GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר פרץ: אני משלם לנשים האלה כל חודש 10,000 שקל, שיפתחו את בתיהן, כרגע יהיה להן תייר אחד בחודש או מבקר אחד, אבל לאט לאט מפה לאוזן תוך שנתיים-שלוש יהיה להן מספיק ואז אני אוכל להוריד את התמיכה שלי.
עמיר פרץ: האם המודל העסקי אומר שיש ליווי לשנה, שנתיים, היקף התמיכה.
עמיר פרץ: האם אתם מתבססים על הערכות שפעם בחודש יהיה להם מבקרים, פעמיים בחודש, פעם בשבוע?
עמיר פרץ: אי אפשר לשלוח נשים כאלה ולהגיד להם "תפתחו את הבית שלכם".
עמיר פרץ: הם פתחו את זה לפני גם בלי המשרדים.
עמיר פרץ: הם קיבלו אורחים בצורה יפה.
יריב מן: על בסיס המאמץ הזה הרשות לפיתוח הנגב, למשל יש אנשי שיווק שמשווקים את הטיולים ואת הסיורים ליישובי הבדואים בנגב.
יריב מן: יש אירועים ציבוריים.
יריב מן: הכוונה - - -
עמיר פרץ: אתם לא יכולים לשלוח משפחה כזאת בלי להגיד לה "תשמעי בשנה הראשונה תהיה לכם תוספת הכנסה של 1,000 שקל בחודש למשפחה, אנחנו מעריכים שתוך כמה שנים, " או שאתם אומרים, "אנחנו מסבסדים אתכם ב-X שקלים".
עמיר פרץ: משהו צריך להיות, אני לא מבין.
ג'לילה אלקרנאווי: חבר הכנסת עמיר, אני אענה לך.
ג'לילה אלקרנאווי: הנשים האלה, כל תשעת העסקים האלה בתחום התיירות בנינו אותו כפיילוט.
עמיר פרץ: מי משלם את הפיילוט?
ג'לילה אלקרנאווי: אנחנו מסבסדים.
ג'לילה אלקרנאווי: הסוכנות לעסקים קטנים.
עמיר פרץ: כמה כסף משלמים בחודש למשפחה לפיילוט?
ג'לילה אלקרנאווי: אנחנו לא משלמים למשפחות.
ג'לילה אלקרנאווי: זה כולל שעות יעוץ, זה כולל ליווי של יועצים מקצועיים, הרצאות, סיורים, ומפגשים אחת לשבועיים באופן קבוע ועכשיו אנחנו צריכים בדיוק, אחרי שאחזור מחופשת הלידה, לבנות תכנית לשנה וחצי הקרובות.
עמיר פרץ: זה לא מרשים אותי.
עמיר פרץ: זה נחמד שהן יהיו מומחיות ולא יהיו להן תיירים, אז מה זה עוזר?
ג'לילה אלקרנאווי: אבל יש להן, זה הקטע, אנחנו עושים להן שיווק.
עאידה תומא סלימאן: מי עושה להן את השיווק?
עמיר פרץ: את עושה את הצד המקצועי, זה בסדר גמור.
עמיר פרץ: את נותנת להן את התמיכה, הייעוץ והכל.
עמיר פרץ: מי בנה מודל עסקי?
עמיר פרץ: מי אמר לכם שזה יצליח?
עמיר פרץ: מי ערב למודל הזה?
מיכל פינק: צריך לומר אדוני שהסוכנות לעסקים קטנים ומרכז המעוף ברהט מעסיקה אנשי מקצוע ויועצים.
מיכל פינק: ג'לילה מרשימה מאוד אבל היא באמת לא עובדת לבד בכל הסניף אלא רק בנושא של ההגעה לנשים, אבל הסניף כולו עומד, לרבות מרכז עסקים שאגב עומד להיבנות לאוכלוסייה הבדואית.
מיכל פינק: קצת מהפעולות, למשל - - -
עאידה תומא סלימאן: מה מרכז העסקים?
מיכל פינק: אני יכולה לתת כמה מספרים מ-2017, מתוך 569 לקוחות בדואים של הסניף, 33% היו נשים, 185 יזמיות.
מיכל פינק: נעשה שיתוף פעולה עם ארגון נג'יב לקידום קורס יזמות - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, חכי.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את השפע של ההכשרות ושל הכנסת הנשים למעגל שיושבים פעם בשבוע או עושים מפגש ואז אומרים יזמים.
עאידה תומא סלימאן: דובר על 170 הסתכם בסופו של דבר בתשעה עסקים שהתחילו.
ג'לילה אלקירנאווי: שזה הישג.
עמיר פרץ: זה יפה, אני אגיד לך, גבירתי מהרשות לעסקים קטנים?
מיכל פינק: אני סמנכ"לית משרד הכלכלה והתעשייה.
מיכל פינק: הסוכנות עובדת - - -
עמיר פרץ: אני אתן לך דוגמה.
עמיר פרץ: נניח אני מכיר בחור צעיר שלפני כמה שנים רצה לפתוח חנות צעצועים במגזר היהודי.
עמיר פרץ: אז דרשו ממנו להביא תכנית עסקית, דרשו ממנו לקבל ליווי מטעם המשרד.
עמיר פרץ: התכנית העסקית הזאת הלכה לבנק, בתכנית העסקית היה צפי כמה שנים ייקח לו כדי שההכנסה תצדיק את ההשקעה, והיה גם תכנון, הערכה מה בסופו של יום כשהעסק מתייצב.
עמיר פרץ: פה אני רואה שיש הרבה רצון טוב, הרבה מאוד נכונות, הרבה מאוד בעלי מקצוע שזה גם פרנסה, זה גם חשוב ואני מקווה שחלקם בדואים אז זה ישפר את מצב התעסוקה, אבל מה עם המודל העסקי?
עמיר פרץ: למה מה שאתם עושים במגזר היהודי יש תשע משפחות שמתאימות, כל אחת מהן - - -
מיכל פינק: היא דיברה אך ורק על נושא תיירות, יש מיזמים שונים - - -
עמיר פרץ: מה זה משנה מה המיזם?
ג'לילה אלקירנאווי: לא רק, אני גם רוצה להדגיש משהו, כשאני אומרת שתשעה עסקים קמו, אני מדברת על עסקים שקמו רשמית, פתחו עסק.
ג'לילה אלקירנאווי: יש גם הרבה נשים שהתחילו להתנסות בעסקים בלי לפתוח את זה בצורה פורמלית, בלי - - - אף אחד אבל - - -
עמיר פרץ: למה לך לקחת על הגב שלך את מה שהמשרדים צריכים לעשות?
עמיר פרץ: את עושה את מלאכתך, אבל אנחנו רוצים לשמוע מה המדינה נותנת, תכלס.
עמיר פרץ: העסק הזה מקבל מימון לעסק, לא רק ל - - -
מיכל פינק: היא עובדת מטעם המשרד בשטח.
עמיר פרץ: בסדר, אבל אל תפילו עליה את הכל, עם כל הכבוד.
עמיר פרץ: אפשר להפיל עליה חלק, לא את הכל.
עמיר פרץ: מה בסוף אתם נותנים להם?
עמיר פרץ: משרד החקלאות דיבר, מחר מקימים משק.
עמיר פרץ: נותנים להם 30% סיבסוד לחממות, 40% לפה, לשם, לא משנה.
עמיר פרץ: לפי מודל עסקי שיש להם.
עמיר פרץ: מה אתם נותנים למשפחות האלה אחרי שהן נמצאו כשירות להקים עסק, פתחו עוסק מורשה כמו שהיא אומרת, והכל.
עמיר פרץ: האם אתם נותנים להם משהו בשוטף?
עמיר פרץ: יש פה דברים מדהימים, נכון?
עמיר פרץ: נניח אתם נותנים להם סיבסוד כדי שהסחורה הראשונה תהיה על המדפים, כי הרי גם כשבאים אליהם הביתה לא רק הארוחה היא ההכנסה, גם מוכרים כל מיני דברים קטנים, דברים שמאפיינים את המגזר.
עאידה תומא סלימאן: למשל תשעת הנשים שהתחילו, קיבלו למשל הלוואה מסאווה?
נועה שוקרון: בואו נעשה סדר, לגבי השירות שעסקים קטנים נותנת לעסקים קטנים וכשאניא ומרת עסקים קטנים אני ממש לא מתכוונת רק לאותם תשעת עסקים בתחום התיירות.
נועה שוקרון: בעצם הסוכנות לעסקים קטנים פונה לכל יזם בכל תחום שהוא, היזם עצמו בא עם הרעיון ואומר במה ואיך הוא רוצה לפתוח עסק.
נועה שוקרון: כשהוא בא לסוכנות, ובמקרה הזה באמת הזמינות של השירותים באזור הדרום לבדואים יחסית גבוהה, גם כי יש מרכז מאוד גדול ברהט וגם כי יש את ג'לילה שבעצם נוסעת וניידת להם, הוא מגיע ומקבל שירותים.
נועה שוקרון: כתפיסה, אנחנו מאמינים שאותו יזם צריך חכות, הוא לא צריך דגים.
נועה שוקרון: החכות האלה הן קורס שמסובסד לו שאומר לו איך הוא בונה מודל עסקי.
עמיר פרץ: את יכולה - - -דוגמה למשהו שעובד?
עמיר פרץ: יש לה עוסק מורשה, כמה הכניס העוסק מורשה בשנה האחרונה?
עמיר פרץ: האם זה מקיים שכר מינימום של האישה, כן או לא?
עמיר פרץ: עכשיו זה נחמד מה שאתן מתארות, אבל זה מעטפת.
נועה שוקרון: נכון, חד משמעית הסוכנות לעסקים קטנים נותנת מעטפת
עמיר פרץ: זה אנחנו יודעים, רק במגזר היהודי נותנים יותר.
נועה שוקרון: חלילה, להיפך.
עמיר פרץ: ממש יותר.
עמיר פרץ: אל תגידי לי חלילה, אני מכיר את כל הדברים האלה, עם כל הכבוד במגזר היהודי נותנים יותר.
עמיר פרץ: כי כששולחים אותך לקבל הלוואה מהבנק ומאשרים לך את ההלוואה, זה חלק מהסיבסוד.
עמיר פרץ: כשאתה בונה מתקן חקלאי, אתה מקבל 30%-40% סיבסוד במזומן.
עמיר פרץ: אז נותנים יותר.
עמיר פרץ: מעטפת אתן חושבות שאתן נותנות מספיק, זה בסדר גמור, אני מעריך שגם הקורס המקצועי - - -
מיכל פינק: - - - אדוני, לפני שהגעת, על קרן סאווה שבמקרה הזה 20 מיליוני שקלים מוקצים לטובת אוכלוסיית הנשים, אין את זה במגזר היהודי למשל, קרן ייעודית שיש לה - - -
עאידה תומא סלימאן: בואי, אנחנו שאלנו בעניין קרן סאווה - - -
מיכל פינק: עשית את ההשוואה ולכן עניתי.
עמיר פרץ: אז אני אומר לך שלא כדאי לך לעשות השוואה.
עמיר פרץ: כי המגזר היהודי נהנה מדברים רבים.
עאידה תומא סלימאן: גם היחס של הבנקים הוא אחר, וגם נגישות להלוואות מבנקים היא אחרת.
עאידה תומא סלימאן: בואו, אני לא רוצה להיכנס עכשיו לזה.
עאידה תומא סלימאן: קרן סאווה - - -
נועה שוקרון: יש תשובות נוספות, ברשותכם אם אני אוכל להגיב למה שחבר הכנסת פרץ אמר.
נועה שוקרון: קודם כל שיעור הסבסוד - - -
עאידה תומא סלימאן: יש לי הרגשה שאנחנו קצת סטינו מהמטרה של הדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה את חבר הכנסת עמיר פרץ שמנסה לחדד שהעשייה בחלק הזה, ואני מנסה להבין, החלק בעשייה של מעוף ושל עסקים קטנים היא בעצם עדיין - - -
עמיר פרץ: אני יכול גבירתי לתת רק דוגמה קטנה לגברות המלומדות כדי להסביר להן שזה לא קשור דווקא אליכן.
עמיר פרץ: אני הייתי שר להגנת הסביבה, ביקשתי לראות איך מחלקים את התקציבים.
עמיר פרץ: הסתבר לי שהמגזר הערבי לא מקבל שקל.
עמיר פרץ: שאלתי האם מצב איכות הסביבה במגזר הערבי טוב יותר מאיכות הסביבה במגזר היהודי, אמרו לי "בוודאי שלא".
עמיר פרץ: אז איך קורה שהכסף מתנתב רק לשם?
עמיר פרץ: הייתה שיטה שאתם מכירים, שיטת המצ'ינג.
עמיר פרץ: ישוב שיש לו כסף להשלים את מה שהמדינה נתנה, 50% מול 50% קיבל את הכסף, ומן הסתם העיריות היותר חזקות קיבלו את הכסף, מאות מיליוני שקלים, וישוב חלש אין לו כסף לסבסד.
עמיר פרץ: מה אני אעשה?
עמיר פרץ: באתי לכנסת והעברתי חוק שמבטל את חובת המצ'ינג לאותם מגזרים.
עמיר פרץ: זה לא בגלל רוע או משהו כזה.
עמיר פרץ: לכן אני שואל, הייתי רוצה לראות מודל עסקי שלם שמתחיל בסבסוד, מתחיל בתמיכה המקצועית, אבל גם עובד אחר כך לבד, שהוא יכול לתאר שבאמת, דחפתם אותו למקום שבאמת ההכנסה מצדיקה.
עמיר פרץ: יכול להיות שגם לכם בסוף יסתבר - - -
יריב מן: סוגיית המצ'ינג מטופלת בתכנית הפיתוח.
יריב מן: המצ'ינג פורע את הרשויות האלה שהן בסוציו אקונומי 1.
יריב מן: אין להן מצ'ינג - - -
מיכל פינק: אין מצ'ינג.
עאידה תומא סלימאן: לא, זה לא יתנהל ככה.
עמיר פרץ: אני רק נתתי דוגמה איך פעולה ממשלתית יכולה להיראות שוויונית - - -
עאידה תומא סלימאן: והיא בכלל לא.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להחזיר אותנו, אמרתי לכם, אני עדיין מנסה לעכל את המידע הזה שזרם אלי עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: בעצם מה התקדמנו מהישיבות הקודמות?
עאידה תומא סלימאן: בישיבות הקודמות שאלתי בצורה הכי ברורה מה הוקצה לתעסוקת נשים באופן ספציפי, והיום אני מגלה שמה-3 מיליארד של תכנית החומש הכללית יש לי 10 מיליון עכשיו, כאילו שהוקצו, ואל תקפצו ותגידו לי "אבל נשים משתלבות בתכניות אחרות" אני יודעת את זה.
עאידה תומא סלימאן: בעצם לתכנית מאוד ספציפית תפורה לנשים, הקדשתם 10 מיליון טעוני מצ'ינג.
עאידה תומא סלימאן: זה המצב עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: קודם הייתה לי בקשה לדבר ואני רוצה לחזור לזה, עדיין, ה-20 מיליון אי אפשר להתייחס אליהם שהם מתחם מיקרו תעשייה לתעסוקת נשים, אני לא יכולה להתייחס אליהם כי בעצם אין הקצאה תקציבית.
עאידה תומא סלימאן: מכל ה-3 מיליארד אין את ה-20 מיליון האלה ואני לא יכולה להתייחס אם אין לי תקציב לתכנית.
עאידה תומא סלימאן: זאת אומרת, תכנית שיש לה תקציב בקושי מתבצעת, ושמענו על אזורי התעשייה.
עאידה תומא סלימאן: אז לא אתייחס לזה, יש לי רק את ה-10 מיליון במקרה הספציפי הזה.
עאידה תומא סלימאן: היו בקשות דיבור ועוד לא שמענו את משרד העבודה.
יריב מן: רוב התכנית מתבצעת, כל מה שקשור בקרקע בחברה הבדואית אנחנו בהתמודדות לא פשוטה, זה מה שאני אומר.
עאידה תומא סלימאן: חאלד אזברגה בבקשה.
חאלד אזברגה: אני מפקח מחוזי במשרד הרווחה במחוז דרום.
חאלד אזברגה: כעקרון רציתי להציג, אני לא חלק מהצוות של מתווה התכנית פה, באתי להתייחס לתכניות שמשרד הרווחה מחוז דרום מפעיל ספציפית לנשים בחברה הבדואית ואני רוצה לציין קודם שאני מדבר על אוכלוסייה, לא אותה אוכלוסייה שיכולה להגיע למפעלים באופן פשוט ויש להם נגישות, אנחנו מדברים על אוכלוסייה שאנחנו עובדים איתה שנמצאת בקצה הרצף, נשים שסובלות ממצוקה כלכלית, מורכבות משפחתית, מקשיים אישיים.
חאלד אזברגה: יש לנו מספר תכניות שחלקן נתפרו ספציפית וחלקן פועלות גם במסגרת המשפחה עם הבעל.
חאלד אזברגה: אתחיל ואציין את מרכזי העוצמה שפתחנו בכל המרכזים ברשויות הבדואיות, המרכזים האלה פתוחים לכל המשפחות.
חאלד אזברגה: היום אנחנו רואים אחרי פעילות של שנתיים וחצי בערך במרכזים האלה שכמעט מעל 75% לוקחות את המרכזים עם נשים.
חאלד אזברגה: הנשים האלה מגיעות למרכז, מקבלות חליפה תפורה הן ברמה האישית והן ברמת המשפחה, זה מתחיל מסל מענים אישי שמסייע למשפחה, אם יש לה ילדים או חסמים אישיים לשלב אותן במסגרות, לאפשר להשתתף בסדנאות, ללמוד את השפה העברית ואנחנו לא מדברים על השפה הטבעית שלהן, עדיין, למתן כלים.
חאלד אזברגה: אנחנו לא מדברים על שילוב בתעסוקה.
חאלד אזברגה: אבל בסופו של דבר המטרה היא כן להכין אותן לשילוב בתעסוקה.
חאלד אזברגה: במרכזי היום אנחנו עובדים מול מרכזי ריאן, ברגע שהנשים מבשילות, יש גם בתוך מרכזי עוצמה רכזי תעסוקה שזה התפקיד שלהם באמת לאבחן אותן תעסוקתית ולעזור להן יד ביד להגיע למרכזי ריאן ולהשתלב בתעסוקה.
חאלד אזברגה: המרכזים האלה מתוקצבים בכמעט 2 מיליון שקל לשנה עבור הפעילות, יש לנו גם תכנית "נושמים לרווחה" שיש לנו 220 משפחות, כל משפחה מקבלת סל מענים אישי, 8,000 שקל.
עאידה תומא סלימאן: 20 בכל הנגב?
חאלד אזברגה: 220.
חאלד אזברגה: תכנית לשנתיים.
חאלד אזברגה: בנוסף, מרכזי עוצמה נותנים לבערך 1,350 לקוחות ממוצע בשנה.
עאידה תומא סלימאן: כן אבל אתה יודע שכמה שתכשירו, וזה טוב להכשיר, אם לא יהיו מקומות עבודה לא תהיה השמה.
עאידה תומא סלימאן: אתם לא תגיעו למטרה.
עאידה תומא סלימאן: אותו דבר עם ריאן.
חאלד אזברגה: כן, אבל אני כרגע מדבר על נשים שאנחנו מכשירים אותן, במידה וכן באמת החזון שהוצג לפני רגע יתבצע באיזה שהוא שלב וכן יהיו מקומות עבודה, העתודה של הנשים האלה שנמצאות בקצה הרצף תהיה מוכנה, זו האוכלוסייה של מחלקות הרווחה.
חאלד אזברגה: אבל יש לנו תכניות ספציפיות, יש לנו תכנית "אשת חיל" שכבר עובדת בשלושה ישובים במגזר, יש לנו את תכנית "חדיג'ה" ברהט שמשתתפות בה 30 נשים, יש את תכנית "נשים רוקמות חלום" שעובדת עם - - -, אני רוצה לציין פה שאנחנו מדברים על תקצוב של 100% משרד, אנחנו לא מבקשים מצ'ינג.
חאלד אזברגה: זה כולל כח אדם ותקציבי פעולה.
חאלד אזברגה: אנחנו גם מנסים ליצור שיתופי פעולה עם מעוף, יש לנו קשר עם מעוף, נשים שרוצות סיוע מקבלות את הסיוע הזה.
חאלד אזברגה: אנחנו מדברים על תקציבים שהם זמינים, גמישים.
עאידה תומא סלימאן: אני שוב מדגישה.
עאידה תומא סלימאן: בדיונים האלה כבר היינו.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שמרכזי ריאן עושים הכשרות ואני יודעת שיש את התכניות האלה, ואני רוצה להתקדם הלאה.
עאידה תומא סלימאן: כדי שאתם תצליחו בעבודה שלכם, אתם צריכים השמה, אתם צריכים מקומות עבודה.
עאידה תומא סלימאן: אם המשרדים לא ידאגו לפתח מקומות עבודה, זה יהיה מפעל יצור של הון אנושי מוכשר מתוסכל ומובטל.
חאלד אזברגה: אפשר לציין גבירתי, שיש חלק מהדברים שלא מגיעים לשלב הפורמלי של עסקים, של משהו באמת מוכר, אבל יש שכבה של אוכלוסייה אצלנו בחברה, שנשים באמצעות העזרה הזאת מקיימות פעילות עסקית מינימלית של הכנת גבינות, תפירה, ולפחות לתא המשפחתי זה משמעותי מאוד.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, אבל המטרה הייתה, חבר'ה, אני רוצה לצאת מהמקום השטחי הרדוד הזה של נותנים להם פה עזרה ושם עזרה, אני רוצה כבר לראות איך אפשר לבנות, ואני אמרתי את זה, יש מתחת לשטח, ואני מכירה את זה גם מנשים ערביות בצפון ואני מכירה את זה מכל מיני מקומות בעולם, שאפשר לבנות על מה שקיים.
עאידה תומא סלימאן: דיברנו על פיתוח תיירות, יש יוזמות בארגוני נשים שמפעילים, אני רואה שהכנסתם פה את ארגון "סדרי" ארגון סדרי עבד והפעיל כ-80 נשים בתקופה מסוימת שקיבלו איזו שהיא הכנסה בגלל העבודה שהן עשו, לבנות על דברים כאלה ולפתח אותם.
עאידה תומא סלימאן: אבל מצד שני גם ליצור מקומות עבודה של הזזת אזורי תעשיה ואזורי תעסוקה, ומה שאני מקבלת, 20 מיליון שקל שעוד אינם, מכל ה-3 מיליארד ו-10 מיליון שקשורים בפילנתרופיה שתעשה מצ'ינג.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לדבר על הכשרות עד אין סוף.
עאידה תומא סלימאן: הרי אחת הבעיות שלי בנושא תעסוקת נשים הוא שכל הזמן מתייחסים אלינו כאל משהו שצריך לטפח אותו, ועוד הכשרות ועוד הכשרות.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה נשים שעשו שלוש- ארבע הכשרות, ועדיין בלי עבודה.
עאידה תומא סלימאן: אם לא ייעשה הסוויץ' הזה בלפתח מקומות עבודה, לא נלך לשום מקום.
עמיר פרץ: זה המפתח.
עמיר פרץ: הביצה והתרנגולת.
עמיר פרץ: אתם צריכים למצוא את הפתרון.
עאידה תומא סלימאן: מצאו את התרנגולת, עדיין מחכים לביצה.
עמיר פרץ: גם אני שאלתי קודם שהעניין ההוא של להשקיע, להשקיע, וזה חשוב, המיומנות, הביטחון העצמי של הנשים, התחושה של השייכות, הכל נכון.
עמיר פרץ: אבל בסוף אתם צריכים גם לראות איך התהליך ממשיך באופן עצמאי.
עאידה תומא סלימאן: אתה יודע מה, דיברנו על הנושא של המטבח ואני הצעתי את הנושא של המטבח, כן?
עאידה תומא סלימאן: ואתם יודעים שיש גם ארגון שיש לו מטבח ויש גם עסקים.
עאידה תומא סלימאן: המטבח, כל האוכל שלבתי הספר בנגב, זה כל כך קשה לבוא ולהגיד "אתם יודעים מה, אנחנו משקיעים במטבחים כאלה" בהחלטה.
עאידה תומא סלימאן: כמה נשים אתם יכולים להעסיק, כדי לכסות את הצורך הקיים בנגב?
עאידה תומא סלימאן: זה לא פותח משהו כמו 800 מקומות עבודה ככה, במכה אחת?
עאידה תומא סלימאן: לא? אני אומרת לך שכן.
הדר וינטר גולן: רק מטבחים?
עאידה תומא סלימאן: אפילו המטבחים.
עמיר פרץ: מטבחים שבתי הספר מתחייבים לקנות מהם את ארוחת הצהריים.
הדר וינטר גולן: זה לא 800 מקומות עבודה.
עמיר פרץ: את יודעת או את מנחשת?
הדר וינטר גולן: אני יודעת.
עאידה תומא סלימאן: כמה זה?
הדר וינטר גולן: זה 100-200 לכל היותר.
עאידה תומא סלימאן: לכסות את כל הנגב?
הדר וינטר גולן: למיטב ידיעתי.
יריב מן: יש גם מיזמים פרטיים אבל.
יריב מן: לא כולם - - -
קריאה: זה למעגלי תעסוקה.
הדר וינטר גולן: מעגלי תעסוקה כן.
הדר וינטר גולן: אבל במפעל - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת על מה אני מדברת, תאמינו לי, אני לא זורקת דברים באוויר.
עאידה תומא סלימאן: אתם כבר מכירים אותי.
מיכל פינק: אני חושבת שאת מאוד צודקת גבירתי.
מיכל פינק: אני חושבת שגם המטבח הוא דוגמה טובה וגם מקומות שבהן ברור לנו שצריך לעשות את המתאם הזה בין היצע העובדות הפוטנציאליות - - -
עאידה תומא סלימאן: כן גבירתי.
רותי רוטשטיין: אני ממשרד הבריאות, מינהל הסיעוד.
רותי רוטשטיין: בעקבות השיחה הזאת שהגיעה לקטע של מקומות העסקה ותמצאו מקומות העסקה, לא הכשרה, אני מוכרחה להעיר, אמנם זה לא במיליארדים ואנחנו לא מדברים על אלפים, אנחנו מדברים אולי על כמה עשרות, אבל אנחנו מכשירים אחיות בדואיות כבר משנת 2012, גם בשנים עברו אבל משנת 2012 אנחנו עושים הכשרה מאוד רציפה גם אקדמית וגם לא אקדמית, במימון אדיר - - -
יריב מן: הכל במלגות וב- - -
רותי רוטשטיין: אבל ברגע שהן צריכות לצאת לעבודה, פה, ולא בגלל שאין לנו מקומות העסקה.
רותי רוטשטיין: בריאות הציבור משווע לאחיות והן לא מוכנות לצאת.
רותי רוטשטיין: היא מכסייפה, צריכים אותה, יש מקום בתחנה בכסייפה לעבודה, היא מוכנה, אבל ברגע שהיא שמעה שיכול להיות שפעם ב- יצטרכו את העזרה שלה ולנייד אותה לתחנה אחרת במקום אחר, היא אומרת "רגע רגע, אני צריכה לקבל אישור" גם אם זה יהיה פעם בשנתיים אולי, ואז היא לא מוכנה יותר ללכת לעבודה.
עאידה תומא סלימאן: גבירתי, מכל אלה שעברו את ההכשרות שלכם, כמה עובדות?
עאידה תומא סלימאן: כמה הכשרתם וכמה עובדות?
עאידה תומא סלימאן: אל תספרי לי את הסיפור של האישה הזאת מכסייפה.
עאידה תומא סלימאן: כמה הוכשרו?
רותי רוטשטיין: לא, יש לי בעיה כזאת ברהט, יש לי בהרבה מקומות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: כמה הוכשרו וכמה עובדות?
רותי רוטשטיין: תראי, יש 79 אחיות שהוכשרו, שיצאו לעבודה בשלוש השנים האחרונות, ומהן אנחנו פחות או יותר במשא ומתן כל הזמן עם בערך 20.
רותי רוטשטיין: חלקן לא עובדות באזור, חלקן שכן מוכן לצאת וכן מוכן ללכת החוצה, שהן גם צעירות יותר, ישר יצאו וחלקן גם החזירו את כספי המלגה.
עאידה תומא סלימאן: כמה עבדו?
עאידה תומא סלימאן: הכשרתם 79.
צביה ירדן: אני ממשרד הבריאות בבאר שבע במחוז דרום, אני יכולה להגיד לך מדויק.
צביה ירדן: למשל, במחזור של הבדואיות מרקנאטי שסיימו 21, כולן היו מחויבות אלינו לארבע שנים בגלל המחסור האדיר שלנו באחיות.
צביה ירדן: עוד לא נגמרו הארבע שנים, אנחנו עומדות עם שלוש או ארבע בנות שעובדות אצלנו, ולא בגללנו.
צביה ירדן: תאמינו לנו שלא בגללנו.
עליזה לביא: את יכולה להסביר לנו למה?
צביה ירדן: תראי, הסיבות הן מאוד מגוונות.
צביה ירדן: יש פה ושם מקרים, באמת בבודדים, אבל בגלל שזאת המשפחה הזאת, היא לא יכולה לעבוד בתחנה שהמטופלים הם של המשפחה הזאת, רוב האוכלוסייה באה מרהט וכמה אנשים יכולים לעבוד ממש בתוך רהט, לא הרבה מוכנים לצאת הלאה.
צביה ירדן: חלק כמובן ממשיכים ומתקדמים.
צביה ירדן: זה היה פתח, וזה טוב מאוד, הן ממשיכות לתואר שני ודוקטורט, אבל בשנתיים הקרובות יסיימו עוד 120 בדואיות - - -
עליזה לביא: - - - הן אלה שכבר פרצו - - -
צביה ירדן: - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת, זה לא הדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שיש תכנית - - -
עמיר פרץ: זו דוגמה טובה.
עמיר פרץ: הלוואי והמצב היה כך, שכל הנשים שמכשירים, יש עבודה שממתינה להן.
עמיר פרץ: עכשיו צריך לבדוק מדוע הן לא משתלבות.
עמיר פרץ: וגם אם מישהי צעירה הלכה לעבוד בבית חולים בצפון, דיינו.
צביה ירדן: זה בסדר - - -
עליזה לביא: זה מה שמעניין אותנו, כמה עובדות במקומות אחרים.
עליזה לביא: אבל אם אנחנו נגלה שהן חזרו הביתה מכל מיני סיבות שאתן כרגע נגעתן בהן, אנחנו צריכות לראות - - -
צביה ירדן: חלקן חזרו הביתה אבל אני לא יודעת להגיד את המספר.
עאידה תומא סלימאן: נחכה עם זה, אני רוצה לשמוע ממשרד העבודה.
עאידה תומא סלימאן: ממרכז ריאן רצית להגיד משהו?
מוחמד אבו עשיבה: בהקשר של האחיות, אנחנו במחזור השלישי השנה ואני כמרכז ריאן לא יודע על סוגיה של נשים שלא משתלבות.
מוחמד אבו עשיבה: זו הדרך הכי קלה שהן לומדות.
מוחמד אבו עשיבה: אני אשמח גם אם יהיה עוד תקצוב לתכנית הזאת, ואם יש סיפורים כאלה שאתן מכירות אני מוכן להיכנס לתמונה ולנסות למצוא איזה שהוא פתרון כי התכניות האלה באמת מאפשרות לנו לשלב נשים בצורה יותר מהירה.
עאידה תומא סלימאן: אני מתפלאת, אני גם לא רוצה להיתקע בקטע הזה אבל אני מתפלאת כי זה אחד מסיפורי ההצלחה שסיפרו לי, עניין האחיות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע מאימאן על תכניות משרד העבודה.
עמיר פרץ: אני מתנצל גבירתי, אני צריך לצאת.
אימאן אלקאסם: אני אגיד כך, יש פעילות אינטגרטיבית בין משרדית, בעצם כדי לגשר ולשלב על הפער בין הביקוש ובין ההיצע.
אימאן אלקאסם: אני אגיד שאני מאוד מסכימה איתך גבירתי יושבת הראש, בכל מה שקשור בחיזוק והרחבת הכלים הקיימים.
אימאן אלקאסם: אני אגיד כך שהכלים שמעמיד זרוע העבודה במשרד העבודה והרווחה מגוונים וחלקם, אם לא כולם, את מכירה אותם והצגנו אותם וחשוב לי להגיד שאנחנו - - -
עאידה תומא סלימאן: אימאן, רק לחסוך מעצמנו, אל תחזרו על הכלים הקיימים.
עאידה תומא סלימאן: אני כבר משננת אותם מתוך שינה.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו בהצגת תכנית.
עאידה תומא סלימאן: תגידו לי אם יש לכם מה להוסיף או אין.
עאידה תומא סלימאן: כי חבל.
אימאן אלקאסם: אני אגיד הצלחה, אבל הצלחה אני אגיד אתגרים וגם מאוד אשמח לשמוע את עמדתך בנושא.
אימאן אלקאסם: למשל בתחום מעונות היום שמשרד העבודה מפעיל, הוקצו כ-14 מיליון שקלים בשנת 2017, בתל שבע שלוש מעונות ובכסייפה מעון אחד.
אימאן אלקאסם: אני אגיד שבכלל יש בדרום אתגרים, יש אתגר של הפעלת מעונות היום, יש אתגרים של הגשת בקשות תקינות, קיימים ועומדים תקציבים לטובת בינוי, לטובת הקהילה הבדואית בדרום ויש שם עניינים שהרבה פעמים יכולים - - -
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה הקדישו 500 מיליון להכשרות לרשויות המקומיות כדי שיעשו את העבודה הזו יותר טוב.
אימאן אלקאסם: אז אני אגיד שזה כלי שעובד ועובד מצוין.
אימאן אלקאסם: אני אגיד שבשנת 2017 - - -
יריב מן: לא, זו גם בעיה כלכלית כי ראש רשות מקומית בחיים לא יסכים לפתוח מעון יום אם הוא לא יהיה מסוגל להבטיח לעצמו שהוא יהיה כלכלי ושבסוף הוא לא יישב על תקציב ש- - -
עאידה תומא סלימאן: כן ונשים לא ירשמו את הילדים כל עוד הן יושבות בבית ויכולות לגדל אותם בלי מעון יום.
עאידה תומא סלימאן: זה שוב, הביצה והתרנגולת.
אימאן אלקאסם: אבל כן אני אגיד שאנחנו כן מחזקים את הכלי הזה ואנחנו כן רואים הצלחות גם ברמת הבינוי וגם בכמות מעונות היום וגם במספר הילדים שנכנסו, רק בשנה שעברה סובסדו כ-6 מיליון שקל לטובת 500 ילדים שנכנסו מהקהילה הבדואית בדרום.
אימאן אלקאסם: לגבי הכשרה וסוגי הכשרות, זה משהו שאני כן מסכימה איתך.
אימאן אלקאסם: אנחנו דרך הפלטפורמה המרכזית של מרכזי ריאן מגוונים בהכשרות ואני כן דוגלת, בסוף אנחנו אלה שמאשרים את ההכשרות ואני כן דוגלת שיהיו הכשרות חדשות ומגוונות וכן יהיו אצל גופים שמתחייבים להשמות, גבירתי יושבת הראש.
אימאן אלקאסם: גוף שרוצה להכשיר ולא מתחייב להשמה, לא יוכשרו אצלו.
אימאן אלקאסם: זה בעיני אחד הדברים החדשים, ומוחמד כאן והוא יכול להעיד על כך.
אימאן אלקאסם: כן יש חשיבה ברמה הממשלתית לגוון הכשרות ולפתח עוד הכשרות, כמו הכשרה חדשה שנקראת תעסוקה בענן.
אימאן אלקאסם: זה לעשות הרבה סחר מקוון, אבל לא רק, אלא לחבור גם למשרד התיירות ולאפשר לנשים שבאות ממקומות עם חסמים תרבותיים תעסוקה בתוך הישובים.
עאידה תומא סלימאן: איזה חסמים - - - אוקיי, אני לא אכנס לזה אפילו, אתם יודעים מה, אני כבר - - -
אימאן אלקאסם: זו הכשרה חדשה, זה פיתוח חדש.
אימאן אלקאסם: אנחנו לא רוצים שכולן ילכו למטפלות או לתחומי הקוסמטיקה, לתחומים שהם מוצפים בשוק אלא לפתח עוד דברים חדשים ולהגדיל את אחוזי ההשמה.
אימאן אלקאסם: דבר אחרון שאשמח להתייחס אליו, ללמוד מהצלחות קיימות.
אימאן אלקאסם: התייחסת למטבחים הקהילתיים ובמסגרת ההתכנסות של הצוות המשותף זה משהו שאנחנו רוצים להגדיל ולפתח אותו ולהשקיע בו אם צריך.
אימאן אלקאסם: להביא דוגמה ולפתח אותה, זה לא רק העובדים של המטבחים, של המבשלות, אלא זה מייצר מעגלי תעסוקה בתוך הישוב ואני מסכימה, זה להסיע את האוכל ולארוז את האוכל ועוד שרשרת של תחומי עיסוק בגלל העניין הזה.
אימאן אלקאסם: תודה.
עאידה תומא סלימאן: כן שמוליק.
שמואל דוד: אני רוצה לשאול כמה שאלות עובדתיות.
שמואל דוד: התייחסת לנושא המעונות, כמה מעונות פעלו ב-1 לספטמבר שהיה וכמה יפעלו ב-1 לספטמבר, כמה ילדים יתווספו ויבקרו בהם, בפועל כמה נפתחו במהלך השנה.
שמואל דוד: שנית, כמה משפחתונים נפתחו, כמה ילדים יבקרו בהם.
שמואל דוד: שלישית – מה ההשלכות של דו"ח הפוליגמיה לגבי כל הסיפור הזה והאם ההשלכות האלה יבואו לידי ביטוי ב-1 לספטמבר בעוד חודש וחצי או - - -
עאידה תומא סלימאן: שניה, דו"ח הפוליגמיה עדיין לא אושר בוועדת השרים וכנראה לא יאושר.
שמואל דוד: אם אנחנו נחכה ל-1 לספטמבר ההשלכות של הדו"ח, ספק אם - - -
עאידה תומא סלימאן: איזה השלכות של הדו"ח?
עאידה תומא סלימאן: מה השלכות שלדו"ח הפוליגמיה על מעונות יום?
שמואל דוד: יש כל מיני מספרים.
שמואל דוד: אנחנו רוצים לדעת מה המשמעות שלהם, בנספחים לדו"ח יש כל מיני מספרים, אנחנו רוצים לדעת מה התרגום של זה למספרים במציאות.
שמואל דוד: אני מבין את הסקפטיות של גבירתי אבל בכל זאת - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אני מנסה להבין איך דו"ח הפוליגמיה - - -
יריב מן: לא, הוא צודק.
יריב מן: חשוב להגיד, היה פה אצלך דיון ארוך ומשמעותי על הדו"ח - - -
עאידה תומא סלימאן: ומייגע.
יריב מן: אבל חשוב.
יריב מן: הדו"ח אומר שיש התמודדות קצרת טווח באכיפה וכל הסיפורים האלה אבל ברחוק טווח צריך לייצר יותר משפחתונים ומעונות יום.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה להתייחס לזה, אתה יודע למה?
עאידה תומא סלימאן: כי אני יודעת איך הממשלה משכפלת כל תכנית בארבע-חמש דו"חות ויוצא בסופו של דבר שכולם מדברים על ה-10 מיליון הקשורים.
עאידה תומא סלימאן: אתה חושב שיזרימו עוד כסף?
עאידה תומא סלימאן: הם בונים על התכניות הקיימות.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה בזה.
עאידה תומא סלימאן: תעזוב, אני לא רוצה עכשיו לדבר.
עאידה תומא סלימאן: לא יהיו.
עאידה תומא סלימאן: זה גם נאמר.
עאידה תומא סלימאן: התכניות, יעשו איגום לכל מה שקיים ויגידו "הנה, אנחנו עושים את זה כדי לעצור פוליגמיה" ואני יודעת שבסופו של דבר מה שיישאר מהדו"ח הזה, אם יאושר, וזה לא אושר – זה הרחבת ההיתרים לבתי הדין השרעיים ואכיפה.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שיישאר מכל הדו"ח הזה.
עאידה תומא סלימאן: למה לנו להתעסק עכשיו בדו"ח הפוליגמיה?
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכם, שאלת שאלות, אנחנו נבקש לקבל את המידע הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם היא יודע תא זה בעל פה, אני בטוחה שהיא לא יודעת.
שמואל דוד: אני רק אגיד שאני יודע שהוקצו 59 כיתות, ואני יודע שניבנו עשרה מעונות.
שמואל דוד: אני מניח שמישהו יודע - - -
יריב מן: עשרה פועלים, יש עוד מבנים שהוקמו אבל הם לא נמצאים במצב של פעולה.
יריב מן: למשל בשגב שלום יש אחד שעובד, שניים שלא עובדים.
עאידה תומא סלימאן: חבר'ה, דיברנו על כל זה מקודם.
אימאן אלקאסם: יש לי תשובה לגבי המשפחתונים.
עאידה תומא סלימאן: מה התשובה לגבי המשפחתונים.