GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: ואני כמובן עוד מעט אתן לחבר הכנסת איימן עודה ראש הרשימה המשותפת לפתוח את הישיבה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני רוצה להגיד – כשחשבנו מה אפשר באמת, איזה דיון אפשר לקיים ביום המיוחד הזה, היום החשוב שבו המאמצים כולם מרוכזים במאבק באלימות המשתוללת ובפשיעה המשתוללת בתוך האוכלוסייה הערבית, היה מן הראוי להתמקד בנשים במיוחד בוועדה לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: אבל בנשים לא כקורבנות באופן ישיר של הפשיעה אבל יכול להיות גם נשים שהן בסביבה הקרובה של קורבנות פשיעה וחיות בצל הפשיעה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לחבר הכנסת איימן עודה ואחר כך אספר לכם קצת מההתרשמויות שלי בביקורים ובמפגשים שעשיתי עם נשים.
איימן עודה: בוקר טוב לכולם, חברתי חברת הכנסת, יו"ר הוועדה, עאידה תומא סלימאן, חבריי חברי הכנסת, מסעוד גנאים, ג'מאל זחאלקה.
איימן עודה: נציגי העמותות, הקבוצות, גם נציגי השגרירות הבריטית, אהלן וסהלן.
איימן עודה: קודם כל, גילוי נאות, מי שהציע את היום הזה זו חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
איימן עודה: מלפני כמה חודשים אמרתי שמבחינתי נושא המאבק נגד אלימות ופשיעה הפך להיות מצב חירום מספר אחד.
איימן עודה: דרך אגב, בשביל עאידה זה לא כך כי היא כל חייה התעסקה ונאבקה נגד אלימות וביתר שאת נגד אלימות נגד נשים והייתה יו"ר עמותת נשים נגד אלימות.
איימן עודה: אבל אנחנו כקולקטיב, כרשימה משותפת, קבענו לעצמנו ששנת 2018 היא שנת מאבק נגד אלימות ופשיעה בקרב האוכלוסייה הערבית כמצב חירום מספר אחת.
איימן עודה: ואנחנו גם רוצים לפנות לציבור שלנו ולבקש ממנו להיות שותף כי אי אפשר ללא הציבור.
איימן עודה: אבל גם אנחנו רוצים למדוד הצלחות.
איימן עודה: נכון שאנחנו לא ממשלה, אנחנו אופוזיציה, אבל בכל זאת זה הציבור שלנו ואנחנו מנהיגיו ואנחנו רוצים מהשנה הזו והלאה למדוד הצלחות וכישלונות.
איימן עודה: אנחנו מתכוונים להצליח, אנחנו מתכוונים לנצח את הפשיעה בקרב האוכלוסייה הערבית.
איימן עודה: זה שוועדת מעמד האישה היא הוועדה הראשונה שדנה בנושא הזה היום זה לא במקרה, כי אין ספק שהפשיעה נגד נשים יש בה ייחוד.
איימן עודה: כלומר, כשאנחנו פונים למשטרה או מאשימים אותה, ובצדק, במקום של פשיעה נגד נשים, יש שני כיוונים מאוד חשובים: זה גם המשטרה, כי בהרבה מקרים יש פנייה אל המשטרה והמשטרה לא פועלת בהתאם ואנחנו לא נשכח אף פעם את הרקע הפוליטי, הכלכלי, החברתי מאחורי כל הדברים הללו.
איימן עודה: בסופו של דבר, המדינה היא הסוכן העיקרי לכל שינוי בכל חברה, אבל אין ספק שיש לנו הרבה מה לעשות בתוך החברה שלנו שהבנאדם הוא ערך עליון, אם זה אישה, אם זה גבר, הבנאדם הוא ערך עליון.
איימן עודה: יש לנו מאבק פנימי גם בתוך החברה שלנו, לכן לפני כשבועיים ישבתי עם מנכ"ל משרד החינוך שמואל אבוהב ודיברנו שהשנה הבאה תהיה שנת מאבק נגד אלימות ופשיעה, בין היתר נגד פשיעה ורצח נגד הנשים, כל הסוגיות הללו.
איימן עודה: חברתי, עאידה תומא סלימאן, אני מברך על הישיבה החשובה הזו, הראשונה היום, ואנחנו מבחינתנו ציון היום הזה זה עוד צעד, עוד נדבך, אבל במשך כל השנים הקרובות הנושא של המאבק נגד פשיעה בקרב החברה הערבית יהיה מצב חירום מספר אחת עד שנצליח להתגבר עליו.
עאידה תומא סלימאן: תודה לחבר הכנסת איימן עודה יוזם היום הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שיש לנו כברת דרך ללכת ויש לנו מאבק דיי עיקש שהחברה צריכה לנהל אותו בנושא של הפשיעה והאלימות.
עאידה תומא סלימאן: ואני הרבה זמן אמרתי, לצערי הרב, בכל ביקורי התנחומים שהלכתי אליהם למשפחות שאיבדו מישהו מיקיריהן, כקורבן לפשיעה הזו, אמרתי שאני חושבת שמי שצריך להיות בקדמת המאבק הזה זה אנחנו הנשים.
עאידה תומא סלימאן: הנשים הובילו מאבקים דומים נגד פשיעה בהרבה מקומות בעולם.
עאידה תומא סלימאן: הן, בעצם, שלא היו מעורבות ולא היו חלק מהפשיעה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא מדברים על אלימות רגילה, אנחנו מדברים על פשע מאורגן ואנחנו מדברים על אנשים שהם מעורבים בפשע המאורגן הזה והנשים, בדרך כלל, ובמיוחד בחברה שלנו, הן לא חלק ממעגלי הפשיעה האלה, ולכן אני תמיד האמנתי שהנשים יכולות להוביל את המאבק הזה בצורה הכי נחושה.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו גם נשמע עדויות מנשים שחיות בצל לא רק האובדן, אלא הרגשת האיום.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בוועדה הזו דנות יותר מדיי כנראה באלימות נגד נשים על רקע מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברות על האלימות בתוך המשפחה.
עאידה תומא סלימאן: אבל היום נעסוק בנשים שחיות בצל הפשיעה המכוונת נגדן או נגד מישהו מתוך המשפחה שלהן והן נמצאות בהרגשת איום מתמיד.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להוסיף דבר אחד.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב גם בשנים האחרונות אני רואה מגמה הולכת ומתפתחת של ערבוב בין אלימות מגדרית לבין פשיעה ופשע מאורגן.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מכירות כמה וכמה מקרים של נשים שאיבדו את החיים שלהן על רקע מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, הכוונה התכוונו לחסל אותן בהיותן נשים, בהיותן נשים שרצו לקבל לעצמן החלטות.
עאידה תומא סלימאן: אבל מי שביצע את העבודה זה לא מה שאנחנו מכירים בדרך כלל, הבן זוג או האבא או האח אלא היו שכירי חרב ששולם להם כסף כדי לבצע את הפעולה.
עאידה תומא סלימאן: וזה הולך ומתרחב ונשים גם חוות את האלימות ואת הפשיעה בצורה מעורבבת כזו.
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת רוצים להתייחס לפני שאנחנו פותחים את הדיון?
מסעוד גנאים: אני אתייחס בקצרה מאחר ויש עוד דיון בוועדת חינוך ב-10:00 או ב-10:30.
מסעוד גנאים: בתחילה אני מודה מאוד לחברי, ראש הרשימה המשותפת, איימן עודה, על היוזמה ליום החשוב הזה.
מסעוד גנאים: ותודה לכל האורחים ותודה ליושבת ראש הוועדה, חברתנו עאידה.
מסעוד גנאים: אין ספק שזו לא הפעם הראשונה שאנחנו נדרשים ודנים בעניין של הפשיעה והאלימות בחברה הערבית בכנסת, אבל זו פעם ראשונה שיש לנו יום שלם בכל הוועדות ובכל התחומים שנמצאים בכנסת שדנים בבעיה הזו שהיא טרגדיה והיא דבר לא טבעי, לא נורמלי, יחסית לאחוז של האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל, אחוז הפשיעה הוא לא נורמלי בכל הקריטריונים.
מסעוד גנאים: לכן השאלה שאנחנו שואלים את עצמנו, לא רק בעניין של האבחון, יש הרבה אבחונים למה הגענו למצב הזה, למה החברה הערבית הגיעה בסוף למימדי הפשיעה הנוראיים האלה שעד כדי כך שלפני כחודש היה דוח בערוץ 2 שאומר ש-95% ממקרי הירי הם - - - בחברה הערבית, הם בחברה הערבית.
מסעוד גנאים: בקשר למימדים של הנשק המשתולל זה צבא, זה נשק של צבא.
מסעוד גנאים: מתוך כ-300,000 או 400,000 כלי נשק בכל ישראל שהם לא חוקיים יותר מ-90% הם בחברה הערבית.
מסעוד גנאים: אז יש עלינו אחריות כחברה, אין ספק, במישור החינוכי, התרבותי, התודעתי, משום שקרה משהו גם אצלנו.
מסעוד גנאים: אבל אין ספק בעניין של הענישה ושל הרתיעה המיידית, יש את התפקיד החשוב למשטרה ואת מיקומה של המשטרה במערכה הזו אי אפשר שהמשטרה תגיד שרק התפקיד שלנו ומילת הקסם תחנות משטרה.
מסעוד גנאים: אם הן ימשיכו בפרויקט הזה ובהנחה הזו הם לא ימגרו לא אלימות ולא פשיעה.
מסעוד גנאים: היד שלנו מושטת מהתחלה וכל השקר הזה כאשר רואים כמה מחברי כנסת או כמה מהשרים בטלוויזיה שאתם לא משתפים פעולה, אתם הנהגת הציבור הערבי.
מסעוד גנאים: ריבונו של עולם, אנחנו מתחננים, משנים, בואו, תמגרו את הפשיעה ואת האלימות ואנחנו נשתף פעולה.
מסעוד גנאים: היד שלנו מושטת כדי להציל את החברה, את העתיד שלנו מהדימום הזה.
ג'מאל זחאלקה: אני אכן מברך את חברי איימן על היוזמה בנושא כל כך חשוב וגם עאידה על תחילת היום בנושא אלימות נגד נשים.
ג'מאל זחאלקה: ואני רוצה להתמקד בשאלה אחת עיקרית, כי יש הרבה מה להגיד, שאלה שעלתה כאן מספר פעמים, והיא מופנית כלפי המשטרה.
ג'מאל זחאלקה: היות והיו כל כך הרבה מקרים שבהם נשים נרצחו או היה ניסיון לרצח, כאשר נשים הגישו תלונה למשטרה והמשטרה לא לומדת מהעניין הזה, לא מקבלת את ההחלטות כיצד לנהוג ומה הסימנים ואיך אפשר לדעת.
ג'מאל זחאלקה: הרי זה גוף שיש לו את היכולות ואת האפשרות לבנות איזשהו מנגנון ואיזושהי פרוצדורה במקרה שאישה מתלוננת ומזהים סכנה של הריגה ושל רצח, האם מחכים לרוצח שירצח?
ג'מאל זחאלקה: זו שאלה גדולה.
ג'מאל זחאלקה: בהרבה מקרים המשטרה יודעת והשכנים יודעים אפילו וזה הולך לשם.
ג'מאל זחאלקה: למה מרימים ידיים, למה לא עושים כלום?
ג'מאל זחאלקה: הרי יש אפשרויות רבות, אפשר להרחיק, יש כל מיני דברים שאפשר לעשות, אפשר לצותת, לעשות כל מיני דברים כדי למנוע את הרצח.
ג'מאל זחאלקה: ואנחנו עדיין לא קיבלנו תשובה מהמשטרה על השאלה הזאת.
ג'מאל זחאלקה: כאשר מזהים ויודעים מראש שהולך להיות רצח או שיש אפשרות בסבירות גבוהה שיהיה רצח מה עושים?
ג'מאל זחאלקה: המשטרה לא מסבירה לנו מה היא עומדת לעשות במקרים כאלה, מה היא הולכת לעשות.
ג'מאל זחאלקה: ולכן רצח אחרי רצח, כאשר האינפורמציה קיימת, אני לא מדבר על דברים שלא יודעים, אנשים שרבו בבית שלהם ואף אחד לא שמע על זה, אין סימנים, אבל כאשר יש סימנים ברורים ויש לנו מקרים רבים שנידונו גם בוועדה הזאת והמשטרה יודעת עליהם שהיו סימנים כל כך ברורים, מדוע לא עשיתם שום דבר?
ג'מאל זחאלקה: אין תשובה.
ג'מאל זחאלקה: וזה בעצם, זו ההתמקדות בשאלה הספציפית הזאת.
ג'מאל זחאלקה: יש הרבה מה להגיד כפי שאמרתי בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שישנה את המצב.
ג'מאל זחאלקה: חשוב לציין בתחילת היום הזה שאחוז ההשתתפות של נשים ערביות בפשיעה הוא פחות מ-2%, לכן יש לנו הרבה מה ללמוד מנשים בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.
חנין זועבי: תודה עאידה, תודה איימן על היום הזה.
חנין זועבי: קודם כל אנחנו צריכים להגיד שזה לא המאבק שלנו.
חנין זועבי: יש לנו מאבק בתוך החברה שלנו, המאבק הזה לא מתנהל בכנסת, לא יתנהל בכנסת, יש לנו מאבק על נורמות חברתיות, על מעמד האישה, שם יש לנו גם כן מאבק עיקש, אנחנו לא בורחים ממנו.
חנין זועבי: אנחנו בכנסת, המאבק שלנו מול רשויות המדינה.
חנין זועבי: הם ואנחנו כמעט הגענו לסף הסיבולת שלנו.
חנין זועבי: אנחנו אולי נכריז, הגיוני להכריז שאנחנו מקיימים בעצמנו, אנחנו רוצים להגן על עצמנו, אנחנו מקיימים בעצמנו ועדות עממיות, אנחנו לא מאמינים במשטרה, אנחנו רוצים אלטרנטיבה.
חנין זועבי: ואני חושבת שזה מראה לא רק על חוסר האמון במשטרה, זה מראה גם שמידת הכעס שאנחנו הגענו אליה מחייבת אותנו להיות יצירתיים יותר.
חנין זועבי: אנחנו לא מאשימים את הפושעים רק אנחנו מאשימים את המשטרה, המשטרה היא חלק מהתופעה.
חנין זועבי: כאשר ג'מאל חקרוש בא לוועדת הפנים, הוא מדבר 30 דקות, הוא לא מזכיר את המילה ארגוני פשיעה.
חנין זועבי: וגם אלשיך, לא מזכיר.
חנין זועבי: אנחנו ישבנו שם - - - ועדת הפנים, מדברים על חינוך, רוצים לברוח אז מדברים על חינוך ואז מדברים, אני לא יודעת מה, משרד הרווחה, לא מזכיר את ארגוני הפשע.
חנין זועבי: כאשר אנחנו אומרים לו, לאלשיך, איפה ארגוני הפשע, מה הוא עונה – תראו גם את הזלזול, הוא עונה, מה אתם רוצים לשים את כל החברה בכלא, את כל האנשים בכלא.
חנין זועבי: כלומר, כולכם פושעים, אתם - - - מה אנחנו נרדוף מה, אתם מצפים מאיתנו לרדוף את משפחות הפשיעה?
חנין זועבי: הוא התפלא, הוא נדהם, למה אנחנו מבקשים מאלשיך לרדוף, לעצור את משפחות הפשע.
חנין זועבי: לא משפחות, ארגוני הפשע.
חנין זועבי: המילה הזאת אינה בלקסיקון של המשטרה.
חנין זועבי: עכשיו תקשיבו למשטרה, זה לא בשיח שלה, זה לא בתכנית האסטרטגית שלה, ואנחנו ראינו את התכנית האסטרטגית של המשרד לביטחון פנים.
חנין זועבי: אין בו מיגור תופעת או מלחמת בתופעה.
חנין זועבי: אין בו.
חנין זועבי: אנחנו עוקבים אחרי הדוחות, מה לעשות, אנחנו גם עוקבים אחרי המשטרה לא רק בתוך החברה שלנו אנחנו חיים.
חנין זועבי: מה גם כבוד השר גלעד מכריז לפני יומיים שהוא נותן נשק שהוא מקל על מתן רישיונות נשק ואז - - -
עאידה תומא סלימאן: זה הועבר בחקיקה אתמול.
חנין זועבי: ועל זה שלוועדות השמירה הנשק נשאר 24 שעות.
חנין זועבי: אין, זה לא בתכנית האסטרטגית של המשרד לביטחון פנים.
חנין זועבי: מזלזלים בנו כחברי כנסת, מזלזלים.
חנין זועבי: אז אנחנו לא מכעיסים אותם, אנחנו לא לוחצים אולי על הכפתורים הנכונים.
חנין זועבי: יש להם תמיד מפלט, מה המפלט שלהם ל- - - הרשויות המקומיות, יש להם שם שיח נוח, שם הם בורחים לראשי הרשויות.
חנין זועבי: ומה אלשיך אומר, כי כן אנחנו עוקבים, הוא אומר לראשי הרשויות בישיבה, אתם תצטרכו אותנו בבחירות.
חנין זועבי: זה - - - מה זאת אומרת אתם תצטרכו אותנו לבחירות.
חנין זועבי: מה הברית הזאת, כן ברית, בין המשטרה לבין ארגוני הפשע יש ברית כי אם אתם לא מעוניינים לתפוס אותם אז יש משהו חשוד פה.
חנין זועבי: יש משהו.
חנין זועבי: זה לא פרנויה.
חנין זועבי: ארגוני הפשע ידועים.
חנין זועבי: נכנסים לנצרת יכולים להגיד לך מי רצח את זה ומי רצח את זה ומי רצח את זה.
חנין זועבי: כולם יודעים והמשטרה לא רוצה.
חנין זועבי: אז מה היחס המוזר המפוקפק הזה, החשוד הזה, החשוך הזה, בין המשטרה לבין משפחות הפשע.
חנין זועבי: אנחנו צריכים יום ולילה, לילה ויום - - - שיש משהו מושחת, יש משהו פושע ברשלנות של המשטרה.
חנין זועבי: גם הנשים, נכון עאידה, זו תופעה מגדרית, נכון.
חנין זועבי: אנחנו צריכים גם - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי, אנחנו היום לא רק מדברים על האלימות המגדרית אלא מדברים על חיים בצל הפשיעה.
חנין זועבי: ומה גם שעם הכותרת נשים שחיות בצל הפשיעה, כלומר נשים חיות בצל האיום, כלומר האיום ידוע.
חנין זועבי: כלומר מי שמאיים ידוע.
חנין זועבי: כלומר המשטרה יודעת שיש איומים, יודעת שמאיימים, יודעת מי מאיים, ואנחנו צריכים להמשיך לחיות בצל האיום ולבוא לפה ולדבר על האיום.
חנין זועבי: בדוח המבקר המדינה אני מקווה, אני מקווה, אני מקווה, שדוח מבקר המדינה יחשוף דברים שהמשטרה רצתה להסתיר.
חנין זועבי: אני מקווה שדוח מבקר המדינה שיוצא עוד חודש לא ישנן ולא יחזור על המידע שאנחנו יודעים.
חנין זועבי: אני מקווה שהוא יטיל ספק בכוונות.
חנין זועבי: אנחנו לא מאשימים כלים, לא, לא, לא, אנחנו לא - - - אל תבזבזו את הזמן שלכם להגיד רעיונות ושיתוף פעולה, אנחנו לא מאמינים לכם, אנחנו יכולים גם לוותר על התשובה שלכם.
חנין זועבי: יש כוונות לא למגר את הפשיעה.
חנין זועבי: אתם לא הייתם מתייחסים לתופעה הזאת אם התופעה הזאת הייתה בנתניה וביישובים היהודים.
חנין זועבי: ואני חושבת שאנחנו צריכים להלחיץ את המשטרה.
חנין זועבי: היא צריכה להפסיק.
חנין זועבי: כל עוד היא מרגישה שהיא שולטת היא מרגישה שהיא שולטת בחברה הערבית על ידי ראשי הרשויות.
חנין זועבי: שם גם המאבק שלנו.
עאידה תומא סלימאן: תודה חנין.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אחמד טיבי, אני מבינה שאתה רוצה להתייחס, בבקשה.
אחמד טיבי: א' אני רוצה להעריך את היום הזה ביוזמתו של חבר הכנסת איימן עודה.
אחמד טיבי: שאנחנו מדברים הרבה על אלימות ופשיעה מדברים על ירי ועל הרג ועל פשיעה.
אחמד טיבי: אבל הפשיעה בחברה הערבית שמפריעה לא פחות מזה היא סוגים שונים של פשיעה.
אחמד טיבי: למשל פרוטקשן, למשל שוד קרקעות והשתלטות על אדמות על ידי ארגוני פשיעה.
אחמד טיבי: מי שלא יודע שאחד התחומים העיקריים של פעילות ארגוני הפשיעה זה השתלטות על אדמות וקרקעות.
אחמד טיבי: לפעמים ההשתלטות היא פסאודו חוקית.
אחמד טיבי: מה זאת אומרת פסאודו חוקית – הם משפיעים מי ייבחר, מי האיש שלהם, מי החבר מועצה שלהם, מי חבר של חבר המועצה שלהם ואז הם יכולים להשפיע על מכרז באמצעות הפחדה או על מי שמחויב למכור בשכנוע לא קל.
אחמד טיבי: וככה - - -
עאידה תומא סלימאן: לחץ פיזי מתון.
אחמד טיבי: מאוד לא מתון במקרה הזה.
אחמד טיבי: וזה אחד התחומים.
אחמד טיבי: זה התחום השני, פרוטקשן ואלימות פיזית, לא ירי, אלימות.
אחמד טיבי: הסוג השלישי או הרביעי זה ירי באירועים ציבוריים כמו ירי בחתונות למשל.
אחמד טיבי: יש לי חוק מזה שנים רבות על איסור והחמרה בירי על חתונות שלא - - - ונפגעו אנשים שבאו לחתונות ונהרגו.
אחמד טיבי: ולאחרונה השר לביטחון פנים מצא לנכון דווקא לשנות, להביא יוזמה שתשדרג את החוק שלי ותכפיל את העונש או תשליש, למרות שהוא לא יישם את החוק הראשון.
אחמד טיבי: אם מ-2000 עד היום יש 1260 קורבנות סימן שזה טרור פנימי שמאיים להרוס כל חלקה טובה בחברה הערבית.
אחמד טיבי: למה בנהריה למשל הצליחה המשטרה למגר את ארגוני הפשע - - -
עאידה תומא סלימאן: נהריה או נתניה?
אחמד טיבי: חכי.
אחמד טיבי: נתניה אחרי נהריה.
אחמד טיבי: נהריה, מקרה הצלחה הוא ברור.
אחמד טיבי: לאחרונה יש איזה יורש אבל מקרה הצלחה בנהריה כל כך ברור, בנתניה כל כך ברור, באשדוד ברור.
אחמד טיבי: הם מיגרו את הארגונים ביישובים היהודים ואלה עברו ליישובים ערבים.
אחמד טיבי: ושם למשטרה לא בדיוק הנושא כל כך בהול ומדאיג.
אחמד טיבי: אני חושב שצריך להצביע על הנקודות האלה.
אחמד טיבי: לפני מספר שנים אמר אחד השרים באחת הישיבות שנתיב ההברחה של הנשק, הגדול ביותר, 90%, הוא מבסיסי הצבא.
אחמד טיבי: איך זה לעזאזל שלא מפסיקים את נתיב ההברחה הזה.
אחמד טיבי: אני פעם קראתי שחיל האוויר הישראלי הפציץ מהאוויר משאיות בסודן, שלוש משאיות, שהעבירו נשק.
אחמד טיבי: איך לעזאזל יודעים שיש משאיות באיזה כפר נידח דרומית ל- - - אבל פה לא יודעים.
אחמד טיבי: לא מעניין אותם.
אחמד טיבי: המסלול ממשיך.
אחמד טיבי: אני אגיד לך מתי - - -
עאידה תומא סלימאן: אתה רוצה שיפציצו?
אחמד טיבי: לא ממש.
אחמד טיבי: לא, רק זה אומר שהם יודעים.
אחמד טיבי: זה אומר שהם יכולים - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, התכוונת לחלק המודיעיני, לא הצבאי.
אחמד טיבי: ואני בטוח שהחלק המודיעיני יודע.
אחמד טיבי: את יודעת שתלמידי תיכון בכפר קאסם או בטייבה בנצרת יודעים מי ירה במי.
אחמד טיבי: יודעים.
אחמד טיבי: יודעים כמעט כל מקרה רצח.
אחמד טיבי: אחמד, כל מקרה רצח.
אחמד טיבי: לפחות יש השערות.
אחמד טיבי: ובכל זאת רוב הפשעים בחברה הערבית לא מפוענחים.
אחמד טיבי: כשהם לא מפוענחים אין הרתעה, ולכן הפושע חוזר שנית.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה חבר הכנסת אחמד טיבי.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שבחלק גדול מהשיחות שהתקיימו ביני לבין נשים שהמשפחה שלהן הוכתה בפשיעה והפכה לקורבן לכל מיני מעשי אלימות הנשים מדברות על העובדה שהצבענו למשטרה, אמרנו למשטרה.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו תיכף נשמע עדויות, ואנחנו נשמע עדויות מאוד כואבות - - -
אחמד טיבי: הצבענו לפני המשטרה- - -
עאידה תומא סלימאן: אה, לא, לא, לא הצבענו למשטרה, היא לא מועמדת לבחירה.
עאידה תומא סלימאן: הצבענו על החשודים, על מי שאנחנו חושבים שירו.
עאידה תומא סלימאן: אבל העיקר, אני רוצה להגיד, ואני מקווה שכולם שותפים להרגשה הזו, היום גם אני כאישה, כשאני נוהגת באוטו שלי ברחובות של הכפרים ושל הערים הערביות אני יודעת שאני צריכה להיות מאוד זהירה.
עאידה תומא סלימאן: לא בגלל תאונות דרכים אלא לא להיות מעורבת באיזשהו, שאני עוברת מישהו והוא נפגע מזה שאני עקפתי אותו, והוא עלול לפתח את זה למן או ירייה באוויר או לרדת עם סכין או לתקוף ממש.
עאידה תומא סלימאן: כולם יודעים שאמהות רבות מדברות על זה שהן לא מצליחות ללכת לישון כל עוד שהילדים שלהן נמצאים מחוץ לבית.
עאידה תומא סלימאן: במצב טבעי אמהות שהילדים שלהן נמצאים מחוץ לבית רוצים שהם יגיעו בלי תאונת דרכים, חס וחלילה, בלי שיהיו מעורבים בתאונה כזו או אחרת.
עאידה תומא סלימאן: בהרבה כפרים וערים האמהות מתחננות כבר לא לצאת ולא להסתובב יותר מדיי ברחובות כי הילדים או הבחורים והבחורות עלולות להיות קורבן של פשיעה כזו או אחרת.
עאידה תומא סלימאן: זו הרגשה מתמדת של פחת אמיתי שמכונן.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה סיפורים של - - - אני רק רוצה להגיד שבדיוק לפני יומיים קיבלתי טלפון בשעה 12:30 מפעיל חברתי שאני מכירה והוא אומר לי רק עאידה תקשיבי, מעבר לקו הטלפון.
עאידה תומא סלימאן: היריות ששמעתי ברקע של הדברים שלו, הוא אומר לי יש חתונה בשכונה.
עאידה תומא סלימאן: והיריות נמשכו כחצי שעה כאשר הוא מתקשר למשטרה, חוזר אליי ומשמיע לי שהיריות עדיין משתוללות.
עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת את זה ואני בטוחה שחלק גדול מכם כבר עבר את המצבים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כל שנשמע עדות - - - כמה דקות, אוקי.
עאידה תומא סלימאן: אז הנא עמורי, בבקשה, גברתי.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך אנחנו נלך ל - - -
הנא עמורי: אני פעילה חברתית ופוליטית, לפחות זה הכובע שבאתי איתו היום, שמאוד מודאגת מהעניין של האלימות והפשיעה.
הנא עמורי: ובעיקר מה שמדאיג אותי זה שכולם מדברים על האלימות והפשיעה אבל המצב לא משתנה.
הנא עמורי: שזה מצביע על זה שלא עושים את מה שצריך לעשות.
הנא עמורי: ומכאן אני באתי להציג תובנות של קבוצת למידה פמיניסטית שקיימנו בשנה וחצי האחרונות.
הנא עמורי: את הקבוצה יזם פרויקט "אקדח על שולחן המטבח" שיוצג פה גם בהמשך הדיון.
הנא עמורי: השתתפנו כ-20 נשים פעילות בקבוצה הזאת מארגונים שונים, יהודיות וערביות, וניסינו ללמוד דרך קמפיינים מוצלחים שקרו בעולם למיגור או לצמצום תופעת הנשק ותופעת הפגיעות מנשק.
הנא עמורי: בכל מדינה זו הייתה קבוצה אחרת.
הנא עמורי: בברזיל זו הייתה רשת של אמהות שהילדים שלהן נרצחו בטבח.
הנא עמורי: בדרום אפריקה זה היה קואליציה של ארגונים שפעלו נגד האפרטהייד ואחרי זה שיתפו פעולה עם הרשויות לתיקון החוקים של המדינה.
הנא עמורי: והסיבה ללמידה זה שלפעמים כשתקועים ולא מצליחים להבין משהו מהקונטקסט שלנו כדאי להרחיב וללמוד מחו"ל.
הנא עמורי: למה נשים, למה אנחנו כפעילות ארגנו את הקבוצה הזאת ולמה למדנו דרך פעילות נשים בעולם – אז מעבר לדברים החשובים שאמרה עאידה על למה חשוב שנשים יובילו את המאבק נגד אלימות ופשיעה אני יכולה להגיד שגם זה שנשים לא מעורבות בפשיעה הן קורבן שלא משתתף בעצם במעגל של האלימות זה יכול ללמד מאוד על המחדלים, מחדלים של המערכת ועל איפה התקלות שנמצאות במערכת, אבל בעיקר, ומה שחשוב לנו להגיד זה שנשק יוצר סיכון.
הנא עמורי: נשק זה משהו שלא רק מייצר ביטחון, שזה בעצם השיח הרגיל הגברי המיליטריסטי שמופץ, שיש צורך בנשק כדי להגן על הביטחון, ואנחנו באות להגיד שנשק גם מייצר סכנה ומייצר קורבנות וצריך לראות גם את הקורבנות.
הנא עמורי: אני רוצה להתחיל מנקודה אחת של הקשר בין הפעילים בעולם לבין רשויות המדינה.
הנא עמורי: אז לא בכל מקום יש קשר.
הנא עמורי: איפה שרשויות המדינה מעוניינות או רואות עין בעין את נושא הפשיעה ואת נושא הנשק כמו הפעילות אז כן ראינו שיתוף פעולה.
הנא עמורי: בדרום אפריקה, למשל, בממשלות שבאו אחרי האפרטהייד רצו לעשות תיקון, רצו לתקן את חוקי הנשק שהיו מהתקופה של האפרטהייד.
הנא עמורי: ושם הפעילות עבדו בשיתוף פעולה עם המחוקקים ועם המשטרה.
הנא עמורי: שמענו אפילו על דוגמאות שהפעילות ממש מתקשרות למשטרה ומודיעות על באיזה שכונה המשטרה המקומית לא מטפלת בבעיות שצריך.
הנא עמורי: אבל במקומות אחרים, למשל כמו ברזיל, והפבלות של ברזיל, בעצם שם יש עוינות מאוד גדולה, המשטרה שם, יש לנו ציטוט ממושל ריו ב-2007 שאמר, הפבלות הן מערכת לייצור פושעים.
הנא עמורי: כלומר, התפיסה של רשויות המדינה של הקהילה הזאת זה שהם פושעים.
הנא עמורי: ובמקרה כזה הפעילות אומרות, המאבק שלנו היה לנסות לשנות את הנרטיב של המדינה כלפינו ומצד שני לנסות להביא לדין שוטרים פושעים, שוטרים שרצחו אנשים.
הנא עמורי: אז בעצם אין תובנה אחת לגבי האם נכון לשתף פעולה או לא נכון לשתף פעולה עם הרשויות, זה מאוד תלוי גם בכוונה מצד הרשויות ובמה שעולה מהניסיונות של שיתוף פעולה.
הנא עמורי: אבל מה שכן בטוח זה איפה שיש אפשרות להשפיע על חקיקה שמענו שזה קריטי לנסות להשפיע על חקיקה.
הנא עמורי: ואני לא אומרת את זה סתם כי יש עכשיו תזכיר לחוק חדש.
הנא עמורי: יש ניסיון להסדיר את נושא חוק הנשק, אני אחזור לזה קצת בסיכום, מוצע חוק לא טוב - - -
עאידה תומא סלימאן: הועבר אתמול בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אתמול הצביעו עליו בוועדה - - -
קריאה: על התקנות.
עאידה תומא סלימאן: על התקנות, אוקי, אבל זה מרחיב את - - -
מסעוד גנאים: ברישיון או הכבדת הענישה?
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, על הרחבת האפשרות של מי יכול לשאת נשק וכמה זמן יכול לשאת אותו.
עאידה תומא סלימאן: וזה יתן לעשרות אלפים אם לא יותר מ-100,000 בני אדם חדשים שיוכלו לקבל נשק לידיים ויוכלו - - -
הנא עמורי: אז החוק המוצע שעוד לא הגיע לדיונים, אבל הוא יגיע, הוא עוד יותר מרחיב את המגמה הזאת, עוד פחות מציע או דורש פיקוח, עוד פחות דורש איסוף נתונים, עוד פחות מקל את האפשרות לתת רישיונות.
הנא עמורי: אני לא אכנס מאוד לחוק אבל אני רק רוצה להגיד כמה חקיקה היא חשובה.
הנא עמורי: ואם אנחנו מדברים על החברה הערבית אז עולות בדרך כלל שתי טענות: אחד, הנשק שיש בחברה הערבית הוא לא חוקי אז זה לא משנה מה החוק אומר.
הנא עמורי: אבל זה בעצם לא נכון כי נשק חוקי זולג למישור הלא חוקי וככל שיהיו יותר בקרות ויהיה יותר פיקוח ותהיה יותר רגולציה בתחום החוקי אז זה גם ישפיע על איזה נשק זולג.
הנא עמורי: ודבר שני שמתקשר - - -
עאידה תומא סלימאן: בדיוק עכשיו שמענו שהמקור העיקרי הוא נשק שנמצא בצה"ל.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שההקפדה, הבקרה על נשק של צה"ל היא הרבה יותר מהנשק שיסתובב אחר כך בידיים של אזרחים ועלול לזלוג יותר בקלות.
הנא עמורי: ואני רוצה להגיד – הנשק לא רק זולג מידיים מורשות לידיים לא מורשות, לפעמים הוא נשאר בידיים מורשות שעושות בו שימוש לא חוקי.
הנא עמורי: ארגוני הפשיעה, איך הם פועלים, דרך חברות שמירה, זה כבר ידוע, זה כבר דובר, זה כבר נמצא בכל מקום.
הנא עמורי: זה ידוע שיש חברות שיש להן רישיון לשאת נשק והם משתמשים בנשק הזה כדי לאסוף - - - ופרוטקשן בכל היישובים הערבים.
הנא עמורי: אז העניין של החקיקה פה הוא מאוד חשוב גם לחברה הערבית.
הנא עמורי: ואני רוצה להגיד שיש מחקרים כבר בעולם, בארצות הברית למדנו מחקר מ-2017 שהראה קשר, אמפירית הוכיח שיש קשר בין חוקים מתירניים לבין עלייה בפשיעה במדינות בתוך ארצות הברית.
מסעוד גנאים: אז בישראל כמו השיטה של טראמפ.
מסעוד גנאים: טראמפ גם מציע לתת נשק לכל מי שרוצה כפתרון ל - - -
הנא עמורי: אז ככל שהחקיקה היא יותר מתירנית - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל פה לא יכולים כמו טראמפ להגיד לכל אזרח לקבל נשק.
הנא עמורי: יש מספיק אזרחים ערבים שיש להם גם רישיון לשאת נשק.
הנא עמורי: אמרתי, זה לא זה.
הנא עמורי: אבל אני רוצה לעבור לנקודה השנייה שגם חשוב להגיד אותה בכנסת, וזה הצורך במידע ובנתונים ובמחקר.
הנא עמורי: מדינת ישראל לא אוספת נתונים כמו שצריך, לא אוספת מידע, לא מנתחת את המידע, לא מאפשרת פילוח של המידע לפי קבוצות שונות ולפי אזורים שונים כדי לראות בעצם מי נפגע מנשק ואיך.
הנא עמורי: וזה משהו שצריך לשנות אותו כי דרך המידע הזה אפשר גם לטפל בבעיה.
הנא עמורי: הנקודה השלישית והאחרונה שאני אגיד זה לגבי החשיבות של למידה מקורבנות.
הנא עמורי: ואני שמחה, עאידה, שאמרת שנשמע עדות.
הנא עמורי: אבל כל הפעילות בכל המדינות בעולם שהרבה מידע חשוב נמצא בידי הקורבנות והקורבנות, יש קורבנות שנפגעו בעצמם, יש הרבה ניצולים מפגיעות של נשק.
הנא עמורי: על כל מוות מנשק יש בין אחד לשמונה אנשים שניצלו, לא מתו אבל נפצעו.
הנא עמורי: אז הלמידה מהם לשמוע אותם, לשמוע את מה שיש להם להגיד, לשמוע את ההשתלשלות של העניינים.
הנא עמורי: כי כמו שאמרו החברי כנסת מקודם, הדברים לפעמים ידועים ולכן אני חושבת שלמידה מקורבנות ולשמוע עדויות זה משהו מאוד מאוד חשוב.
הנא עמורי: ורק משפט לסיום – צריך, ואני שמחה על הדברים ששמעתי מקודם, צריך לקרוא לילד בשמו או לילדים בשמם.
הנא עמורי: כשהבעיה היא ארגוני פשיעה צריך לטפל בארגוני פשיעה, כשהבעיה היא אי אמון במשטרה אז צריך לטפל באי אמון במשטרה.
הנא עמורי: כשהבעיה היא אלימות בתוך הבית או בתוך המשפחה צריך לטפל בזה.
הנא עמורי: לכל סוג של מחלה יש סוג של טיפול שמתאים לה.
הנא עמורי: וכשמערבבים את כל השיח ומדברים רק על אלימות באופן כללי בעצם אנחנו נשארים בלי יכולת.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה הנא.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבזמנו כשביקשתי מהממ"מ בכנסת להכין מסמך אחת הבקשות שלי הייתה לעשות דווקא את ההשוואה הזו בין המאבקים שנשים הובילו בעולם כאשר הן חיו בתוך חברות שיש בהן את הפשיעה משתוללת ומה תפקידן של הנשים ואיך הן הובילו את המאבקים ולצערי זו הייתה משימה מאוד גדולה בלחץ של העבודה שקיים בממ"מ הם לא יכלו לעשות אותה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חושבת שהשיח הזה מאוד חשוב.
עאידה תומא סלימאן: כי אנחנו, כשחשבתי על קיום הדיון הזה לא רק חשבתי על הנשים כקורבנות או כקורבנות משנה מה שנקרא, אלא גם כמובילות שינוי.
עאידה תומא סלימאן: מה התרומה שלנו כנשים יכולה להיות בלמגר את התופעה ואני חושבת שהתוספת של הדברים שלך הייתה חשובה.
עאידה תומא סלימאן: מר יוסף חדאד, מנכ"ל עמותת ערבים זה לזה.
יוסף חדאד: שלום לכולם.
יוסף חדאד: אני מנכ"ל עמותת ביחד ערבים זה לזה, עמותה שקמה על מנת לקרב בין החברה הערבית הישראלית אל החברה הישראלית, אל מדינת ישראל.