GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: התופעה היא יותר קשה, זה ברור, בכפרים הלא מוכרים.
עאידה תומא סלימאן: אחת הבעיות העיקריות שגם דנים בהן רבות בוועדה אצלי זה הנגשת כל השירותים לכפרים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אם זה עניין של תחבורה, אם זה עניין של תעסוקה, אם זה עניין של שירותים חברתיים.
עאידה תומא סלימאן: אני סיירתי המון גם בנגב וראיתי שיש כפרים ששירותים כמעט לא מגיעים אליהם, ואם מגיעים מגיעים פעם חודש.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבינה שהתופעה יותר רווחת בכפרים האלה ואני מבינה שיש תכנית להנגשת השירותים.
עאידה תומא סלימאן: איך זה ישתלב, כלומר, איך תהיה הנגשת השירותים האלה דווקא לכפרים במיוחד?
אמי פלמור: יש המלצה מפורטת, אין לנו פה מספיק זמן כדי להיכנס לתוך כל אחד ואחד מהדברים, בדיוק זה מה שאמרתי בתחילת דברי, בעצם בתכנית החומש הממשלה הטילה על המשרדים השונים להכין תכניות שמותאמות לצרכים ושילבה את תופעת הפוליגמיה והצרכים שעולים ממנה עם התכניות האלה.
אמי פלמור: ולכן גם בתכנית הזאת יש דיון וניתוח של הצרכים והצורך להנגיש אותם, לא רק לקיים אותם, אלא באמת לא סתם הכותרת היא מיצוי זכויות.
אמי פלמור: זה בעצם בא ואומר שאנחנו חושבים שלכל אישה צריכה להיות נגישות לשירותי הרווחה והבריאות והתכנית מפרטת אותה ונכנסת לתוך הדרך שבה משרד הבריאות אמור לפרוס את שירותיו.
אמי פלמור: הכוונה למקצועות טיפוליים באקדמיה – בעצם גם פה, חיבור בין פעילות שממילא משרד העבודה מקיים, יש תופעה של נשים ערביות אקדמיות בצפון מובטלות, המטרה היא לעשות הסבה למקצועות נדרשים לצורך הנגשת השירותים בדרום, הסבה לעבודה סוציאלית, הסבה לתפקידים אפשריים גם בתוך המוסד לביטוח לאומי ולייצר איזושהי סינרגיה בין צרכים לבין תכניות ולא לעשות תכניות שמנותקות מזה שיש דרך לעשות שילוב של הדברים.
אמי פלמור: בית הדין השרעי ובתי הדין – הנה הגענו לדבר הזה.
אמי פלמור: אני רוצה להגיד בפתח הדברים: הפוליגמיה היא עבירה פלילית במדינת ישראל.
אמי פלמור: הייתה ותישאר.
אמי פלמור: וכל מה שנכתב וכל מה שנאמר הוא באמת התגלמות של פייק ניוז.
אמי פלמור: אין שום אמירה.
אמי פלמור: ואני רוצה להגיד, היה לי פה דיון עם עאידה, כמו שעאידה בהגינותה הזכירה, אנחנו חשבנו בהתחלה לעשות תיקון חקיקה זמני, וגם את זה חשוב לי להגיד, כל דבר שנאמר ביחס לבית הדין השרעי ואיזושהי התאמה שצריכה להיעשות נאמר ביחס לתכנית זמנית.
אמי פלמור: מי שרוצה להתעלם מזה שהחברה הבדואית היא חברה מסורתית במעבר, ומדינת ישראל, נורא נחמד שהיא התעוררה אחרי 70 שנה, אבל לא יכולה בזבנג וגמרנו להודיע שהיא התעוררה אז עכשיו גם החברה במעבר תתעורר, אלא היא עצמה אומרת שיש תהליכים שצריך לעשות, יש השקעה שצריך לעשות, יש בני נוער שצריך להשאיר אותם בתוך מסגרות חינוכיות ולא לתת להם להתחתן מתוך שעמום.
אמי פלמור: ויש מנהגים מסורתיים שבהם לגבר מותר להתחתן עם מי שהוא רוצה אבל האישה הבדואית חייבת להתחתן בתוך השבט שלה.
אמי פלמור: וכנראה שמדינת ישראל לא תבוא באופן פטרנליסטי ותגיד עכשיו לא, אני רוצה שעכשיו האישה הבדואית תתחתן עם כל מוסלמי במדינת ישראל, זאת זכותה.
אמי פלמור: אנחנו לא יכולים כמדינה לעשות את הדבר הזה.
אמי פלמור: ולכן בעצם עשינו איזשהו ניתוח של המציאות, של כלי האכיפה ושל התחליפים.
אמי פלמור: הגענו למסקנה, עשינו מחקר משווה, מי שרוצה יקרא, זה מאוד מעניין, ביחס להסדרים במדינות מוסלמיות וניסינו להבין למה במדינות האלה יש פחות פוליגמיה.
אמי פלמור: הגענו למסקנה שאם אנחנו נילחם ב-90% מהמקרים של הפוליגמיה, 90% עד 95%, כלומר 90% עד 95% מהמקרים היום הם מקרים שלא קשורים לדת, הם חורגים מהדת.
אמי פלמור: מי שלא עקב אחרי הראיונות שכבר ניתנו בתקשורת הערבית מוזמן לשמוע מנהיגות דתית שבאה ואומרת, רוב הנישואים הפוליגמיים הם בניגוד לדת, הם נישואים של חמדנות, הם נישואים של גבר שמתחשק לו להביא אישה נוספת.
אמי פלמור: ולעומת זאת, באה הממשלה ואומרת, או לפחות אנחנו נציע, אנחנו כדרג מקצועי מציעים לממשלה לבוא ולהגיד, בואי תסתכלי על הדברים בצורה רציונלית ואנושית, תני לחברה הזאת פרק זמן להתארגנות.
אמי פלמור: 5%-10% מהמקרים תני להם עוד שלוש שנים להתארגנות, תעשי מעקב בתקופה הזאת.
אמי פלמור: בתקופה הזאת תאכפי ביד קשה את ה-90%, ולגבי ה-10%, היום אנחנו יודעים הרי שאנחנו לא נגיע לכל ה-100% בכל מקרה.
אמי פלמור: זה לא משהו שנעים להגיד אותו בקול רם.
אמי פלמור: אבל משטרת ישראל והפרקליטות ממילא לא מגיעים ל-100% מהפשיעה וכנראה גם לא יגיעו ל-100% מהפשיעה שנקראת פוליגמיה.
אמי פלמור: יש עוד כמה צרות בדרום, סחר בסמים - - -
לאה פדידה: מי אלה ה- 10%?
אמי פלמור: 10% הם המקרים החריגים שהאסלאם מתייחס אליהם כאל מקרים הומניטאריים שבהם הוא חושב שיש מקום אך ורק לגבר שבית הדין מתרשם שיש לו יכולת כלכלית ונפשית לנהוג בשוויון בנשותיו, רק במקרים האלה הוא ייתן לו היתר לשאת אישה אחת נוספת.
אמי פלמור: הדבר הזה יהיה בתהליך מבוקר כשלאישה יש ייצוג משפטי ויש לה פה ויש רשויות רווחה שיביעו את עמדתן.
אמי פלמור: ובמקרים מאוד מאוד חריגים שלא עולים כדי 5% עד 10% מכלל המקרים שקיימים היום תינתן האפשרות הזו.
אמי פלמור: אני חושבת, עם כל הכבוד, שמה שאמרת כרגע משקף את המקום שגדלת בו.
אמי פלמור: אם האישה העקרה, גם בקרב היהודים לפעמים עקרות גורמת לפירוד ולגירושים, בחברה הבדואית, ואני מזמינה אתכם לראות מי הנשים שבאו ודיברו איתנו או שאנחנו הגענו אליהן ודיברנו איתן, ודיברנו עם אנשים ונשים מכל גווני החברה הבדואית וגם מכל קבוצות התושבים שפועלות היום בדרום, אם האישה העקרה תעדיף להתגרש היא תתגרש, אבל היא תתגרש תוך מתן זכויות כלכליות במה שהיה לה עם אותו בעל עד לרגע זה.
אמי פלמור: הדבר הזה לא מתקיים היום.
אמי פלמור: אבל אם האישה העקרה הבדואית שכיום על פי המנהג לא עושה טיפולים ולא יכולה לאמץ ולא תשתמש בשירותי פונדקאות מעדיפה להישאר נשואה ובהסכמתה להביא אישה נוספת שילדיה יהיו כילדיה, את האופציה הזאת מדינת ישראל חייבת בעיניי לתת להזדמנות הזאת להתקיים בשלוש השנים הקרובות.
אמי פלמור: ולעשות מעקב.
אמי פלמור: אם אנחנו נראה שהדבר הזה הופך להיות לדבר פרוץ היא תוכל בכל רגע להפסיק מכוון שלכל היותר מדובר בהנחיה לא לאכוף - - -
עאידה תומא סלימאן: אני ידעתי שאנחנו נגיע לקטע שיעורר הכי הרבה תגובות באולם.
עאידה תומא סלימאן: אני בעצמי מחזיקה את עצמי לא להגיב ואמי יודעת - - -
עליזה לביא: האמת שאנחנו ממש - - -
עאידה תומא סלימאן: את האמת כן.
עאידה תומא סלימאן: אני עבדתי מאוד קשה בבוקר על עצמי.
עאידה תומא סלימאן: ואמי יודעת את עמדתי בנושא הזה, אבל בואו ניתן.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה ממש לסיים כדי לפתוח את הדיון.
אמי פלמור: אני אסיים לגבי כל אלה שמחזיקים את עצמם.
אמי פלמור: אני מופתעת מאלה שמחזיקים - - - אני רוצה רגע להגיד לכל אלה שמחזיקים את עצמם – אני מציעה לכם להסתכל קודם כל על מה שיש.
אמי פלמור: אני לא זוכרת שממשלת ישראל השקיעה כל כך הרבה מאמצים בלעשות קודם כל מהלכים אופרטיביים, אמיתיים, משמעותיים בתחום האכיפה ולהסתכל בלבן של העיניים של המקומות שבהם היא הזניחה וצריכה לשים היום את הכסף שלה.
אמי פלמור: היא שמה את הכסף ממילא.
אמי פלמור: בעצם התכנית הזאת באה ואומרת איפה לשים את הכסף בשביל שהדבר הזה יהיה אפקטיבי - -
עאידה תומא סלימאן: כסף של הציבור.
אמי פלמור: מי שיחליט לקחת את כל התהליך הזה שלקח שנה, שהשתתפו בו אנשים מכל החברה הישראלית, מכל המקצועות, מכל תחומי הפרופסיה ולהסתכל רק על מה שלא מוצא חן בעיניהם, זה יהיה חבל מאוד שזאת תהיה השורה התחתונה של התהליך הזה.
אמי פלמור: ואת הדבר הזה אפשר כבר להכריז עליו - - -
עליזה לביא: אפשר להקשיב אבל לצאת לדרך.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך - - -
אמי פלמור: אני רוצה רגע רק להגיד מילה, משרד המשפטים כבר יצא לדרך.
אמי פלמור: כל מה שאפשר לעשות בתחום האכיפה אנחנו כבר עושים ואנחנו רואים את השינוי ואנחנו שומעים את השינוי.
אמי פלמור: יש פה המלצות נוספות שצריך יהיה להחליט אם מיישמים אותן או לא מיישמים אותן.
אמי פלמור: אני חושבת שהמדינה מספיק חזקה כדי לקחת את הסיכון הזה שהיא תעשה ניסוי והיא תבדוק את עצמה פעם בשנה האם הניסוי הצליח.
אמי פלמור: הצליח – מה טוב, לא הצליח, היא יכולה בכל רגע להפסיק אותו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לפתוח את הדיון אבל רוצה להתייחס בכמה משפטים לפני שאני פותחת את הדיון, למרות שאני יודעת שתמיד יש לי את הזכות לסכם בסוף.
עאידה תומא סלימאן: אז אני חייבת להגיד שהיו לנו פגישות ודיונים קשים תוך כדי התהליך הזה, שבהם אני הבעתי את דעתי בעיקר, אני חייבת להגיד, מהחלק האחרון בדוח הזה שמתייחס לעניין מתן היתרים והרחבת ההיתרים שקיימים - - -
אמי פלמור: זה לא מתן היתר, זו מדיניות אי אכיפה.
אמי פלמור: וחשוב לי לשנות את הנרטיב הזה כי זה לא מתן היתר, זו מדיניות אי אכיפה לגבי קבוצה - - -
עאידה תומא סלימאן: בואי נחדד את זה.
עאידה תומא סלימאן: את אומרת שזה אי אכיפה כאשר בעצם יש בקשות שמוגשות, ויהיה אפשר לבתי משפט להתיר נישואים כאלה.
עאידה תומא סלימאן: זה הרחבת היתרים.
אמי פלמור: אז אני אבהיר.
אמי פלמור: עד היום היה, באמת זה חשוב כי אני רוצה שתתייחסי לזה, עד היום היה 100% אי אכיפה, אוקי, מ-1948 עד 2017 היה 100% אי אכיפה ואנחנו בעצם ממליצים היום שיהיה 5%-10% אי אכיפה.
אמי פלמור: זה הכל.
עליזה לביא: אבל איך את יכולה לכוון את האחוזים?
אמי פלמור: ניקח את המקרה הכי פשוט לכאורה, הגבר - -
עאידה תומא סלימאן: אמי, בואי נעשה קצת סדר - - -
אמי פלמור: - - שאשתו עקרה שייעצר על ידי המשטרה ונשא אישה שנייה יוכל לבוא ולהראות למשטרה שבעצם הוא בא לבית הדין ואמר לבית הדין, אני, זה המצב שאני נמצא בו ואני מבקש שתקבעו שזה המצב שלי שתואם את הנחיית היועץ לגבי אי אכיפה.
אמי פלמור: ואחרי שבית הדין ישמע את אשתו הראשונה וישמע את רשויות הרווחה וישמע את נציג היועץ המשפטי לממשלה הוא יגיד זה מקרה כזה.
אמי פלמור: ואז אותו לא יעמידו לדין.
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, אבל יש הבדל.
עאידה תומא סלימאן: כאשר בית המשפט נותן היתר, השאלה שלי היא ככה: מישהו שרוצה להתחתן, אישה שנייה, והוא עונה על אחת מארבע הקטגוריות שבעצם סימנתם אותן שהן נותנות אפשרות לאי אכיפה.
עאידה תומא סלימאן: הוא מגיע לבית משפט שרעי ואומר, אני עונה על דבר כזה, תנו לי היתר להינשא פעם שנייה, אישה שנייה, זה מה שקורה בעצם.
עאידה תומא סלימאן: לא מחכים למצב שיש תלונה שפה יש עניין - - -
אמי פלמור: ברור שלא.
עאידה תומא סלימאן: אוקי, אז זה בעצם מתן היתר.
עאידה תומא סלימאן: וגם כתוב, זה מתן היתר וזה הרחבה של מתני היתרים על סמך ארבע קטגוריות חדשות.
עאידה תומא סלימאן: שאני חייבת להגיד, ועכשיו אני אומרת את זה, יש פה התייחסות שמקבעת, ובעיני מרחיבה, והפחד שלי, העליתי אותו בפגישת עבודה קודמת - - -
אמי פלמור: עאידה, תוך שנה אפשר יהיה להפסיק את זה.
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר להפסיק את זה לפני שמתחילים את הניסוי אני מעדיפה.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מנסה להגיד בצורה הכי ברורה, זה מקבע מצב נתון שבו אישה היא בעצם לא רק - - -
לאה פדידה: זכותו המותרת - - - להחליף אותה.
עאידה תומא סלימאן: תנו לי רק לסיים משפט אחד, אני ממש ממילא אני מנסה לחבר את המשפט בצורה נכונה.
עאידה תומא סלימאן: אישה היא אישה והיא שווה לכולם ולא יכול להיות שבגלל שהיא אין לה את היכולת להביא ילדים אפשר להכניס אותה, או היא חולה או הזדקנה או - - -
אמי פלמור: לא או הזדקנה, לא, אל תכניסו פה דברים שלא היו - - -
עליזה לביא: לא, יש נשים זקנות בנות 25- - - -
אמי פלמור: רבותיי, אבל אל תכניסו - - -
עאידה תומא סלימאן: בעיניי הרחבת היתרי נישואים שניים לא עונה על הדרישה להגביל את התופעה.
איילת שקד: רגע, עאידה, את חושבת שצריך ב-100% לאכוף את החוק, לא ב-95%?
עאידה תומא סלימאן: אני כן.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני, במיוחד כאשר התפתחות טבעית של החברה הוכיחה מעצמה שהתופעה בעצם בירידה.
עאידה תומא סלימאן: מה שמפחיד אותי שההיתרים האלה הם גם היתרים שניתנים לבית משפט, בית דין שרעי, ולא מבדיל בין צפון ודרום.
אמי פלמור: כן מבדיל.
אמי פלמור: זה בדיוק מה שאת מתעקשת לא לשמוע.
אמי פלמור: מכוון שההנחיה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא נאמר עד עכשיו.
אמי פלמור: אז אני אגיד מכוון שכולם קפצו.
אמי פלמור: ההנחיה הזאת בעצם מכוונת למצב שנחשף בחברה הבדואית נקודה סוף.
אמי פלמור: ובעצם בא ואומר, בצפון כבר אין בעיה - - -
עאידה תומא סלימאן: יש בעיה וזה מה שהדגשתי בפגישת העבודה.
אמי פלמור: אבל את שואלת אז אני אבהיר.
אמי פלמור: הנחיית היועץ באה ואומרת וגם בית הדין השרעי בא ואומר: בקרב הבדואים יש פה תהליך שצריך לעבור.
אמי פלמור: בקרב המוסלמים בצפון ובמרכז אין שום תהליך.
אמי פלמור: ולכן - - -
עאידה תומא סלימאן: אני בפגישות העבודה, ואני לא רוצה להרחיב יותר כי אני רוצה לתת לאנשים להתבטא, הדגשתי שהבעיה גם קיימת בצפון ואני הדגשתי שצריך להיכנס לעניינים ולבדוק אותם.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת שאין תהליך כזה, כנראה המטרה בסופו של דבר אנחנו לא מחפשות אותה - - - שיש תהליך של פוליגמיה בצפון.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת זכות דיבור לחברת הכנסת לאה פדידה.
לאה פדידה: תודה רבה גברתי היושבת ראש והשרה.
לאה פדידה: אני חושבת ששמענו פה באמת מחקר מצוין שבא לא רק להעניש ולהגיד שזה פלילי אלא בפעם הראשונה יש התייחסות גם למניעה, שזה דבר מעולה.
לאה פדידה: הרי אנחנו לא רוצים להגיע למצב שבו אנחנו מענישים ואנחנו משתמשים בסנקציה פלילית אלא למנוע את התופעה.
לאה פדידה: וזה אחלה.
לאה פדידה: זה אחלה ששרת המשפטים יחד איתכם גם עושה פה אקט חינוכי וזה מצוין וזה תהליך נכון.
לאה פדידה: אבל הקוץ כאן, להגיד שיש נשים שהן סוג ב' כי הן חולות, מבוגרות או לא יכולות להביא ילדים זה מזעזע.
לאה פדידה: מזעזע בעיניי ששתי נשים חזקות שיושבות פה מולי יכולות להוציא אמירה כזו תחת ידן בכזה - - - שאומרת את הדבר הזה.
לאה פדידה: אין דבר כזה.
לאה פדידה: או שפוליגמיה היא אסורה, והיא אסורה, אנחנו לא יכולים להוציא בסוגריים נשים חולות, נשים זקנות, נשים שלא יכולות ללדת.
לאה פדידה: הרי זה תופעה בזויה.
לאה פדידה: ואם הגבר עקר, מה נעשה איתו, נזרוק אותו?
לאה פדידה: היא תוכל להתחתן עם שני גברים?
לאה פדידה: ואם זה כל כך טוב למה לא מחילים את זה על החברה היהודית.
לאה פדידה: אנחנו צריכים להילחם בפוליגמיה כי היא רעה נקודה.
לאה פדידה: ובאותה יד אנחנו גם צריכים לטפל שזה לא יגיע לבית הדין כי כמו שאתם אומרים - - -
חנין זועבי: קודם כל צריכים להתחיל בלהגיד, אני חושבת מבחינה אנושית מאוד בסיסית שפוליגמיה זו תופעה משפילה.
חנין זועבי: ממש משפילה.
חנין זועבי: ואני הייתי שמה הימור על זה שכל הקאדים השרעיים היו מסרבים שהחתן של הבת שלהם יישא בפעם השנייה, כולם היו מסרבים.
חנין זועבי: אולי 90% מאלה שעכשיו מצדיקים את התופעה לא היו מסכימים שזה ייעשה לבת שלהם.
חנין זועבי: היום לא היו מסכימים.
חנין זועבי: אני לא הייתי רוצה להשתתף בדיון הזה בכנסת, אני הייתי רוצה שבתי הדין השרעיים בעצמם ישנו את החוק לענייני משפחה, שהם ידונו.
חנין זועבי: לא יבואו לכנסת.
חנין זועבי: שהם בתוך החברה שלהם יהיו שקופים לסבל של הנשים, לנושא הזה שמתעורר בחברה והם מדכאים אותו בצורה זו או אחרת.
חנין זועבי: אני הייתי רוצה לנהל את השיח הזה בצורה כנה, אמיצה, בתוך החברה שלי ביני כאישה פלשתינית, אזרחית, לבין בתי הדין השרעיים.
חנין זועבי: אני לא הייתי רוצה להתווכח.
חנין זועבי: וחבל - - -
אמי פלמור: בתי הדין יצאו במפורש נגד הפוליגמיה, חברת הכנסת זועבי.
חנין זועבי: וחבל ש-95% כאשר אומרים, 95% הם נגד הדת, נישואים נגד הדת, אז איך זה שרושמים את הנישואים נגד הדת.
חנין זועבי: הם אומרים 95% זה נישואים נגד הדת אז למה אתם מרשים בכלל להירשם - - -
עאידה תומא סלימאן: את יודעת שיש גם ויכוחים ואפילו יש ויכוח דתי שאומר שאין שום טקסט שמאפשר פוליגמיה.
עאידה תומא סלימאן: ועל סמך זה הרבה מדינות מוסלמיות ביטלו ומנעו את הפוליגמיה.
חנין זועבי: אני לא רוצה להיות רדיקלית.
חנין זועבי: לא רוצה עכשיו להיות רדיקלית.
חנין זועבי: כמובן, השאיפה שלנו זה כמו בתוניסיה, כמו בתורכיה, איסור גורף.
חנין זועבי: מה זה גורף?
חנין זועבי: איסור טבעי, אנושי.
חנין זועבי: זה משהו שאף אישה - - - ועכשיו תשובה לך, לאה.
חנין זועבי: תראי, הפער הזה בין נישואי הפוליגמיה בנגב לבין נישואי הפוליגמיה, ויש נישואי פוליגמיה בצפון ובמשולש, מראה שהעניין הוא לא עניין של דת כי זה כמעט אותה דת, זה לא עניין של חברה, כמעט אותה חברה, זה עניין של מצב חברתי כלכלי, של מציאות יום יומית חומרית.
חנין זועבי: זה לא עניין של נורמות, זה עניין של מציאות.
חנין זועבי: ומי שמפגר בעניין הזה זו המדינה ולא הדת.
חנין זועבי: זו המדינה שעכשיו תכנית המודרניזציה היא טובה אבל אני לא מאמינה לה כי 90% מהתקציבים בנגב זה לגרש אנשים מהבתים שלהם, לגרש את האנשים מהבתים שלהם - - -
לאה פדידה: עד עכשיו דיברת - - - פעם ראשונה - - -
חנין זועבי: זה לא עניין של מודרניזציה, זה לא עניין, אני לא באתי לייצג אותך, אז תשימי לב, אני לא באתי לייצג אותך אני באתי לייצג את הנשים - - -
לאה פדידה: אנחנו באנו לייצג את הנשים, אל תהפכי את זה לויכוח פוליטי.
לאה פדידה: באנו לייצג נשים - - -
עאידה תומא סלימאן: והיא מייצגת נשים ואני חושבת שזה לא לעניין עכשיו שזה יהפוך לויכוח ביניכן.
עאידה תומא סלימאן: כל אחת תשמיע את דעתה.
חנין זועבי: אני מייצגת נשים שאומרים לך אנחנו בעד ללכת לבתי ספר אבל תבדקו מי מנע מאתנו ללכת לבתי ספר.
חנין זועבי: התופעה של פוליגמיה היא תופעה של Empowerment, של החלשת נשים.
חנין זועבי: ורק נשים חלשות מסכימות.
חנין זועבי: אפילו הבחירה, כאשר האישה הראשונה מסכימה, היא מסכימה מתוך חולשה, היא לא מסכימה מתוך בחירה.
חנין זועבי: אפילו להשתמש במילה הזאת, היא מסכימה, אנחנו מיידעים אותה והיא - - - מה זאת אומרת מסכימה, לא נתנו לה - - - היא לא יכולה לעשות את האופציות לא להיות חולה, להיות בעלת עצמאות כלכלית.
חנין זועבי: אף אישה לא הייתה מסכימה בעולם.
חנין זועבי: אז מי שמפגר פה זה מדיניות של מדינה שרוצה קודם כל לגרש ולנשל.
חנין זועבי: לכן הסיכום שלי, אני חושבת שהאמירה של הנשים הפלשתיניות פה, כולם, כולם, איסור 100%, טוטאלי של פוליגמיה והעצמת נשים לראות בפוליגמיה תופעה של החלשה חברתית, כלכלית של הנשים הפלשתיניות.
חנין זועבי: וצריכים לא לדבר על קודם כל, סעיף ראשון, לא לגרש את הנשים, לא לנשל אותן מהבתים שלהן, מהאדמה שלהן בנגב, לשמור עליהן.
חנין זועבי: ומשפט סיום – אני אומרת את המשפט הזה כל פעם, הוא נמצא בבלפסט באירלנד, Everything about us without us is not for us.
חנין זועבי: כאשר מתכננים תכנית להעצמה של הנשים תתייעצו איתן, תשאלו את הנשים הבדואיות - - -
אמי פלמור: הסתכלת בדוח?
אמי פלמור: הסתכלת עם מי דיברנו?
אמי פלמור: איך את מעזה להגיד את זה.
חנין זועבי: לא, אני מעזה כי אז בעצם היו אומרים לכם אל תגרשו אותנו מהבתים שלנו - - -
קריאה: לא זה לא מקובל.
עאידה תומא סלימאן: לא - - -
חנין זועבי: אם היית מקשיבה להם אז א' ב' היו אומרים לכם, ואת היית, אם היית מכבדת אותם, היית רושמת פה אל תנשלו אותנו מהאדמות שלנו, מהיישובים שלנו, אל תגרשו אותנו - - -
עאידה תומא סלימאן: תודה, חברת הכנסת חנין זועבי.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעורכת דין - - -
חנין זועבי: היא רוצה שאת - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר - - -
חנין זועבי: אנחנו מייצגות את ה- - -
עאידה תומא סלימאן: צריך גם לזכור טוב מאוד שהחברה שלנו, החברה הערבית במקרה הזה שאני אומרת החברה שלנו, היא גם חברה פלורליסטית והיא גם חברה שיש בתוכה כל מיני דעות.
עאידה תומא סלימאן: ויש בה גם נשים שיש להן דעות כאלה ודעות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: וזה חלק מהחוזק שנמצא בתוך החברה שהחברה גם מאפשרת את הויכוח הזה ואני יכול להיות שאני אסכים עם חלק מהדברים שמישהי תגיד וחלק מהדברים אני לא אסכים ואני אגיד את זה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין אינסאף אבו שארב משפטניות - - -
אינסאף אבו שארב: לא משפטניות, אני כבר עורכת דין אינסאף אבו שארב פעילה, אקטיביסטית בנגב.
אינסאף אבו שארב: פרק חדש.
עאידה תומא סלימאן: ככה רשמו אותך.
אינסאף אבו שארב: אז אני רשמתי את עצמי משהו אחר.
אינסאף אבו שארב: כנראה שיש טעות.
אינסאף אבו שארב: אז שלום לכולן ולכולם.
אינסאף אבו שארב: אני ליוויתי את כל העבודה ממש מההתחלה, מתחילת הדרך שלה, מכירה הרבה נשים ואנשים שיושבים כאן מסביב לשולחן.
אינסאף אבו שארב: הניסיון לקחת את זה לשיח פוליטי, שיח - - - לחרוג מהנושא העיקרי, אני חושבת שזה מחטיא את המטרה שלנו.
אינסאף אבו שארב: המטרה שלי היום, לא כל פעם שאנחנו מעלים את הסוגיה של הפוליגמיה לתלות אותה על כל מיני דברים.
אינסאף אבו שארב: הקרקעות והבעלות, וכל מיני דברים אחרים מאוד חשובים וצריך להביא אותם ולדבר עליהם, והתעסוקה והחינוך וכל הסוגיות האלה.
אינסאף אבו שארב: אבל פעם אחת ולתמיד גם צריך להסתכל על הפוליגמיה כתופעה בעייתית שצריך להתייחס אליה.
אינסאף אבו שארב: זו נקודה מאוד חשובה.
אינסאף אבו שארב: לא כל פעם שאנחנו מעלים אותה - - -
עאידה תומא סלימאן: אינסאף, הצוות בעצם הביא את הנושאים האלה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, הצוות בעצמו עשה את הקשר.
עאידה תומא סלימאן: איך הגענו למצב הזה שצריך לדבר על כל הדברים האלה כנראה יש מחלוקת.
עאידה תומא סלימאן: אבל הצוות בעצמו עשה את הקשר והבין שיש קשר.
אינסאף אבו שארב: אני אגיד שאנחנו גם כנשים בדואיות ויושבות גם כנשים בדואיות ויש אחרות שלא הצליחו להגיע כי באמת לא יכלו להגיע.
אינסאף אבו שארב: והדיון הזה אם צריך לקיים אותו צריך לקיים אותו בנגב אצל הנשים.
אינסאף אבו שארב: אבל הכנסת נמצאת כאן אז אנחנו מגיעות לכאן ומי שיכולות להגיע מגיעות, והרבה לא הצליחו להגיע מכל מיני איסורים חברתיים אחרים.
אינסאף אבו שארב: אז צריך לראות את הדברים, את העניינים, את מה שצריך לראות בתוך התכנית, מה שצריך ליישם, מה שצריך להוביל, להתייחס לזה.
אינסאף אבו שארב: שיח בתוך החברה, לצערי, אנחנו לא מצליחות להביא ולא מצליחות להוביל ולא מצליחות לקדם שום דבר.
אינסאף אבו שארב: ושילמנו מחירים על זה שכל פעם שאנחנו מעלות את הסוגיה אין עם מי לדבר בתוך החברה, לא עם המנהיגות המקומית ולא עם המנהיגות הדתית ולא עם אף אחד אחר.
אינסאף אבו שארב: ולכן כבעיה כל כך מושרשת בתוך החברה הגיע הזמן שהמדינה והממשלה ומוסדות המדינה ייקחו עליה אחריות בכל המוסדות, בכל המשרדים השונים.
אינסאף אבו שארב: ויש נשים שסובלות היום, הרבה נשים סובלות וצריך להפסיק את הסבל הזה.
אינסאף אבו שארב: צריך להפסיק אותו.
אינסאף אבו שארב: צריך להסתכל לנשים האלה בעיניים וצריך לעשות משהו עם הדבר הזה.
אינסאף אבו שארב: אי אפשר להמשיך.
אינסאף אבו שארב: כל פעם שאנחנו מעלות את הסוגיה פשוט להוריד אותה מכל מיני טענות אחרות ושונות של טובת הכלל ואחרים שאני לא ממעיטה בערכם.
אינסאף אבו שארב: אבל את הסוגיה צריך להתייחס אליה.
אינסאף אבו שארב: וזה מה שבא הדוח ושם את זה.
אינסאף אבו שארב: האיסוף זה השלב הבא- - -
איילת שקד: אינסאף, אני רוצה לשאול אותך שאלה.
איילת שקד: האם הדוח והאמירות של השייח חמאד אבו דעאבס שבכל זאת, את יודעת, זה מנהיג הפלג הדרומי בדרום והאמירה של בתי הדין השרעיים והעובדה שיש היום שינוי בבתי הדין השרעיים, האם הדברים האלה והדוח עצמו לא יוצרים כן שיח בחברה.
איילת שקד: בסוף אנחנו נצליח לעצור את התופעה בעיקר אם הנשים יהיו חזקות ויתנגדו לזה.
איילת שקד: אז האם זה שהיום המנהיגות הדתית שאנחנו עבדנו איתה ביחד, האם זה שהם כן יוצאים נגד התופעה ואומרים שזה חמדנות ומדברים רק על מקרים מיוחדים ובתי הדין השרעיים כבר לא מאפשרים ומדווחים, וה-12 כתבי אישום, האם זה כן יוצר איזשהו שיח?
אינסאף אבו שארב: בהחלט.
אינסאף אבו שארב: מאז ההחלטה בינואר 2017 אנחנו רואים שהסוגיה באה לסדר היום החברתי וגם מרגישים את השינוי בתוך בית הדין השרעי בבאר שבע, אני לא רוצה לדבר על שאר בתי הדין, אני מתמקדת בנגב.
אינסאף אבו שארב: יש שינוי, יש דיבור על התופעה בתוך החברה מה שלא היה קיים.
אינסאף אבו שארב: האמירה של אבו דעאבס היום לא שמענו אותה בשנים קודמות.
אינסאף אבו שארב: זה בהחלט שינוי לטובה, שינוי שבא ולא רק אנחנו הנשים באות ונלחמות אלא - - -
איילת שקד: אני רוצה להדגיש את זה כי אני לא חושבת שכל מי שיושב בחדר מבין.
איילת שקד: כדי באמת לצמצם את התופעה בצורה משמעותית אנחנו צריכים לרתום את החברה הבדואית.
איילת שקד: צריכים מנהיגות כמו אינסאף וצריך את ההנהגה הדתית של החברה הבדואית.
איילת שקד: שהשייח אבו דעאבס מדבר ככה ויוצא בגלוי נגד תופעת הפוליגמיה זה דבר שלא קרה בעבר- - -
אינסאף אבו שארב: לא בתקשורת הערבית הוא יוצא.
אמי פלמור: כן יצא בתקשורת הערבית.
איילת שקד: יצא גם בתקשורת הערבית וחשוב להפיץ את זה.
איילת שקד: יושב פה מנהל בתי הדין השרעיים, ואני מקווה שתיכף תתני לו לדבר והוא יסביר על השינוי בבתי הדין השרעיים.
איילת שקד: אלה הדברים הכי חשובים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להדגיש דבר אחד – אני חושבת שאין ויכוח שכולנו לא מקבלים את התופעה וכולנו מגנים את התופעה.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת, ואני חייבת את זה לארגוני הנשים, להודות להם על עשייה משנת 1997, עשייה מאוד מבורכת בקרב הציבור הרחב כאשר התעמתו עם החברה ויצאו נגד התופעה, וכולם יודעים את זה.
עאידה תומא סלימאן: וכן שילמו מחיר, חלק מהנשים שילמו מחיר.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת את הקמפיין של הבחירות שלי כאשר עימתו אותי עם השאלה הזו כל הזמן כמישהי שבאה מארגוני הנשים שנאבקו נגד התופעה.
עאידה תומא סלימאן: אז בוא לא נגיד כאילו עכשיו כאשר, ואני מאוד שמחה שהמדינה התעוררה בנושא הזה, דווקא מי שעיכב את המאבק הזה זה חוסר שיתוף הפעולה של המדינה וההזנחה של המדינה.
עאידה תומא סלימאן: ומי שהיה יכול למנף את העשייה של ארגוני הנשים הרבה שנים זה אם היו עושים את מה שנעשה עכשיו בנושא.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו שמחות על זה.
עאידה תומא סלימאן: ואני לא נגד שבתי המשפט השרעיים יאכפו ושמנהיגות דתית תצא נגד התופעה, אני נגד זה לתת, ואני אומרת את זה שוב, היתרים לנישואים שניים ולהרחיב את הסמכות - - -
אמי פלמור: גם אם תגידי עוד פעם זה לא היתרים.
עאידה תומא סלימאן: אתם כתבתם את זה בדוח שלכם.
עאידה תומא סלימאן: בואו נתעמת עם הדברים כמו שהם.
עאידה תומא סלימאן: אתם כתבתם את זה בדוח.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין שומרת על ממש להשתמש בניסוחים שאתם השתמשתם.
עאידה תומא סלימאן: יש לי ניסוחים אחרים שאני מעדיפה לא להשתמש בהם עכשיו בינתיים.
עאידה תומא סלימאן: אתם השתמשתם בזה, אתם נותנים, מרחיבים ארבע סיבות נוספות למתן היתרים ועכשיו גם צמצמתם את זה רק לאישה הערבייה הבדואית, לגבר, סליחה, זה היתר לגבר לא לאישה, לגבר הערבי הבדואי בדרום ולא בצפון.
עאידה תומא סלימאן: איך זה יכול להיות, איך בוחרים קבוצה כזו ונותנים לה את האפשרות.
לאה פדידה: השרה, למה את לא חוזרת בך - - -
אמי פלמור: קודם כל זאת המלצה של הדרג המקצועי ולא של השרה, השרה תחליט את- - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לקאדי, ד"ר איאד זחאלקה, קאדי ומנהל בתי הדין השרעיים ויו"ר צוות משנה דין שרעי ובית דין שרעי זכות דיבור.
עאידה תומא סלימאן: ואחריו ד"ר ראויה אבו רביע.
איאד זחאלקה: בוקר טוב לכולם, תודה רבה.
איאד זחאלקה: אני רוצה להדגיש, דת האסלאם היא דת מונוגאמית, דת האסלאם היא דת של אישה אחת.
איאד זחאלקה: הפסוקים בקוראן כולם ברורים שאדם צריך להתחתן עם אישה אחת, אולם דת האסלאם פותחת פתח לריבוי נשים במקרים של צורך חברתי אמיתי.
עאידה תומא סלימאן: (מצטטת בערבית פסוק מהקוראן) אם פחדתם לא להיות צודקים ולא לעשות צדק אז אחת.
עאידה תומא סלימאן: ופסוק אחר נאמר באופן הכי ברור שאף אחד אינו עושה צדק חוץ מאלוהים.
קריאה: באותו פסוק כתוב - - -
איאד זחאלקה: גברתי, אני מעריך מאוד את הכישורים הדתיים שלך - - -
עאידה תומא סלימאן: זה לא כישורים דתיים - - -
קריאה: גם הדת שלנו לא אמר ככה - - -
איאד זחאלקה: אני רוצה להגיד שדת האסלאם יש לה חכמים, יש לה ספרות הלכתית, זה דת של יותר ממיליארד וחצי בני אדם בעולם, זה דת שהיא חלק מהאנושות, דת שהיא חלק מהמודרנה, חלק מהחיים.
איאד זחאלקה: צריך להתייחס אליה בכבוד, צריך גם להתייחס בכבוד לפרשנים הדתיים - - - ולא לפסול - - -
עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני רק רוצה להדגיש בגלל שזה תגובה לדברים שלי, אף אחד לא חס וחלילה התייחס בזלזול, להיפך, בכבוד רב ובגלל הכבוד אמרתי מה שאמרתי, כדי לתת לדת את מקומה.
איאד זחאלקה: אנחנו, אני אומר לגברתי, אני אומר, אני חושב ואני מאמין ואני גם כך בדקנו, עשינו גם סקירה של חכמי ההלכה באסכולות השונות, עשינו גם מחקר משווה עם מדיניות אסלאמיות שונות.
איאד זחאלקה: דת האסלאם היא דת מונוגאמית נקודה.
איאד זחאלקה: אבל דת האסלאם נתנה פתח לריבוי נשים במקרים של צורך חברתי והצורך החברתי הזה צריך להתייחס אליו - - -