GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לאה פדידה: ומכאן אני קוראת ואני אומרת, לא ייתכן שכמות המתלוננות עולה וכמות התיקים או משהו שמתבשל לכדי האשמה לא עולה.
לאה פדידה: זה משהו שנמצא לא בסנכרון ואנחנו חייבים לדעת איפה טעינו על מנת שגם זה יובא לכדי אכיפה ולכדי סעדים משפטיים שאותה אישה, אותה נערה תרגיש בטוח גם להגיד את הדברים.
עאידה תומא סלימאן: תודה חברת הכנסת לאה פדידה.
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי את זה ביום הראשון שנכנסתי לכנסת ואחרי שבוע או שבועיים ביקשתי מיושב ראש הכנסת – אמרתי לו, יש ממונה על הטרדות מיניות לעובדים והעובדות בכנסת אבל אין ממונה לחלק גדול ממי שנמצא בבניין הזה, כולל היועצים והיועצות שלנו, של הח"כים, שהממונה לא הייתה כתובת בשבילן, וגם לח"כיות עצמן.
עאידה תומא סלימאן: אז הוא קיבל את ההחלטה להרחיב את הסמכות.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני גם חושבת שהכנסת הזו ידעה יותר מכל כנסות קודמות חשיפות שתרמו לשיח שמדובר עליו בכל הנוגע להטרדות מיניות בתוך המשכן.
עאידה תומא סלימאן: אמרתי ועדיין אגיד, הכנסת כנראה משקפת ומייצגת גם בקטע הזה את מה שקיים בחברה הישראלית, לצערנו, למרות שאנחנו היינו רוצות לראות שהיא מהווה דוגמה.
עאידה תומא סלימאן: מנכ"לית הרשות לקידום מעמד האישה, אוה, ברוכה הבאה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, רצית להתייחס.
אוה מדז'יבוז': קודם כל אני, בצורה מפתיעה, מזדהה עם כל מה שנאמר פה.
אוה מדז'יבוז': מכל הדברים, מכל הכיוונים, לגמרי.
אוה מדז'יבוז': אני כן הייתי רוצה לשתף טיפה פה גם את החברות כנסת וגם את המשתתפים בדברים שכן נעשים.
אוה מדז'יבוז': אני לא יודעת אם כולם יודעים, יש ועדה שהוקמה לבניית התכנית הלאומית למיגור הטרדות מיניות במרחב הציבורי.
אוה מדז'יבוז': אורית סוליציאנו היא חברה, חגית מהמשטרה נציגה, ראיתי את ליאנה ממשרד המשפטים, הן כולן חברות ומשתתפות בוועדה.
אוה מדז'יבוז': הוועדה כבר עובדת כמה חודשים.
אוה מדז'יבוז': בין השאר עשינו סקר שאני אשמח מאוד להציג אותו בפגישה הבאה.
אוה מדז'יבוז': קודם כל עשינו השוואה בינלאומית בנושא של הטרדות מיניות במרחב העבודה.
אוה מדז'יבוז': מה נחשבת כהטרדה מינית – רואים את השונות בין המדינות כחלק מהתרבות, כחלק מדתיות, כחלק מתפיסת עולם ציבורית וחברתית.
אוה מדז'יבוז': לאחר מכן עשינו סקר שתואם חלק מהשאלות עם 1400 נשאלים, כולל המגזר הערבי, כולל המגזר החרדי, שזה משהו תקדימי, גיל 18 פלוס.
אוה מדז'יבוז': התוצאות מרתקות, גם של הקהילה הלהט"בית, גם הטרדות מיניות שגברים חוו, לא רק נשים.
אוה מדז'יבוז': התוצאות מדהימות ומזעזעות באותה מידה.
אוה מדז'יבוז': בוא נאמר ככה, שרק 5% ממי שחווה הטרדות מיניות מתלונן, לא למשטרה, בכלל, בעניין.
אוה מדז'יבוז': לעניין ההבשלה של משטרה זה עוד רחוק - -
עאידה תומא סלימאן: כן, ידענו שיש 3% למשטרה.
אוה מדז'יבוז': אז במידה ותרצו אנחנו נראה את הדבר הזה.
אוה מדז'יבוז': אחת מהמסקנות המיידיות, וזה משהו שעלה פה לאורך כל הדרך, זה התפיסה החברתית שלנו במדינת ישראל כלפי הטרדות מיניות.
אוה מדז'יבוז': הטרדות מיניות עדיין הן לא קלון חברתי.
אוה מדז'יבוז': אני תמיד אומרת שאם בארצות הברית הארווי ויינשטיין, הבנאדם הכי עשיר, משפיע, מוכר, ידוע, איבד את כל עולמו ביום אחד לפני כל הדברים, אצלנו כשנודעו כל הדברים אצל משה אבגי הוא קיבל תשעה ימים אחרי זה פרס.
אוה מדז'יבוז': זאת אומרת, אנחנו כחברה, יש לנו דרך ארוכה לעבור ולהבין ולהבהיר ולעשות שינוי תודעתי, תפיסתי וחברתי שאין מקום להטרדות מיניות בחברה הישראלית.
אוה מדז'יבוז': זו אחת מהמסקנות שהוועדה כבר מתגבשת לקראתם ואנחנו יוצאים באמת בקמפיין ראשוני מסוגו לעניין של שינוי חברתי.
אוה מדז'יבוז': אורית התייחסה למושג By standers, מי שצופה הוא שותף להטרדות מיניות, אין לנו סובלנות.
אוה מדז'יבוז': מי שרואה ונחשף לנושא של הטרדות מיניות ולא עושה דבר בעניין הוא בעצם שותף.
אוה מדז'יבוז': אנחנו כן יוצאים בקמפיין מאוד מאוד מקיף, אני מקווה שהעניינים הבירוקראטיים יסתיימו בקרוב ונוכל לצאת לאמירה חברתית.
אוה מדז'יבוז': כמו שפעם, אני לא יודעת אם אתם זוכרים, היה אסור לקטוף את פרחי הבר, היה קמפיין כזה שלימד את כולנו שלא קוטפים את פרחי הבר, זו המטרה, לעשות שינוי תפיסתי וחברתי.
אוה מדז'יבוז': ואני רוצה לגעת בעוד נקודה קטנה – כל הנושא של הממונות על הטרדות מיניות הוא נושא מאוד מאוד פרוץ.
אוה מדז'יבוז': לצערי לרשות לקידום מעמד האישה אין שום שליטה על הדבר הזה.
אוה מדז'יבוז': אחד מהמקומות שיש שם בעיה מאוד גדולה בנושא של הטרדות מיניות זה הנושא של המוסדות האקדמיים.
אוה מדז'יבוז': יש שם גם בין הסטודנטים, גם המרצים, בין מרצה לסטודנט, בין מתרגל לסטודנט.
אוה מדז'יבוז': אחד מהדברים שכן הצלחנו לעשות זה למצוא מקור סמכות ומקור כספי.
אוה מדז'יבוז': החוק מחייב הדרכות לממונות על הטרדות מיניות במוסדות אקדמיים.
אוה מדז'יבוז': זה לא קורה.
אוה מדז'יבוז': הרשות לקידום מעמד האישה לקחה על עצמה וגייסה את המקור התקציבי וגם את מקור הסמכות לצורך הבירוקרטיה ואנחנו נעביר לכל הממונות להשכלה גבוהה בשנת 2019 את ההדרכה הנדרשת על פי חוק לתת את הכלים.
אוה מדז'יבוז': כי מה שחברת הכנסת לאה פדידה, שכבר עזבה, סיפרה קורה.
אוה מדז'יבוז': אני עשיתי שולחנות עגולים עם כל הממונות למניעת הטרדות מיניות במוסדות האקדמיים והן אמרו אנחנו לא יודעות מה לעשות.
שולי מועלם-רפאלי: אוה, השלב הבא שלך, תנועות הנוער.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מורטים פה שערות דיון אחרי דיון על מה שקורה - -
אוה מדז'יבוז': זה לא רק תנועות הנוער, זה גם החינוך, אני לא יודעת אם יש פה נציגי משרד החינוך.
אוה מדז'יבוז': יש לי ילד קטן, הלב שלי לא עומד בזה מהפחד של מה שהולך לקרות במערכת החינוך שהוא הולך.
אוה מדז'יבוז': גם אלימות, גם אלימות מינית, זה דברים שחייבים להיות מטופלים מגיל צעיר מאוד.
עאידה תומא סלימאן: תודה אוה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד שדווקא בתחום של המוסדות להשכלה גבוהה אנחנו בשלוש השנים האחרונות שמנו דגש מאוד חזק בוועדה על הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: הצלחנו לפתח - -
אוה מדז'יבוז': צודקת.
אוה מדז'יבוז': זה מה שנתן לי את המקור סמכות, אגב.
עאידה תומא סלימאן: לא, הסמכות קיימת בחוק.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שלקחת את זה כי הסמכות קיימת לפי החוק לרשות לקבל את הדיווחים ומחייבת את המוסדות האקדמיים גם לדווח לוועדה וגם לדווח לרשות.
עאידה תומא סלימאן: דבר ראשון שעשיתי כשנכנסתי לראשות הוועדה, וכמובן פרופ' רחל תעיד על זה, אנחנו פיתחנו אפילו את הטופס שמחייב צורת הדיווח, עשינו ניתוח, העלינו את רמת הדיווח מאולי 20 מוסדות אקדמיים שהיו מדווחים בתחילת הדרך למעל 100 מוסדות אקדמיים היום.
עאידה תומא סלימאן: כמעט 92% מהמוסדות התחילו לדווח ובגלל זה - -
אוה מדז'יבוז': בזכות זה עליתי על זה שאין - - - קודם כל יש מעט מאוד תלונות במוסדות האקדמיים, שאין שם אמון בכלל ואין שם את הכלים ואת היכולת של הממונה, בגלל הדיווח הזה.
אוה מדז'יבוז': את צודקת במאה אחוז.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן גם שאנחנו נעשה איגום לכל המידע שנמצא בכל מיני מקומות בנושא.
עאידה תומא סלימאן: וזה המקום של הרשות, באמת, לעשות את זה, לאגם את המידע שהצטבר והניסיון שהצטבר.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שהרשות הפשילה שרוולים ונכנסה איתך לנושא הזה, אני חושבת שהגיע הזמן.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שההחלטה ששמעתי עליה – וככה נעניתי כשניסיתי לקדם הצעת חוק קשורה להטרדות מיניות נעניתי שעד שלא תסיים ועדת אוה מדז'יבוז' את העבודה לא נקדם - -
אוה מדז'יבוז': המסקנות הסופיות יוגשו בחודש הבא.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חושבת שההחלטה לא לתמוך בשום הצעת חוק בעניין הטרדה מינית עד לסיום הוועדה היא בעיניי החלטה לא מתקבלת על הדעת.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לעצור את הגלגל כל פעם כאשר מתחילים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה בסמכות משרד המשפטים, ואני פניתי לשרת המשפטים וביקשתי ואמרתי שזה לא יתכן לעצור את הגלגל עד שמישהו החליט שהוא צריך ללמוד את הנושא.
עאידה תומא סלימאן: יש ניסיון שאנחנו בונות עליו, יש ידע שאנחנו בונות עליו ומתקדמות הלאה.
עאידה תומא סלימאן: ואני קוראת שאולי לכבוד היום הבינלאומי יוחלט להסיר את העיכוב הזה על הצעות חוק שקשורות להטרדות מיניות ולפגיעות מיניות ולהתקדם הלאה עם ההצעות הנהדרות שנמצאות של חברות הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני מברכת על זה, ואנחנו נקיים דיון סביב הסקר שעשית.
עאידה תומא סלימאן: ונשמח, אני מציעה שהדיון יתקיים סביב כל התכנית שהוועדה בונה כדי לדעת מה בדיוק הולך להיות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאנחנו קטענו, חברת הכנסת שולי מועלם רצתה להתייחס וגם דב מחכה וגם מרב, אבל יש גם מישהי שצריכה להציג.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת יעל כהן-פארן הצטרפה.
שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה עאידה, תודה רבה על הדיון.
שולי מועלם-רפאלי: אני באמת רוצה להתחיל מזה שאני חושבת ש-20 שנה לחקיקת החוק החברה הישראלית עברה שינוי עומק בהתייחסות להטרדות מיניות.
שולי מועלם-רפאלי: בעיניי יש פה סל שלם של התנהגויות שהן נוגדות כל ערך שמישהו בחדר הזה חולק: ערך מוסרי, אנושי, יהודי.
שולי מועלם-רפאלי: ובתוך הסל הזה נמצאות הטרדות מיניות, תקיפות מיניות, אלימות מינית, אלימות במשפחה, זנות ופורנוגרפיה – כל הדברים האלה הם מונחים על השולחן של הכנסת הזאת כמו הכנסות הקודמות.
שולי מועלם-רפאלי: בכנסת הזאת אני חשה, כמו תמר, שזה ביתר שאת וביתר עוז בדיוק מהסיבה של היכולת לשתף פעולה גם בין חברות וחברי כנסת שתהום מפרידה בעמדות שלהם בנושאים אחרים אבל בעניין הזה של חזרה אל הערכים הבסיסיים, שאני חושבת שכולנו חולקים ברצון האמיתי שהחברה הישראלית תחזור, תהפוך, תתקדם להיות אותה חברת מופת.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת להתייחס לשתי שהן בעיניי קריטיות.
שולי מועלם-רפאלי: אני דווקא רוצה להתחיל – עאידה אמרה קודם חזק וברוך גדול לחברות הכנסת שעלו והתראיינו על התקיפות וההטרדות שהן חוו.
שולי מועלם-רפאלי: אני בחרתי, גם אמרתי את זה לכל כלי התקשורת וככה צוטטתי, אני בחרתי שלא להתראיין כי אני חושבת שיש בזה מסר גדול מאוד לנשים שבוחרות לשתוק להגיד גם להן, למרות שאתן לא מדברות אנחנו יודעות שיש חוויות שעדיין אי אפשר להוציא אותן החוצה.
שולי מועלם-רפאלי: לא כולן נשים חזקות ונמצאות במרחב ציבורי שמאפשר דיבור גם כללי וגם פרטי.
שולי מועלם-רפאלי: בדבר הזה אני קוראת מכאן להמשיך לחזק גם נשים שבוחרות, לצערי, להמשיך לשתוק את ההטרדות והתקיפות והאלימות שהן עוברות.
עאידה תומא סלימאן: מעניין, שולי, ששתינו בחרנו באותו כיוון.
עאידה תומא סלימאן: אני גם לא אמרתי את זה אף פעם.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לדבר על הגיוון בחברה הישראלית שלדעתי צריך לקחת אותנו באופן ישיר אל מחוזות המניעה והטיפול.
שולי מועלם-רפאלי: בעיניי הגיוון של החברה הישראלית מצריך תכנית שהיא מתייחסת באופן אמיתי ונקי.
שולי מועלם-רפאלי: אני נכנסתי כשדיברת ואינני יודעת את שמך, על החברה הערבית, אני חושבת שההבנה שיש פה חברה שמורכבת שמחלקים שונים שמתייחסים באופן שהוא שונה אל הדבר הזה דורשת מאיתנו גם מניעה שהיא שונה וגם טיפול.
שולי מועלם-רפאלי: אני אתן דוגמה שכולנו חוות אותה – כשמופנות נשים למקלטים לנשים מוכות, אישה שהמשרד מתקצב, אישה עם שלושה ילדים, ובאה אישה עם 11 ילדים וברגע זה גמרה תקצוב של שלוש נשים שיכולות להיות במקלט אז זה דבר גדול וחיובי אבל זה חלק מהתפיסה שחייבת להסתכל על כל חלקי החברה הישראלית.
שולי מועלם-רפאלי: ובתוך הדבר הזה אני אגיד גם פה – כל שקל שנשים במניעה נחסוך אחר כך 10 שקלים בטיפול.
שולי מועלם-רפאלי: מניעה זה בראש ובראשונה חינוך.
שולי מועלם-רפאלי: מניעה זה ההבנה שיש לנו דרך ארוכה להביא עוד יותר למודעות את כל החלקים שבעולם הזה של הטרדות ופגיעות ותקיפות ופורנוגרפיה שחשופה.
שולי מועלם-רפאלי: דבר נוסף שאני מבקשת להגיד זה נושא התקצוב.
שולי מועלם-רפאלי: פעם אחרי פעם אנחנו מגלים שבמשרדי הממשלה יש תכניות שלא מוצמד להן תג מחיר.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו אתמול בדיון בוועדת חוקה לקראת קריאה שנייה ושלישית על החוק להפללת לקוחות זנות, שלצערי הולך אל המסלול המנהלי ולא הפלילי, אני אגיד את זה כל פעם מחדש, גם כשהסכמתי בסופו של דבר שנלך בדרך הזאת אני עדיין מאמינה שהדבר הנכון הוא פלילי ולא מנהלי.
שולי מועלם-רפאלי: אני עדיין חושבת שראוי היה לנו שבאותה הצעת חוק תהיה גם ההפללה וגם השיקום.
שולי מועלם-רפאלי: לצערי גיליתי אתמול שמשרדי הממשלה, למרות שאנחנו מתקדמים לקריאה שנייה ושלישית עוד לא מצאו את התקצוב כדי לעשות בד בבד את מה שכל מי שיושב פה מאמין, והוא שביחד עם ההפללה, ביחד עם הקנס המנהלי, שזאת הבחירה של הממשלה, יבוא גם - - - הדבר הזה - -
עאידה תומא סלימאן: למה את מופתעת, שולי?
שולי מועלם-רפאלי: כי אני - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר מדברות על התכנית, ותיכף נדבר בישיבה הבאה על התכנית למניעת - -
מרב מיכאלי: שם זה יותר גרוע כי שם יש תקצוב ולא עשו.
עאידה תומא סלימאן: אפילו, גם לא תקצוב מלא.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה להגיד שאני מאוד מאוד חיזקתי את שרת המשפטים בהקמה של ועדת ברלינר, שגם המערכת המשפטית תתייחס אחרת לנפגעות תקיפה מינית.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שזה קריטי באותו איזון שבין המערכת המשפטית לציבור, לשיח האזרחי שמובילים הארגונים המשמעותיים שיושבים פה.
שולי מועלם-רפאלי: הדבר האחרון שאני מבקשת להגיד זה שהמחשבה מבחינתי, המאוד מאוד קשה כחברת כנסת, עם המודעות שיכולה להיות מציאות שחלק מהדברים שהגיעו כמעט עד הקצה עלולים להיעצר אם הכנסת הזאת תלך לבחירות היא מחשבה מזעזעת.
שולי מועלם-רפאלי: הדבר הזה מבחינתי מונח לפתחם של משרדי הממשלה.
שולי מועלם-רפאלי: חבריי וחברותיי במשרדים אני אומרת את זה לכם, המחשבה שחלק מהדברים שמתקדמים בוועדה של עאידה ובוועדות אחרות כבר שלוש וחצי שנים חלילה יתקעו אם נלך לבחירות מחייב אתכם גם לקחת אחריות במידה ונלך לבחירות בזמן הקרוב וגם להזדרז בהוצאת התכניות שישנם בכל המשרדים: משפטים, ביטחון פנים, רווחה וחינוך, בריאות ואוצר, להוציא אותם עכשיו מהכוח אל הפועל.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה חברת הכנסת שולי מועלם.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מתפתה להיכנס לויכוח על ללכת לבחירות או לא ללכת לבחירות אבל אני ארסן את עצמי ואני אתמקד במטרה כי, להגיד את האמת, אני מרגישה שהזמן דוחק, יש לנו עוד גם עדות וגם מאמר שצריך לדבר עליו וגם חברי וחברות כנסת שעדיין לא התבטאו וגם הקהל הרחב.
עאידה תומא סלימאן: ויש לנו עוד דיון ב-12:00.
עאידה תומא סלימאן: אז תעזרו לי באמת ככה שנתקדם.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להציג את לי זוהר, שתתן לנו עדות.
עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שמצב קודם אנחנו לא יכולנו בגלל החוק שמונע חשיפה לא יכולת להגיד את כל הפרטים ולדבר בוועדה ואני עמדתי במצב מאוד לא נוח לי.
לי זוהר: אני גם אשמח להגיד באמת בהזדמנות הזאת שאני ממש מעריכה אותך ואני גם אמרתי את זה בתכנית וכתבתי על זה שאני חושבת שחשוב שנשים כמוך יושבות בכנסת.
לי זוהר: ואני בתור בחורה צעירה, יש לי עוד הרבה מה ללמוד, רוצה להודות לך שאת משמיעה את הקול שלנו, את הקול השקט.
לי זוהר: ובאמת אני חושבת שחשוב שזה ייאמר.
עאידה תומא סלימאן: תודה קודם כל, ואני חושבת שאם לא הייתי עושה את זה לא היה מגיע לי לשבת פה.
עאידה תומא סלימאן: הייתי בוגדת בכל מה שאני מאמינה בו ומה שעשיתי.
עאידה תומא סלימאן: ואני שמחה שאת מרגישה ככה אבל קודם, לפני שאת מתחילה, חשוב לי לציין למען הפרוטוקול שיש צו בית משפט שמאפשר לך לדבר ולהיחשף.
עאידה תומא סלימאן: ואני מאוד מאוד מקווה שאני אפסיק להגיד את הדברים האלה ולהזהיר לא להיחשף.
עאידה תומא סלימאן: בקרוב מאוד אנחנו נקיים את הדיון ונקדם את הצעת החוק ואחר כך נוכל ללכת לבחירות.
לי זוהר: הבאתי לכאן את הדברים הבאים שאני רוצה להגיד.
לי זוהר: אני שוב אומרת, אני לא אומרת את זה נגד אף חבר כנסת כזה או אחר.
לי זוהר: חשוב לי לא להיות פוליטקלי קורקט בגלל שאני קיבלתי אישור מבית משפט לדבר ועומדות מאחורי אלפי נשים ברמות שאתם לא יכולים להבין שחוות דברים מזעזעים וממשיכות להיות מאוימות יום יום ואסור להן לדבר.
לי זוהר: זאת אומרת, הזכות הכי בסיסית.
לי זוהר: אז שוב, חשוב לי להגיד את הדברים כמו שהם וזה מול המערכת.
לי זוהר: קוראים לי לי זוהר, אני בת 22, ומגיל 6 ועד גיל 12 חוויתי התעללות מינית על ידי גבר בן 45.
לי זוהר: הפוגע הורשע וריצה מאסר של 6 שנים בהן לא הסכים לקבל טיפול.
לי זוהר: לפני מספר חודשים הוא שוחרר וכבר הספיק להתקשר אליי ממספרים חסויים, לגנוח בטלפון ולמרר את חיי.
לי זוהר: והמדינה – עדיין לא מצאה פתרון עבורי.
לי זוהר: פעם הוא הבטיח לי שאם אני אתלונן עליו הוא יחזור לנקום בי, הוא הבטיח שאף אחד לא יצליח לשמור אותי מפניו, אפילו לא המדינה שלי.
לי זוהר: והוא כנראה צדק.
לי זוהר: בוועדה הקודמת, לפני מספר חודשים, הגעתי הנה כדי לספר את הסיפור שלי.
לי זוהר: אולי אני נאיבית כי חשבתי שבבניין הזה, בכנסת, יקשיבו לי.
לי זוהר: אבל החוק ציווה עליכם להשתיק אותי.
לי זוהר: ובזמן שדיברתי המצלמות בערוץ הכנסת כבו.
לי זוהר: הצלמים התבקשו לצאת.
לי זוהר: הייתה הוראה מפורשת לטשטש את שמי ומי שכבר נשאר בחדר בכלל לא הצליח למצוא פתרון עבורי.
לי זוהר: בהמשך נאלצתי לעבור מסע מפרך שדרש המון כוחות נפשיים, זמן ומכספי הפרטי בשביל שלא יחביאו אותי ובכדי להשיג אישור מיוחד מבית משפט רק כדי שיסכימו להשמיע את הקול שלי בזמן שזאת אמורה להיות זכות בסיסי, מבחינתי לפחות, הזכות לחופש ביטוי שלי ושל שאר הנפגעות באשר הן.
לי זוהר: אז היום המצלמות לא יכבו כי אחרי שהושפלתי בפעם הקודמת החלטתי לא לוותר ולהשמיע את הקול שמבחינת החוק הוא הקול שאסור שיישמע.
לי זוהר: אז עכשיו אין מי שישתיק אותי, אבל אני צריכה שתבינו שזה לא מספיק.
לי זוהר: שנת 2018 ולא מספיק שילדות, נערות, נשים, עדיין נרצחות ונאנסות, הן גם מושתקות.
לי זוהר: מה יותר גרוע מזה.
לי זוהר: אז היום אני בוחרת להשתמש באישור המיוחד שלי, במירכאות כפולות לגמרי, ולדבר עבור כולן, ויש אלפים – תשנו את החוק, אל תשתיקו אותנו.
לי זוהר: הגבר שתקף אותי לקח ממני בכוח ובאלימות את חופש הבחירה והיום אני כאן כדי לבקש מכם, תחזירו לי אותו.
לי זוהר: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: תודה שאת שמה את עצמך במקום הזה שאת מדברת בשמן של המושתקות.
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי את זה אז באותו דיון ואני אומרת שוב: המערכה שלך היא לא נגד חברות כנסת ולא נגד צוות ועדה שמצווה לפי החוק כן לכבות את המצלמה.
עאידה תומא סלימאן: המערכה שלך היא המערכה שלנו נגד המערכת כולה.
עאידה תומא סלימאן: גם החברתית וגם, לצערי, המשפטית שמשקפת לפעמים את החברתית שמנסה להשתיק את הקול הזה.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אמרתי שהמהפכה בהתהוות כי אנחנו בשלב שהשינויים החברתיים מובילים גם לשינויים חקיקתיים ולכן יש לנו את הדיון להכנת החוק שמאפשר לכל אחת להיחשף מתי שהיא רוצה ואיך שהיא רוצה.
עאידה תומא סלימאן: וכל עוד יש לפוגעים את הזכות לבחור מתי הם פוגעים ואיך הם פוגעים ועד כמה הפגיעה שלהם תהיה אלימה, לפחות לפחות שיתנו לך ולכל הנשים את הזכות להחליט מתי הן נחשפות, איך הן נחשפות ועד כמה הן חושפות.
עאידה תומא סלימאן: תמיד קשה לעשות את המפנה.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר גליה שניבוים – "מהי בעצם הטרדה מינית".
עאידה תומא סלימאן: אולי היינו צריכות להתחיל מהתחלה איתך.
עאידה תומא סלימאן: אחרייך אני מבטיחה לכל חברי וחברות הכנסת שלא דיברו, ואני מברכת על הצטרפות חברת הכנסת מיכל רוזין, אני אתן לכם את זכות הדיבור.
גליה שניבוים: אז באמת אנחנו נמצאים כבר בשלב יותר מתקדם של הדיון ואני בדברים שלי אחזור לחוק למניעת הטרדה מינית ולרגע החגיגי שאנחנו נמצאים בו שזה לחגוג את החוק הזה שני עשורים לקיומו.
גליה שניבוים: ובאמת יש הרבה מה לחגוג אבל לצד החגיגות אני חושבת שיש פה תמימות דעים שיש גם חוסר נחת מהרבה דברים שעדיין לא קורים כמו שצריך.
גליה שניבוים: ואני חושבת, וזה מה שאני עושה בעבודה המחקרית שלי, אני מרצה, חוקרת של משפט פלילי, של עבירות מין ושל הטרדות מיניות, ומה שאני חושבת שאנחנו צריכים לעשות, מה שאנחנו זקוקים לו זה לחזור לאיזושהי שאלת יסוד בתחום הרגולציה המשפטית של הטרדות מיניות.
גליה שניבוים: קראתי למאמר שלי בכותרת המאוד פשוטה "מהי בעצם הטרדה מינית".
גליה שניבוים: ואני חושבת ששאלת היסוד הזאת מהי בעצם הטרדה מינית או איך אנחנו מבינים את הפסול שטמון בהטרדות מיניות היא שאלה מאוד מאוד מכריעה ויש לה שורה של השלכות.
גליה שניבוים: כי אם אנחנו נבין בצורה יותר טובה מהי הטרדה מינית אז כמובן שזה ישליך על אופן הטיפול בהטרדות מיניות, מי הם הפורומים שמוסמכים לשפוט הטרדות מיניות, מה הכלים שיש לפורומים האלה וכו'.
גליה שניבוים: אז כידוע, התפיסה של החוק שלנו היום, שחתומה עליו רות קמיר שאני מאוד שמחה שהיא הצטרפה אלינו, התפיסה היא תפיסה סדורה והיא תפיסתה של קמיר.
גליה שניבוים: התפיסה היא שצריך להבין הטרדה מינית כפגיעה בכבוד האדם.
גליה שניבוים: באופן בסיסי זו התפיסה.
גליה שניבוים: מה שאני מציעה ומה שאני רוצה לשים על השולחן זו תפיסה אחרת שמסתכלת על הטרדה מינית כעל סוג של ניצול לרעה של כוח או בעצם כסוג של שחיתות.
גליה שניבוים: וההבדל בין שתי התפיסות האלה אם אני אנסה לתמצת את הדברים – הגישה של הטרדה מינית ככבוד האדם מסתכלת על מערכת היחסים בין המטריד והמוטרדת כשני אינדיבידואלים.
גליה שניבוים: הגישה שאני מציעה טוענת שהבעיה המרכזית בהטרדה מינית חורגת בצורה משמעותית מהפגיעה האינדיבידואלית במוטרדת והיא משליכה על הארגון כולו, על סביבת העבודה כולה, על הסביבה האקדמית כולה, תלוי בגוף ובארגון שבו אנחנו נמצאים.
גליה שניבוים: וגם אם זה נכון שלרוב להטרדה מינית יש קורבנות אינדיבידואלים הטרדה מינית באופן קונספטואלי זה דבר שמתקיים גם כשאין מתלוננת ספציפית שמוכנה להתלונן או כשאין מישהי ספציפית שחווה את עצמה כנפגעת מההטרדה המינית.
גליה שניבוים: מה שעומד בבסיס קו המחשבה שלי של להמשיג את ההטרדה המינית כניצול לרעה של כוח או כשחיתות זה שהרוב המוחלט של ההטרדות המיניות, אני יודעת ששמענו היום נתונים אחרים, אבל אני חושבת שצריך להסתכל מחדש על הנתונים האלה, הרוב המוחלט של הטרדות מיניות מתרחש בסוגים כאלה ואחרים של יחסי סמכות או יחסי מרות בעבודה, במוסדות אקדמיים, ביחסי טיפול.
גליה שניבוים: ומה שקורה בהטרדה מינית זה שכוח שניתן למטרה מסוימת, לרוב לאיזושהי מטרה מקצועית, מנוצל לרעה כדי להשיג מטרה שונה לגמרי.
גליה שניבוים: להמשגה השונה הזאת של הטרדה מינית כניצול לרעה של כוח יכולות להיות ויש לה שורה של השלכות על האופן שבו אנחנו מעצבים.
גליה שניבוים: אנחנו צריכים להמשיך לעצב בעתיד גם את האיסורים, את התכנים של האיסורים על הטרדה מינית וגם את דרכי הטיפול והשיפוט של הטרדות מיניות.
גליה שניבוים: דבר שאני מתייחסת אליו במאמר שלי, אני לא ארחיב כי הדוח זמין ואפשר לעיין בו, זה איזושהי סוגיה ספציפית שקיימת היום מחלוקת סמכויות מאוד משמעותית בין בתי הדין לעבודה לבית המשפט האזרחיים לגבי השיפוט של הטרדות מיניות.
גליה שניבוים: ואני טוענת שמה שמונח בבסיסה של הגישה של בתי הדין לעבודה זה לא רק איזושהי תביעת סמכות לשם תביעת סמכות, אלא תפיסה שלהם שההטרדה המינית היא עניין ארגוני באופן בסיסי, ולכן בתי הדין לעבודה הם אלה שיש להם את הכלים.
גליה שניבוים: אבל יש לתפיסה שאני מציעה עוד שורה של השלכות.
גליה שניבוים: סוגיה שעלתה פה ועולה מאוד תדיר בשיח הציבורי זה הסוגיה של הממונות בתוך מקומות עבודה לבירור תלונות.
גליה שניבוים: אם אנחנו חושבים על הטרדה מינית כסוג של שחיתות ארגונית אנחנו צריכים לדעתי לחשוב מחדש על עצם המוסד הזה של בדיקה פנימית, בירור פנימי בארגון של ההטרדות המיניות.
גליה שניבוים: כי אם אנחנו חושבים על הטרדה מינית כשחיתות אז לתת שיפוט עצמי לארגון על השחיתות שקורית בתוך עצמו זה דבר שיש איתו המון המון בעיות ואולי אנחנו צריכים לחשוב על המתלוננים על הטרדות מיניות כסוג של חושפי שחיתויות, זה דבר - -
עאידה תומא סלימאן: זה עלה בדיונים שהיו על נושא הממונה.
גליה שניבוים: ההגנה צריכה להיות אולי דומה.
גליה שניבוים: ויש עוד שורה של השלכות.
גליה שניבוים: תודה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן, אני חושבת שכל מאמר שהוצג פה קודם כל מחייב את כל המעוניינים לקרוא את המאמרים שבדוח.
עאידה תומא סלימאן: לא חייבים להסכים עם כל מה שבמאמרים, אבל אין מה להגיד שזה חושף הרבה התפתחויות.
עאידה תומא סלימאן: חבל שד"ר אורית קמיר יצאה, אני בדיוק ביקשתי, אני לא ידעתי שהיא נמצאת איתנו.
עאידה תומא סלימאן: אני רציתי, דווקא ידעתי ופניתי אליה, ביקשתי שתתקדם.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לקחת ממנה את העבודה הנפלאה והיוזמה שלה בהצעת החוק שאנחנו היום חוגגות 20 שנה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שתהיה לנו הזדמנות לשמוע ממנה כמי שיזמה באיזשהו שלב את החוק, גם לשמוע מה היא מרגישה ומה היא חושבת אחרי 20 שנה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד שיש מאמר שהיא כתבה בנושא בדוח הזה, כדאי גם לקרוא ולא בהכרח להסכים עם כל מילה, כפי שאמרתי.
דב חנין: תודה גברתי יושבת הראש ותודה לכולכן על הדיון המרתק הזה, גם למחקרים שהבאתם לפנינו ותודה על המהפכה שאתן עושות.
דב חנין: אני שמעתי בכאב גדול את העדות של לי שמראה לנו כמה אתגרים עדיין עומדים בפנינו וכמה נשים עדיין לא נספרות ומרגישות את עצמן, בצדק, כנפגעות מאוד לא רק ממי שפגע בהן אלא מהמערכת, מאיתנו כמערכת – כהמשך לדברים שאת אמרת, גברתי.
דב חנין: זה כואב לשמוע את הדברים האלה וזה מעיד שיש לנו אתגרים גדולים מאוד לפנינו אבל צריך לראות גם את העובדה שמתבצעת ומתרחשת פה מהפכה.
דב חנין: מתרחשת פה מהפכה, יש פה שינוי גדול ואתן יכולות להסתכל על עצמכן בהרבה הרבה גאווה על המהפכה הזאת.
דב חנין: המהפכה הזאת הזו שנעשית היא מהפכה שכמובן פועלת לטובת נשים, אבל חשוב לי להדגיש שזו מהפכה שפועלת לטובת כל החברה.
דב חנין: החברה שלנו תהיה חברה טובה יותר אם נשים תהיינה בטוחות בכל דבר שהן עושות במרחב הציבורי, בחיים הפרטיים, אם המעמד של הנשים יהיה טוב יותר.
דב חנין: אני כבר אמרתי בעבר משפט שאני מאוד אוהב לחזור עליו אז אני אחזור עליו גם הפעם, משפט שאמר אוגוסט בבל, המנהיג הסוציאליסטי הגרמני הדגול בסוף המאה ה-19 – שהמבחן הכי טוב להעריך איפה נמצאת חברה זה שאלת היחס לנשים.
דב חנין: תגיד לי איך מתייחסים לנשים ואגיד לך אם החברה הזו היא בסדר.
דב חנין: ואני חושב שהמבחן הזה הוא מבחן תקף וכשאנחנו משפרים את היחס לנשים וכשאנחנו הופכים את החברה שלנו לחברה שוויונית יותר ביחד אנחנו עושים את החברה שלנו לחברה טובה יותר.
דב חנין: והאתגר שלנו הוא להמשיך ולהתקדם כי אם לא מתקדמים, כמו שראינו בתופעות מדאיגות ובידיעות שקורות בעולם, אנחנו יכולים גם לסגת ולהגיע למקומות לא טובים.
דב חנין: ועוד הערה אחת אחרונה – אני חושב שהחוק שאנחנו חוגגים 20 שנה לחקיקתו הוא מהלך מאוד מאוד חשוב.
דב חנין: וצריך, כמובן, לחזק אותו ויש יוזמות נוספות שנמצאות בכנסת כדי לחזק אותו.
דב חנין: החוק מאוד חשוב, החוק גם משפיע על החברה ועל הנורמות בחברה.
דב חנין: אבל צריך גם להבין שהחוק לא יכול לעבוד לבד.
דב חנין: חוק שעובד, אנחנו זורקים אותו לעבוד לבד הוא חוק חלש.
דב חנין: את החוק צריך ללוות בהתמודדות חינוכית, ערכית, מאבק על הנורמות בחברה, וגם מאבק על דברים שהם אולי בספק, על גבול האסור, אבל הם דברים שאנחנו לא רוצים לראות בחברה שלנו.
דב חנין: ולכן המאבק החברתי לא יכול להסתפק רק במה שיש לנו בחוק.
דב חנין: החוק חשוב, החוק חיוני, צריך לחזק אותו וצריך להמשיך ולהרחיב את זירת המאבק גם לתחומים החינוכיים והאחרים.
דב חנין: ושיהיה לכם הרבה בהצלחה.
דב חנין: אני מקווה שבכנס של השנה הבאה תוכלו לציין עוד חוקים טובים ועוד הישגים נפלאים.
מרב מיכאלי: אני קודם כל רוצה להגיד לך תודה על כל עבודתך ועל האכסניה.
מרב מיכאלי: באמת אני חושבת ששדרגת את הוועדה לקידום מעמד האישה באופן דרמטי ותודה רבה.
מרב מיכאלי: אני באה מדיון בוועדת העבודה והרווחה על הצעת החוק שלי למניעת התעמרות בעבודה.
מרב מיכאלי: ושם אנחנו מנהלות כבר שלוש שנים מול משרדי המשפטים והעבודה והכלכלה את אותם טיעונים שניהלנו לפני 23, 22, 21 שנה על החוק למניעת הטרדה מינית.
מרב מיכאלי: ואני אומרת את זה כי היום הן נותנות לי דוגמה, הם כולם אומרים ואומרות לי, טוב, בהטרדה מינית זה ברור.
מרב מיכאלי: אז את אומרת, ברוך השם.
מרב מיכאלי: באמת אחרי 20 שנה הטרדה מינית זה ברור.
מרב מיכאלי: והמשא ומתן באמת זז על הסקאלה באופן דרמטי.
מרב מיכאלי: אבל אי אפשר להגיד שבכלל לא מתקיים משא ומתן.
מרב מיכאלי: המקום שבו גברים עדיין אומרים אי אפשר להחמיא היום לאישה זה מקום שבו גברים יודעים היטב את ההבדל בין מחמאה וחיזור לגיטימיים ורצויים לבין הטרדה מינית אבל מנהלים עדיין משא ומתן על פריבילגיות ישנות שהן בדרך החוצה.
מרב מיכאלי: ולכן אני רוצה להגיד לכן חברות, בעיניי אנחנו צריכות לעבור פאזה בשימוש בחוק.