא סלימאן: המשא ומתן עוד לא התחיל.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מבקשות לקיים את הדיון עם נציגי המשרדים, עדיין לא מצאו את הזמן כדי לשבת איתנו.
עאידה תומא סלימאן: אז מחר הצעת ועדת החקירה תעלה להצבעה וכולנו אמורות להיות מחויבות לתמוך בהצעה כזו אם אנחנו לא מקבלות את מה שדרשנו עד מחר בשעה שתעלה ההצעה שלנו לוועדת החקירה.
עאידה תומא סלימאן: היום אני מקדישה את הדיון הזה לכל הנשים שאינן איתנו עוד, לכל הנשים שנרצחו והרוצחים שלהן או שנמצאים בכלא או שעדיין מסתובבים חופשי בינינו.
עאידה תומא סלימאן: אני מקדישה את הדיון הזה לכל הנשים הסובלות או בשקט או מתלוננות ולא מקבלות מענה, או אלה הנמצאות במקלטי הנשים, מחפשות דרך להתחיל חיים חדשים רחוקים מאלימות.
עאידה תומא סלימאן: אני מקדישה את הדיון לכל הנשים שסובלות מכל סוגי האלימות.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על זה שחברי וחברות הכנסת הצטרפו אלינו לדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן, אני אתן לכם להתייחס, אבל קודם אני מבקשת מכם להתאזר בסבלנות.
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לתת לד"ר נורית יכימוביץ' כהן ממרכז המחקר והמידע להציג את הנתונים שבחרנו השנה להתמקד, תיכף תסביר במה התמקדנו בנתונים האלה.
עאידה תומא סלימאן: ואחר כך נשמע גם דיווח כלכלי על מצב תקצוב התכנית למניעת אלימות.
נורית יכימוביץ כהן: תודה ליושבת הראש.
נורית יכימוביץ כהן: אני אציג כפתיחה נתונים על אלימות במשפחה, בדגש על אלימות כלפי נשים.
נורית יכימוביץ כהן: מדובר בנתונים שקיבלנו מהמשטרה.
נורית יכימוביץ כהן: הנתונים האלה מייצגים את היקף האלימות במשפחה בישראל רק ככל שזה מתבטא בתיקי משטרה.
נורית יכימוביץ כהן: כמובן שיש לנו הרבה אלימות שאינה מדווחת.
נורית יכימוביץ כהן: מדובר בנתונים מ-2016 ו-2017.
נורית יכימוביץ כהן: ביקשנו מהמשטרה נתונים, קודם כל שאלנו אותם מי המתלוננים בתיקי אלימות במשפחה.
נורית יכימוביץ כהן: אז קודם כל יותר משני שליש מהמתלוננים הם בעצם מתלוננות.
נורית יכימוביץ כהן: עשירית מהמתלוננים הם גברים ו-20% מהתיקים יש בהם תלונה הדדית.
נורית יכימוביץ כהן: זאת אומרת, שני בני הזוג התלוננו זה על זה אבל כאמור עיקר התלונות התקבלו על ידי נשים.
נורית יכימוביץ כהן: מדובר ב-11,500 תיקים שנרשמו בהם 15,500 עבירות.
נורית יכימוביץ כהן: אנחנו לומדים מזה שיש יותר מעבירה אחת בממוצע בכל תיק.
נורית יכימוביץ כהן: הנתונים האלה שונים מנתוני המשטרה שכתובים בשנתון הסטטיסטי של המשטרה מפני שהנתונים שאני מציגה עכשיו לא כוללים עבירות רכוש.
נורית יכימוביץ כהן: הם כן כוללים עבירות שעיקרן תקיפה ואיומים, בערך חצי חצי כמו שאפשר לראות בשקופית.
נורית יכימוביץ כהן: ובנוסף על כך יש כמה מאות עבירות מין ו-26 תיקים שנפתחו עקב רצח, ניסיון לרצח או הריגה.
נורית יכימוביץ כהן: אני רוצה רגע להתמקד בנושא של רצח והריגה של נשים.
נורית יכימוביץ כהן: זה הסט היחיד של הנתונים שבו אני מביאה מספרים גם על רצח והריגה על ידי בן הזוג וגם על ידי בן משפחה אחר.
נורית יכימוביץ כהן: כל שאר הנתונים בהמשך יהיו רק על עבירות בין בני זוג.
עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לשאול פה – אני מכירה הרבה סיפורים שבהם נשים נרצחו על ידי אנשים שלכאורה זרים להן אבל לפי הזמנת בן הזוג.
עאידה תומא סלימאן: זה כלול בתוך...?
אורלי אלמגור דותן: לדעתי את ביקשת מאיתנו לבדוק את זה במסמך הקודם שנכתב בשנה שעברה.
אורלי אלמגור דותן: הנתונים של המשטרה מתייחסים לרצח על ידי בן משפחה.
אורלי אלמגור דותן: אני חושבת שהם נמצאים פה.
אורלי אלמגור דותן: אני לא חושבת שהם כוללים בפנים כי הם היו יודעים הם לדעתי היו מקטלגים את זה ככה אבל עדיף שהמשטרה תענה לזה.
אורלי אלמגור דותן: את מדברת על רצח מוזמן.
אורלי אלמגור דותן: מה אתם עושים כשיש רצח שבן המשפחה הוא לא מבצע, איך אתם מקטלגים את זה?
אילת אורנשטיין: צריך לבחון את זה ברמת התיק-תיק.
אילת אורנשטיין: זו לא שאלה שנשאלה קודם.
אילת אורנשטיין: אני מעדיפה שנבחן ונשיב במסודר.
נורית יכימוביץ כהן: הנתונים כאן מחולקים לפי נשים שנרצחו והתלוננות לפני כן במשטרה על אלימות או לא התלוננו לפני כן במשטרה על אלימות.
נורית יכימוביץ כהן: הצבע הירוק מציין תלונה מוקדמת והצבע הכחול ללא תלונה מוקדמת.
נורית יכימוביץ כהן: ואם נסכם את כל הנתונים שיש כאן בשקופית אני יכולה לספר ש-35 נשים בשנתיים המדוברות 2017-2016 נרצחו או נהרגו על ידי בן זוגן או קרוב משפחה אחר וחצי מהן התלוננו לפני כן במשטרה.
נורית יכימוביץ כהן: חצי מהן, ליתר דיוק 17 נשים, התלוננו, היו מוכרות לרשויות ובכל זאת הרצח לא נמנע - -
עאידה תומא סלימאן: צריך לזכור שחלק מהן גם היו מוכרות לרווחה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר יש כאלה שגם לא מצוינות בתוך ה-50% שמוכרות למשטרה, אבל הן היו מוכרות לרווחה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, איזשהו מוסד ממשלתי הכיר שהנשים נמצאות בסכנה.
עאידה תומא סלימאן: יותר מ-50%.
נורית יכימוביץ כהן: מסמך קודם של מרכז המידע והמחקר של הכנסת גם מצביע על זה ונותן נתונים שעשרות אחוזים מהנשים היו מוכרות גם לרשויות הרווחה ובכל זאת אף אחד לא הצליח למנוע את הרצח או ההריגה.
קריאה: אז דיברנו על 70 אז כמה זה עומד עכשיו?
עאידה תומא סלימאן: ביחד, כשעושים חפיפה.
נורית יכימוביץ כהן: קבוצות גיל שבהן זה קורה – כמו שאתם יכולים לראות בשקופית זה יכול לקרות בכל קבוצות הגיל.
נורית יכימוביץ כהן: שתי קבוצות הגיל שבהן זה הכי קורה זה נשים בגיל 25 עד 34 ו-35 עד 44, אלה הקבוצות שהן מועדות.
נורית יכימוביץ כהן: הנתונים האלה לא כוללים נישואי קטינות מפני שבישראל לא אמורים להתחתן לפני גיל 18.
נורית יכימוביץ כהן: יתכן - -
עאידה תומא סלימאן: לא אמורים אבל כן עושים.
עאידה תומא סלימאן: וזה נושא אחר שאנחנו בודקות בוועדה, לצערי הרב.
נורית יכימוביץ כהן: יהודיות ולא יהודיות – 23% מהמתלוננות על אלימות במשפחה הן לא יהודיות וזה שיעור שגדול משיעורן באוכלוסייה.
נורית יכימוביץ כהן: בקרב בגירות יש 18% שהן לא יהודיות.
נורית יכימוביץ כהן: אז יש לנו כאן בעצם ייצוג יתר.
נורית יכימוביץ כהן: אנחנו לא יודעים האם יש יותר עבירות של אלימות במשפחה או שיש שיעור תלונות יותר גבוה.
עאידה תומא סלימאן: זה רק תשובה לכל מי שאומר שנשים ערביות לא מתלוננות.
עאידה תומא סלימאן: אז הנה, מתלוננות אפילו יותר מהשיעור שלהן באוכלוסייה.
איל בן ראובן: ה-23% לא יהודיות זה ערביות או שזה גם מיעוטים- -
נורית יכימוביץ כהן: זה כולל ערביות, נוצריות, דרוזיות, צ'רקסיות לפי - -
עאידה תומא סלימאן: זה הכל ערביות מה שהזכרת.
עאידה תומא סלימאן: אבל הוא מתייחס לאוכלוסיות אחרות.
נורית יכימוביץ כהן: - - - אפשר לשאול את המשטרה.
עאידה תומא סלימאן: אתם כוללים את מבקשות המקלט בתוך הלא יהודיות?
קריאה: הן לא כלולות - - -
עאידה תומא סלימאן: אז ככה העולם מתחלק במשטרה?
עאידה תומא סלימאן: יהודים ולא יהודים?
עאידה תומא סלימאן: זה גם במדינה מה אני - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל אולי יש נתונים יותר מדויקים שאנחנו נוכל ללמוד את התמונה יותר טוב.
אורלי לוי אבקסיס: אז שווה גם להעביר לוועדה.
איל בן ראובן: שווה לבקש את הנתון הזה כי אני חושב שאנחנו - -
עאידה תומא סלימאן: הוועדה תבקש לפלח את הנתונים של הלא יהודיות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהייתה בעיה קודם לתת את הנתונים של המוצא אבל לפחות של הסטאטוס.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, או שהיא אזרחית ערביה או שלפחות ממבקשות המקלט, לפחות את זה, שנקבל איזשהו פילוח של הלא יהודיות.
נורית יכימוביץ כהן: עולות לעומת ותיקות – שיעור העולות שסובלות או שהתלוננו על אלימות במשפחה דומה לשיעורן באוכלוסייה ועומד על 21%.
נורית יכימוביץ כהן: אין לנו פילוח לפי ארצות מוצא.
נורית יכימוביץ כהן: בשנים האחרונות המשטרה סירבה לבקשותינו - -
פנינה תמנו: מה ההגדרה שלכם לעולות?
אורלי אלמגור דותן: זה לא משנה - -
פנינה תמנו: האם יוצאת אתיופיה מלפני 30 שנה - - -
נורית יכימוביץ כהן: הגדרת המשטרה לעולה זה שנת עלייה מ-1989 והלאה.
שולי מועלם-רפאלי: אם היא עלתה ב-89' היא עדיין בהגדרת עולה, חבריי במשטרה?
נורית יכימוביץ כהן: ללמ"ס יש הגדרה דומה משנת 90' ומעלה.
נורית יכימוביץ כהן: זה פשוט תופס את השנה שלפני גל העלייה הגדול מברית המועצות לשעבר.
אורלי אלמגור דותן: זאת ההגדרה המקובלת.
נורית יכימוביץ כהן: הגדרה מקובלת.
אורלי אלמגור דותן: לא רק במשטרה.
שולי מועלם-רפאלי: מי ש-30 שנה בארץ היא עדיין עולה?
שולי מועלם-רפאלי: עלתה בת 12, הגיעה לגיל 42.
אורלי אלמגור דותן: אבל חברת הכנסת - - -
שולי מועלם-רפאלי: לא, אין לי טענה אליהם.
פנינה תמנו: הם לא רוצים לקטלג את כמוצא אז הם קוראים לזה עולות.
פנינה תמנו: ופשוט, ממש, זה לא הגדרה של עולה הקלאסי לפי משרד הקליטה, 15 שנים.
נורית יכימוביץ כהן: למשרד הקליטה יש הגדרות לצרכי זכויות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאם המדינה החליטה שאחרי 10 שנים מבחינת הזכויות האדם או האישה מפסיקים להיות עולים אז אני לא יודעת למה מבחינת הסטטיסטיקה המשטרתית הם ממשיכים להיות.
עאידה תומא סלימאן: אבל בואו נתקדם הלאה בסטטיסטיקה בנושא.
נורית יכימוביץ כהן: הטיפול בתיקים – מבחינת סדר גודל בכל אחת מהשנים 2016 ו-17' נפתחו כ-11,800 או 11,900 תיקים.
נורית יכימוביץ כהן: ובכל אחת מהשנים נסגרו כ-9000 תיקים.
נורית יכימוביץ כהן: אנחנו לא מחשבים כאן אחוזים כי לא בהכרח תיק שנסגר ב-2016 גם נפתח ב-2016 ואז המספרים לא יהיו מדויקים, אבל אלה הם סדרי הגודל.
נורית יכימוביץ כהן: כמעט 12,000 נפתחים וקרוב ל-9000 נסגרים.
אורלי לוי אבקסיס: אבל רק 2827 ב-2016 ורק 2640 יש כתב אישום.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שמה?
אורלי לוי אבקסיס: שרוב התלונות הן תלונות שווא, שרוב התלונות הן משהו שלא המשיכו איתן הלאה, חלק מהתלונות התבטלו על ידי המתלוננת?
עאידה תומא סלימאן: כל הנ"ל.
אורלי לוי אבקסיס: ואם אנחנו מדברים באחוזים אז זה עוד יותר מדליק נורה אדומה.
אורלי אלמגור דותן: לעניין התלונות שווא זו שאלה שעולה כבר כמה כנסות, לדעתי בערך פעם בשנה שוב.
אורלי אלמגור דותן: זה שתיק נסגר לא אומר שהוא היה תלונת שווא.
אורלי אלמגור דותן: אין לדעתי באמת דרך לדעת היום למדוד את היקף תלונות השווא במשטרה.
אורלי אלמגור דותן: אפשר לקבל נתונים מהמשטרה על התיקים שהמשטרה פתחה בגין תלונות שווא, זה לא ייצג כנראה את היקף תלונות השווא - -
אורלי לוי אבקסיס: מה שאני מנסה להבין זה את הפערים בין ה-11,895 לכתבי אישום של 2827.
אורלי אלמגור דותן: תיקים שנסגרים.
אורלי אלמגור דותן: רוב התיקים הנסגרים - - - תיכף תגיע לזה נורית אבל מה שכן - -
אורלי לוי אבקסיס: יותר לא משתמשים במונח חוסר - -
אורלי אלמגור דותן: זה השקף הבא.
אורלי לוי אבקסיס: לא, הכוונה שלי שלא משתמשים יותר במונח חוסר עניין לציבור.
עאידה תומא סלימאן: בואי נראה באיזה מושגים הם משתמשים.
עאידה תומא סלימאן: תראי את זה בבקשה.
נורית יכימוביץ כהן: אני יכולה להעיר עוד משהו קטן יש גם עילת סגירה שנקראת חוסר אשמה במקרה שהמשטרה השתכנעה שהחשוד לא אשם.
נורית יכימוביץ כהן: התיקים האלה בכלל נמחקים מהסטטיסטיקה, אנחנו לא רואים אותם כאן בכלל.
נורית יכימוביץ כהן: זה חוסר אשמה.
נורית יכימוביץ כהן: חוסר עניין לציבור שמו הוחלף, הוא נקרא עכשיו נסיבות העניין אינן מצדיקות המשך חקירה או הגשת כתב אישום.
נורית יכימוביץ כהן: זאת לא הסיבה הדומיננטית לסגירת תיקים.
נורית יכימוביץ כהן: הסיבה הדומיננטית לסגירת התיקים כאן היא חוסר ראיות – 87% מהתיקים.
נורית יכימוביץ כהן: ואנחנו מדברים פה על עבירה בתוך המשפחה, מתרחשת בתוך הבית, קשה להוכיח את קיומה, זה המילה שלו נגד המילה שלה, כנראה שזה מה שעומד - -
קריאה: אז מה זה אומר היא צריכה - -
אילת אורנשטיין: אני רק אציין בקצרה ששיעור התיקים שנסגרים מחוסר ראיות וגם שיעור התיקים שנסגרים בכלל בעבירות אלימות בין בני זוג הוא יותר נמוך משמעותית מבכל שאר עבירות האלימות.
פנינה תמנו: ועדיין אנחנו רואים שיש פערים בין כמה נפתחים - -
אילת אורנשטיין: פחות תיקים שנפתרים ועדיין - - -
עאידה תומא סלימאן: למשל בהטרדות מיניות האחוז של התיקים שנסגרים הוא יותר גבוה מאלה שנסגרים בתלונות אלמ"ב.
אילת אורנשטיין: אני יכולה להתייחס בנפרד להטרדות מיניות אם אני אתבקש, אבל אני דיברתי על כלל עבירות האלימות האחרות לעומת - -
עאידה תומא סלימאן: כן, כן, אני נתתי דוגמה.
אילת אורנשטיין: - - לעומת עבירות שהן בין בני זוג.
פנינה תמנו: זה עדיין לא מנחם, זה גבוה מאוד ואני רוצה לשאול שאלה - -
עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא ניסה לנחם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בינתיים בשלב של הצגת הנתונים.
פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, אני עדיין לא מצליחה להבין – קשה להוכיח כי זה בין כתלי הבית ומה אז היא צריכה להגיע למצב שהיא עם חבורות מאוד בולטות למשטרה בשביל שהתיק לא ייסגר כי זה מילה שלה נגד מילה שלו?
פנינה תמנו: אני מנסה להבין מה זה אומר חוסר ראיות.
עאידה תומא סלימאן: בואו נסיים את הצגת הנתונים ואז באמת ניתן אפשרות כי אני גם ארצה שהמשטרה וגם הפרקליטות יתייחסו לזה.
נורית יכימוביץ כהן: עבריינות חוזרת – שאלנו את המשטרה כמה תיקים יש לחשוד.
נורית יכימוביץ כהן: המשטרה העבירה לנו נתונים על השנים 2017-2016 על תיקים נוספים שיש לחשודים אבל התיקים נפתחו רק בשנים האלה, ולכן מה שאני מראה לכם כאן זה הערכת מינימום של עבריינות חוזרת ונשנית.
נורית יכימוביץ כהן: מה שאפשר לראות כאן זה שרק מהשנים 16' ו-17' ל-86% מהחשודים היה תיק אחד ול-14% מהחשודים היה יותר מתיק אחד.
נורית יכימוביץ כהן: על פי רוב שניים עד שלושה תיקים ובחלק קטן מהמקרים בין ארבעה ל-12 תיקים.
נורית יכימוביץ כהן: אז זאת הערכת מינימום של עבריינות חוזרת.
נורית יכימוביץ כהן: לסיום אני רוצה להגיד כמה מילים על הנושא של אלימות כלכלית.
נורית יכימוביץ כהן: הפעם בעצם בלי נתונים.
נורית יכימוביץ כהן: הסיבה שאין נתונים זה שאלימות כלכלית בישראל לא הוגדרה.
נורית יכימוביץ כהן: בעולם הולכת וגוברת המודעות לנושא הזה של אלימות נפשית וגם אלימות כלכלית, ויש כבר עשרות מדינות בעולם שחוקקו חוקים נגד אלימות נפשית וגם 28 מדינות שחוקקו חוקים נגד אלימות כלכלית.
נורית יכימוביץ כהן: מדינות שונות הגדירו את זה בצורה שונה.
נורית יכימוביץ כהן: ארגונים בינלאומיים שונים מכירים בזה שזה קיים וצריך להילחם בזה, גם כשלעצמו וגם כשזה בא כחלק מתמונה כללית של הפחדה ואיומים בתוך המשפחה.
נורית יכימוביץ כהן: אז מאחר ואין עבירה קונקרטית, כך ענתה לנו המשטרה, אין בעצם נתונים על ההיקף של התופעה כפי שזה משתקף בתיקים.
נורית יכימוביץ כהן: ובהקשר הזה אני רוצה לספר שיש את תזכיר הצעת החוק למניעת אלימות במשפחה, תיקון מספר 16, קיבלנו טיוטה מתקדמת שלו מהמשרד לשוויון חברתי וביחד איתה קיבלנו גם את המידע שהצעת החוק הזו תקועה בגלל בעיה של תקציבים - -
אורלי לוי אבקסיס: בגלל שהאוצר לא מעביר תקציב.
אורלי לוי אבקסיס: מה עלות התכנית?
אורלי לוי אבקסיס: כי בסך הכל מדובר בתקנים של עובדים סוציאליים.
נורית יכימוביץ כהן: מימון תקנים של עובדים סוציאליים - -
אורלי לוי אבקסיס: על כמה מדובר שנבין את הפרופורציות בימים האלו.
אורלי לוי אבקסיס: על כמה העלות של הגברת התקנים של העובדים הסוציאליים כדי להתמודד בתכנית הלאומית נגד אלימות במשפחה?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נקבל - -
אורלי לוי אבקסיס: הרי זה גרושים במושגים שאנחנו מדברים בהם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים בכלל על עלות של כל התכנית לשנה זה 50 מיליון.
עאידה תומא סלימאן: וזה כולל הרבה מעבר לתקנים שאת מדברת עליהם.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להזכיר – תיכף הממ"מ יגישו לנו גם הדוח בעניין התקציב של התכנית שאני ביקשתי שהם יערכו, אבל אני רוצה להגיד לכם, אתמול התקיים דיון משותף של הוועדה לקידום מעמד האישה וועדת העבודה והרווחה בראשות חבר הכנסת אלי אלאלוף ושם גילינו שבעצם משרד הרווחה קיבל תוספת של 527 תקנים השנה לעבודה סוציאלית.
עאידה תומא סלימאן: התעדוף של איפה להשקיע את התקנים האלה היא החלטה גמורה של השר.
עאידה תומא סלימאן: כלומר של המשרד, סליחה.
עאידה תומא סלימאן: אז כלומר, תקנים חדשים קיבלו, השאלה איפה הם מושקעים, תיכף נשמע.
עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה גם להגיד עוד משהו, שאני הייתי רוצה להגיד את כל הדברים שלי בנוכחות השרים הקשורים לעניין.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו הזמנו את השרים לדיון הזה ושלושת השרים התנצלו.
עאידה תומא סלימאן: אז רק רציתי להגיד את ההערה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני גם אמרתי והבטחתי שיהיה דיווח.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניסינו לעקוב.
עאידה תומא סלימאן: חדווה קפלינסקי מהממ"מ, את ערכת את הדוח הזה וניסית לעקוב אחרי התקציבים.
עאידה תומא סלימאן: ולפני שאני נותנת לך אני חייבת להודות לנורית ולאורלי שעבדו מאוד קשה גם על הכנת הדוח הקודם והדוח הזה ואתן תצטרכו לסבול אותי אולי פעם אחרונה שאני מבקשת את הדוח הזה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה חדווה.
חדווה קפלינסקי: התבקשנו על ידי יושבת ראש הוועדה להציג את המעקב אחר יישום התכנית ואני אציג בקצרה.
חדווה קפלינסקי: ועדת השרים למאבק באלימות שאימצה את עיקרי תכנית הפעולה לא קבעה את היקף התקציב שיוקצה לתכנית ואת המקורות התקציביים למימושה.
חדווה קפלינסקי: החלטת המשטרה הייתה החלטה עקרונית לאימוץ עקרונות התכנית ללא פירוט תקציבי.
חדווה קפלינסקי: עם זאת, הגורמים המקצועיים הציגו את אומדן העלויות שלהם שלדעתם נדרש ליישום התכנית.
חדווה קפלינסקי: ההערכה היא של 250 מיליון שקלים בפריסה של חמש שנים.
חדווה קפלינסקי: זה יוצא בערך 50 מיליון שקלים לשנה.
חדווה קפלינסקי: פנינו למשרדים הרלוונטיים בבקשה לקבל נתונים שכן אין תקנות ייעודיות לתכנית שמאפשרות מעקב עצמאי אחר התקצוב של התכנית וביצועה.
חדווה קפלינסקי: ואין גורם אחד שמתכלל את הנושא, אין גורם אחד שמרכז את הנושא התקציבי אלא כל משרד בנפרד.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שכל משרד צריך למצוא את הכסף מתוך המשרד שלו?