GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: לא, הרי עם כל הכבוד, כל מה שאמרת נאמר מקודם ואני מבינה אותו.
דקלה פוגל: אבל הנושא גם היה לפני הפיילוט.
דקלה פוגל: אנחנו כבר היום אחרי פיילוט, אחרי שיש כל מיני סוגיות שעלו, עלו והמשטרה ומשרד המשפטים לא יכול להתעלם מהן, אמור לבחון אותן ואנחנו באמת נבחן אותן - - -
עאידה תומא סלימאן: מישהו התנגד לזה שתבחנו את זה?
דקלה פוגל: לא, אבל צריך לזכור - - -
עאידה תומא סלימאן: מישהו השמיע קול ואמר תתעלמו?
דקלה פוגל: צריך לזכור שזה הולך אחד עם השני, זה הולך אחד עם השני.
דקלה פוגל: גם הממצאים וגם בשורה התחתונה המסקנות.
דקלה פוגל: בסופו של יום - - -
עאידה תומא סלימאן: בינתיים אף אחד לא ענה לי על השאלה המרכזית ששאלתי.
עאידה תומא סלימאן: הצעת החוק שעברה בקריאה טרומית עברה ב-18 ביולי 2017.
עאידה תומא סלימאן: עוד לפני זה קיימנו ישיבות ודיונים ובדיקות ואני לא יודעת מה והתווכחנו שנה שלמה.
עאידה תומא סלימאן: בינתיים אוטוטו נהיה שנה אחרי ההצעה הטרומית שנתבקשנו לא לקדם וקשרנו את העברתה לתזכיר החוק.
עאידה תומא סלימאן: עוד מעט אנחנו שנה מאז.
עאידה תומא סלימאן: כלומר הייתה שנה שלמה.
עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי שאלה, אני מבינה שיש לכם מה לענות על שאלות, אני לא שללתי את זה, אף אחד לא שלל את זה, אנחנו רוצים שזה יתפקד הכי טוב.
עאידה תומא סלימאן: ושמענו פה שזה מתפקד כבר במדינות אחרות בצורה מצוינת.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היחידה מה מעכב הוצאת התזכיר דווקא כאשר אפשר להכניס עליו את השינויים כשיהיו לכם תשובות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לראות התקדמות.
עאידה תומא סלימאן: זאת השאלה היחידה.
דקלה פוגל: מבחינתנו, מבחינת המשטרה, הנושא בתהליך של בדיקה.
דקלה פוגל: הבדיקה הזו מורכבת ממספר שלבים.
דקלה פוגל: השלב הראשון היה פיילוט מבוים ככל שאנחנו ניתן מענה אנחנו נעבור לשלב הבא של פיילוט חי ואף אחד פה לא רוצה שאנחנו ניתן את האזיק הזה, את הטכנולוגיה הזו, לזוגות אמיתיים ולא נוכל לתת מענה.
עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא אמר את זה אבל השר הממונה עלייך ישב פה לפני ששה חודשים ואמר שאפשר - - - את התזכיר וזהו.
דקלה פוגל: נכון, ואני הסברתי שזה בדיוק מה שעשינו.
דקלה פוגל: זה מה שבדיוק הסברתי.
קריאה: אף אחד לא מצפה שהחוק ייתן הגנה מלאה.
קריאה: באף מקום בעולם זה לא נותן הגנה מלאה - - -
דקלה פוגל: צריך לזכור שלא בכל העולם - - -
עאידה תומא סלימאן: גברתי את מתווכחת עכשיו כאשר אפשר אפילו להתחיל.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים ששום אמצעי הגנה במקרה הזה לבד לא יגן על נשים מאה אחוז.
עאידה תומא סלימאן: אבל עוד אמצעי ועוד אמצעי ועוד אמצעי ביחד אולי יגנו על יותר ויותר נשים.
עאידה תומא סלימאן: בינתיים כאשר המשטרה עדיין הסטטיסטיקה אומרת ש-50% מהנשים שנרצחות במדינת ישראל כבר הגישו תלונה למשטרה.
עאידה תומא סלימאן: והמשטרה, אני לא באה בטענות, את יודעת מה, אני יכולה לספר לך מה אני חושבת, אבל אפילו המשטרה לא היה לה איך להגן על הנשים האלה הייתי מצפה שאתם תהפכו עולמות, תגישו את התזכיר, ואת יודעת מה, תעשו תיקונים אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: אבל תתחילו את זה, אפילו על אוכלוסייה מצומצמת ונרחיב לאט לאט.
עליזה לביא: לא רק זה גם יש את העניין של המודעות.
עליזה לביא: ברגע ששומעים שפה עובדים אז ברגע שיש תזכיר זה מרתיע.
עליזה לביא: גם החוק הפללת לקוחות ברגע שהנחנו את החוק הזה וזה עבר בטרומית אנחנו יודעות על ההשלכות בשטח והחוק עוד לא נחקק.
עליזה לביא: אז תבינו, צריך בעצם ליצור את הגל הזה.
עליזה לביא: כל הכלים כדי למנוע את הרצח הבא.
עליזה לביא: כל הכלים.
עאידה תומא סלימאן: עליזה, מתי העברנו את הצעת החוק בעניין הפללת לקוחות?
עליזה לביא: שבעה חודשים גברתי.
עאידה תומא סלימאן: שבעה חודשים וכבר יש תזכיר.
עאידה תומא סלימאן: ואני שמחה מאוד שיש.
עליזה לביא: לא, ואת יודעת מה אמרה שרת המשפטים פה, ואת יודעת את זה, שרת המשפטים אמרה, הנה הכנסת הובילה, לא הממשלה, הכנסת הובילה.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל כנראה אנחנו לא מספיק מובילות בעניין הזה.
עליזה לביא: לא, גם בחוק הזה, זה חוק של שתינו, אנחנו פה מובילות את זה.
יוסף ג'בארין: האמת - - - למה ש- - - אני מנסה כמה שאפשר להגיע לדיונים בוועדה ואני גם רואה אותך מופיעה וגם - - - מה שמפריע בדיונים הללו שמצד אחד אני רואה עד כמה הנושא הזה בוער ליו"ר הוועדה, לחברי הכנסת, לארגונים, לנשים שנוכחות.
יוסף ג'בארין: ועד כמה כל הזמן חוזרים על המילה, לפני שזה יהיה מאוחר מדיי, לפני שעוד אישה תשלם בחיים שלה וכדומה.
יוסף ג'בארין: ואני לא מזהה את הדחיפות הזאת במה שאתן מציגות.
יוסף ג'בארין: זה לכאורה, אין גם שום הבטחה שהמצב הזה ישתנה.
יוסף ג'בארין: אני חושב שאני אגיע עוד חודש ויושבת ראש הוועדה עוד פעם תבטא את הכעס שלה על חוסר התזוזה ועוד פעם נשמע למה יש סחבת ולמה זה לא מתקדם ולמה זה לא קורה.
יוסף ג'בארין: בין כל דיון שאנחנו נפגשים בו כנראה נרצחת עוד אישה.
יוסף ג'בארין: לא רק שנרצחת עוד אישה, אלא כמעט בכל מקרה לדעתי בתקופה האחרונה אנחנו שומעים שהמשטרה מכירה את האירוע ומכירה את הנושא, בין אם זו הייתה תלונה, בין אם זו הייתה חקירה, לא משנה.
יוסף ג'בארין: אבל קו החוט הזה המחבר בין המשטרה במובן של רשויות אכיפת החוק לבין הקורבנות אומר שהיה אולי אפשר לעשות משהו.
יוסף ג'בארין: אני לא אומר שמה שהיה אפשר לעשות היה מציל את החיים אבל אני אומר שפספסנו לפחות את הניסיון לעשות משהו בנושאים הללו.
יוסף ג'בארין: וכשאני שומע מאנשים על ניסיונות של מדינות אחרות בעולם שבכל זאת משתדלות באמצעים טכנולוגיים, בתיקוני חקיקה וכדומה.
יוסף ג'בארין: זה לא לפתור את הבעיה כליל, אנחנו יודעים, אבל אולי זה יצמצם או לפחות מי שהנושא הזה בוער בו ירגישו שלפחות השתדלו.
יוסף ג'בארין: אין כמו ההרגשה הזו שהנה נרצחה עוד אישה ואנחנו לא עשינו מספיק.
יוסף ג'בארין: זו הרגשה מאוד קשה, אני מניח גם לכם מאוד קשה.
יוסף ג'בארין: אבל לנו כנבחרי ציבור זו יכולה להיות הרגשה הכי קשה שאפשר.
יוסף ג'בארין: ולכן אני מקווה שסוף סוף אפשר יהיה קצת להתקדם בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: רב פקד נירה, בבקשה.
נירה ראובן: בתפקידי כקצינת פיקוח אלקטרוני אני רוצה קצת להרחיב את היריעה ועדיין גם לתת התייחסות לנוהל הטיוב לגבי רצח הנשים שהיה השנה.
נירה ראובן: מדן וגם אמצעים טכנולוגיים אחרים שבאמת קיימים כבר ברשות המשטרה ולא הועלו כאן על השולחן.
נירה ראובן: אז באמת אני אחזור בשורה אחת על הפרויקט שאותו אני ליוויתי בשלושת החודשים האחרונים, מסוף דצמבר עד מרץ, עבודה אינטנסיבית יום יומית.
נירה ראובן: גם במחוז ירושלים, גם במחוז מרכז, עשרות רבות של תרחישים שבוצעו בכל שעות היממה, פיקוח נייד, פיקוח נייח, ובדומה לשב"ס שאנחנו עושים הגדרנו פוליגונים, בדקנו מרחקים, הפעלנו את כל יחידות האג"ם, את יחידות האח"מ.
נירה ראובן: הנושא הזה באמת מעורבים בו חיי אדם, אנחנו מחויבים פה לבחינה המעמיקה ביותר.
נירה ראובן: היתרונות המובהקים של הפיקוח זה באמת יכולת מתן התראה לאישה, לאותה מאוימת בזמן מספיק אבל שוב יחסי למציאת אפשרויות הגנה זמניות, ללכת, להתכונן, להיות ליד מקום, לנעול את הבית.
נירה ראובן: אנחנו בדקנו את הטווחי הרחקה, כמה אנחנו יכולים לסייע להגן, אם זה רגלי, אם זה רכוב, בכל סוגי האמצעים.
נירה ראובן: ויתרון אחר מובהק שיש לנו כאן זה גם יכולת מעקב אחרי הפרת הצווים ואיתור החשוד המפר.
נירה ראובן: זה משהו שלא קיים היום.
נירה ראובן: עם זאת, יש גם חסרונות ופערים רבים, צריך להגיד גם את זה, שמצריכים בחינה.
נירה ראובן: ההיבטים שנבחנים כאן הם לא רק טכנולוגיים, הם גם.
נירה ראובן: בודקים כאן גם ממשקי עבודה של כל היחידות שאמורות לתת כאן את המענה.
נירה ראובן: כששואלים מה קרה מאז ועד – בסיום כל מחוז ישבנו והתכנסנו והפקנו לקחים, כל חברי המנהלת.
נירה ראובן: את כל הלקחים הטכנולוגיים הבין אישיים, האח"מים, האג"מים, כל מה שניתן היה לזקק באמת כדי לדעת מה עשינו ואיך אנחנו יכולים לשפר.
נירה ראובן: מחוז מרכז – הגענו אליו כמחוז שני, שם יש לנו שטחים דמוגרפיים אחרים, אוכלוסייה מעורבת.
נירה ראובן: בכוונה בחרנו את המחוז הזה כדי שנוכל לבדוק שם גם במרחב כפרי, במרחב עירוני, איזה מענה אנחנו כמשטרה יכולים לתת.
נירה ראובן: התכנסנו לסיכומים, ולכן הדברים האלה גם קצת יקחו את הזמן.
נירה ראובן: כאמור, ביולי תצא משלחת לימודים, שם אנחנו נעמוד מקרוב אחרי תפעול המוקדים במערכות הטכנולוגיות, אנחנו ניפגש גם עם גורמים אזרחיים שאחראים על הטכנולוגיה וגם עם הגורמים של המשטרה.
נירה ראובן: כי זה לא עובד שם באמצעות המשטרה.
נירה ראובן: הפיקוח הוא נעשה על ידי גורמים אזרחים.
נירה ראובן: אנחנו רוצים ללמוד דווקא מגורמי המשטרה מה יכולים לעשות יותר אם אנחנו לוקחים את זה תחת המטריה שלנו של המשטרה.
נירה ראובן: אמצעים אלקטרוניים אחרים שלא עלו כאן, טכנולוגיים, שקיימים היום כבר כמה שנים ברשות המשטרה, זאת תוכנת המאתר.
נירה ראובן: תכנת המאתר קיימת בטלפון, באפליקציה, טלפון חכם, היא מאפשרת איתור מיידי ומעקב אחר מקום המצאה של האישה.
נירה ראובן: האישה מחייגת, מקבלת קישור, לוחצת, המוקדן במשל"ט רואה בדיוק איפה היא נמצאת ויכול לעקוב אחריה בזמן אמת לעזרה.
נירה ראובן: תוכנת אוזן קשבת שהיא לבעלי מוגבלויות, אנשים אילמים, חירשים או אישה שמסתתרת בבית, בחדר, ופוחדת להתקשר שלא ישמעו אותה יכולה לתקשר עם המוקד משל"ט 100 באמצעות SMS.
נירה ראובן: מאוד חשוב וגם מסייע.
נירה ראובן: כמובן המשטרה מעבר לכל האפשרויות מאפשרת תעדוף של הטלפונים של הנשים האלה במוקדי 100 כשברגע שהאישה הזאת מתקשרת עולה שמדובר באישה שמצריכה טיפול מיידי ומתועדף - - -
עאידה תומא סלימאן: כמה נשים מתועדפות בתכניות האלה במשטרת ישראל?
נירה ראובן: אם אנחנו נוגעים באמת בנושא של נוהל הטיוב שהוא מבטיח מעקב סדור ותדיר אחרי הנשים שנמצאות בסיכון גבוה על רקע אלמ"ב – בשנת 2017 הועלו 4000 נשים לדיוני טיוב בשיתוף עם המשטרה והרווחה.
נירה ראובן: גם הרבה נשים הגיעו מהרווחה אלינו שלא ידענו עליהן בכלל, הוצפו, וזה דבר שלא היה קיים.
נירה ראובן: מבחינת רצח הנשים השנה אני רוצה לעדכן את גברתי, מדובר ב-14, שתיים מתוך המקרים שאולי נלקחו בחשבון הם התבררו שלא מדובר בעבירה מסוג רצח ולכן 14 נשים.
קריאה: לא עבירה מסוג רצח?
נירה ראובן: לא עבירה מסוג רצח, או מנטילת סמים, משהו שהוא ב- - - פלילי.
עאידה תומא סלימאן: כן, זה חלק מהנשים שנמצאו - - -
נירה ראובן: כן, אז אנחנו מדברים על 14 נשים.
נירה ראובן: שתיים נרצחו על ידי בן זוג ו-12 ממניעים שונים.
נירה ראובן: זאת אומרת, במשפחה, פלילי, מניע כזה ואחר.
נירה ראובן: לעניין האם ומי נדון בנוהל הטיוב במקרים האלו אז שתי הנשים שנרצחו על ידי בני זוג, אחת מהן לא נידונה בנוהל הטיוב והשנייה כן.
נירה ראובן: לגבי 12 הנשים, בשמונה מקרים לא היה צריך כי לא היו תיקים קודמים, וארבע לא נדונו וזה בבחינה כרגע האם היה צריך.
נירה ראובן: זאת אומרת שזה גם לא כל כך הרוב שהיה צריך לדון ולא נדונו.
נירה ראובן: ששוב זה מחזק את זה שאנחנו עושים את הכל וכל מה שאפשר אבל יש מקרים שגם לא היו מוכרים לנו במשטרה.
נירה ראובן: לא היו תיקים קודמים ולא יכולנו לדון או לעשות איזשהם אמצעים אחרים.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין אבישג חדד מויצו.
אבישג חדד: ויצו ישראל מובילה את הנושא למעלה כבר מ-10 שנים.
עאידה תומא סלימאן: איזה נושא?
אבישג חדד: נושא של איזוק אלקטרוני, כמובן בשיתוף פעולה מלא עם הח"כיות הנכבדות.
אבישג חדד: צריך להבין, ושמענו פה, אני קצת מאוכזבת וזאת האווירה מכל מה שנאמר פה.
אבישג חדד: כלומר, יש פיילוט שאני מבינה שיש לו אמנם כשלים אבל ממה שאני מבינה הוא כן מוצלח.
אבישג חדד: וצריך להבין שהאזיקון זה פשוט פתרון שהוא מציל חיים ואנחנו חייבים לקדם אותו.
אבישג חדד: וזה נאמר פה לאורך כל הדיון.
אבישג חדד: בעולם, צריך להבין, שכל הנושא של אזיקונים מונע הפרות של צווי הרחקה מצד גברים אלימים כמעט לאפס.
אבישג חדד: ויש נתונים על זה שגם הוצגו בוועדה הזאת.
אבישג חדד: וגם היה לי מאוד קשה לשמוע מהבחורה שדיברה בתחילת הדיון, הבחורה שהותקפה נמצאת בפחד ו- - - נרדפת.
אבישג חדד: שהמטרה היא בעצם באותן נשים שנפגעו או נמצאות בחשש תמידי שהן ימשיכו לחיות בתוך הקהילה ולא לברוח עם הילדים או הן למקלטים.
אבישג חדד: אני אשמח מאוד ואני אשמח לסייע בקידום החקיקה, בקידום התזכיר בכל מה שצריך כדי להציל את האישה הבאה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין בת שבע, בבקשה גברתי.
בת שבע שרמן שני: אני ממונה ארצית על המעמד האישי בסיוע המשפטי.
בת שבע שרמן שני: אנחנו ייצגנו גם את האישה - - - וגם את בן זוגה.
בת שבע שרמן שני: ואני רוצה מכוון שאנחנו מייצגים את שניהם אני אזהר בדבריי אבל אני רוצה רק להקריא את הכתובת שהייתה על הקיר.
בת שבע שרמן שני: במקרה שלהם היו ארבע פעמים שניתנו שם צווי הגנה.
בת שבע שרמן שני: שלוש פעמים הם חזרו לשלום בית, אנחנו היינו כבר במקרה הרביעי, פעמיים הוא לא מילא הוראה שניתנה לו.
בת שבע שרמן שני: פעם אחת זה היה לפנות לטיפול נפשי כיוון שהוא איים בהתאבדות, פעם שנייה הייתה לקראת הדיון בדיקת מסוכנות, לא מילא ולא היה שום עניין.
בת שבע שרמן שני: היא פנתה למשטרה על כך שהוא התקשר אליה שוב ושוב ושוב, 23 פעמים, והיא פחדה שהוא מחכה לה מחוץ לבית.
בת שבע שרמן שני: הוא הביא הוכחה שהוא לא היה מחוץ לבית, הוא טען שהוא היה בעבודה.
בת שבע שרמן שני: איכון הטלפון שלו היה מאפשר לראות אם הוא באמת היה שם, בכל אופן הוא היה מאפשר לראות שהוא התקשר אליה 23 פעמים אחת אחרי השנייה.
בת שבע שרמן שני: היא הגישה בקשה לבית המשפט, בית המשפט נתן אותה לתגובת הבעל תוך 14 יום, אחרי שהוא הגיב ביקשו ממנה שוב האם היא בטוחה שהיא רוצה דיון.
בת שבע שרמן שני: היא אמרה שהיא רוצה דיון ובית המשפט קבע את הדיון לעוד 21 יום.
בת שבע שרמן שני: ארבעה ימים אחרי אותה החלטה היא כבר נרצחה.
בת שבע שרמן שני: אני חושבת שהעדר תחושת הבהילות מחלחלת בכל הערכאות וזה החשש שלנו.
בת שבע שרמן שני: אני בטוחה שהרצון הוא שזה יהיה הפתרון הטוב ביותר, ואני בטוחה שהמשטרה לא רוצה לקחת אחריות על פתרון שהוא לא הטוב ביותר.
בת שבע שרמן שני: אבל הנשים תסתפקנה גם בפתרון שהוא לא מאה אחוז.
בת שבע שרמן שני: אם זה יציל אותן, אם הן ירגישו שככה המצב שלהן יהיה טוב יותר, אם היא תוכל להיות בטוחה גם אם זה לא בדיוק.
בת שבע שרמן שני: יכול להיות שמספיק ה-GPS שהיא יודעת איפה הוא נמצא וזה לא בטוח שהיא יודעת אם הוא לידה או לא לידה או שהמשטרה יודעת שהוא לא בקרבת הבית והיא יכולה להגן על מקומות כמו העבודה והבית אבל היא לא יודעת אם היא תלך לקניון אם היא תפגוש בו.
בת שבע שרמן שני: זה בסדר.
בת שבע שרמן שני: היא כרגע במצב, היא כבר לא איתנו, אבל נשים אחרות, תחושת הפחד הזאת, אנחנו מדינת הסטארט אפ, אנחנו לא יכולים לפתור את זה, אנחנו לא יכולים להשתמש - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, פתרנו את הבעיה בספרד.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה בכאב רב, באמת.
בת שבע שרמן שני: אני חושבת שהכתובת הזאת על הקיר והגיע הזמן שנקדם את הפתרון גם אם זה לא מאה אחוז, מה שיהיה.
עאידה תומא סלימאן: אני עכשיו מתחרטת שלא נתתי לך לדבר מקודם, לא ידעתי שאתם מעורבים במקרה.
עאידה תומא סלימאן: מזעזע.
עאידה תומא סלימאן: מזעזע אותי לשבת ולשמוע כי אתם יודעים למה גם – כי בבית הזה יושבים אנשים ומדברים על תלונות שווא ומפיצים אווירה שכנראה גם מחלחלת לבתי משפט וגם מחלחלת לרשויות אחרות שהנשים משקרות ושגם הנשים עושות אלימות וזה הדדי והן לא ממש נמצאות בסכנה כמו שהן.
עאידה תומא סלימאן: וכאשר בית משפט כשמגיעה אליו ושופט כשמגיעה אליו תלונה כזו וקובע 14 יום הוא כנראה או היא לא יודעת מה זה אלימות נגד נשים ומה זה אישה בסיכון.
עאידה תומא סלימאן: איך יכול להיות דבר כזה.
עאידה תומא סלימאן: למה לא בודקים איך יכול להיות שהשופט התייחס בצורה כזו.
עאידה תומא סלימאן: זה באמת משגע וכשאני אומרת פתרנו את הבעיה בספרד אני לא אומרת את זה כדי לעשות צחוק, כי זה כואב.
עאידה תומא סלימאן: כואב לראות שיש כלי שהוא בידיים והוא פותח במדינה הזו ותורמים אותו לעולם, משווקים אותו בעולם ואנחנו עדיין מתבכבשים פה למצוא את הפתרונות.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה, ואני לא מזלזלת בעבודה שנעשתה בפיילוט, ואני יודעת שיכול להיות שיש בעיות טכניות שצריך לענות עליהן.
עאידה תומא סלימאן: אבל המשפט הזה שנאמר בסוף – הנשים רוצות עוד אמצעי ועוד אמצעי אפילו אם הוא לא מאה אחוז.
עאידה תומא סלימאן: למה כל האמצעים שהיו והוצגו עד עכשיו היו מאה אחוז?
עאידה תומא סלימאן: אם האמצעים הקיימים ושאושרו ומשתמשים בהם היו מספקים מאה אחוז לא היינו צריכות לחפש עוד אמצעים.
עאידה תומא סלימאן: ואני לא מקובל עליי בכלל שהצעת חוק שנידונה ואמצעי שכבר בדיונים שלוש שנים עדיין סוחבים את התזכיר חוק.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מי צריך לעמוד מאחורי התזכירים האלה כדי שיזוזו.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאני מקדישה הרבה מזמני כדי לקדם את הדברים האלה ואני יודעת שבלתי מתקבל על הדעת שהצעת החוק הטרומית עברה ביולי, בעוד פחות מחודש תעבור כבר שנה ועוד אין תזכיר חוק.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שלא נשב בעוד חודש ונגיד, עברה שנה ואין תזכיר חוק.
עאידה תומא סלימאן: ואני אפנה לשרת המשפטים שתיקח את זה בשיא הרצינות.
עאידה תומא סלימאן: אם לא ירגישו שיש מצב חירום ולא יכריזו על מצב חירום אנחנו לא נתקדם לשום מקום.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן, לא יכול להיות ששר יושב לפני ששה חודשים ואומר תזכיר החוק אפשר להגיש אותו ולשנות בו אחר כך תוך כדי חקיקה כך שברגע שהחוק ייצא לפועל כבר יהיו כל הפתרונות נמצאים ואפשר להפעיל אותו.
עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות שעברו ששה חודשים ואין הסכמה להגיש את תזכיר החוק.
עאידה תומא סלימאן: אני אפנה, כמו שאמרתי, לשרת המשפטים לזרז את הפצת תזכיר החוק במקביל לסיום הפיילוט ואת השינויים תכניסו תוך כדי החקיקה.
עאידה תומא סלימאן: ראינו שינויים יותר דראסטיים שנעשו בחוקים בכנסת ישראל תוך כדי חקיקה.
עאידה תומא סלימאן: אפשר להכניס שינויים כאלה תוך כדי ולא לחכות להתחיל בכלל את תהליך החקיקה לאחר מכן.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לקבל תשובה מאוד ברורה למה לא התקיימו הדיונים לפי נוהל הטיוב לגבי הנשים שנרצחו.
עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה גם לקבל עדכון על איפה מה שהגשת על נושא הדברים שלקחתם, ואני יודעת שבתכנית הלאומית יש הרבה יותר ממה שהוזכר עד עכשיו, אני אפנה לבקש עדכון על מה קורה בתכנית הזו ומה יושם לפחות במשרד הרווחה אבל גם בבט"פ.
עאידה תומא סלימאן: ואולי הגיע הזמן באמת להתכונן לקראת ישיבה שתעבור על כל התכנית ותסכם מה כן בוצע ומה לא.
עאידה תומא סלימאן: ב-9 ביולי יש לי פגישת עבודה עם שר האוצר ואני אדרוש לקבל תשובות למה התכנית לא מתוקצבת כמו שהיא אמורה להיות מתוקצבת.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מאוד מקווה שלא הצטרך לעשות עוד דיוני חירום ואני מאוד מקווה לשמוע בקרוב שהתזכיר הזה מופץ.
עאידה תומא סלימאן: ואני מאוד מקווה שלא נספור את האישה הבאה כעוד גופה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה לכולם, אני נועלת את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-3 ביולי 2018.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו עוסקים בנשים יוצרות בשפה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: הישיבה הזו היא באה כישיבה שהיא חלק מישיבות הוועדות השונות אשר מתקיימות היום בכנסת ביוזמת חברי, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, אשר יזם יום השפה הערבית זו השנה השלישית כבר מאז שנכנסת לכנסת.
עאידה תומא סלימאן: יוזמה מאוד מבורכת שנותנת חשיפה לשפה הערבית דווקא בימים האלה שהשפה הערבית ואלה שמשתמשים בשפה הערבית, הערים ואלה שאוהבים את השפה הערבית למרות שזו לא שפת אם שלהם, נאבקים על מעמדה במדינה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום נדבר על הנשים אשר יוצרות בשפה הערבית ואני רוצה רק להדגיש דבר אחד: רציתי, כשנאמר שיש את היום המיוחד, חשבתי לי שאולי כדאי באיזשהו שלב לדבר על איך השפה יכולה באמת גם כן להיות כלי שחושף את השוויון המגדרי או איך בעצם השפה צריכה להשתנות כדי לקדם את הנושא של שוויון.
עאידה תומא סלימאן: אבל בגלל שזה לא דיון אקדמי ולא דיון שהוא יותר, בוא נגיד, פתוח אלא דיון של ועדה בחרנו בנושא שאפשר להשפיע על המדיניות.
עאידה תומא סלימאן: ולכן אני נותנת את הבמה לחבר הכנסת היוזם של היום הזה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין, להתחיל את הדיון.
יוסף ג'בארין: אני מודה ליושבת ראש הוועדה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן על היוזמה לדיון החשוב הזה בפעם השלישית שאנחנו מציינים ביחד את יום השפה הערבית.
יוסף ג'בארין: ואני חושב שהמפגש הזה בין מעמדה של האישה ומעמדה של השפה ושל הנשים הערביות זה נושא מאוד מעניין, מאתגר, שיכול לבחון גם את הסביבה בה פועלת היוצרת הערבייה וסוגיית התמיכה הכספית, האפשרויות שעומדות לרשותה בהשוואה גם לשפה העברית ואולי גם בהשוואה לגברים יהודים או גברים ערבים בתחום הזה.
יוסף ג'בארין: אני מקווה באמת שיהיה לנו דיון פורה ומוצלח.
יוסף ג'בארין: אני רק סליחת
יוסף ג'בארין: כם על כך שאולי אצטרך לצאת באמצע הדיון לפתוח דיון אחר בהקשר הזה של יום השפה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה באמת ככה לכוון יותר לתחילת הדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על זה שהצטרפו אלינו גם חברי הכנסת דב חנין וחבר הכנסת ואאל יונס.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שיוצרת בערבית עומדים בפניה כמה אתגרים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ננסה באמת להתמקד באתגרים העומדים בפני נשים יוצרות.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שנשים ערביות היו מאז ומתמיד יוצרות, ואנחנו מכירות שמות מאוד ידועים.
עאידה תומא סלימאן: אבל לצערי הרב, הרבה פעמים היצירה הזו לא קיבלה את המקום ואת החשיפה שהיא צריכה לקבל באופן כללי.
עאידה תומא סלימאן: הנשים הערביות היוצרות כאשר הן מתחילות ליצור, אם זה בכתיבה ואם זה ביצירה שהיא קשורה לתיאטרון או לקולנוע והיא קשור בשפה הערבית עומדות בפני אתגרים.
עאידה תומא סלימאן: גם מבחינה טכנית: לשווק, לפרסם, להוציא את זה לאור, ומצד שני גם כן מבחינת החברה שמסתכלת קצת בעין אחרת על נשים שפורצות את הגבולות ויוצרות בחופשיות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור ל - - - קודם כל אולי כדאי באמת לברך את היוצרות שנמצאות איתנו, לפני שאני ממשיכה לברך את כולם, לברך את היוצרות.
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, נתחיל בזה שניתן יוצרת, אורחת ואחר כך אחד מחברי הכנסת.
יוסף ג'בארין: אני רק אבקש מאמנון ויוני בבקשה להצטרף.
עאידה תומא סלימאן: להצטרף למרות שאתם גברים.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר ראוייה ברבארה, מנהלת תחום דעת ערבית במשרד החינוך.
עאידה תומא סלימאן: אבל בעיקר את גם נמצאת איתנו היום כיוצרת, לא כנציגת משרד החינוך.
ראוייה ברבארה: אפשר גם בשני הכובעים אבל אני אתחיל לדבר כיוצרת כי זה מה שבוער לי.
ראוייה ברבארה: אני קודם כל מודה לכם על פתיחת הדיון בוועדה זו.
ראוייה ברבארה: זאת לא הפעם הראשונה שאני משתתפת בוועדה זו, השתתפתי לפני שנתיים ואני ממליצה מעכשיו ולפני שאני אסיים בדבריי שתהיה ועדת מעקב קטנה שתתן המלצות לעשייה יותר רחבה.
ראוייה ברבארה: אי אפשר להתחמק מהמציאות הפוליטית שאנחנו נמצאים בה, ובמיוחד שאנחנו נמצאות בה היוצרות הערביות במדינת ישראל.
ראוייה ברבארה: אז אני אדבר לא על שלבי היצירה, אני אדבר על שלבי הסבל.
ראוייה ברבארה: ממה אנחנו סובלות.
ראוייה ברבארה: אני אדבר על שלושת שלבי הסבל.
ראוייה ברבארה: השלב הראשון הוא שלב היצירה, הוא שלב הסבל הראשון שסובלת אישה ערבייה יוצרת כי היא לא מתמחה, היא חייבת לעבוד, לפרנס את המשפחה שלה, לדאוג למחייה היום יומית של המשפחה, של הבנים, שלה, של הכל.
ראוייה ברבארה: ואם פתאום יש לה השראה, יש לה משפטים, יש לה שירה שהיא רוצה לכתוב, אם היא רוצה לרקוד, אם יש לה לחן, אם יש שירה.
ראוייה ברבארה: אני לא רק מדברת על סופרת אני מדברת על כולן.
ראוייה ברבארה: אז היא כקופאית או כמורה או אפילו כמפקחת אין לה זמן לקום ולכתוב ולייצר כי היא בזמן העבודה האמיתי שלה.
ראוייה ברבארה: אז היא חוזרת הביתה, יש לה את כל מה שמחכה לה שם בבית.
ראוייה ברבארה: ומתי היא פונה ליצירה?
ראוייה ברבארה: או בזמן הפנאי שלה או בזמן השינה במקום לישון היא קמה ומייצרת.
ראוייה ברבארה: אז מה היא מייצרת?
ראוייה ברבארה: היא מייצרת מהתפל שנשאר לה מההשראה שהייתה בבוקר, היא מנסה לעבד אותה.
ראוייה ברבארה: ולכן זה לא כל כך אמיתי אז היא אולי מרפה, עוזבת ומשאירה את זה ליום אחר.
ראוייה ברבארה: השלב השני היותר קשה, אם כבר יצא לה לייצר ויש לה יצירה בידיים, שלב הפרסום.
ראוייה ברבארה: אני אדבר על שלב הפרסום.
ראוייה ברבארה: בשלב הפרסום אני אדבר על שלושה דברים ואני פה אהיה כנה לגמרי מתוך ניסיון אישי ומתוך ניסיון של אחרים בשלב הפרסום.
ראוייה ברבארה: השלב הראשון או האפשרות הראשונה שהוצאה לאור מהארץ תוציא לה את הספר הזה שכבר יש לה, השירה, הרומן, לא יודעת מה.
ראוייה ברבארה: אז מה הם עושים – היא משלמת כ-5000 שקלים עבור 1000 עותקים.
ראוייה ברבארה: נותנים לה 200 עותקים, 800 עותקים נהנה מהם בעל ההוצאה לאור והוא מוכר אותם הלאה.
ראוייה ברבארה: ואם היא רוצה ספר לתת מתנה לחבר שלה או לחברה שלה אז היא קונה את הספר שלה.
ראוייה ברבארה: זה מה שקרה לא רק איתי, עם הרבה יוצרות ערביות - - -
עאידה תומא סלימאן: כלומר, הסכמי ההוצאה לאור הם מאוד מנצלים את המצב.
ראוייה ברבארה: כן, לטובת ההוצאה לאור, לטובת בית הדפוס, לא לטובת היוצרת.
ראוייה ברבארה: אם היוצרת פונה למצרים, וזה קרה, או לרמאללה או לירדן או לשורוק או לא יודעת איפה - - -
עאידה תומא סלימאן: בלי שמות.
ראוייה ברבארה: אם היא פונה שם גם היא משלמת 650 דינר, כמעט אותו סכום כמו בארץ, אבל מה עוד, נכון שהיא מקבלת את החצי, 500 עותקים, אבל כאשר היא מביאה אותם לארץ היא משלמת מס כדי שתעביר אותם בגבול.
ראוייה ברבארה: אז זה יעלה לה כפליים.
עאידה תומא סלימאן: יש דבר כזה, כאילו את עכשיו מייבאת ספרים מחו"ל.
ראוייה ברבארה: נכון.
ראוייה ברבארה: אז את משלמת מס במעבר בגבול.
ראוייה ברבארה: ושם גם לא מפרסמים אותו כי את ערבייה מישראל.
ראוייה ברבארה: שלב הפרסום השלישי אם אנחנו פונים למשרד התרבות, ויש אפשרות כזו שמשרד התרבות יסייע ליוצרת הערבייה לפרסם את הרומן שלה או את הספר שלה.
ראוייה ברבארה: אבל בדף הראשון מה כתוב – משרד התרבות והספורט מדינת ישראל - - -
עאידה תומא סלימאן: ואז את לא יכולה להוציא את זה.
ראוייה ברבארה: גזר דין מוות על הרומן, אנחנו לא יכולים לצאת ברומן הזה, בספר הזה, מעבר לגבול.
ראוייה ברבארה: ואז הספר נשאר בפנים ומי קורא אותו – המאות, לא האלפים, המאות שאנחנו נותנים להם את הספר במתנה.
ראוייה ברבארה: ואם אנחנו נגיע לשלב השלישי, שלב הביקורת, בשלב הביקורת אנחנו מאוד לא מרגישות טוב גם כיוצרות ערביות, אפילו באקדמיה למרות שלוקחים את הנושאים והיצירות שלנו למחקרים אבל יש פנייה לא כל כך טובה כלפי אישה יוצרת וחושבים שהיא חלשה ושאפשר לתקוף אותה ואפשר לבקש ממנה אפילו לקחת את הספר שלה מהמדפים ולזרוק.
ראוייה ברבארה: זה מה שקרה איתי.
ראוייה ברבארה: בגלל שראוייה הייתה פמיניסטית ברומן שלה והזדהתה עם האישה היהודייה ברומן שלה אז מבקר מפורסם ביקש ממני להסיר את הרומן שלי מהמדפים.
ראוייה ברבארה: ביקורת בעולם הערבי זה מאוד מאוד מאוד מוגבר, שלא נדבר על הנורמליזציה כאשר יש כנס לרומן הערבי, למשל, ברמאללה, אף אחד לא הוזמן מהיוצרות והיוצרים הערביים כי הם פחדו מהנורמליזציה.
ראוייה ברבארה: אז אנחנו נשארים פה במקום סגור מאוד, אנחנו כמאות יוצרים ויוצרות דנים זה מול זה ביצירות שלנו וזה הגבול שלנו.
ראוייה ברבארה: בכובע השני שלי כמפקחת אחראית על השפה הערבית אני חייבת להגיד שאנחנו משתדלים במשרד החינוך, אני משתדלת בהוראת השפה הערבית להכניס את יצירותיהן של כל הנשים היוצרות הערביות בתכניות הלימודים בספרות.
ראוייה ברבארה: וגם נותנת אפשרות במטלת הביצוע, בעבודת המחקר, שהתלמידים יפנו לחקור את יצירותיהן של נשים ערביות.
מסעוד גנאים: אני מתפלא שיש מכס בכלל על הספרים, על התרבות, כשמביאים תרבות יש מכס על זה בכלל.
ראוייה ברבארה: אז תעזרו לנו שלא יהיה מכס.
יוסף ג'בארין: רק שאלה – יש מערך פרסים במחלקה שלך או במחלקה אחרת או שאין?
ראוייה ברבארה: הפרסים אצלנו - - -
יוסף ג'בארין: לא בתרבות, בחינוך.
ראוייה ברבארה: לא בחינוך אין לנו.
יוסף ג'בארין: במחלקה העברית המקבילה יש שם פרסים או שגם שם.
ראוייה ברבארה: לא.
ראוייה ברבארה: פרסים למי? ליוצרות?
יוסף ג'בארין: נגיד, כדי לעודד יצירה, כן.
עאידה תומא סלימאן: זה אחריות משרד התרבות.
עאידה תומא סלימאן: זה במשרד התרבות, ותיכף אנחנו נרצה לשמוע באמת מה עושים כי אני עדיין זוכרת מישיבות קודמות את הדיון - - -
ראוייה ברבארה: אני זוכרת, הכל בסדר, יש שיפור.
עאידה תומא סלימאן: יש שיפור, אז אני שמחה לשמוע.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת את הדברים שהתקיימו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה גם לתת לחברי הכנסת שהגיעו וכהרגלנו לפי הסדר.