GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: העסק שלו כל כך נפגע עד שהצטרך לסגור עסק מאוד משגשג.
עאידה תומא סלימאן: השאלה איפה הוא היום ומה המצב שלו היום, זאת שאלה דיי רצינית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמה שאתה מנסה להגיד לנו ששיתוף פעולה שנדרש לפעמים בגלל שלא מבטיחים את החיים של אנשים שמוסרים מידע ורוצים למסור את המידע הופכים בעצמם למטרה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמעתי כמה פעמים אנשים באוכלוסייה שאומרים, רק לפני יומיים מישהו אמר לי שהייתה קטטה ליד העסק שלו והיו יריות באוויר והוא מפחד עכשיו שהמשטרה תבקש את המצלמה שיש לו בעסק כדי לראות מה קרה שם.
עאידה תומא סלימאן: כי הוא יודע שברגע שהמצלמה והמידע שיש עליה יעברו למשטרה הוא בעצמו יהפוך למאוים.
עאידה תומא סלימאן: רב פקד נירה ראובני.
נירה ראובני: שלום, בוקר טוב.
נירה ראובני: אני בתפקידי היום קצינת פיקוח אלקטרוני, כבר דנו בנושא בדיון הקודם.
נירה ראובני: מחליפתי היא רב פקד לי פרל בנושא - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא מספיקה כבר מהמעברים האלה.
נירה ראובני: שלוש שנים טובות ומהירות, נשארתי בתחום האלמ"ב רק בתחום הפיקוח האלקטרוני.
נירה ראובני: אני רוצה באמת לדיון הזה לומר כמה מילים מאוד בקצרה ולתת ללי להתייחס קונקרטית לדברים.
נירה ראובני: המשטרה קודם כל כמובן שמצטרפת כאן לאמירות שרק שילוב ידיים ורב בשיתוף פעולה, ואני כן חוזרת על המילה שיתוף פעולה, יכול להביא באמת לפעולה אופרטיבית למיגור וטיפול בתופעה הזאת.
נירה ראובני: גם נאמר כאן על ידי חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה שהמשטרה מודעת לסכנה, זה נאמר פה כמה וכמה פעמים.
נירה ראובני: אני לא אכנס באמת באופן פרטני לכל מה שנאמר כאן – משטרה כשיודעת, הכל מונח בפניה, היא לא עושה, היא לא פועלת.
נירה ראובני: חברים, כל מקרה נבדק, כל מקרה לגופו.
נירה ראובני: גם אם לא מוגשת תלונה מתוחקרת הסביבה ונגבות עדויות.
נירה ראובני: שיתופי הפעולה עם הרווחה, נאמר כאן שלא משתפים.
נירה ראובני: יש הערכות מצב בדרגות וברמות שונות עם כל דרגות הפיקוד.
נירה ראובני: זה מגיע עד לסממ"זים.
נירה ראובני: בדיוני מסוכנות של המשטרה, של הרווחה, בוחנים מה ניתן לעשות - - -
עאידה תומא סלימאן: תרשי לי, נירה, אני רוצה שתתייחסי - - -
נירה ראובני: אני רוצה לתת דוגמה קונקרטית של אתמול מה עשתה המשטרה.
עאידה תומא סלימאן: את תתני לי את הדוגמה.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לך לתת את כל התשובות אבל אני רק רוצה להסב את תשומת לבך לא להתמקד רק בנושאים, ואני יודעת על התיאום בעניין של הערכת מסוכנות לנשים שנמצאות בסכנה, אנחנו מדברים על גל הפשיעה הכללי גם כן במקרה הזה.
עאידה תומא סלימאן: רק להסב את תשומת לבך ואני רוצה לשמוע.
נירה ראובני: זה ברור, והמשטרה פועלת מכל מבחינה, אם זה חקירות וסיור ומודיעין.
נירה ראובני: שיתופי פעולה.
נירה ראובני: אני כמובן לא אכנס לטענות, סליחה, כבודך, ההזויות שנשמעו כאן בקשר לברית בין המשטרה לארגוני פשיעה.
נירה ראובני: אלה לא שיתופי פעולה - - -
חנין זועבי: זה - - - לא, לא, לא - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מציעה, נירה, לא לדבר על דברים שנאמרים על ידי חברי כנסת בצורה כזו.
עאידה תומא סלימאן: תעני לה לעניין.
נירה ראובני: אני לא יכולה לזכות את זה במענה.
עאידה תומא סלימאן: תעני לעניין.
חנין זועבי: אז אנחנו חוזרים.
חנין זועבי: אם את לא מתייחסת לטענה הזאת ברצינות אז אנחנו חוזרים.
חנין זועבי: אתם מתכוונים לא לתפוס - - - אתם יודעים, יש לכם מידע על ארגוני פשיעה.
חנין זועבי: ומה שאמרה סוהיר, יש לי עדויות גם, יש - - - ואת יודעת מה - - - בגלל הדיבור הזה אנחנו נחזור שכאשר אלה שמשתפים פעולה מוסרים לכם מידע אתם לוקחים את המידע הזה, אתם מעבירים לארגוני הפשע.
חנין זועבי: אתם מסכנים.
חנין זועבי: לא הפושעים, אתם מסכנים את חיי - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת עכשיו - - -
נירה ראובני: המשטרה פועלת - - -
חנין זועבי: את תכנסו לדברים שלנו.
חנין זועבי: הזיות על - - -
נירה ראובני: המשטרה לא פועלת מתוך כוונה לא למגר את הפשיעה - - -
חנין זועבי: יש גופות, לא הזיות.
נירה ראובני: גברתי, אני התכוונתי לומר שלא יכול להיות שהמשטרה פועלת עם ארגונים מסוימים מתוך מטרה לא למגר את הפשיעה.
נירה ראובני: זה לא מה שעומד בפני - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהטענה הזו נשמעה והושמעה וגם אני הצבעתי עליה.
עאידה תומא סלימאן: ואת יודעת טוב מאוד, אני לא מדברת על ממסד המשטרה אבל את יודעת טוב מאוד שהיו מקרים שבהם שוטרים הוגשו נגדם כתבי אישום או נחקרו על קשיים כאלה או אחרים.
עאידה תומא סלימאן: זה לפחות אנחנו יודעים ופורסם, זה פורסם בעיתונות כבר.
עאידה תומא סלימאן: אז בואי נתייחס באופן ענייני.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה שהדיון הזה ילך לכיוונים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה תשובות, אני רוצה תשובות שקשורות גם לירא שעדיין נמצאת בסכנה, שאומרת בצורה הכי ברורה שהיא הצביעה על האדם שהיא חושבת שהוא עשה את זה והוא עד היום הזה מסתובב חופשי.
עאידה תומא סלימאן: ואני יכולה לתת דוגמאות רבות.
עאידה תומא סלימאן: איך זה תורם להרגשת הביטחון, סופר על הבנאדם ששיתף פעולה, לא רק שיתף פעולה, עשה את העבודה שהמשטרה הייתה צריכה, לכד את השודד.
נירה ראובני: הרבה פעמים בודקים בנושא הזה של מה שנדמה באמת לאזרחים, הם פונים אלינו, גם מגישים תלונות וגם פונים אחר כך בפקסים ובמכתבים ואומרים, אמרתי, הצבעתי.
נירה ראובני: הרבה פעמים מה שנראה לאזרח או לקהילה בקשר לזהות ודאית של מבצע עבירה זה כמובן שנבדק אבל לא תמיד זה נכון, לא תמיד זה מדויק, לא תמיד זה מספיק להגיש כתב אישום.
נירה ראובני: אבל הכל נבדק, הכל נחקר.
נירה ראובני: ומי יותר מהמשטרה לא רוצה לשים את מבצע הפשע מאחורי סורג ובריח.
נירה ראובני: האינטרס פה הוא משותף, האינטרס פה הוא חשוב גם לנו.
נירה ראובני: רק אתמול, יש מקרה, אני לא אכנס פה לפרטים, זה עדיין בחקירה, אישה במסוכנות מאוד גבוהה שהבעל היה בדרכו אליה מעיר אחת לעיר אחרת תוך איומי רצח.
נירה ראובני: האישה הגישה תלונה במשטרה עם תינוקת בת שנה וחצי, מסרבת לגשת למקלט.
נירה ראובני: כל תחנונינו שתהיה במקלט או בשמירה בהגנה עד אשר הוא ייעצר עלו בתוהו.
נירה ראובני: היא לא מוכנה.
נירה ראובני: אז אנחנו לא נפקיר אותה.
נירה ראובני: יושב שם שומר, ניידת יושבת ושומרת על האישה הזאת מאתמול בתשע בערב.
נירה ראובני: עד עכשיו, עד שהוא יאותר.
נירה ראובני: המשטרה דואגת.
נירה ראובני: זה לא רק שאנחנו שולחים למקלט ואם היא לא רוצה יורדת מאיתנו האחריות ואנחנו אומרים היא לגורלה.
נירה ראובני: אנחנו עושים כל מה שאנחנו רק יכולים כדי באמת לדאוג לנושא הזה של המסוכנות של הנשים.
נירה ראובני: זהו לנושא הזה.
נירה ראובני: אני רוצה להשאיר זמן ללי להתייחס קונקרטית לנושא הדיון.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, לי.
לי פרל: אני רק אוסיף על הדברים שנירה סיפרה.
לי פרל: המשטרה פועלת במגוון רחב של אפיקים כדי לשפר גם את איכות הטיפול המקצועי שניתן וגם את הגברת האמון.
לי פרל: שמענו כאן הרבה ביקורת על חוסר האמון.
לי פרל: אנחנו לא אדישים לחוסר האמון הזה, אנחנו מבינים אותה ופועלים בשנים האחרונות ביתר שאת כדי לחזק גם את אמון הציבור כדי ליצור שיתופי פעולה טובים יותר שיובילו גם לפענוחים וגם להגברת תחושת הביטחון.
לי פרל: בין הפרויקטים שאנחנו מרבים להזכיר אותם כי הם אפקטיביים מאוד והם מראים כבר תוצאות טובות זה שירותי עו"ס משטרה במגזר הערבי.
לי פרל: פריסה של יותר עובדים ממה שהיו בשנים הקודמות, משניים לשמונה בשנה האחרונה.
לי פרל: אנחנו רואים יותר שיתופי פעולה, רואים יותר פניות ויותר הגשת תלונות במגזר הערבי במקומות בתחנות שבהם הוצבו עו"ס משטרה מהמגזר הערבי.
לי פרל: יש דגש על גיוס של שוטרים מהמגזר הערבי.
לי פרל: מאות שוטרים.
לי פרל: 728 שוטרים רק בשנתיים האחרונות.
לי פרל: זה דבר שמביא להגברת האמון וזה דבר שמוביל ליותר שיתופי פעולה, ואי אפשר להתעלם מנתונים כאלה.
לי פרל: אולפן ערבית שפועל במכללה הלאומית לשוטרים.
לי פרל: 40 חוקרים שהוכשרו בחצי שנה האחרונה ליכולת לתקשר ולתשאל בשפה הערבית כדי גם להנגיש את השירותים של המשטרה וגם כדי לעבות את החומר הראייתי שאתה יכול לקבל בשפתו של המתלונן או מתלוננת שמוסרת את התלונה - - -
עאידה תומא סלימאן: לי.
לי פרל: כן גברתי.
עאידה תומא סלימאן: אבל את כל המשנה הזו, אני מצטערת, אני שמעתי אותה, אני יכולה לשמוע אותה מהשר והוא חוזר על זה ואני יודעת שזה קיים.
עאידה תומא סלימאן: השאלה המהותית שעומדת בפנינו ואני מצפה לשמוע עליה – קודם כל אני ביקשתי התייחסות לעדות שניתנה, אני ביקשתי גם שתתייחסו לעדויות שאנשים מדברים על מה עובר עליהם ואיך הם בעצמם הופכים למטרה כאשר הם פותחים את הפה.
עאידה תומא סלימאן: תעזבו אותי מהסיפורים על אלימות בתוך המשפחה, אני הקדשתי לזה מעל ומעבר ישיבות.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על נשים שהחיים שלהן הפכו לגיהינום בגלל הפשיעה המשתוללת ברחובות.
לי פרל: גברתי החיים שלהן הפכו לגיהינום לא בגלל משטרת ישראל - - -
עאידה תומא סלימאן: את שמעת אותי, זה תשובה לא במקום ואני - - -
לי פרל: דבר שני, העובדה - - -
עאידה תומא סלימאן: שנייה, לא, עכשיו את תקשיבי לי.
לי פרל: גברתי, העובדה ששמעת את הדברים - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, את תקשיבי לי, אני מנהלת את הדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממך עכשיו להקשיב לי.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אמרתי, וזה לא תשובה במקום לענות לי שהחיים שלהן הפכו לגיהינום לא בגלל משטרת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אמרתי שהפכו בגלל משטרת ישראל אבל משטרת ישראל צריכה להגן עליהם.
עאידה תומא סלימאן: ומשטרת ישראל צריכה לאכוף את החוק נגד הפושעים המשתוללים ברחובות.
עאידה תומא סלימאן: ומשטרת ישראל צריכה להגן על מי שנותן לה עדות או נותן לה ראייה שתעזור לה.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת להתייחס לנושאים האלה.
לי פרל: בדיוק אני מתייחסת גברתי.
לי פרל: העובדה ששמעת את הדברים בעבר לא הופך אותם ללא נכונים או לא ראויים להיאמר.
לי פרל: הדברים האלה הם הדברים האפקטיביים שאנחנו עושים שמראים גם תוצאות.
לי פרל: אי אפשר להתווכח עם התוצאות האלה, אי אפשר להגיד אל תגידו לנו את הדברים כי אמרתם קודם.
לי פרל: אין כאן עניין של יצירתיות כל יום להמציא את עצמנו מחדש.
לי פרל: הטיפול הזה מוכח כיעיל.
לי פרל: אם אנחנו מקימים - - -
עאידה תומא סלימאן: איך יעיל?
לי פרל: סליחה, אם אנחנו מקימים שיתופי פעולה באמצעות המנהלת שהוקמה ואנחנו יוצרים קשרים, כמו שאמר כאן ראש המועצה, יוצרים קשרים שמחדדים את שיתופי הפעולה ומוצאים פתרונות בשטח, כל מקום לפי מה שמתאים לו, אז הדברים האלה נעשים.
לי פרל: אין כאן עצימת עיניים, אין כאן אדישות - - - שאנחנו מקיימים מחשבה איך להפוך את הראייה לראייה הוליסטית, להבין שלא מדובר רק בתוך המשפחה, להבין שהאיום נשקף גם מגורמי משפחה אחרים, גם מדודים, גם מבני דודים.
לי פרל: גם- - -
עאידה תומא סלימאן: שוב חזרנו לאלימות מגדרית.
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה למקד אותך.
לי פרל: כל הדיון הזה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, זה נשים בצל הפשיעה.
עאידה תומא סלימאן: זה הרגשת האיום המתמדת.
עאידה תומא סלימאן: זה שהאוטו שלי נמצא מול הבית ומרססים לי אותו.
עאידה תומא סלימאן: זה שאני הולכת לחתונה ואני צריכה לשמוע את היריות ולפחד שאולי איזושהי ירייה תיכנס בי ואני יכולה להיות קורבן.
עאידה תומא סלימאן: זה שהילדים שלי מסתובבים בחוץ ואני לא בטוחה שהם יחזרו שלמים הביתה.
עאידה תומא סלימאן: אלה הדברים שאנחנו מדברים עליהם.
עאידה תומא סלימאן: ואני ניסיתי, אפילו כשהדוברים התייחסו לעניין של אלימות מגדרית אמרתי, זה לא רק, בואו נתמקד בסוג הדיון שקיים היום.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבינה שבכל זאת אני ביקשתי לפני הדיון הזה במיוחד בעניין של ירא, אני ביקשתי התייחסות, אני מבקשת אם יש לכם תשובה או שאתם רוצים למסור אותה או שתמסרו - - -
לי פרל: גברתי התיק הזה נמצא עדיין בחקירה ואנחנו לא נתייחס לפרטים קונקרטיים ממנו.
עאידה תומא סלימאן: עדיין נמצא בחקירה.
לי פרל: בהחלט.
עאידה תומא סלימאן: יהודית, רצית לדבר, וגם לינדה.
יהודית אילני: הפשיעה המאורגנת היא ממומנת ויש לה בנקים משלה, הצ'יינג'ים.
יהודית אילני: ולפני כשנה עבר חוק מיוחד והוקמה רשות שאמורה לפקח על הצ'יינג'ינג.
יהודית אילני: אני לא אומרת שכל - - -
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו משתתפים בדיונים על ביצוע החוק הזה.
יהודית אילני: יש לצערי רק שלושה פקחים שמטפלים ב-25 תיקים בשנה.
יהודית אילני: זה איזשהו אבסורד אם לא סוגרים את ברז הכסף של ארגוני הפשע שום דבר לא יקרה.
יהודית אילני: הסוגיה הנוספת היא שיקום אסירים.
יהודית אילני: שיקום אסירים מצד אחד זה שב"ס מצד שני הרשות לשיקום האסיר, רש"א, בקהילה.
יהודית אילני: בפועל בשב"ס השיקום הוא לא דבר מובן מאליו אלא סוג של הטבה שמאפשרת לשב"ס לנהל שקט בכלא יותר מאשר לספק שיקום.
יהודית אילני: אבל אם לא משקמים אסירים צעירים הם חוזרים ישירות לארגוני הפשע.
יהודית אילני: רש"א בגלל שאין להם דיי תקציבים לא נמצאים בהרבה מאוד מקומות ואסיר צריך להגיש לעצמו תכנית שיקום על מנת לקבל שליש.
יהודית אילני: נכנסו לשוק הזה ארגונים פרטיים, עמותות, שעושות את זה תמורת כסף.
יהודית אילני: אז אם אני מקבל הלוואה מאותו צ'יינג' כדי להגיש תכנית שיקומית ואז על מנת להחזיר הוא שוב חוזר לפשע.
יהודית אילני: זאת אומרת, יש מעין קשר כזה בין הצ'יינג'ינג לבין תכניות שיקום פרטיות שהוא פשוט סוג של דבר שבעצם מזין - - -
עאידה תומא סלימאן: זה משהו חדש שאני שומעת, אני לא ידעתי על זה מקודם.
עאידה תומא סלימאן: האסיר בעצמו צריך להגיש את התכנית שיקום שלו כדי לקבל את השליש?
יהודית אילני: נכון.
יהודית אילני: אם יש רש"א הוא יכול לקבל את זה דרך רש"א.
יהודית אילני: בהרבה מאוד מקומות לא קיים רש"א או רש"א בחצי משרה ואין די זמן להכין תכנית שיקום לכל האסירים מאותו יישוב.
יהודית אילני: ואז מה שקורה זה שיש עמותות פרטיות שנכנסו לתחום, הן עושות את זה תמורת כסף.
יהודית אילני: לאסיר עני אין כסף, הוא לוקח הלוואה.
יהודית אילני: ממי, מאותו ארגון פשע שאליו הוא היה שייך קודם.
יהודית אילני: ובעצם כתוצאה מזה נוצרת מעין תלות שהיא עוד לפני שהאסיר יצא מהכלא הוא שוב תלוי בארגון הפשע.
יהודית אילני: ומהר צריך לסגור את שני הברזים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאחד מהדברים שאנחנו מנסים גם, ואני לא יודעת עד כמה הציבור מודע לזה, שאנחנו מנסים לעקוב אחריהם ולאכוף או לנסות לראות איך האכיפה מתבצעת זה כל מיני כיווני פעולה כמו משרדי או מקומות הצ'יינג', מה שנקרא גם השוק האפור בהרבה מקרים שגורם לאנשים להיות מאוימים דרך הארגונים האלה או מכניס אותם.
עאידה תומא סלימאן: נותנים הלוואה כדי לגרור את האנשים לתוך ארגוני הפשע האלה.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אני אומרת שכאשר האלימות מפסיקה להיות האלימות הרגילה שאנחנו מכירות והופכת לפשיעה ופשיעה מאורגנת התפקיד של האזרח היחיד או החברה הופכת למשהו משני.
עאידה תומא סלימאן: כי צריך כלים וארגז כלים שונה לגמרי לטפל בבעיה הזו.
עאידה תומא סלימאן: לינדה ח'ואלד, עמותת נשים נגד אלימות.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: המרכז שלנו מרכז סיוע לנפגעות תקיפה מינית ואלימות.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: אנחנו בשלוש השנים האחרונות, כמעט מ-2016, אנחנו מקבלות דיווחים ופניות לנשים מהחברה הערבית שמדברות על הפחד שלהן מרצח, מכל הנושא של הנשק שמסתובב בסביבה הקרובה שלהן, בבית, בבית ההורים, בבית של הבן זוג, אם זה נשק חוקי או אם זה נשק מהמשרה, מהעבודה, אם זה בשב"ס, אם זה בצה"ל, משטרה, מישהו שעובד בשמירה.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: או בחלק השני שהוא לא חוקי שזה זורם משם, מה שדיברה הנא, זה אנחנו ממש רואות ואנחנו עוקבות ואנחנו שומעות את זה מהפונות.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: הן נמצאות בסכנת חיים לפעמים מאוד גדולה.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: הן ממש מפחדות לחשוף, מפחדות אפילו לפנות לגורמי סיוע, ללשכות הרווחה, מפחדות אפילו לצאת למקלטים.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: כי בשבילן המקלט הוא לא המקום שאפשר לחיות בו את החיים שלהן.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: אז אני חושבת שממש חשוב לציין תכניות ממש מיוחדות לנשים שחיות במשפחות פשע.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: מה שהן רוצות מאיתנו שהן פונות למרכז סיוע שהן רוצות לברוח לחו"ל.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: הן נותנות את האופציה הזאת לברוח לחו"ל.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: לנו כארגון פמיניסטי, כעמותות, כפעילות אין את האפשרות הזאת.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: אני חושבת שיש חשיבות מאוד להיות יותר יצירתיים, לתת את המענה לקבוצה הזאת.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: חשוב לי גם לציין ש-86% מהפונות של המרכז סיוע הן לא פונות למשטרה כי נכון שהן לא מאמינות, ואני עדה, לתהליך שהן ממש חוות בתהליך הפלילי.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: אני אומרת את זה לנירה ולי, אני מ-15' מלווה נפגעות ואני רכזת פרויקט ליווי בהליך הפלילי שאנחנו גם מלוות במשטרה, בפרקליטות ובבתי משפט.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: אני מדברת על קשיים של הנפגעות.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: בחברה הערבית כמעט 15 שנה ושום דבר לא משתנה.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: לפני חודש אני ליוויתי, ואנחנו קיבלנו פניה של נפגעת שהייתה בספריה, עורכת דין שהייתה קוראת בספרייה בצפון באיזה מקום בארץ שהיא הוטרדה מינית.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: החוקר אמר לה, את באה לספריה בשמלה קצרה?
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: ככה אמר לה החוקר.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: זה ממש חשוב לי לציין את זה.
לינדה ח'ואלד אבו אלחוף: כשמגיעים לבית משפט ואין תרגום מקצועי - - -
עאידה תומא סלימאן: לינדה, אנחנו לא ניכנס לזה עכשיו, אני מבקשת.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מכירות את הבעייתיות הזו ואנחנו מטפלות בה אבל בואי נתמקד בדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני חושב שהעלית נקודה מאוד חשובה בתחילת דברייך שכמו שלמדתי משהו מהדברים שאמרה יהודית, הארת את עיניי לאוכלוסייה שאנחנו היום בעצם היינו צריכות לדבר עליה מתחילת הדיון הזה, זה הנשים שנמצאות בתוך מעגל המשפחות או ארגוני הפשע האלה, שנשואות לגברים שהם בתוך מעגל הפשיעה, שהן בעצמן מאוימות.
עאידה תומא סלימאן: ואני חייבת להגיד שהיו מקרים של אלימות ופשיעה מאוד קשה נגד צעירות שכנראה מתוך ההיכרות שלהן עם בחורים או צעירים הן עלו על מידע או הזדמן להן להיות עדות לדברים שקרו מולן וחלק מהפשיעה נגדן זה להשתיק אותן בעניין העדויות שהן ראו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהנשים בתוך הארגונים האלה לא כחלק מהפשיעה אלא כבהיותן בנות זוג של גברים מעורבים בפשיעה הן נמצאות בסכנה מאוד גבוהה.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת, עם כל המעורבות שלי, עכשיו הדברים שלך הדליקו לי אור אדום ואני חושבת שצריכים גם במשטרה להקדיש לזה תשומת לב מיוחדת.
עאידה תומא סלימאן: כי הנשים האלה לא רק שהן נמצאות בסכנה, הן מחפשות דרך לצאת, הן צריכות הרבה ביטחון כדי לצאת אבל ברגע שהן יוצאות הן יכולות להיות ספקיות מידע מאוד חשוב.
עאידה תומא סלימאן: אני רק אסתפק בזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כל שוב להודות לחבר הכנסת איימן עודה שהצטרך לצאת לעוד דיון בוועדת הכלכלה במסגרת היום הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להודות לכלל חברי הכנסת שהגיעו לדיון ושעובדים יומם ולילה, זאת הזדמנות שהציבור ידע שאנחנו, ואני חושבת שאתם בטח התרשמתם, אנחנו עוקבים אחרי הנושא הזה באופן מתמיד, אנחנו מנסים להעלות אותו בכלים הפרלמנטאריים שעומדים בפנינו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהמטרה שלנו בסופו של דבר היא לנסות לשפר את המציאות המאוד קשה שנמצאת בעניין הפשיעה באוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: ההקדשה של הדיון הזה הייתה באמת לגלות צדדים חשוכים מהשפעת הפשיעה על חיי היום יום של הנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני בסיורים שלי ובביקורים שלי ברחבי הארץ שמעתי עדויות מאוד קשות.
עאידה תומא סלימאן: שמעתי מנשים שהן לא נמצאות בשום סטטיסטיקה, וטוב שהן לא נמצאות בשום סטטיסטיקה, הן לא היו קורבנות של אלימות בעצמן, הן לא היו קורבנות של פשיעה, אבל הן חוות את ההדף של הפשיעה.
עאידה תומא סלימאן: הן בעצמן מרגישות מה זה לחיות באווירה לא בטוחה והן חסרות ביטחון ואני חושבת שהגיע הזמן לטפח את הרגשת הביטחון של האזרחים והאזרחיות הערביות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו אולי חוות את זה כנשים בצורה אחרת אבל אנחנו גם יכולות להיות סוכן דיי רציני בשינוי.
עאידה תומא סלימאן: ואני מנצלת את השולחן הזה כדי לקרוא לכלל הנשים הערביות ולהגיד: השתיקה שלנו מאוד רועמת.
עאידה תומא סלימאן: כשאני מגיעה לכל הפגנה או לכל מקום שאנחנו רוצים למחות נגד הפשע והפשעים שמשתוללים והפשיעה המשתוללת חסרות לי הנשים במקום הזה.
עאידה תומא סלימאן: חסרות לי הנשים כי אני יודעת שאנחנו יכולות להיות מנוטרלות מחשבונות של קשרים כאלה או אחרים ואנחנו יכולות לצאת למאבק ובאמת לעמוד איתנות מול הגל הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת גם כן, ואמרתי את זה מקודם, אנחנו לא מדברים על אלימות רגילה, על קטטה פה וקטטה שם ואיזשהו ריב בין שתי משפחות על חלקת אדמה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר מדברות על פשיעה מאורגנת, אנחנו מדברות על השתלטות עוינת על קרקעות, אנחנו מדברים על משפחות שאני בטוחה שאם נסגור את המיקרופונים עכשיו כולכם תשננו את השמות של האנשים המעורבים בפשיעה.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת דבר אחד – במקרים כאלה זה תפקידן של רשויות החוק.
עאידה תומא סלימאן: וכן נמשיך לדרוש את זכותנו כאזרחיות במדינת ישראל לקבל את הביטחון שלנו.
עאידה תומא סלימאן: זכותנו.
עאידה תומא סלימאן: וחובתה של מדינת ישראל כן לספק לנו את הביטחון הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת דבר אחד.
עאידה תומא סלימאן: למשטרת ישראל יש הרבה הצלחות רשומות על שמה במיגור תופעת הפשיעה בחברה הישראלית באופן כללי.
עאידה תומא סלימאן: כולנו יודעים מה, אפשר לתת דוגמאות של נתניה, של נהריה, של חדרה, אפשר לתת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שבעוד שנה נשב וניתן דוגמה של נצרת, של שפרעם, של מראר, של איעבלין, של כפר קאסם, של אום אל פאחם.
עאידה תומא סלימאן: זה שלמשל יש הגשת כתבי אישום ב-1% ממקרי הירי באום אל פאחם זה אומר דרשני.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שענישה מחמירה דרושה.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו רוצים את זה.
עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה להזהיר שוב מהיד הקלה על ההדק, מההתרחבות וההקלות שניתנות גם לנשק חוקי כי בסופו של דבר הנשק הזה יכול לזלוג ולהפוך לבלתי חוקי ואנחנו דורשות מיידית איסוף כל הנשק הבלתי חוקי הנמצא בחברה שלנו.
עאידה תומא סלימאן: וברגע שנראה, אנחנו, ואני לוקחת על עצמי להגיד, אנחנו כי מנהיגות בחברה הערבית כבר מעל לשבע, שמונה, תשע שנים מבקשים לאסוף את הנשק, מבקשים להכות ביד קשה על ארגוני הפשיעה, מבקשים תכניות ברורות.
עאידה תומא סלימאן: ותאמינו לי, תאמינו לי, אנחנו לא נחסוך ממה שקוראים לו שיתוף פעולה.
עאידה תומא סלימאן: אני שונאת את המילה, אני חושבת שלא דורשים את זה מאף אחד חוץ מאיתנו, אני לא רוצה להיות בשיתוף רק מצד אחד, אני רוצה באמת להיות שותפה למיגור תופעת הפשיעה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו צריכות לחפש שותפות ולא שיתופי פעולה, אלא שותפות אמיתית.
עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם, אני נועלת את הישיבה כדי לפתוח את הישיבה הבאה.
נחמן שי: אנחנו מתחילים את הישיבה, ברשותכם, למרות שלא כל המוזמנים הגיעו כי הם התעכבו במקומות אחרים.
נחמן שי: זה תמיד קורה לנו, לצערנו, התיאבון הוא גדול וכו'.
נחמן שי: אבל אני חושב שיגיעו במהלך השעה הקרובה ואני, כמובן, לא רוצה חלילה לפגוע במי שכן הגיע ויושב איתנו בחדר.
נחמן שי: אז אני רוצה להודות לכולם ולכולן, סוף סוף.
נחמן שי: הוועדה למעמד האישה זה רק לכולן ואם יש איזה לכולם אז זה בטעות כנראה.
נחמן שי: הישיבה הזו מתרחשת במסגרת יום שלם שהכנסת מקדישה לאזרחים ותיקים.
נחמן שי: זה כולל ועדות, כולל מפגשים של קבוצות, סיורים בכנסת ואחר כך גם אירוע באודיטוריום של הכנסת.
נחמן שי: יום ארוך ויום חשוב מבחינתי ומבחינת השדולה שלנו לאזרחים ותיקים יחד עם חברי כנסת אחרים, עם איציק שמולי, טלי פלוסקוב ופנינה תמנו, אנחנו ביחד במבצע, לא מבצע, מסע אני קורא לו של גם טיפול לעומק באוכלוסייה החשובה הזאת וגם בשינוי ההתייחסות הציבורית אליה ושבירת התדמית.
נחמן שי: היה לי ויכוח קשה קודם על הנושא של קשיש וקשישים וקשישות בישיבה קודמת, אחרי שהתברר לי שמגיל 65, אני חושב שזה טעות, אבל ככה הם מצאו את זה, מתייחסים לאזרחים ותיקים מגיל 65 כקשישים.
נחמן שי: זאת אומרת, בישראל, אם זה נכון, אז אתה קשיש לפני שאתה אזרח ותיק.
נחמן שי: זה קצת התקדמות.
נחמן שי: זאת אומרת, עוד לפני שנעשית אזרח ותיק כבר הגדירו אותך כקשיש.
נחמן שי: אז זה לא נראה לי ואני דיברתי עם הסטטיסטיקאי הראשי ואמרתי לו שיעקור את המילה הזאת.
נחמן שי: לא יודע מה זה קשיש, אמרתי.
נחמן שי: יש הגדרה, ישראל הגדירה מהם אזרחים ותיקים, 62-63, גם זה גיל צעיר מדיי לדעתי וצריך לשנות אותו.
נחמן שי: אני מניח שבמחזורים הבאים יחול שינוי גם בעניין הזה, אי אפשר להשאיר את הגיל ככה כשתוחלת החיים הולכת ומתארכת ולאנשים יש, ברוך השם, הרבה שנים עוד לחיות אחרי הפרישה לגמלאות.
נחמן שי: אבל אנחנו רצינו לדון פה היום בנושא של השכלה ונשים.
נחמן שי: בידיעה, בהכרה מתוך ניסיון שיש נשים שבשנות חייהן הראשונות, השנים שבהן רוכשים השכלה הן הודרו מתוך המסגרות של הלימוד.
נחמן שי: היו מקרים, אולי קצת פחות, אבל עדיין, של נישואים בגיל צעיר מאוד ואז ממילא גם הן נאלצו להפסיק את לימודיהן ולטפח משפחות וכו'.
נחמן שי: ויש גם נתונים פה, אני מקווה, תמר פיזנטי גם תיתן, יש לי נתונים שהגיעו אליי ממרכז המחקר וכן הלאה אבל אם יש לך נתונים להעשיר אותנו על היקף התופעה של רמת השכלה נמוכה באוכלוסייה עם כמה שנות לימוד.
נחמן שי: אם יש לך את זה זה טוב, אם לא אני אחלוק את זה איתכם.
נחמן שי: באמת אחוז יחסית נמוך, אבל כל אחד או כל אחת שלא יכולה לקרוא ולא יכולה לכתוב זה פער עצום ובוודאי פער בתוך המשפחה כשהילדים הם כבר כן בעלי יכולות כאלה ואז נוצר גם פער חברתי בינם לבין ההורים בתוך המשפחה.
נחמן שי: זה לא דבר טוב במיוחד.
נחמן שי: אז אנחנו נתחיל בנציגת משרד החינוך, תמר פיזנטי, ואחר כך נעבור גם לאורחים האחרים.
נחמן שי: ואני מקווה שבמשך השעה הקרובה גם נתוגבר בידי האורחים הרבים שבאו היום לכנסת.
נחמן שי: בבקשה תמר.
תמר פיזנטי: אני נציגת משרד החינוך, האגף לחינוך מבוגרים.
תמר פיזנטי: אצלנו המוטו באגף לחינוך מבוגרים הוא למידה לאורך החיים שזאת תפיסת עולם.
תמר פיזנטי: אין גיל ללימודים.
תמר פיזנטי: למידה היא גורם חשוב להתפתחות, להתמודדות, לאתגרים, לסביבה המשתנה בחברה ובפרט, ואנחנו מתבססים על העולם המערבי.
תמר פיזנטי: אצלנו יש מסגרות שמעל גיל 18 ואפשר להשלים 12 שנות לימוד.
תמר פיזנטי: אנחנו עובדים בהקצבה לרשויות המקומיות, מסגרות שנפתחות דרך הרשויות המקומיות והחלטות ממשלה שכרגע עדיין יש כיתות פועלות של השלמת השכלה לנשים ערביות, דרוזיות, בצפון.
תמר פיזנטי: הייתה החלטת ממשלה של הבדואים בנגב, עדיין היא קיימת, שגם שם העצמנו נשים.
תמר פיזנטי: זה כדי לאפשר להן לצאת לשוק העבודה ולהשתלב יותר טוב בחברה.
תמר פיזנטי: לצערנו קיימים עוד אנשים אפילו אנאלפביתים בחברה והמטרה שלנו היא כמה שיותר להעצים אותם ל-12 שנות לימוד.
תמר פיזנטי: ההשכלה שאנחנו מעניקים היא מהשכלת יסוד ועד תעודת גמר תיכונית.
נחמן שי: זה הכל יפה.
נחמן שי: לא הבנתי, את מדברת על - - - מבוגרים זה אצלכם מגיל 18 ומעלה אבל אנחנו מבקשים ללמוד על נגיד מגיל אזרחות ותיקה.
נחמן שי: זאת אומרת נשים 62, גברים 67, נגיד מעל גיל 60 ומעלה.
נחמן שי: יש לך נתונים לגבי ההיקף של האוכלוסייה האנאלפביתית כפי שקראת לה.
נחמן שי: וכאן אגב כנראה לא תצליחו לקחת אותם עד לסוף התיכון, זה יהיה קשה לכם.
נחמן שי: לכן אנחנו מדברים על הקניית - - - אנחנו בתוך סקירה של תמר פיזנטי, סגנית מנהלת אגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך, כדי ללמוד על היקף התופעה של הקשישים וקשישות או אזרחים ותיקים, אני לא אוהב את הביטוי, כבר אמרתי, שחסרים השכלה כולל קריאה וכתיבה, ולכן אנחנו רוצים לשמוע איזה מאמצים המדינה עושה כדי לסגור את פערי החינוך האלה.
נחמן שי: תמר, את יכולה - - -
תמר פיזנטי: כן, אני אמשיך, אני מבינה שאתה רוצה את הנגיעה יותר ל-65 ומעלה - - -
נחמן שי: ברור, אני לא עוסק עכשיו בחינוך מבוגרים, אני מכיר את התחום הזה, אבל זה בשבילנו עולם אחר.
נחמן שי: אנחנו רוצים לדעת איך אתם, אם אתם, אם לא אז לא, משקיעים באזרחים ותיקים יותר מבוגרים בגילם מהאוכלוסייה הרגילה ששם מכל מיני סיבות שכרגע לא חשוב, חלק זה עולים חדשים שבאו זה מקרוב והם דוברים את שפת האם שלהם ולא מסוגלים לתפקד בעברית.
נחמן שי: איך אתם מתמקדים באוכלוסייה הזאת, זה המאמץ המיוחד שלנו היום.
תמר פיזנטי: עד 2009 הנושא הזה היה באגף לחינוך מבוגרים והחל משנת 2009 - - -
נחמן שי: בפעם השלישית, עכשיו, כשאת יודעת מה אני רוצה לדעת, אנחנו מבקשים את תשובתך.