GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דינה צימרמן: אם את מוצאת, אז תדווחי לוועדה שעת הנקה של משרד הבריאות ואנחנו מוציאים מייד מכתבים לתלונה, כי זה 100% נגד זה ועל זה כן יש אכיפה.
דינה צימרמן: אני לא אומרת שיש אנשים שלא עושים, אבל על זה יש.
טלי בן ארי: הבעיה היא שבסוף באמת רוצים לעודד הנקה.
טלי בן ארי: רואים את זה.
טלי בן ארי: אני אומרת לכם את זה בתור די טרייה בעניין.
טלי בן ארי: העניין הוא שצריך לדעת איך אתה מאזן.
טלי בן ארי: אם לילד יש צהבת אז אומרת לך האחות, תתגברי אותו בתמ"ל.
טלי בן ארי: היא אומרת לך, ההנקה לא מספיקה.
עאידה תומא סלימאן: ואת עייפה.
טלי בן ארי: האמת שדווקא על העייפות זה היה פחות קריטי.
טלי בן ארי: הקריטי זה כשהילד חולה ויש לו צהבת, מה שכמעט לרובם יש, ואז הם אומרים לך, ההנקה לא תחזק אותו - - - .
טלי בן ארי: אני עוד פעם אומרת, מאוד אהבתי את הבקבוקונים, אני מודה, אבל זה לא מה שפגע ביכולת ההנקה שלי.
טלי בן ארי: זה חיזק.
דינה צימרמן: אחד הדברים שגם יצאו השנה, זה הנחיות קליניות של הארי על הטיפול הנכון בהנקה, שלא יהיה מצב שאחות תגיד משהו שלא נכון מבחינה רפואית ושתהיה אחידות.
עאידה תומא סלימאן: בואו נהיה גלויים, אומרים, את עייפה, כדאי לתת בקבוק עכשיו ותנוחי ותישני.
עאידה תומא סלימאן: את תהיי יותר טובה אליו מחר בבוקר כשתהיי ערנית, במיוחד אם יש לה תאומים כמו הבת שלי.
עאידה תומא סלימאן: בואו לא, אנחנו חיים בעולם הזה.
דינה צימרמן: קודם כל צריך לקחת בחשבון שרוב מה שאמרתי יצא בנובמבר 2017, אז זה יחסית טרי, לכן אני מקווה שעצם זה שיש דברים בכתב, כן יעזור לתהליך של החינוך, כי ברגע שאתה מחנך, אתה צריך איזשהו מסמך רשמי ברור, עם סמכות, שאומר, על זה אתה מחנך, שלא יכול להיות מצב שראש מחלקה זה אומר זה וראש מחלקה אומר זה.
דינה צימרמן: אחידות בידע זה הצעד הראשון.
דינה צימרמן: האם יש לנו עוד עבודה לעשות בשטח?
דינה צימרמן: אין ספק.
דינה צימרמן: האם אנחנו עובדים כל יום?
דינה צימרמן: אין ספק, כולל חלק מהכשרה נכונה ליועצות הנקה, מדריכות הנקה, זה איך לדבר בנימוס לכל אישה, לכל בחירה שהיא אומרת.
דינה צימרמן: לא אמור להיות מצב שאומרים לאישה, לא פרצופים, לא דברים כאלו בגלל בחירה מדעת שלה.
דינה צימרמן: המטרה שלנו לתת לה מידע ומה שהיא תבחר בסוף, היא אמורה לקבל תמיכה על כל דבר.
טלי בן ארי: אני יכולה לשאול אותה רק שאלה?
טלי בן ארי: טיפת חלב, אני מסכימה איתך, אין שם את העניין הזה.
טלי בן ארי: העניין של התמ"לים לא נמצא שם ובאמת הן מוכוונות.
טלי בן ארי: המצב הבעייתי הוא שמה שקורה לצערי בפריפריה ומה שקורה במרכז, אני יכולה להגיד לך שלי יש טיפת חלב נהדרת ואחיות נהדרות וביניהן יועצות הנקה.
טלי בן ארי: נסעתי לנתיבות לפני שבועיים והם אומרים לי שיש אחות אחת בכל העיר.
טלי בן ארי: זה מטורף.
טלי בן ארי: למה אני, שאני גרה בתל אביב, יופי, נורא נחמד, יש לי יועצות ויש לי סיוע והכול נגיש - - -
עאידה תומא סלימאן: והכול נגיש ומעל לזה טיפת חלב יותר טובה.
טלי בן ארי: ואז את הולכת לנתיבות.
טלי בן ארי: את לא תגידי איזה כפר נידח, עיירה.
טלי בן ארי: אני לא מדברת על כפרים, מה קורה שם, אבל את מגיעה לעיר כזאת ואומרת, יש אחות אחת.
טלי בן ארי: תגידו לי איך זה עובד?
טלי בן ארי: אני רוצה שתגיד לי איך באמת אימהות בפריפריה מקבלות את הסיוע?
טלי בן ארי: וזה כל כך מעצבן.
טלי בן ארי: בגלל שאני גרה בתל אביב, אז מגיע לי יותר?
עאידה תומא סלימאן: ולקחת בחשבון שהרבה מהכפרים, לא קיימות בהם תחנות אם וילד, ולהיפך, יש כיוון של לסגור תחנות, אז איך זה יחלחל ואיפה יחלחל ועם מי?
רוית ברוך: שמי רוית, אני עוזרת מפקחת ארצית בתחום אם וילד, אחראית על הנושא בין היתר של טיפות חלב.
רוית ברוך: הפריסה של טיפות חלב נמצאת בכל הארץ, גם בפריפריה.
רוית ברוך: הנושא הזה של יועצות הנקה, זה לא שיש לנו יותר יועצות במרכז הארץ ופחות בפריפריה, אבל בפריסה ארצית יש שאיפה להגדיל את מספר היועצות.
רוית ברוך: בהמשך למה שד"ר צימרמן אמרה, הנושא הוא הכשרה לכל הצוותים.
רוית ברוך: המטרה היא שכל הצוותים, כל אחות בכל טיפת חלב, זאת אומרת שלא רק אחת, יועצת שנמצאת במקום תיתן את המענה בנושא הנקה, אלא כולם יעברו הכשרה וכולם יוכלו לתת מענים בצורה רחבה לנושא של הנקה.
רוית ברוך: נכון שיש לנו שאיפה כרגע להגדיל את מספר היועצות כדי שיהיו יועצות במספר הרבה יותר גדול ובפריסה הרבה יותר גדולה, וזה נושא של תהליך.
רוית ברוך: כמו שנאמר קודם, יש החלטות ויש למידה ויש הכשרות ויש את הנושא של לשים את הנושא בכלל שהוא יהיה מדובר.
רוית ברוך: הנושא של שבוע הנקה שמציינים אותו כל שנה, נושאים נוספים, כל הנושא של המבנים, שלא יהיו פרסומות בטיפת חלב, ואת ציינת את זה, אבל זה נכון לגבי כל טיפות החלב ואנחנו בודקים את זה שאין פרסומות, וזה דברים שלא היו עד לפני מספר שנים.
רוית ברוך: היום נותנים להם דגש מאוד גדול כולל בקרות וכולל הכשרות, ואנחנו שמים את הנושא הזה על סדר היום, כולל בפריפריה.
רוית ברוך: למשרד הבריאות יש 410 תחנות טיפת חלב בפריסה ארצית והמדיניות היא מדיניות אחידה לכל טיפות החלב ,אז השאיפה היא בהחלט להגדיל את המספרים בכל המקומות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לארגונים שביקשו לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה שתיקחו בחשבון שאני באה מחברה שעדיין ערך ההנקה הוא עדיין ערך מאוד מושרש.
עאידה תומא סלימאן: להיפך, הצעירות נלחמות היום על הזכות להגיד, אני לא רוצה להניק, ולא להסתכל עליה בעין - - -
טלי בן ארי: אני חושבת שדווקא גם אצלנו בעיקר בשנים האחרונות, דווקא הקטע של ההנקה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא הייתה הפסקה - - -
טלי בן ארי: בחברה הערבית ובחברה החרדית זה ככה.
עאידה תומא סלימאן: בחברה הערבית זה עדיין ממשיך, ולהיפך.
עאידה תומא סלימאן: הצעירה שאומרת, אני לא רוצה, מתוך בחירה או שהיא צריכה להרגיש שמה פתאום שאין לה חלב מספיק, אולי עשית משהו לא טוב, ואני אומרת שאני בעצמי, יכול להיות שנפלתי לתוך זה לכמה רגעים.
עאידה תומא סלימאן: זה למקרה שהבת שלי צופה בשידור, אבל כל הזמן נותנים הרגשה לצעירות שבטח עשית משהו לא טוב, לא אכלת מספיק, לא אכלת נכון, לא ישנה מספיק או לא חיכית ולא הייתה לך סבלנות שהתינוק יתרגל, כלומר, יש פער בקטע הזה ואני רואה במה שהתקיים בחברה היהודית אולי לפני עשר שנים, עכשיו מתחיל את התהליך הזה, וכדאי מאוד דווקא, אנחנו לא חייבים לעבור אותם תהליכים, כלומר לעבור את עשרת השנים שנלחמים על זה שאני לא רוצה להניק ואחר כך לחזור בחזרה.
עאידה תומא סלימאן: אולי באמת צריך שמשרד הבריאות ייקח את זה בחשבון.
עאידה תומא סלימאן: שגית לב, יו"ר ליגת לה לצ'ה, בבקשה.
שגית לב: תודה.
שגית לב: ליגת לה לצ'ה ישראל זה ארגון התנדבותי בין-לאומי, תומך בנשים מניקות על ידי מדריכות שהן קודם כול אימהות.
שגית לב: אני מייצגת פה גם את האיגוד הישראלי ליועצות הנקה.
שגית לב: אני אוותר על הסיפור האישי שלי, אבל אני רוצה לפנות לחברת הכנסת מירב בן ארי ולהגיד לה שהיה לך מזל גדול שאת אוהבת את הבקבוקים האלה ועדיין הצלחת להניק, כי הרבה נשים כשהן נפגשות בבקבוקונים החמודים והקומפקטיים, בעצם הרבה פעמים אנחנו רואים את הקשר בין המפגש עם הבקבוק ואי הצלחה של ההנקה.
שגית לב: אנחנו באמת מאמינות שההסתכלות על היעדים כדרך להקשות על האימהות והלחץ היא פשוט מוטעית.
שגית לב: הנקה צריכה להיות חשובה לאימהות, לקהילה, למדינה באספקטים שונים של כלכלה, בריאות, איכות הסביבה, מי שזה בדמה העניין הזה.
שגית לב: אנחנו רואים ש-91% מהאימהות מגיעות ללידה והן רוצות להניק, ובגיל חצי שנה 20% מניקות.
שגית לב: יש סקרים על זה משרד הבריאות מוציא בכל כמה שנים, כלומר משהו קורה פה בדרך.
שגית לב: הכשרה של נשות מקצוע, הכשרה לא רק בתחום ההנקה אלא גם בכל מה שקשור לכישורי התקשורת.
שגית לב: את דיברת, חברת הכנסת תומא סלימאן על האשמה.
שגית לב: זה קשור למילים שאנחנו בוחרות לדבר ולהגיד.
שגית לב: כסבתא את יכולה להגיד מה שתרצי, אבל כנשות מקצוע כשאנחנו פונות לאימהות כמדריכות שפוגשות אימהות, אנחנו צריכות לבחור במילים המדויקות, והכשרה בתחום ההנקה לא מספיקה.
שגית לב: איך להגיד לאימא, איך להוציא אותה מההנקה כשהיא לא רוצה, זה בסדר.
שגית לב: יש לנו המון עבודה מספיק עם האימהות שרוצות.
שגית לב: מי לא רוצה, בואו נשחרר אותה הלאה, זה בסדר.
שגית לב: אנחנו רוצים לתת מענה מיטבי, כי אנחנו אחרי זה נתקלים בזה בקהילה.
שגית לב: אנחנו כמדריכות, כיועצות הנקה פוגשות את האימהות בקהילה.
שגית לב: לפעמים שיקום ההנקה קשה מאוד בגלל נזקים שנעשו, לאו דווקא בגלל שהידע חסר.
שגית לב: לפעמים בגלל שאין תקנים במחלקות ליועצות הנקה.
שגית לב: יועצות הנקה הן לפעמים גם האחיות שצריכות לעשות עוד המון פעולות במחלקה והן לא מגיעות להנקה, אז יש בתי חולים שהם מעסיקים בדרכים צדדיות יועצות הנקה ויש מקומות שלא יכולים להעסיק.
עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד למה צריך דרכים צדדיות כאשר הם מקבלים 14,000 שקל על כל יולדת.
עאידה תומא סלימאן: במקום שישימו איזושהי תפאורה בתוך חדר שינה של היולדת, שיהיה להם תקן ליועצת.
שגית לב: לגמרי.
שגית לב: אלו צעדים בסיסיים.
שגית לב: אם אנחנו מדברים על צעדים מתקדמים, אז הארכת חופשת לידה שכולנו פה מסכימות שזה חלק בלתי נפרד מהצלחת ההנקה, והגבלת שיווק ופרסום תמ"ל, שזה חלק מהעניין, ויש לנו עוד הרבה מה לעשות פה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין גלי עציון מנעמ"ת.
גלי עציון: אני הולכת להגיד משהו, ואז לפני שתסקלו אותי, אני אברח.
גלי עציון: אני אימא לארבעה ילדים, שאגב, את כולם הנקתי.
גלי עציון: אני בחרתי להניק אותם.
גלי עציון: זו הייתה בחירה שלי.
גלי עציון: יש לי קושי מאוד גדול עם מה שקורה פה, ואני אומרת את זה גם מהחוויה של דברים שראיתי וגם מהשיח.
גלי עציון: בסופו של דבר יש לי תחושה, וזו עמדת הארגון, זו לא רק עמדתי האישית, שיש פה טיפה חוסר כבוד לבחירה של האישה ויש פה כן שידור שאם את לא מניקה, את לא אישה טובה, את לא אימא טובה.
עאידה תומא סלימאן: את תהיי עם ה-3% שלא עמדו ביעד הלאומי.
עאידה תומא סלימאן: היא מדברת על תחושה.
עאידה תומא סלימאן: אני העליתי את זה גם כן בהתחלה.
גלי עציון: אני אומרת שוב, אני בכוונה התחלתי בזה שאני הנקתי ארבעה ילדים.
גלי עציון: אגב, אחת הסיבות שאני הנקתי זה כי אני מאוד לא אוהבת לעשות סטריליזציה וזו הייתה השיטה הכי נוחה וקלה ואפשר להסתובב עם הילדים בכל העולם עם זה.
גלי עציון: נפלא.
גלי עציון: לי זה עבד מצוין.
גלי עציון: לאחותי זה ממש לא עבד.
גלי עציון: יש לה ילדים נהדרים.
גלי עציון: הרעיון הוא שכל דבר שהוא אובססיבי, כל דבר שהוא נדחף, הוא לא בהכרח דבר נכון.
גלי עציון: אתם יודעים, זה כמו הילדים ששמו אותם בהתחלה על הגב, אחר כך על הבטן, אחר כך הצד.
גלי עציון: כל יום יש מחקר חדש שיגידו.
גלי עציון: אני אגיד לכם בצורה הכי בוטה וזה משקף גם את התחושה האישית שלי, יש לי מן תחושה, ואגב, אני כן אחלוק אתכם את החוויה האישית שעברתי עם הילד הצעיר שלי.
גלי עציון: הייתי בחדר עם עוד אישה.
גלי עציון: היא הייתה צעירה והגיעה יועצת הנקה והיא אמרה לה, אפרופו מה שאמרתם פה, היא אמרה לה, תראי, אני לא יודעת, אני לא בטוחה שאני רוצה, והיא פשוט שלחה יד ותפסה לה את השד.
גלי עציון: החדירה לפרטיות, אני נשארתי בפה פעור, אני מודה, וזה היה הילד הרביעי שלי.
קריאה: למה, הגניקולוג לא בא והוא הכניס לה ידיים דקה קודם?
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, מה ההשוואה הזו?
גלי עציון: יש טוב אחד ואין בלתו.
גלי עציון: אין טוב אחד ואין בלתו, ויש מצב כזה ויש מחקרים כאלה שנשים שלא מצליחות להניק הן מוצאות את עצמן בסיטואציה עד כדי דיכאון אחרי לידה ובכלל מפחדות להגיד את זה.
גלי עציון: זה לא משהו שאני חושבת שאנחנו כנשים צריכות לשאוף אליו.
גלי עציון: אנחנו צריכות לכבד בחירה של נשים.
גלי עציון: זה בסדר לעודד הנקה, זה לא בסדר לעשות את זה בצורה שכאילו אם את לא מניקה, וזה המסר שלכן.
גלי עציון: אני חושבת שאני מביאה לכן איזשהו קול שמסתכל מהצד.
גלי עציון: זה המסר.
גלי עציון: המסר שאומר 97% יעד הנקה, אומר שכל מי שלא מניקה, כל ה-3% המסכנים הן לא אימהות טובות דיין, ואנחנו צריכים מאוד להיזהר באמירה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שחלק מכן, לא מצא חן בעיניו, אבל אני מתחברת מאוד למה שנאמר ואני אמרתי את זה בפתיחת דבריי.
עאידה תומא סלימאן: יש משהו בלקבוע אחוזים.
עאידה תומא סלימאן: נכון שיש אחוז שנקבע בעולם, אבל לבוא ולצאת מייד עם קביעה כזו, זה כן מלחיץ, ולקרוא יעדים לאומיים, זה נשמע מאוד מאוד דרמטי.
דינה צימרמן: משרד הבריאות לא יצא בשום חוסר יעדים לאומיים בהנקה.
דינה צימרמן: משרד הבריאות יצא במסמך קטן שכתוב כאן, מתוך תת הוועדה, ערכי מטרה לשנת 2010, ואין לזה שום תוקף ואין לנו שום - - -
גלי עציון: משרד הבריאות, יש לו דובר והוא יודע מה הוא מוציא.
גלי עציון: זה לא התפרסם במקרה.
גלי עציון: יש פה מסר וצריך פשוט להיזהר.
עאידה תומא סלימאן: גם אולי צריך להפריד בין המסר של אנשי המקצוע לבין המסר שמיוחצ"ן לתקשורת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה קול חשוב שצריך כן להקשיב לו וכן לקחת אותו בחשבון אפילו אם לא הייתה המטרה שישמע כך וההכשרות הן לא כאלה, אבל זה קול שצריך להישמע לו, ואני בכלל לא מסכימה להשוואה שנעשתה בין יועצת הנקה שעשתה מה שעשתה לבין גניקולוג שמקיים בדיקה.
שרון ברנסבורג צברי: שגם זה לא בסדר וגם לא בסדר, אבל זה לא בסדר שמתקבל בציבור וזה לא בסדר שלא מתקבל.
עאידה תומא סלימאן: היא לא צריכה לעשות את זה כדי למלא את תפקידה וכדי לעשות את המטלה של בריאות שמוטלת עליה.
עאידה תומא סלימאן: היא לא צריכה לעשות את זה.
דינה צימרמן: כולנו מסכימות.
עאידה תומא סלימאן: גניקולוג זה חלק מבדיקה.
עאידה תומא סלימאן: צריך לעשות אותה, ואנחנו קיימנו דיונים איך צריך לעשות את זה ואיך צריך להכין את האישה לבדיקה כזו ומה המגבלות וכו' וכו', אבל זה לא חלק מהתפקיד שלה.
גלי עציון: אני חושבת שזה משקף את מה שאני אומרת, מה שאת אומרת פה ושאת לא מבינה את הבעייתיות של מה שאני אומרת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לד"ר שרון ברנסבורג צברי, מנהלת בנק החלב הלאומי.
שרון ברנסבורג צברי: אני מנהלת בנק החלב שמוקם בימים אלה בישראל, ובהקשר הזה ישראל מצטרפת, היא בעצם המדינה האחרונה ב-OECD שאין לה בנק חלב.
עאידה תומא סלימאן: שבעצם הכרזתם על הקמתו בוועדה בשעה טובה.
שרון ברנסבורג צברי: אני חזרתי עכשיו מלראות שהרצפה התקדמה והצנרת התקדמה והציוד מתקדם.
שרון ברנסבורג צברי: אנחנו במד"א פועלים במלוא המרץ.
שרון ברנסבורג צברי: ואני חושבת שעצם זה שבישראל מוקם בנק חלב אם לאומי, זה מעיד כאלפי מונים על העובדה שאנחנו מדברים על הנקה ואנחנו מדברים על צוות.
שרון ברנסבורג צברי: אנחנו צריכים לדבר על התינוק.
שרון ברנסבורג צברי: התינוק הוא זה שחסר הישע, שהוא נכנס למצבים שחלקם עלולים לפגוע בחייו, ולאורך כל הדיון שמתייחס סביב הנקה, אנחנו מעט מדי שומעים על זכותו של תינוק לבריאות טובה וזכותו של תינוק גם בכללית לטיפול טוב.
שרון ברנסבורג צברי: זה לא רק זכותה של אישה.
שרון ברנסבורג צברי: יש פה גם זכותו של קטין חסר ישע, ואני מאוד גאה שגם משרד הבריאות וגם עמותת עתיד רואים את הזכות של חסר הישע ומנסים לתת לציבור מידע על מה יעדי הבריאות.
שרון ברנסבורג צברי: אגב, לאף אחד לא נעים לשמוע שהוא לא צריך לאכול סטייק כל יום.
שרון ברנסבורג צברי: לאף אחד לא נעים לשמוע שהוא צריך לרדת במשקל, וזה תפקידו של משרד הבריאות, להציב לנו יעדים על סמך מחקרים שמעידים מה המטרות הבריאותיות של בריאות הציבור בישראל.
שרון ברנסבורג צברי: נקודה נוספת שאני יכולה להעלות מתוקף זה שאני ד"ר לביוכימיה, זה העבודה שהנקה היא לא הבן החורג של ההיריון.
שרון ברנסבורג צברי: גם בהיריון למשל, משרד הבריאות אומר לנשים לא לשתות אלכוהול.
שרון ברנסבורג צברי: למה הוא אומר את זה?
שרון ברנסבורג צברי: בגלל הפגיעה בעובר, וזה פוגע בזכותה של אישה על גופה וזה פוגע בזכותה של אישה לחיים, וכשהיא יוצאת עם החבר'ה היא לא יכולה לשתות אלכוהול, ועדיין בסיטואציה הזאת משרד הבריאות פועל בשם הקטין חסר ישע שנמצא בתוכה, והוא מגדיר לאימא ונותן את הידע שאומר שאם את תשתי אלכוהול, את עלולה לפגוע בעובר שלך.
שרון ברנסבורג צברי: באותה מידה הוא בא ואומר שהיעדר הנקה עלולה לפגוע בילד.
שרון ברנסבורג צברי: הנתונים האלה הם נתונים מאוד ברורים, לא מחקר כזה ומחקר כזה.
שרון ברנסבורג צברי: מדברים על כ-820,000 ילדים כל שנה שמתים.
שרון ברנסבורג צברי: מדברים על עלות אי הנקה בעולם הכללי של 302 מיליארד דולר, ש-75% מזה זה עלות התחלואה במדינות של ההכנסות הגבוהות.
שרון ברנסבורג צברי: היעדר הנקה זה משהו שעולה לעולם שלנו הרבה מאוד כסף.
שרון ברנסבורג צברי: אין לו קשר לאישה, האם היא אימא טובה או אימא רעה.
שרון ברנסבורג צברי: יש לזה קשר לגבי זה שגופי בריאות מגדירים מטרות והציבור בוחר האם ללכת לפי זה או לא ללכת לפי זה.
שרון ברנסבורג צברי: אני חייבת לציין שאני מאוד עצובה שאני רואה ארגוני נשים שבעצם באים ואומרים למשרד הבריאות או לעמותת עתיד, תסתירו מידע שהוא מידע רפואי רלוונטי כדי שלא ניצור לחץ נפשי על נשים.
שרון ברנסבורג צברי: כי בעצם כל הדברים שמדברים פה וגם מהנתונים שמביאים לגבי ההנקה, אם רוצים שאנחנו נסתיר אותם - - -
גלי עציון: הנתונים הם לא נתונים מוחלטים.
גלי עציון: אני אומר בשיא הזהירות - - -
עאידה תומא סלימאן: אפילו אם הם נתונים מוחלטים, אני לא שמעתי, אלא אם יש לכם מידע אחר, לא שמעתי ארגונים שבאים למשרד הבריאות ואומרים, תסתירו את המידע הבריאותי.
עאידה תומא סלימאן: אני לא שמעתי דבר כזה.
שרון ברנסבורג צברי: את שמעת את הקצה השני, כי משרד הבריאות אומר, אני רוצה 97 התחלות הנקה בגלל המידע הרפואי שעומד מאחורי זה, אז עכשיו אנחנו אומרים לו, אל תגיד את היעדים, אז גם אל תגיד את המידע הרפואי שעומד מאחורי זה, כי זו המשמעות בלהסתיר מידע.
עאידה תומא סלימאן: לא, זה לא אותו דבר, סליחה.
עאידה תומא סלימאן: מישהו יודע מה אחוז הנשים המניקות עכשיו במדינת ישראל?
עאידה תומא סלימאן: אם נקבעה מטרה של 97, אני רוצה לדעת מאיפה אני מתחילה כדי להגיע ל-97?
דינה צימרמן: התחלת הנקה זה משהו בסביבות ה-90%.
דינה צימרמן: מדובר בבתי חולים.
דינה צימרמן: בקשר למה שקורה בגיל חודש, זה כבר ל-53%, וזה בדיוק מה שאני אומרת מבחינת התמיכה שצריך בבתי החולים בהתחלה ודברים כאלה.
עאידה תומא סלימאן: מצוין, אבל את אומרת שזה עכשיו 90%, כלומר אנחנו לא בפיגור מי יודע מה מההתחלות.
עאידה תומא סלימאן: הבעיה היא שבלתחזק את זה ולהישאר עם זה.
דינה צימרמן: נכון, וזו הסיבה שאמרתי שרוב העבודה שלנו זה לא בוועדה, וכל הדברים שאני אמרתי זה לא להגיע מ-90 ל-97, זה להגיע כשה-90 האלו שהתחילו ורצו ודברים כאלו, קודם כול שיגיעו לחודש.
דינה צימרמן: אחר כך שיגיעו לשלושה חודשים.
עאידה תומא סלימאן: מצוין, אבל אני חושבת גם כן שזה לא אומר שאם מדברים ואם שואלים את השאלות האלה, אנחנו מנסות כאילו להסתיר מידע.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכולם יודעים.
עאידה תומא סלימאן: יש איזונים ובלמים שצריכים לעשות אותם, כולל לתגבר את הצוותים ולהנגיש את כל הנושא של אפשרות של המשך הנקה, ואני אומרת לך, העניין של יועצת הנקה בבית חולים מאוד טוב.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהיא יודעת בעצם גם כן אחות וברוב הזמן הייתה עסוקה.
עאידה תומא סלימאן: היא אחות בתוך התינוקייה והיא בעצמה גם יועצת, כך שהיא לא פנויה כל הזמן כשהאימא רוצה להתייעץ.
טלי בן ארי: בעיניי זו לא בעיה, כי בסוף יועצת ההנקה, כשצריך אותה, היא מגיעה.
עאידה תומא סלימאן: מירב, יכול להיות שהחוויה שלך היא שונה במקרה הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת להגיד לך שאישה מהפריפריה או אישה באיזה כפר בצפון, היא לא תקבל אותו יחס כמו חברת כנסת.
טלי בן ארי: כשאני נרשמתי ליועצת הנקה, יש דף כזה ליד הקבלה ונרשמים לפי הסדר.
טלי בן ארי: כתוב מירב בן ארי.
טלי בן ארי: היא באה אלי לפי הסדר.
טלי בן ארי: לא קיבלתי שום הקלות, שזה יהיה ברור.
עאידה תומא סלימאן: אבל היא המשיכה איתך אחר כך.
טלי בן ארי: לא, ממש לא.
עאידה תומא סלימאן: המשפט שאמרת, היא מגיעה מתי שאני רוצה, אף אישה לא יכולה להגיד את זה, שכל פעם שביקשתי את היועצת הנקה, היא הגיעה.
טלי בן ארי: אוקי, אז לא אמרתי דבר כזה ואם אמרתי דבר כזה, אז ממש לא.
טלי בן ארי: להיפך, ישבתי והתייבשתי וחיכיתי לה.
טלי בן ארי: אני ממש לא אמרתי, רק אמרתי שהן נמצאות.
טלי בן ארי: דרך אגב, אני זאת שגם העליתי את הפריפריה בגלל טיפות חלב, כי בסוף רוב הנשים, מי שהן הכי פוגשות והן מתייעצות זה בעיקר אחיות בטיפת חלב, וכשהיא חווה משבר הנקה, היא הולכת לאחות בטיפת חלב.
טלי בן ארי: זה שהייתה לי אחות יומיים, דרך אגב, לא מתי שאני רוצה אלא נרשמתי וחיכיתי והתייבשתי, עזבי, לא הייתי שם בכלל, אני רק אומרת שמי שהכי חשוב לחזק אותן זה אחיות בטיפת חלב.
טלי בן ארי: אגב, את משבר ההנקה הראשון, היא הולכת לאחות בטיפת חלב.
טלי בן ארי: היא לא הולכת לאחות בתינוקייה, כי היא כבר לא נמצאת בתינוקייה.
טלי בן ארי: דרך אגב, אני מסכימה לגמרי לגבי הפריפריה.
טלי בן ארי: באמת זה צורם וזה זועק.
טלי בן ארי: דרך אגב, אני חושבת שיש פה דיון שאנחנו לא התייחסנו אליו, את נגעת בו כשדיברת על המגזר הערבי והיא דיברה על המגזר החרדי.
עאידה תומא סלימאן: זה עניין החברה.
טלי בן ארי: כשאני אומרת, אני חברת כנסת מניקה, אנשים מסתכלים עלי.
טלי בן ארי: אני רוצה להגיד לך שהיו פה נשים שעיקמו את האף.
טלי בן ארי: אמרו לי, מה נסגר איתך?
טלי בן ארי: סוג של תתקדמי.
עאידה תומא סלימאן: יש סתירה גדולה בין איך בתוך המשפחה דוחפים לך את הרעיון של הנקה לבין איך צריך להסתיר את זה וזו בושה ולא צריכים להוציא את זה חלילה בחברה.
טלי בן ארי: אני גאה בזה בכל מקום.
טלי בן ארי: אני גם מדברת על זה.
טלי בן ארי: מה שאני רציתי בדברים שלי להתייחס, זה לא לחזור על דברים שנאמרו כאן אלא לבוא ולהגיד איך אנחנו גם מדברים על המסר החברתי.
טלי בן ארי: את אמרת מאוד יפה שבחברה הערבית אצלכם את צריכה להניק.
טלי בן ארי: אצלנו מה שקרה בחברה היהודית, אלה שלא מניקות והן נשות קריירה, כאילו מצפים ממך שתפסיקי, וזה מה שהכי גרוע בעיניי.
טלי בן ארי: דווקא בעניין הזה החברה היהודית צריכה להתקנא בחברה הערבית, כי השימור המסורתי של ההנקה, ובכלל לא דיברתי על הבריאות שלי והבריאות שלה.
טלי בן ארי: אני באמת רואה את ההבדל בין אותו ילד שנולד ומשתמש בתמ"ל.
טלי בן ארי: אני מודה שאני במקום אחר.
טלי בן ארי: הדיון פה גם צריך להיות איך החברה, ברשותך, בעניין הזה אני שמה דגש על החברה היהודית, לא חרדית, איך באה ואומרת לאם שיש לה קריירה, תניקי גם אם יש לך קריירה, כי אנחנו יודעים שאנחנו כחברה נעזור ונתמוך בכך כדי שתוכלי להגיע הביתה.
טלי בן ארי: כשאמרתי את הדברים שלי בתחילת השבוע, כן, זה מאוד מפריע לי ואני קצת אוציא קיטור, שאני כחברת כנסת, אומרים לי, תארזי תיק מיום שני עד יום שישי.
טלי בן ארי: סליחה, אם אני אישה שמניקה, למה אני צריכה להיות בסיטואציה כזאת?
טלי בן ארי: אני אומרת לך, זה בדיוק המסר החברתי הגרוע שאנחנו מעבירים.
טלי בן ארי: אגב, גם הכנסת נופלת בזה.
טלי בן ארי: גם הכנסת נפלה לפח הזה שבו אם שהיא מניקה - - -
קריאה: כנראה היא לא יכולה לשלב את זה עם קריירה.
טלי בן ארי: וזה חמור בעיניי וזה קשה.
שרון ברנסבורג צברי: הייתי רוצה רק משפט סיום.
שרון ברנסבורג צברי: כל אחת פה הביאה את הסיפור.
שרון ברנסבורג צברי: אני יכולה להגיד, אני אימא לארבעה בנים.
שרון ברנסבורג צברי: אני עשיתי את זה מטורף.
שרון ברנסבורג צברי: עכשיו אני חזרתי בגיל שלושה חודשים לעבודה כי בדוקטורט בתקופתי לא היה אפשר לקחת חופש.
שרון ברנסבורג צברי: אני חושבת שהדיון פה, והייתי מאוד שמחה שהאיגודים של זכויות האישה שהם קמו על הרקע שבו האישה היא הגוף היותר חלש שנשלט על ידי מגדר אחר יותר חזק, יאמצו את החופש הזה ואת זכותה של אישה לגופה במקביל להגנה על התינוק הקטין חסר הישע שנמצא תחת טיפול האישה, כי ביום-יום אנחנו לא נתקלים בדבר זולת פרסומות של תמ"ל ומעט מדי מידע.
עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת.
עאידה תומא סלימאן: להטיל את זה על ארגוני הנשים, בעיניי לא מקובל.
עאידה תומא סלימאן: אני אסביר למה.
עאידה תומא סלימאן: כל השיח על הנקה בכל העולם התחיל לקבל את הפן של הילד ובריאות הילד רק לאחרונה.
עאידה תומא סלימאן: את מדברת כאשת מקצוע.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת עכשיו כאדם מהיישוב, כאישה מהיישוב.
עאידה תומא סלימאן: אני לא נוכחת בישיבות המקצועיות שלכם.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על איך הייתה ההנקה ועודנה, מוטלת על האישה שכמעט לא אפשרו לאישה את התמיכה כדי לבצע אותה כמו שצריך.
עאידה תומא סלימאן: ביקשו ממנה, הטילו עליה, הכריחו אותה לעשות את זה, והכריחו, זה לא חייב להיות בחוק.
עאידה תומא סלימאן: זה מספיק העין שמסתכלת ואומרת לה איזה אימא רעה את שאת לא מניקה ושפספסת את ההנקה בשעה כזו, למה?
עאידה תומא סלימאן: כי רצית ללכת לעבודה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שארגוני הנשים דיברנו על הנושא הזה כי ראו איך זה מגביל את הנשים ואיך המגדר השני משתמש בזה גם כן כדי להגביל את הנשים, ומשם הם התנערו, לא בגלל שלא אכפת להן מבריאות הילד.
עאידה תומא סלימאן: מי אכפת לו יותר מהאימא?
עאידה תומא סלימאן: מי אכפת לו יותר מהנשים?
עאידה תומא סלימאן: הגברים דואגים לבריאות של הילדים שלהם יותר מהנשים?
עאידה תומא סלימאן: כשהוא חולה, היא לוקחת אותו לבית חולים והיא לוקחת אותה לקופת חולים, אז עכשיו לבוא ולהגיד שארגוני הנשים כאילו התעלמו מבריאות הילד ורק התמקדו?
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהם התמקדו כי זה הפך לנטל שהחברה לא רצתה לקחת עליו אחריות.
עאידה תומא סלימאן: מצד אחד החברה כמו בעניין של ילודה, הפילה את זה ועשתה מזה פרויקט לאומי, ומצד שני לא רצתה לתת את התמיכה לנשים כדי שיעשו את זה, אז בואו נאזן.
עאידה תומא סלימאן: לא שארגוני הנשים כאילו התעלמו מבריאות הילדים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא חושבת כך.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן, אם משרד הבריאות קובע לעצמו מטרות כאלו, אז שיגבה אותן בהוראות מאוד ברורות לבתי חולים ולתחנות אם וילד ולא יסגור תחנות אם וילד במקומות המרוחקים אלא להיפך, יתחיל מעכשיו לדאוג לפתוח תחנות אם וילד איפה שאין ולא להסתפק ב-431 שקיימים היום.
עאידה תומא סלימאן: שרית חיה גבאי, רכזת התחלה בריאה במאוחדת.
שרית חיה גבאי: מאוחדת בעצם תומכת בעידוד הנקה ובאמת חושבת שצריכה להיות זמינות גבוהה של יועצות הנקה בשטח, אבל כיום קיים חסר בטיפול החלב ויש צורך לדעתנו להוציא לפועל את רפורמת טיפול החלב ולהעבירה לקופות החולים וכך גם לשמור על רצף הטיפול.
שרית חיה גבאי: במקביל, אנחנו חושבים שצריך להעביר תקציבים לקופות ולא במסגרת מבחני תמיכה.
שרית חיה גבאי: מאוחדת מפעילה יועצות הנקה ומדריכות הנקה ומלווה נשים בהיריון לאורך כל ההיריון ומעודדת את ההנקה, אבל זה לא מספיק וצריך לגייס עוד כוח אדם ומשאבים כדי באמת להגיע לכלל האוכלוסייה.
שרית חיה גבאי: כולם הביאו מהמקום האישי שלהן.
שרית חיה גבאי: אני אימא לשניים כשאחת מהן היא פגית והשני נולד בזמן.
שרית חיה גבאי: אני רוצה לספר לכם שאני לא הצלחתי בבית החולים להגיע ליועצת הנקה במשך חודשיים כשהייתי בפגייה, ואני גרה במרכז הארץ וילדתי במרכז הארץ.
שרית חיה גבאי: גם בילד השני לא הצלחתי להגיע ליועצת הנקה, כי כשהגעתי אליה היו המון אימהות ולא הצלחתי לקבל את הייעוץ והגעתי לייעוץ הפרטי מאוחר מדי ואחרי שלושה חודשים של ניסיונות, בלב כבד נאלצתי לוותר על ההנקה ולעבור לתמ"ל.
שרית חיה גבאי: זו החלטה לא קלה, זה שלב מאוד קשה ואני באמת חושבת שאם היו יותר יועצות הנקה בשטח, זה לא היה קורה.
שרית חיה גבאי: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: ג'ולי שור.
ג'ולי שור: אני ג'ולי שור, אני יועצת הנקה מעל 20 שנה.
ג'ולי שור: אני עובדת בקהילה.
ג'ולי שור: אני גם מלמדת את התחום של יועצות הנקה.
ג'ולי שור: אני פתחתי ביפו לפני ארבע שנים בית שמגיעות אלי אימהות והן נחות אצלי, ישנות אצלי, אוכלות אצלי ואני מטפלת בהן יחד עם הבנות שהגיעו אלי ללמוד.
ג'ולי שור: זה באמת איזשהו פרויקט שעשיתי, שאני חושבת שזה יכול להיות רעיון לעתיד, אבל לא על זה רציתי לדבר.
ג'ולי שור: יש משהו שמפריע לי קצת במסר על ה-99.9% של האימהות המניקות.
ג'ולי שור: אני חושבת שצריך להעביר את זה ל-99% מהתינוקות שיקבלו חלב אם.
עאידה תומא סלימאן: זאת המטרה מאחורי הבנק.
ג'ולי שור: יש מספיק אימהות שלא מניקות, לא רק שלא רצו אלא נורא רצו.
ג'ולי שור: הן לא הצליחו מאיזושהי סיבה.
ג'ולי שור: זה צריך להיות משהו שקשור לחלב אם, שהתינוקות יקבלו חלב אם.
ג'ולי שור: אני אמרתי שאני הקדשתי את החיים שלי לתמוך במשפחות בקהילה, במשפחות בבתים שלהם.
ג'ולי שור: יש לנו עם מאוד חכם.
ג'ולי שור: הם מבינים שאם הדברים לא מסתדרים, אז יש להם אופציות וזה בסדר.
ג'ולי שור: הם מבינים שהנקה זה דבר חשוב.
ג'ולי שור: חשוב לי לידה טבעית, חשוב לי הנקה, חשוב להחזיק את התינוק.
ג'ולי שור: זה חלק מזה.