GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דנה גינוסר: מה שהתחלתי להגיד זה שאמנם הקשר לעבודה הוא נחוץ, הכרחי, אבל צריך לזכור גם את מי שלא מסוגלת לעבוד.
<דנה גינוסר: וד"ר הרבסט הזכירה מקרה של אישה עם ילד עם צרכים מיוחדים, זה מאוד רווח, אנחנו נתקלות בזה גם בקליניקה שלנו, בקליניקות נוספות.
<דנה גינוסר: אמהות חד הוריות, ששה ילדים, שניים מהם נכים, מקפיצים אותה כל יום לבית ספר כי הילד עם מוגבלות נפשית חמורה והמסגרת לא מתאימה לו.
<דנה גינוסר: אם היה לה יותר כסף היא הייתה יכולה אולי למצוא מסגרת טיפולית מתאימה.
<דנה גינוסר: זה באמת מעגל שותה כזה שמאוד מאוד קשה לחלץ ממנו.
<דנה גינוסר: אותה אישה לא עובדת בגלל המצב וגם לא זכאית לסל השעות הגמיש ולסבסוד במעונות וכו'.
<דנה גינוסר: אז זאת התמונה שאנחנו רואות.
מוסי רז: אוקיי תודה.
<ניקול דהאן: ד"ר ניקול דהאן ואני בקואליצייה להבטחת תשלום מזונות בסינגור מלווה את איידל כבר שבע שנים.
<ניקול דהאן: איידל עכשיו היא לא סיימה את מה שהיא הכינה ואני אדגיש רק שתי נקודות קצרות.
<ניקול דהאן: האחת זה העתיד שלה ואני חושבת שזה לא יכל לצאת מהגרון.
<ניקול דהאן: העוני החמור היה מעובד, העתיד שלה, אין עתיד על פניו, זה קשה להגיד כזה משפט, היא לא עבדה, אין לה פנסיה, אין לה זכויות, אין לה מיומנויות, אין לה שום דבר בגיל מבוגר לאישה למצוא עבודה.
<ניקול דהאן: מה יהיה בעתיד - מזלה אולי להתחתן עם מישהו עשיר, מי יודע.
<ניקול דהאן: הדבר השני, ופה אני באמת רוצה להזכיר את הוועדה שחבר כנסת אלאלוף מינה, זה בדיוק המקרה של איידל מצביע על כך שמזונות זה לא הבטחת הכנסה.
<ניקול דהאן: לאיידי המזל היה שלמרות שבעלה, והיא מרשה לי להגיד את זה, ברח לחו"ל, כל השנים היא נשארה לבד עם שבעה ילדים ופרנסה, הייתה לה דירה משותפת.
<ניקול דהאן: המוסד לביטוח לאומי, היום, יש לו חלק נכבד בחלק של האב בדירה.
<ניקול דהאן: זאת אומרת, שזאת לא הייתה קצבה.
<ניקול דהאן: ולמרות שזאת לא הייתה קצבה רגילה בכל מקרה נמנע ממנה לעבוד בעוד שמאוד הייתה מסוגלת ורצתה.
מוסי רז: זאת בהחלט נקודה חשובה בעלות על נכסים שהיא משנה גם את כל ההתייחסות לעוני ומוצאת עוני במקומות שאינם - - - ד"ר מירב שמואלי מרוח נשית.
<מירב שמואלי: תודה, בוקר טוב.
<מירב שמואלי: אני רוצה להוסיף נדבך אחד וזה נשים שעובדות בשחור שהן גם נשים נפגעות אלימות.
<מירב שמואלי: עמותת רוח נשית שהיא חלק מהקואליצייה להבטחת תשלום מזונות היא עמותה שעוזרת לנשים נפגעות אלימות לצאת לעצמאות כלכלית בין היתר כדי למנוע את החזרה למעגל אלימות כי יש הרבה נשים שחוזרות למערכת יחסים מתעללת רק בגלל קשיי פרנסה.
<מירב שמואלי: וכמובן שעבודה בשחור היא בדיוק ההיפך מזה, היא בדיוק ההיפך ממה שהתהליכים אצלנו מנסים לכוון אליהם ועלולה לגרור אישה לחזור למעגל האלימות.
<מירב שמואלי: אנחנו לא רצינו, כמובן, לחשוף אף אישה פה מול הרשויות שעובדת בשחור אבל אני אקרא עדות מאוד קצרה שאישה הכתיבה לי וממש מוכנה, במילים שלה, זה מתאר מה המשמעות של לעבוד בשחור.
<מירב שמואלי: "אני בת 42, מגדלת לבד ארבעה ילדים.
<מירב שמואלי: התגרשתי בשנת 2011.
<מירב שמואלי: בעלי לשעבר אינו משלם מזונות ומעולם לא שילם מזונות.
<מירב שמואלי: החל מ-2011 אני מקבלת מזונות דרך הביטוח הלאומי.
<מירב שמואלי: לפני הגירושין לא עבדתי, התחתנתי ונהייתי אמא בגיל מאוד צעיר.
<מירב שמואלי: התחלתי לימודים והפסקתי, אין לי מקצוע.
<מירב שמואלי: כבר שש שנים אני עובדת בשחור.
<מירב שמואלי: היום אני עובדת גם כמטפלת, בעבר עבדתי בניקיון ובמכירת בגדים בדוכנים בקניונים.
<מירב שמואלי: זה תמיד היה בשחור בשיטות שונות, עשיתי כל מיני עסקאות עם השטן.
<מירב שמואלי: לפעמים נתנו לי תלוש לא על שמי.
<מירב שמואלי: היום אני עובדת עם תלוש אבל רק על חלק מהשעות, התלוש לא משקף את המספר האמיתי של שעות העבודה שלי.
<מירב שמואלי: אני עובדת 40 שעות שבועיות ומצהירה על 15 שעות".
<מירב שמואלי: "למה בשחור?
<מירב שמואלי: אם אצהיר על העבודה ישללו ממני הזכויות, לכן אני מוכנה להרוויח פחות ולעבוד בתנאים פחות טובים.
<מירב שמואלי: מה המשמעות של עבודה בשחור- תנאים לא תנאים, שכר נמוך - פחות משכר מינימום, אחד המעסיקים כלל לא שילם לי במשך חודשיים כי הכיר את המגבלה שלי, ידע שאני לא יכולה לתבוע אותו.
<מירב שמואלי: אין דבר כזה יום מחלה או יום חופש, שום תנאים.
<מירב שמואלי: כל העתיד שלי נפגע מבחינה כלכלית, גם הפנסיה.
<מירב שמואלי: השעות שאני מקדישה לעבודה לא יבואו לידי ביטוי בעתיד.
<מירב שמואלי: כל אחת שעובדת את מספר השעות שאני עובדת בפועל יש לה הרבה יותר, שכר, חופשים.
<מירב שמואלי: הן יכולות לטוס לחו"ל, לקנות רכב, לקנות בית.
<מירב שמואלי: אלה דברים שאני לא יכולה לעשות ואני לא יכולה אפילו לשאוף לזה".
<מירב שמואלי: "המעסיקים בדרך כלל מבסוטים מזה שאני מבקשת דיווח חלקי, הם אומרים שאין בעיה, להם זה נוח כי הם משלמים פחות.
<מירב שמואלי: הפקידות בביטוח הלאומי דווקא מאוד נחמדות, לא אטומות, הן מגלות אמפתיה למצב שלי, אולם הן אומרות, אלה החוקים, האטימות היא בחקיקה.
<מירב שמואלי: אני מסתכלת קדימה ולא רואה סיכוי שהמצב ישתנה.
<מירב שמואלי: אני יודעת שכבר לא אשנה שום דבר.
<מירב שמואלי: הבעיה ידועה למערכת כבר שנים אבל הקול של אנשים מוחלשים לא נשמע".
<מירב שמואלי: זאת העדות ואני אוסיף רק עוד משפט אחד.
<מירב שמואלי: אנחנו מנסות לכוון נשים לעצמאות כלכלית גם במובן הזה של עמידה על זכויות שלהן מול המעסיק, של יותר העצמה וביטחון עצמי, דברים שנרמסו בתוך מערכת היחסים האלימה.
<מירב שמואלי: ולא צריך להוסיף פה אף מילה, כמובן שזה בלתי אפשרי בסיטואציה כזאת.
מוסי רז: תודה, אני חושב שזה מאוד חשוב אבל אני חייב להגיד משהו שלי לא נוח עם הסוג הזה של הדיון.
מוסי רז: בצדק אנחנו קובלים על הקנס ביציאה לעבודה.
מוסי רז: אני לא הייתי רוצה שיתפרש כאילו יש לנו נתון שמוכיח כאילו שעניים עובדים עבודה לא מדווחת יותר מעשירים או כאילו שנשים עושות את זה יותר מגברים.
מוסי רז: אנחנו, לדעתי, נעשה בדיוק הפוך ממה שאנחנו רוצים לעשות אם זה הרוח שתצא מפה.
מוסי רז: ברור שכשמטילים קנס כזה אז קורים דברים שלא היינו רוצים ואנחנו לא יוכלים להתעלם מהם כפי שציינת וכנראה שהתופעה רחבה ואנחנו צריכים לעשות הכל כדי לטפל בקנס הזה על מנת להתמודד.
מוסי רז: אבל אני חושב שזה יהיה שדר לא נכון מבחינתנו כאילו עושות את זה רק נשים עניות ולא עושים את זה עשירים, נשים וגברים.
<גלית שאול: ההבדל הוא הבחירה, חייבים לשים את זה על השולחן ולהגיד.
<גלית שאול: אנחנו דוחפים את הנשים האלו ומתייגים אותן, יש הבדל בין אדם שרוצה להעלים מס ומתנהג בצורה מסויימת לבין אישה שנדחפת שאין לה ברירה.
מוסי רז: לכן אמרתי את מה שאמרתי.
מוסי רז: בסדר, אז טוב שאת אומרת את זה עכשיו כי קודם זה לא נאמר ובעיניי זה חשוב.
<ניקול דהאן: ועוד הבדל בדבר הזה, אם אתה כבר מדגיש באמת שיש עבודה שהיא בשחור שהיא תוספת נעימה למשכורת ויש עבודה בשחור שהיא באילוץ בתנאים לא תנאים זה מה שברור שזה כבר לא משהו שרוצים אלא התחנה האחרונה לפני מה שאיידי אמרה שיש נשים שפשוט משתמשות בגופן כדי לשרוד.
<מירב שמואלי: ואני רק אוסיף עוד משפט אחד - בוודאי שיהיו נתונים לגבי כל היקף התופעה, זה קשה כי זה לא מדווח, אבל אחריותה של הממשלה היא לאסוף את הנתונים האלה, לא ארגוני החברה האזרחית שמשוועים למשאבים.
<מירב שמואלי: אנחנו רואות את מי שבא אלינו לבקש סיוע אבל אחריות הממשלה היא באמת לנסות לאמוד את ההיקף של הדבר הזה בכל הדרגים.
<גלית שאול: להסתכל לתופעה בעיניים, להבין שהיא קיימת ושהיא שם.
מוסי רז: שלומי אריה מקרן קציר רש"י.
<שלמה אריה: שמי שלומי, הקרן שאנחנו מובילים היא קרן מיסודה של קרן רש"י.
<שלמה אריה: חבר הכנסת אלי אלאלוף מהמובילים של התכנית הזו, הוא הקים אותה, תכנית שבעצם לוקחת אמהות חד הוריות וסוללת להן את הדרך לעתיד טוב יותר באמצעות השכלה גבוהה.
<שלמה אריה: במעלה הדרך כשאנחנו מלווים את האמהות החד הוריות אנחנו זוכים להכיר אותן מקרוב גם בצד של התעסוקה.
<שלמה אריה: אני בראשית דבריי כן רוצה להגיד תודה לגברת דויטש ששיתפה אותנו בסיפור האישי שלה.
<שלמה אריה: הוא מאוד ריגש אותנו פה סביב השולחן אבל אני יכול להגיד, לצערנו, יש המון סיפורים כאלה.
<שלמה אריה: רוב הסיפורים שאנחנו מלווים הם מהסוג הזה.
<שלמה אריה: מכירים גם כן את הסיפורים של נשים שעושות הכל כדי להביא את הכבוד הביתה כדי שהן ירגישו משפיעות או שיכולות לחנך את הילדים שלהן באמצעות דוגמה אישית בדרך כזו או אחרת.
<שלמה אריה: הרבה פעמים, אין מה לעשות, העולם הוא חומרי, הרבה פעמים צריך להביא כסף הביתה.
<שלמה אריה: כי כשהילדים בבית ספר הולכים במותגים או כשהילדים בבית ספר הולכים להצגות או הולכים לכל מיני מקומות מסוימים אותה אם חד הורית שהיא ענייה לא יכולה להרשות לעצמה את הדבר הזה היא עושה הכל כדי להביא את הכסף.
<שלמה אריה: וכשהיא הולכת דרך החוק ועובדת ומשתכרת ומנסה לבנות לעצמה עתיד טוב יותר באה המדינה ופוגעת בה בזה שהיא לוקחת לה את הקצבה.
<שלמה אריה: ואני אתן דוגמה, למשל, כשאנחנו, הקרן עצמה, רוצה לתת סיוע כי אנחנו מבינים שחוץ מלממן את שכר הלימוד באקדמיה אנחנו מבינים שהיא צריכה גם סיוע בנושא מלגת קיום וכשאנחנו מעבירים לה את המלגה אז ביטוח לאומי שולל ממנה את הקצבה מהשקל הראשון, שקל מול שקל.
<שלמה אריה: מהרגע שאני נתתי לה קצבה ביטוח לאומי בעצם גוזר עליה לבקש ממני שאני לא אעביר לה את הכסף כדי שביטוח לאומי לא יראה את הדבר הזה.
<שלמה אריה: כמובן שאני לא רוצה לשתף פעולה בדבר הזה כדי לא לייצר איזשהו חינוך שלילי.
<שלמה אריה: אבל הדבר הזה חייב להשתנות.
<שלמה אריה: כי ברגע שאתה עוזר לאם חד הורית, ובעצם למי אנחנו עוזרים, אנחנו עוזרים לילדים, מהרגע שהיא משנה, ואני חייב לתת פה כמה נתונים שלפחות יתנו אור בקצה.
<שלמה אריה: אותן אמהות חד הוריות שבוחרות, בניגוד לכל התפיסה שקיימת או אפילו נגד השכל הישר, במקום ללכת ולהתנפל על עבודה כדי להביא פרנסה הביתה היא בוחרת לחזק את עצמה באמצעות השכלה גבוהה בקצה, מהמחקרים שעשינו, חבר הכנסת אלי אלאלוף מכיר את המחקרים האלה מקרוב, יש ארבעה מחקרים שעשינו על הדבר הזה וכולם מתכתבים אחד עם השני.
<שלמה אריה: אמהות חד הוריות שמסיימות את ההשכלה הגבוהה משתכרות בלפחות 2000 שקל יותר ממה שהשתכרו קודם.
<שלמה אריה: רובן מפסיקות להשען על מוסדות ביטוח לאומי ונהיות עצמאיות.
<שלמה אריה: הן הופכות להיות המודל בבית, החינוך עובר דרכן, הנקודת שיא שלהן הופכת להיות נקודת הפתיחה של הילדים.
<שלמה אריה: הן לא מפחדות להכנס לתוך המחברות של הילדים, להתחיל להתערב בשיעורי בית.
<שלמה אריה: אם לפני כן הן לא השקיעו כי הן חשבו שזה בזבוז כסף ומשאבים כדי למלא מקרר הן לא השקיעו בלשלוח את הילדים לחוגים או לתת להם שיעורי עזר, שיעורים עם תגבור בבתי ספר, הן פתאום מבינות שזה הדבר הראשון שצריך להשקיע בו, השכלה, חינוך וזה הדרך.
<שלמה אריה: אנחנו גם מגלים שיש שינוי בשלושה מימדים: מימד אחד - הנושא החברתי.
<שלמה אריה: אם עד היום היא כל הזמן הסתובבו עם חברות שבכו על מר גורלן פתאום היא מסתובבת עם חברות מהאקדמיה, הן החברות שלה, מדברות על תואר שני, מדברות על התפתחות תעסוקתית.
<שלמה אריה: ואנחנו רואים גם בהיבט התעסוקתי שהן מתפתחות.
<שלמה אריה: בנושאים המשפחתיים פתאום האמא הופכת להיות משמעותית בבית, היא הופכת להיות המודל, זאת שמכווינה את הדרך לילדים שלה, נותנת להם את האופק, נותנת להם אור, נותנת להם על מה לחלום.
<שלמה אריה: בנושא הכלכלי דיברנו על זה, גם הנושא הכלכלי פתאום, הנושא הכלכלי הופך להיות רווחתי יותר.
<שלמה אריה: אנחנו מאמינים שככל שנעזור לאם חד הורית להתחזק ולהפוך להיות משמעותית אנחנו נרוויח לא רק בזה שעזרנו לאמא אלא עזרנו למשפחה שלמה לבנות לעצמם עתיד טוב יותר ונוכל ככה לראות איזשהו אופק לפתרון הבעיה הזאת של אמהות חד הוריות ואפילו לא נתבייש להגיד שמדינת ישראל צריכה להוביל איזשהו מהלך שיתן הקלות מס למעסיקים שיעסיקו אמהות חד הוריות כי זה יכול לעזור בהחלט לאמהות חד הוריות להשתלב במקומות עבודה ויוכל לתת להן הזדמנות שווה כמו לשאר האוכלוסיות.
מוסי רז: ד"ר מירי אנדבלד המוסד לביטוח לאומי.
<מירי אנד'בלד: אני אשמח שתשאלו ואז אני אשיב.
מוסי רז: אני לא חושב שזאת מסיבת עיתונאים אבל אולי - - -
<מירי אנד'בלד: אה לא - - - אני צריכה לדעת על מה הנושא שאתם רוצים שאני אדבר, יש הרבה נושאים.
מוסי רז: נמשיך את הדיון, אחרי זה יהיה לך מה להתייחס לזה.
מוסי רז: חגי פורגס ממשרד העבודה והרווחה.
מוסי רז: לא פה.
מוסי רז: סופי שניר מקו לעובד.
<קריאה: מאוד חבל לראות שמשרדי הממשלה לא נמצאים בדיון כזה חשוב.
<קריאה: יש פה משרד האוצר.
מוסי רז: משרד האוצר פה יתייחס.
<סופי שניר: שלום, קוראים לי סופי, אני מקו לעובד, אני מנהלת את התחום של משק הבית בקו לעובד.
<סופי שניר: רציתי להתחבר פה לכמה אנשים שהזכירו את העסקה כאילו בשחור.
<סופי שניר: העסקה במשק בית, אני פוגשת מאות מאות של נשים בחודש שבאות כדי לבקש עזרה כי לא משלמים להן ביטוח לאומי, המעסיקים לא מפרישים ביטוח לאומי והמון פיטורין בהריון.
<סופי שניר: הנשים האלה מגיעות מרקעים שונים, כולן מוחלשות, אלה שהולכות לעבוד במשק בית בדרך כלל כי אין להן ברירות אחרות.
<סופי שניר: וכן, השאלה היא, אנחנו מנסים תמיד להגיע להסדרים עם המעסיקים כדי שישלמו חלק מהזכויות הסוציאליות, כמובן לשכנע אותם לא לפטר אותן בהריון שזה הדבר הכי חריג וקיצוני.
<סופי שניר: אבל בעצם הן נשים, כמו שהזכירו קודם, לא מקבלות בסופו של דבר את הזכויות שלהן, כולל את הפנסיה.
<סופי שניר: הן מזדקנות בלי הדברים האלה והשאלה היא איך, אני מפנה את זה לכולם, אבל גם לוועדה פה, איך ניתן באמת להשפיע על מעסיקים ומעסיקות לשלם את הביטוח לאומי כדי שהנשים האלה, בסופו של דבר, אם הן הולכות ללכת גם יקבלו את המענקים והזכויות שהן צריכות לקבל ולהתייחס אל זה כהעסקה לכל דבר כי בעצם המעסיקים לרוב לא מחשיבים את עצמם כמעסיקים ומבחינתם הנה היא באה, הלכה וזהו.
מוסי רז: דני גיגי, פורום הדיור הציבורי.
<דני גיגי: שלום.
<דני גיגי: אני רוצה לדבר על משהו שהוא מאוד קשור אבל גם קצת לוקח אותנו לעוד מקום נוסף וזה תחום הדיור.
<דני גיגי: לאחרונה, לפני יומיים, פורסם נייר עמדה של מרכז אדווה שעוסק בנושא של סיוע בשכר דירה, אני לא יודע כמה מכם ראיתם את זה, אבל יש לנו 170,000 משפחות שמקבלות סיוע בשכר דירה מהמדינה.
<דני גיגי: רוב האנשים האלה שמקבלים סיוע בשכר דירה לא עומדים בזכאות לדיור ציבורי.
<דני גיגי: 70% מהאנשים האלה זה נשים והנשים האלה לא עומדות בזכאות בגלל תנאי זכאות שהם תנאים בדיוק שקשורים למה שדיברתם פה.
<דני גיגי: הן לא מקבלות הבטחת הכנסה ובגלל שהן לא מקבלות הבטחת הכנסה, לצורך העניין הן מקבלות מזונות אז אוטומטית הן לא נכנסות למעגל הזכאות.
<דני גיגי: התוצאה היא שיש לנו 170,000 משפחות שמקבלות 953 שקלים כסיוע בשכר דירה, זה הסכום שהן מקבלות מהמדינה, הן לא יכולות לעבור את תנאי הזכאות גם בגלל שאין להן שלושה ילדים.
<דני גיגי: זאת אומרת, אנחנו נתקלים בנשים שמגיעות למשרד השיכון ולמשרדי החברות המשכנות ואומרים להן, בגלל שיש לכן רק שני ילדים ואין לכן שלושה ילדים אז אתן לא תקבלו זכאות לדיור ציבורי.
<דני גיגי: הפגיעה פה בנשים היא פגיעה מאוד מאוד קשה גם בגלל תנאי זכאות מאוד מאוד נוקשים וגם בגלל המשך שנגמר בסופו של דבר.
<דני גיגי: הזכירו פה קצת את הנושא של נשים שנאלצות לעשות דברים כדי לפרנס את המשפחות שלהן אנחנו נתקלים בזה בכיוון של בעלי הדירות ואנשים מהחברות המשכנות שמנצלים נשים.
<דני גיגי: היה פה מספר דיונים בוועדה למעמד האישה על הנושא הזה, זה נושא חמור והוא קשור באמת למצוקה הזאת שהמדינה יוצרת בזה שהיא לא מייצרת דיור ציבורי, לא מייצרת פתרונות שכירות ארוכת טווח.
<דני גיגי: זאת אומרת, הם נזרקים פשוט לשוק הפרטי הנשים האלה בלי שום זכויות, בלי שום דבר, עם מספר ילדים מאוד מאוד גדול.
<דני גיגי: שר השיכון הגדיל ואמר שמדובר במיליון אנשים במדינת ישראל שחיים באופן הזה ללא קורת גג קבועה, ללא איזשהו מצב של משהו שהוא קבוע.
<דני גיגי: אנחנו נתקלים בנשים שמספרות לנו, וזה באמת מגיע מכל הכיוונים ובכמויות מאוד מאוד גדולות של נשים שמספרות שנאלצו לעבור 50 ו-60 פעמים דירה במהלך חייהן שזה משהו שהוא פשוט הזוי ולא מובן.
<דני גיגי: אני לא מדבר פה על הנושא של יציבות לילדים, יציבות למשפחה, הוצאות על רווחה, הוצאות מעבר, העלות שזה עולה למדינה כל הסיפור הזה בהחלפת כל מערכת הרווחה לאותה אישה.
<דני גיגי: ואני חושב שגם בתקציב הנוכחי אנחנו לא רואים ממש בשורה בתחום הזה.
<דני גיגי: זאת אומרת, התחום של דיור ציבורי הוא תחום שכרגע המדינה לא ממש פועלת כדי לטפל בו, זה נשאר עדיין בשוליים.
<דני גיגי: ועדת אלאלוף, יושב פה אלי שאני מכבד אותו מאוד וממש מעריך אותו על מה שהוא עשה בתחום, אני יכול להגיד שמהוועדה עלה ש-40% מהאנשים שמקבלים דיור ציבורי אכן יוצאים מעוני.
<דני גיגי: הם עשו בדיקה, הם לקחו 100 משפחות והראו ש-40% מהמשפחות האלה כבר לא היו צריכות טיפול מהרווחה אחרי שהן קיבלו דיור ציבורי.
<דני גיגי: בנוסף על כך בוועדה עלה ש-70% מההכנסה הפנויה של משפחות עניות הולכת על דיור.
<דני גיגי: זאת אומרת שאם אנחנו רוצים לבוא ולטפל במשהו אז צריך לטפל קודם כל בנושא הזה.
<דני גיגי: ועדיין, כל הדברים האלה וכל הוועדה ודוחות של מבקר המדינה על כך שהסיוע בשכר דירה לא מסייע לאנשים, כל הדברים האלה לא עזרו ולא מביאים לאיזשהו שינוי בתחום הזה של דיור שהוא תחום לדעתי קריטי בעיקר בהקשר של נשים.
<דני גיגי: תודה.
מוסי רז: כן, טוב.
מוסי רז: אז לפני משרד האוצר ד"ר מירי אנד'בלד.
<מירי אנד'בלד: כן, אני רוצה רק להאיר עוד פן אחד לגבי תעסוקה לא מדווחת של נשים.
<מירי אנד'בלד: חוץ ממה שהן מפסידות בתחום הביטחון הסוציאלי בגלל שלא מדווחים על עבודתן, במחקר שאנחנו עשינו ראינו שמקבלות שהן חשופות יותר מכל אוכלוסיה אחרת לאי ציות לשכר מינימום של המעסיקים.
<מירי אנד'בלד: מקובל לחשוב שאישה שעובדת במשק בית מקבלת כ-50-60 שקלים לשעה אבל כנראה שבהרבה מאוד מקרים זה לא כך והן מקבלות אפילו מתחת לשכר המינימום.
<מירי אנד'בלד: כלומר, הן נענשות פעמיים גם בתחום השכר וגם בתחום הביטחון הסוציאלי.
מוסי רז: עו"ד מאירה בסוק מנעמת.
<מאירה בסוק: אני רוצה להעיר כמה הערות.
<מאירה בסוק: מכוון שאני פה הרבה שנים ואני נמצאת בהרבה מאוד ועדות אני יכולה לדבר על זיכרון מוסדי.
<מאירה בסוק: מ-2003 כששר האוצר היה בנימין נתניהו והוא עשה את הדבר הנוראי הזה והקטין את הקצבאות, את הפנסיות, את הכל.
<מאירה בסוק: ומאז מנסים בכנסת כל פעם לשנות.
<מאירה בסוק: אז ב-2008 ניסו לעשות משהו עם השכלה גבוהה.
<מאירה בסוק: כל פעם מנסים לשנות דברים, נתקלים בבעיה קשה מאוד במשרד האוצר.
<מאירה בסוק: במשך כל השנים האלה משרד האוצר לא מוכן לנתק את הקשר הגורדי בין הקצבאות ובין ההכנסה של האמא חד הורית או זה לא משנה, של האישה החד הורית.
<מאירה בסוק: זה דבר שהוא, וכולן, כל הוועדות, כולן תמיד אומרות שזאת הבעיה המרכזית ונשים ילכו לעבוד ולא תהיה שום בעיה.
<מאירה בסוק: וכל פעם האוצר בא ואומר, לא, זה כאילו מתנה.
<מאירה בסוק: זה פשוט בלתי אפשרי להבין מה האוצר רואה ולמה הוא לא משנה את הסיפור הזה, זה דבר מדהים.
<גלית שאול: אולי רק משפט אחד - כשאנחנו אומרים לנתק לא מדברים על ניתוק שאשה שתשתכר 20,000 שקלים לא תקבל את הקצבה, צריך להדגיש את זה.
<גלית שאול: כולנו מדברים על זה שלא ידובר בסכומים של 600 שקלים מעל או סכומים מאוד נמוכים.
<גלית שאול: אנחנו מבינים את הצורך בהגבלה.
<גלית שאול: מי שמשת
<גלית שאול: כר פחות משכר המינימום, זאת הכוונה, לא יותר מזה.
<מאירה בסוק: זה ברור - - -
<גלית שאול: צריך לשים את זה על השולחן אין כוונה- - -
<מאירה בסוק: זה נראה לי היתממות שהביטוח הלאומי אומר, אין להן את הזכויות, הלא זה בגלל ביטוח לאומי שלא נותן להן אפשרות לעבוד על פי חוק.
<מאירה בסוק: זה פה איפשהו היתממות מסויימת.
<מירי אנד'בלד: יכול להיות שזה מה שאת חושבת אבל הביטוח הלאומי הגיש המון הצעות חקיקה כדי להיטיב את מצבן של הנשים האלה גם מבחינת - - - וההכנסה שהן יכולות להשתכר- - -
<מאירה בסוק: למה זה לא עובר?
<מירי אנד'בלד: כפי שאנחנו יודעים ביטוח לאומי לא קובע את החוקים אלא פועל לפיהם.
<מאירה בסוק: מה שאנחנו רוצים פה להדגיש שביטוח לאומי הוא לא גוף עצמאי אלא מי שמעליו זה האוצר וכשביטוח לאומי גם בעזרת הארגונים השונים הציג כל מיני הצעות חוק אף פעם זה לא עבר.
<מירי אנד'בלד: אז המשכן הזה מוזמן לתקן את המצב.
<ניקול דהאן: אני רק רוצה לחזק את הנושא של קרן קציר.
<ניקול דהאן: משהו הולך ומתרחש בכנסת בנושא הזה שאם יהיה באמת אפשרות ללימודים בהשכלה גבוהה ביחד עם הבטחת הכנסה בלא תנאי של שעות עבודה כי מדובר על שעות עבודה נוספות רוצים שהאישה גם תעבוד וגם תלמד וגם תגדל ילדים אז התוספת של שעות עבודה זה בלתי אפשרי.
<ניקול דהאן: הדבר הנוסף שאני רק רוצה להזכיר זה שאלה לאוצר.
<ניקול דהאן: הרי מבחינת מדיניות לאלמנות, ואני לא רוצה לגרוע מהן, יש גם שארים, גם שארים ילדים וגם מעודדים אותן להשכלה גבוהה, מממנים השכלה גבוהה ונותנים להן גם קיום.
<ניקול דהאן: ובעצם מה האמירה החברתית פה של האוצר שלא רק שלא לעשות את זה לגרושות אלא ההיפך.
מוסי רז: אייל מדן, רפרנט רווחה באגף התקציבים.
מוסי רז: אז בעצם הכל מופנה אליכם, למה לא לנתק את הקשר בין קצבאות לבין היציאה לעבודה, הרי קצבאות בדרך כלל המדיניות בארץ היא אוניברסלית, יש קצבת ילדים אוניברסלית, קצבת זקנה אוניברסלית וכן הלאה.
מוסי רז: וכאן אגב לא נטען שצריכה להיות קצבה אוניברסלית אבל לא לתת את הקנס מהשקל הראשון אז מה.
<אייל מדן: אמרו פה המון המון דברים, אני אנסה להתייחס לכמה שיותר, אבל מטבע הדברים אם אני שוכח משהו אז אתם מוזמנים להעלות את זה שוב.
<אייל מדן: לנקודה שהעלית עכשיו - באמת קצבת הבטחת הכנסה המקור שלה הייתה להוות קצבת קיום בסיסית לאנשים שבאמת אין להם יכולת לעזור לעצמם ושהם לא מצליחים להשתלב בשוק העבודה.
<אייל מדן: ועל כן, היא גם מיועדת וגם הדיסריגרדו, ההכנסה שמה שקראתם לכאן, ההכנסה שאין עליה קנס, הדיסריגרד הוא על פי זה בשביל שברגע שבנאדם שאנחנו רואים - - - בשביל לייעד את הקצבה לאנשים שהכי צריכים אותה, שבאמת לא מצליחים לעזור לעצמם ולהתקיים.
<אייל מדן: פה המדינה באה ואומרת, אני באה ושמה משאבים בשביל לעזור למי שלא יודע לעזור לעצמו.
<אייל מדן: זה על הנקודה הזאת ואני שניה אנסה להתייחס אחד אחד.
<אייל מדן: כפי שנאמר, אנחנו מאמינים שהדרך ליציאה מעוני היא תעסוקה ועם זה אני חושב שאין פה מחלוקת.
<אייל מדן: אנחנו רואים את זה גם בנתונים, רואים את זה שבמשפחות שיש בהן שני מפרנסים, דוח העוני האחרון פרסם נתון של 5.3% - - -
<קריאה: אבל מה קורה במשפחות חד הוריות?
מוסי רז: בחד הוריות אין שני מפרנסים.
<אייל מדן: בחד הוריות זה מאוד קשה.
<אייל מדן: זה נכון, זה קשה מאוד - - -
<אייל מדן: בוא נגיד זה יותר קשה אבל אין פה גם מחלוקת שברגע שמשק בית שהיו בו שתי משכורות הופך להיות משק בית עם משכורת אחת והבעל לא משלם מזונות ברור שיש פה ירידה משמעותית בהכנסות משק הבית, אין פה בכלל מחלוקת על הנושא הזה וזה באמת מאוד קשה.
<אייל מדן: אנחנו עדיין חושבים שאחריות הבעל לשלם את דמי המזונות.
מוסי רז: מה קורה כשהוא לא משלם?
<אייל מדן: המדינה באה ונתנה פתרון דרך חוק מזונות שב-1980 שנחקק חוק הבטחת הכנסה חוק מזונות התחבר עם חוק הבטחת הכנסה - - -
<קריאה: וזו הטעות, זה לא קצבאות.
<אייל מדן: אני לא חושב שזו טעות.
<אייל מדן: אני חושב שחוק מזונות בחקיקתו נועד לתת, עוד פעם, כמו שהיה חוק הבטחת הכנסה, לתת רשת ביטחון מינימלית עבור נשים שבעלן לא משלם את המזונות.
<אייל מדן: אבל ברגע שנחקק חוק הבטחת הכנסה לכלל האוכלוסייה אז החוק הזה בעצם התייתר והוא הפך להיות לכלל האוכלוסייה הרשת ביטחון הסוציאלית הזאת.
<אייל מדן: כמו שהיה עד אז רק לנשים שלא קיבלו דמי מזונות הוא התאחד עם כלל האוכלוסייה.
<אייל מדן: ועכשיו לעשות הפרדה בין כלל האוכלוסייה לבין נשים שמקבלות דמי מזונות, זה גם משפטית, ומשרד המשפטים יגיד אי אפשר לעשות את זה - - -
<קריאה: הם לא מתנגדים, הם אומרים - - - זה התנגדות של האוצר לא שלהם.
<אייל מדן: זה נושא שבחנו ואנחנו באמת ישבנו גם עם הארגונים החברתיים מספר פעמים, זה נושא שנידון בוועדת המשנה של ועדת העבודה ורווחה בראשות חברת הכנסת מירב בן ארי.
<אייל מדן: אנחנו ישבנו גם משרד האוצר עם ביטוח לאומי עם כל המשרדים הרלוונטיים, עם רשות האכיפה והגבייה ושירות התעסוקה, וניסינו למצוא פתרונות איך אפשר באמת לשפר את המצב הזה ובחנו באמת בצורה רצינית את ההצעה להגדיל את הדיסריגרד.
<אייל מדן: צריך להבין, ההגדלה של הדיסריגרד בצורה שהארגונים דורשים תביא למצב, בגלל הקיזוז, בגלל שיש הרי אנחנו לא בנקודה אחת יש - - - הדיסריגרד ברגע שהוא מגיע היום ל-600 ומשהו שקל, זה לא או כן או לא, יש קיזוז, מתחיל קיזוז - - -
<קריאה: על כל שקל 60 אגורות.
<אייל מדן: בהתחלה זה 25 אגורות ואז 60 אגורות אחרי בערך 3200.
<אייל מדן: בסופו של דבר נקודת האיפוס שבה אישה לא מקבלת בכלל היום, היום אחרי שנעשה כבר תיקון הוראת שעה לשנת 2017 שנמשכה, היא זכאית לקצבה עד שכר של בערך 7000 שקל.
<אייל מדן: ההצעה שמונחת דיברה על שהקצבה תינתן עד שכר של בערך 10,000 שקל.
<אייל מדן: זה אומר שאישה שמרוויחה או אישה שמקבלת מזונות עד שכר ממוצע במשק תקבל - - - עכשיו, השאלה היא, זאת לא שאלה, אנחנו בעצם במצב הזה נכניס הרבה מאוד אנשים וניתן הטבות נלוות שמקבלים אנשים שהם באמת בהבטחת הכנסה, אנשים שהם ברמות שכר כשכר הממוצע במשק.
<אייל מדן: אז למה דווקא להם צריך לתת את כל ההטבות הנלוות, ההנחה בארנונה, הנחה במים, הנחה, ולא לייעד אותן באמת לאנשים שהכי זקוקים להן.
<אייל מדן: יש עם זה הרבה מאוד בעיות, אנחנו פירטנו אותן ויידענו עליהן בצורה נרחבת.
<קריאה: תקבע רף יותר נמוך.
<גלית שאול: הרי זה עניין של החלטה איפה שמים את הנקודה.
<גלית שאול: אם המצב הזה כל כך - - -
<אייל מדן: אבל בכל מקרה את צריכה שיהיה לך איזשהו קיזוז.
<אייל מדן: את לא יכולה לקבוע מצב שבו - - -
<ניקול דהאן: בכל מדינות אירופה וכל המדינות רווחה אין בכלל קשר בין המזונות לבין הבטחת הכנסה- - - השם של חוק המזונות זה הבטחת - - -
מוסי רז: זה עלה, אני מניח שהוא יענה על זה גם.
<אייל מדן: לי מפריע גם שקוראים לזה קנס.
<אייל מדן: זה לא קנס.
<אייל מדן: צריך להבין, ככל שאישה מגדילה את הכנסתה מעבודה הכנסתה הכוללת עולה.
<אייל מדן: נכון, היא מקבלת פחות סיוע והסיוע מהמדינה קטן ב-25 אגורות בהתחלה לשקל - - -
<קריאה: זה לא רק שם, זה סיוע בשכר דירה וזה בכל דבר.
מוסי רז: אני מבקש לתת לו לדבר.
<אייל מדן: הכנסתה עולה, הכנסתה הכוללת עולה.
<אייל מדן: נכון, מה שאתן מציינות וזה נכון, זה שיש את ההטבות הנלוות שאחרי שאישה יוצאת מזכאות לקצבה בכלל שזה בשכר של היום, 7000 שקל בערך, רק ברגע שהיא יוצאת מ-7000 שקלים אז מפסיקות להשתלם לה ההטבות הנלוות.
<אייל מדן: הטבות נלוות מיועדות, וצריך לשים את זה על השולחן, מיועדות לאנשים שהכנסתם היא נמוכה מאוד.
<אייל מדן: מי שמרוויח מעל 7000 שקל אני חושב שהטבות הנלוות לא צריכות להגיע אליו ולא צריכות הטבות לסיוע בשכר דירה שהן מאוד יקרות, המדינה משקיעה בהן המון משאבים צריכות ללכת לאנשים שמרוויחים מעט ולא יותר מהשכר החציוני שהיום עומד על בערך 7000 שקל.
<אייל מדן: אם חושבים שהמדינה צריכה לתת לחצי מהאנשים במדינה שמרוויחים פחות מהשכר החציוני סיוע בשכר דירה ואת כל ההטבות הנלוות זה לא הכוונה.
<אייל מדן: ולכן, נכון, יש שם ירידה משמעותית, יש ירידה משמעותית אחרי, בעצם זה לא קיזוז של 60 אגורות, זה באמת הפסד של כל ההטבות הנלוות.
<אייל מדן: וזאת מלכודת העוני- - -
<אייל מדן: ההטבות הנלוות הן סדר גודל בין 1000 ל-1500 שקל - - -
<קריאה: זאת אומרת שאם היא יצאה לעבוד בשביל 1300 שקל - - -
<אייל מדן: לא - - -
<קריאה: זה מה שקורה אצלי עכשיו.
<קריאה: אני עובדת עכשיו ב-1300 שקל, עכשיו הדיור הציבורי מה ששילמתי 150 שקל יהיה כפול שלוש השכירות.
<קריאה: אז למה יצאתי?
<אייל מדן: לא הבנתי את הנקודה.
<קריאה: יצאתי לעבוד, אני מקבלת עכשיו השלמת הכנסה, יש לי 1300 שקל משכורת ועוד 2400 שקל הבטחת הכנסה.
<קריאה: יעלו לי את השכירות של הדיור הציבורי, עכשיו אני אשלם 700 שקל, כל שאר ההנחות שלי מתבטלות, מה זה עושה.
<אייל מדן: כל עוד את מקבלת הבטחת הכנסה - - -
<קריאה: מקבלת השלמה.
<קריאה: אחרת אני הייתי צריכה ללכת לשבת שלוש פעמים בשבוע במעגלי תעסוקה.
<אייל מדן: השלמת הכנסה.
<אייל מדן: אגב, גם זה, יש לנשים שהן מקבלות מזונות יש להן הקלות במבחני תעסוקה ושירות התעסוקה.
<אייל מדן: אבל לגבי הדבר הזה, ברגע שאת יוצאת מקצבת הבטחת הכנסה, ברגע שאת עוברת את הנקודה שבה של ה-7000 שקל, שכבר את לא זכאית להבטחת הכנסה, אז כן שם את לא זכאית להטבות נלוות.