GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה כי רק לפני כמה דקות סיימנו דיון מאוד מעניין גם כן במסגרת היום המיוחד לשפה הערבית שהכנסת מקיימת היום.
עאידה תומא סלימאן: היום של התחבורה הציבורית הוא ביוזמתם של חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת סעיד אלחרומי וחבר הכנסת איתן כבל.
עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שזו לא השנה הראשונה שמציינים את היום הזה, גם בעבר אנחנו הקדשנו את הדיון בוועדה בנושא המחסור החמור בתחבורה ציבורית בנגב והשפעתו על חיי נשים.
עאידה תומא סלימאן: בעבר עשינו את זה באופן כללי, היום מנסים להתמקד יותר בתחבורה הציבורית בנגב.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו כבר כמה ישיבות קודמות שנוגעות לכל מיני נושאים על חיי הנשים בנגב ואחד מהנושאים שבלטו בכל הדיונים האלה זה הנושא של התחבורה הציבורית ועד כמה היא משפיעה לא רק על הניידות אלא על הנגשת השירותים לנשים בנגב.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לחברי הכנסת היוזמים לפתוח את הדיון ולהעלות את השאלות המהותיות.
דב חנין: תודה לך לא רק על רשות הדיבור, אלא על המחויבות, באמת, המאוד מאוד גדולה שלך לנושא הזה.
דב חנין: ההבנה העמוקה שלך שיש קשר הדוק בין היכולת של נשים לממש את עצמן לבין תחבורה ציבורית.
דב חנין: המחויבות שלך לקדם תחבורה ציבורית למען נשים בכלל בחברה שלנו, המחויבות שלך לקדם תחבורה ציבורית למען נשים בחברה הערבית.
דב חנין: ובאופן ספציפי, המחויבות שלך, וגם הדיונים שקיימת בוועדה הזו על מצבן של הנשים ביישובים הערבים הבדואים בנגב והקשר בין המצב הזה לבין תחבורה ציבורית או העדר תחבורה ציבורית.
דב חנין: אז תודה לך באמת על המסורת המאוד מאוד חשובה שאת ממשיכה בוועדה הזו בהובלה נמרצת של הנושא הזה.
דב חנין: ותודה לחברי ושותפי ליום הזה, חבר הכנסת סעיד אלחרומי שהוא נציג הנגב והוא גם זה שיוכל לתאר בפתיחת הדיון בצורה יותר רחבה את הבעיות שאנחנו מתמודדים איתם, על השותפות וההתגייסות ליום הזה והמחויבות שלו לנושא.
דב חנין: תראו, חברות וחברים, אנחנו קיימנו סיור ביישובים ערבים בדואים בנגב ואנחנו ראינו מציאות בלתי אפשרית.
דב חנין: ידידי, חבר הכנסת בגין, אני עכשיו אפילו לא מדבר על יישובים לא מוכרים, אני מדבר איתך על יישוב מוכר של אלפי אנשים, אלפי אזרחים, אוטובוס לא נכנס לשם.
דב חנין: אם יש אישה שרוצה ללכת לעבודה, חוצפנית כזאת, רוצה ללכת לעבודה, אין לה שום דרך ללכת לעבודה.
דב חנין: אם יש צעירה שרוצה ללמוד באוניברסיטה היא צריכה אולי לבקש טובה מאיזשהו מישהו שייקח אותה טרמפ כי אין לה שום דרך להגיע.
עאידה תומא סלימאן: ובכל זאת עכשיו הגיעו הנשים מהנגב.
עאידה תומא סלימאן: אתה רואה כמה לקח להן להגיע.
דב חנין: כי אין תחבורה ציבורית, גברתי, זו הבעיה.
דב חנין: האזרחים הערבים בנגב היו שמחים לנהור באוטובוסים רק שלא נותנים להם את ההזדמנות.
דב חנין: ולכן אותה אישה שרוצה ללכת לעבוד, אותה אישה שרוצה ללכת ללמוד, אותה אישה שהבן שלה חולה ורוצה לקחת אותו לרופא, אין לה שום דרך לעשות את זה.
דב חנין: בוודאי ביישובים לא מוכרים אבל גם ביישובים כן מוכרים.
דב חנין: ולכן, עמיתיי חברי הכנסת זה נושא שהחשיבות שלו היא פשוט גבוהה ביותר.
דב חנין: אני מברך את נציגי משרד התחבורה שנמצאים איתנו כי אני יודע, מתוך העבודה שלי בוועדת המשנה לתחבורה ציבורית, שיש היום הרבה הרבה אוזן קשבת במשרד התחבורה כדי לקדם את הפתרונות.
דב חנין: וכדי לקדם פתרונות לימינו, לא בעוד שנים, אלא בשנה הקרובה ובתקופה הקרובה.
דב חנין: ואני מקווה שהדיון הזה יוכל לקדם את כולנו למציאות יותר טובה.
דב חנין: באמת תודה רבה לכולכם ובהצלחה לנו ביום הזה ובדיונים האלה.
דב חנין: אגב, רק עוד הודעה קטנה – אחרי הדיון אם תרצו יש מחוץ לבניין הוועדות יש אוטובוס עם קרוואן כזה, קרון הסברה, שהצלחנו להכניס אותו לכנסת.
דב חנין: תתארו לכם, הכנסת בנויה למכוניות פרטיות, היה קצת קשה להכניס קרון הסברה שזה לא רכב פרטי, אבל הצלחנו והוא נמצא פה ביציאה מהכנסת ואתם מוזמנים להגיע ולראות את זה.
עאידה תומא סלימאן: מה בדיוק יש שם?
דב חנין: אנחנו נשמע את נציגי משרד התחבורה שיסבירו בהמשך.
דב חנין: ובשעה 14:00 יש לנו כנס גדול באודיטוריום בעניין התחבורה הציבורית וכולכם מוזמנים.
עאידה תומא סלימאן: אני בהתחלה הייתי צריכה לברך את חבר הכנסת בני בגין שהצטרף, אני יודעת שאתה מקפיד להגיע לדיונים של התחבורה הציבורית בשנתיים הקודמות, אתה גם כן השתתפת בדיונים אחרים, וחברת הכנסת, תמר זנדברג, ברוכים וברוכות הבאים.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה גם כן לתת לאחד מחברי הכנסת היוזמים, סעיד אלחרומי, בבקשה, תפתח את הדיון.
סעיד אלחרומי: תודה גברתי היושבת ראש ותודה לך על קיום הדיון ותודה לחבריי יוזמי היום החשוב הזה, חברתי תמר וחברי דב ואיתן ויעקב אשר.
סעיד אלחרומי: אני חושב שההתגייסות הזאת של חברי כנסת מכל סיעות הבית, מרוב סיעות הבית, לנושא מאוד חשוב בחברה הישראלית, יש לו משמעות מאוד גדולה.
סעיד אלחרומי: ואני שמח ששר התחבורה גם יהיה איתנו בסיכום, בשעה 14:00, וגם יהיו הרצאות מאוד מאוד מעניינות בסיכום הזה.
סעיד אלחרומי: נושא התחבורה הציבורית יש לו חשיבות קריטית לאוכלוסיות המוחלשות בחברה הישראלית.
סעיד אלחרומי: ואני חושב שהנשים שיושבות כאן ברובן הן מהכפרים הלא מוכרים ממקומות שבכדי להגיע לבאר שבע לקבל שירות, אם זה ממשרד הפנים או משרד הרישוי או בכל רשות ממשלתית אחרת, ייקח לה המון זמן א' להגיע לרחוב הראשי ו-ב' – אם יתמזל מזלה וברחוב הראשי תהיה תחנת אוטובוס אז היא צריכה לחכות לאוטובוס שאולי יגיע מירוחם או ממצפה רמון או מקום אחר.
סעיד אלחרומי: היישובים שהמדינה הכירה בהם, ניקח למשל את ביר הדאג', זה יישוב מוכר, יישוב שיש לו תכנית מתאר, יישוב שיש בתי ספר במרכז היישוב, אבל משום מה האוטובוס לא נכנס לשם.
סעיד אלחרומי: האוטובוס לא מגיע למקום בתוך יישוב מוכר ואלפי אנשים שגרים מסביב.
סעיד אלחרומי: אום בטין, אני חושבת שזו דוגמה קלאסית - - -
זאב בנימין בגין: סעיד, זאת הבעיה, מסביב.
זאב בנימין בגין: הוצע להם כבר להיכנס פנימה אבל אלפים עדיין מסביב.
סעיד אלחרומי: לא, לא, לא, הם בתוך תכנית המתאר.
סעיד אלחרומי: סוגיית ההסדרה זה סיפור אחר, אנחנו מדברים עכשיו על שירות תחבורה.
סעיד אלחרומי: באום בטין יש יישוב, יש קו כחול, יש בתי ספר במרכז היישוב.
סעיד אלחרומי: מגיעים אוטובוסים שמובילים אלפי תלמידים לבתי הספר האלה, יש כביש גישה אבל משום מה אין תחנת אוטובוס - - -
עאידה תומא סלימאן: העלינו את זה, אני זוכרת, בדיון הקודם שהיה ו- - -
סעיד אלחרומי: אום בטין, לאחר מאבק עיקש בצומת של אום בטין, בעיקר עם חברי דב ועוד אנשים בצומת המסוכנת הזאת, רק אתמול או שלשום הייתה תאונת דרכים בצומת אום בטין.
סעיד אלחרומי: עכשיו הואיל משרד התחבורה לקדם משהו בתאורה ואולי לעשות משהו זמני בכדי לחסוך בחיי אדם.
סעיד אלחרומי: לכן אני חושב, גברתי היושבת ראש, אנחנו צריכים לצאת מכאן, זאת לא המלצה, בקריאה, שהנושאים המינימאליים האלה, זה לא עולה כסף, רבותיי, זה לא עולה הרבה כסף.
סעיד אלחרומי: האוטובוס שמגיע מערערה בנגב ונכנס לשגב שלום הוא כן יכול להיכנס לאבו טלול והוא כן יכול להיכנס לזרנוק שיש כביש גישה ויש הכל, ואותו דבר אום בטין וביר הדאג'.
סעיד אלחרומי: אני אסתפק בזה ו- - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרצה אחר כך לשמוע באמת מנציגי משרד התחבורה - - -
סעיד אלחרומי: תשימו לב גם אנשים שיש פה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי, עכשיו תיקנו אותי, שגם חברת הכנסת תמר זנדברג אחת היוזמות של היום הזה, אז אני אתן לך גם כן.
תמר זנדברג: ממש ממש בקצרה וסליחה שאנחנו צריכים פה לזגזג בין דיונים, אבל אני חושבת שהדיון הזה הוא דיון מאוד מאוד חשוב בגלל שהוא מדגים בצורה מאוד מאוד טובה את הקשר בין מדיניות ושרטוטים והקצאת תקציבים לבין ההשפעה של זה בסופו של דבר על חיים של אנשים, ובמקרה הזה נשים.
תמר זנדברג: כי לאורך השנים אנחנו ראינו הרבה פעמים שתחבורה ציבורית מהווה אחד החסמים המרכזיים להרבה מאוד דברים שקשורים לחייהן של נשים, לתעסוקה, ליציאה מהבית, ללימודים, לכל מיני דברים שכאילו זה נראה, מה, נשים תחנת אוטובוס, והאוטובוס אם יוכל להיכנס אם היישוב קטן או לא ואם הנדסית יש פיתולים ועליות וכל מיני דברים כאלה.
תמר זנדברג: אבל אם נפתור את הסוגיה, כביכול, הנדסית, בירוקרטית, מנהלתית, תקציבית הזאת זה יפתח פתח מאוד מאוד רחב לחיים שלמים של נשים רבות שתוכלנה גם לשמור על החיים שלהן, על התרבות שלהן, על דברים שחשובים להן בחיים וגם לעבוד, ללמוד להתפרנס, לפרנס את המשפחה, לפרנס את הילדים ולהשתתף בחיי העבודה והמשק הישראלי באופן כללי ושל הקהילות שלהן.
תמר זנדברג: ולכן אני חושבת שהעיסוק כאן בתחנת האוטובוס, בצומת, בנגישות, בדברים האלה, צריך לעסוק בו, אבל צריך לעסוק בו כששומרים בראש את המשמעות של הדבר הזה עבור חיים באמת של נשים רבות וכתוצאה מזה של החבר הישראלית כולה.
תמר זנדברג: אז תודה על קיום הדיון ותודה לכולכם.
תמר זנדברג: לצערי יש לי רק כמה דקות להישאר כי שר התחבורה נמצא בדיון אחר, אבל נעלה את הנושא הזה גם שם.
זאב בנימין בגין: תודה גברתי היושבת ראש.
זאב בנימין בגין: משרד התחבורה, כידוע לנו, פועל רבות בשנים האחרונות כדי לפתור בעיות תחבורה ביישובים ערבים רבים.
זאב בנימין בגין: והמשרד נמצא בערך באמצע תכנית חומש שבה או במסגרתה התקציב לתחבורה ציבורית ביישובים הערבים, מידע שאני זוכר, הוא כפול משיעורה של האוכלוסייה הערבית במדינה.
זאב בנימין בגין: כאן מדובר בעיקר על יישובים הערבים בצפון הארץ, וביישובי הבדואים בנגב יש גם קשיים שברגע זה נראים לפחות אובייקטיביים, ולכן צריך לפתור אותם גם במסגרת יותר רחבה.
זאב בנימין בגין: אני לא הייתי ער לתכנית לקיים את היום הזה ואת הדיון הזה ובכל זאת ביקשתי משר התחבורה והוא אישר לנציג משרד התחבורה במחוז הדרום, לעמיחי לוי, להיפגש איתי, זה היה בערך לפני שישה שבועות, ועדכן אותי גם במאמצים הנעשים וגם בקשיים, אני התעניינתי בעיקר בגישה לתחנות אוטובוס סמוך ליישובים הבלתי מוכרים על הכבישים הראשיים 25 ו-31 - - - הבנתי אבל נשמע יותר.
זאב בנימין בגין: נעשית עבודה, יש הבנה לקושי.
זאב בנימין בגין: וכמובן גם כפי שאמרה חברתי חברת הכנסת זנדברג בהדגשה מיוחדת של חשיבות התחבורה הציבורית לנשים, בוודאי לנשים מן הקבוצה הכלכלית והחברתית היותר נמוכה שאנחנו יש לנו אחריות לדאוג לכך שהן תתקדמנה בכלל וגם עקב חשיבותה של האישה באופן מיוחד לשינוי במשפחתה ולכן גם לשינוי חברתי כללי.
זאב בנימין בגין: לכן אני מודה לך גברתי על הדיון כאן.
זאב בנימין בגין: שוב אני מודה לחבר הכנסת אלחרומי על היוזמה עם חברים אחרים.
זאב בנימין בגין: אנחנו עוד מעט ניקח כובע וגיטרה וגם נרוויח קצת כסף כי אני ניהלתי את הדיון בוועדת הפנים בשעה 9:00 והיה גם חבר הכנסת חנין וגם סעיד ויחד צלחנו גם את הדיון הזה בשאלות התחבורה הציבורית.
זאב בנימין בגין: אני מתנצל אני ממש בדקות לפני 12:00 אצטרך לעזוב לדיון אחר בוועדת החוקה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, תודה שהגעת, ואני שמחה לראות שהנושא על סדר יומך ואתה כן נותן את הדחיפה.
עאידה תומא סלימאן: וזה נכון שמשרד התחבורה ב- - - בוא נגיד, אפילו אני עדיין זוכרת שהיה המשרד הראשון שהקצה ושריין תקציב מראש בעניין התחבורה הציבורית, ואני מברכת על כך ואני מברכת על העובדה שהמשרד הבין שכדי לסגור פער תהום, בוא נגיד, בין המצב הקיים באוכלוסייה הערבית באופן כללי, לבין המצב הקיים במדינה שהוא גם לא מהמזהירים ביותר בעניין תחבורה ציבורית צריך באמת לשריין תקציב מראש ולדאוג ולתכנן כדי לסגור את הפער, הפער לא נסגר בעצמו.
עאידה תומא סלימאן: אני מעדיפה בדרך כלל לתת לכמה מהארגונים שהגישו ניירות עמדה כדי לשאול את השאלות וכדי שתוכלו אחר כך, נציגי המשרד, לענות על השאלות שעולות.
עאידה תומא סלימאן: ואני מברכת על הצטרפות הנשים מהנגב.
עאידה תומא סלימאן: אני בירכתי את הצטרפותן של הנשים ואם תרצה מישהי לתת איזושהי עדות על איך זה משפיע על החיים שלה נשמח לשמוע.
עאידה תומא סלימאן: סברין אבוכף, רכזת פרויקט התיעוד בפורום דו קיום בנגב לשוויון אזרחי, בבקשה גברתי.
סברין אבוכף: בהתחלה נציג את הסרטון.
עאידה תומא סלימאן: זה גם נשים עשו את הסרטון.
סברין אבוכף: כן, נכון.
סברין אבוכף: זה סרט מהכפר - - - ש- - - (הצגת סרטון)
עאידה תומא סלימאן: זה מדהים איך העבירו את המסר בקצרה ובאופן קולע.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, סברין, רצית להוסיף משהו.
סברין אבוכף: כן, רציתי להציג קצת על הפרויקט שלנו שהוא פרויקט תיעוד, קוראים לו מצלמים את החיים בנגב, שהוא התקיים בשנת 2015, שאנחנו עובדים בין שמונה לתשעה כפרים בנגב שאנחנו נותנים לנשים בכפרים ציוד שהוא מצלמה שנותנת להם אפשרות שיצלמו ויתעדו את החיים שלהן.
סברין אבוכף: כל אחת מהנשים האלה יש לה סיפור שהיא מספרת על החיים שלה בכפרים האלה.
סברין אבוכף: זה אחד הסיפורים שאנחנו הצגנו בכפר אטין שמדבר על התחבורה הציבורית, שזה אחת הבעיות שסובלים ממנה בכפר הזה.
סברין אבוכף: זה בעיקר אם אנחנו גם מדברים על תעסוקת נשים ומדברים על עבודת הנשים בכפרים הבלתי מוכרים אנחנו צריכים לקחת בחשבון את הבעיות שיש בכפרים האלה, להסתכל על זה טוב שזה הבעיות שיוצאות - - - לא יוצאות - - - אז יש מצב מאוד קשה שצריך לשנות שם.
סברין אבוכף: וגם להסתכל על הבעיות של התחבורה הציבורית - - - רצון שגם אני מאחד הכפרים שאני גם, למרות שאני בכפר מוכר שנקרא אום בטין, שאני גם סובלת מהתחבורה הציבורית.
סעיד אלחרומי: איך הגעת לתחנה הבוקר, סברין?
סברין אבוכף: סיפור ארוך.
סברין אבוכף: הייתי צריכה גם להשתתף בעבודה ראשונה אבל איחרתי חצי שעה לאוטובוס ואז בסוף הציל אותי האוטובוס של סעיד.
סעיד אלחרומי: של הנגב.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאחת הבעיות העיקריות שכל מי שיש לו אוטו והוא קם בבוקר בלי לחשוב אפילו איך הוא או היא תתכנן את הנסיעה שלה ופשוט נכנס לאוטו, מתפעל ונוסע.
עאידה תומא סלימאן: לא יכול לחשוב מה זה לתכנן נסיעה לאישה או לגבר, ובמיוחד לאישה, ואישה ערבייה, שגרה בכפר.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שזה, אם הייתי חיה במקומן אז בטוח בטוח, הרבה מהאפשרות לחשוב על מה אני יכולה לעשות הייתה נמחקת מהתודעה שלי.
עאידה תומא סלימאן: הרבה דברים שאני היום רואה בהם מה בכך ואני עושה אותם בלי לחשוב, מן טייס אוטומטי כזה, אי אפשר לא לטוס ולא לנסוע ולפעמים לא לחלום כאשר הביצוע של החלום או הניסיון לרדוף את החלום קשורה בשעות של תכנון איך אני אצא מהבית ואיך אגיע לאן שאני רוצה להגיע.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה המשימה שלא חושבים עליה.
עאידה תומא סלימאן: ואני רק נבהלת מלחשוב, אם מישהו מקבל התקף לב, אם אישה כורעת ללדת, והיא צריכה עכשיו עכשיו להגיע לבית חולים ואין לא אוטובוס ולא אוטו באותו רגע בכפר.
עאידה תומא סלימאן: ותתארו לעצמכם מה המצב.
עאידה תומא סלימאן: ואל תגידו לי היא יכולה להזמין מד"א כי אין תשתית שהאמבולנס ייכנס, אפילו אם חושבים שזה בטוח להיכנס לכפר הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעמותת סיכוי, יובל דרור שילה, רכז פרויקט שוויון בנגב.
סעיד אלחרומי: על הסיפור של האמבולנס – כל ההודעות של מד"א יוצאים שמשגב שלום פינינו מישהו לבית חולים.
סעיד אלחרומי: הם לא חשבו שכל הנשים בסביבת שגב שלום, כל הכפרים, מגיעים ברכב פרטי לשגב שלום ומשם האמבולנס מגיע.
סעיד אלחרומי: ואז בסטטיסטיקה אנחנו מככבים שם בסדר - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, שגב שלום מככב.
יובל דרור שילה: תודה רבה.
יובל דרור שילה: נמצאת איתי כאן יוסרה אבוכף, המועצה האזורית לכפרים לא מוכרים בנגב.
יובל דרור שילה: אנחנו נתאר כאן את המציאות של כפרים מנותקים מתחבורה ציבורית, את החסמים וגם כמה פתרונות בנושא הזה.
יוסרה אבוכף: אני רכזת תחבורה וחינוך במועצה לכפרים הבלתי מוכרים בנגב.
יוסרה אבוכף: המועצה היא גוף לא ממשלתי שמייצג 35 כפרים לא מוכרים בנגב.
יוסרה אבוכף: ואנחנו פועלים כדי להכיר בכפרים וקידום הזכויות לתושבים.
יוסרה אבוכף: שיעור ההשתתפות של נשים ערביות בדואיות בשוק התעסוקה הוא הנמוך ביותר בישראל.
יוסרה אבוכף: מתוך 46 כפרים ערבים בדואים בנגב רק בארבעה יש שירות אוטובוס שנכנס לתוך היישוב.
יוסרה אבוכף: הרוב המוחלט של הנשים הערביות בנגב לא מחזיקות ברישיון נהיגה ומסתמכות לחלוטין על שירותי תחבורה ציבורית.
יוסרה אבוכף: כניסת תחבורה ציבורית לתוך הכפרים היא תנאי הכרחי לקידום זכותן של נשים ערביות, בדואיות, להשתתפות בשוק התעסוקה.
יובל דרור שילה: המצב הנוכחי הוא שרק בתשעה כפרים בדואים, גם מוכרים וגם לא מוכרים, היום יש כבישי גישה ונכנסים לתוך היישוב בצומת שמחברת את כביש הגישה בצורה בטוחה לכביש ראשי.
יובל דרור שילה: לכל 37 הכפרים האחרים אין כבישי גישה או שהצומת לא מוסדר.
יובל דרור שילה: והמשמעות שלא ניתן להכניס אוטובוסים לפי נהלי משרד התחבורה הנוכחיים.
יובל דרור שילה: חשוב לציין, אנחנו רואים פה כמו שראינו בסרטון את האוטובוסים של התלמידים, הם כן נכנסים לכפרים האלה כדי לממש חוק חינוך חובה.
יוסרה אבוכף: הפתרון היחיד עבור עשרות אלפי נשים בכפרים המנותקים מתחבורה ציבורית הוא הליכה ממושכת עד לכביש הראשי ובתמונה רואים את התחנה של - - -.
יוסרה אבוכף: נשים צריכות ללכת עד הכביש הראשי כדי לקחת אוטובוס ולפעמים הן לוקחות הסעה פרטית וזה עולה להן פי שלושה מכרטיס אוטובוס רגיל.
יוסרה אבוכף: בתמונה הזאת יש את הכפר שלי.
יוסרה אבוכף: בסקר שאנחנו עשינו במועצה האזורית לכפרים הבלתי מוכרים התברר כי התחנות המסוכנות ל-14 כפרים בכבישים הראשיים חסרות או פגומות ומסוכנות.
יוסרה אבוכף: תחנות רבות היו קיימות בעבר וביטלו בשנים האחרונות כמו שרואים גם בכביש הראשי של הכפר שלי שביטלו את התחנה ויש אישה שעומדת שהיא מחכה לאוטובוס ובסוף האוטובוס לא הגיע.
יוסרה אבוכף: וגם הכביש הוא מאוד מסוכן ו- - -
יובל דרור שילה: וכמו שחבר הכנסת אלחרומי ציין, הצומת הזה נמצא היום בטיפול.
יובל דרור שילה: יש צמתים שעדיין לא נמצאים בטיפול, זה מצב מאוד חמור - - -
סעיד אלחרומי: לאחר כמה שאילתות ומאבק.
עאידה תומא סלימאן: שאילתות ודיונים.
יובל דרור שילה: ויש צמתים שעדיין לא בטיפול והמשמעות זה שנתיבי ישראל הסירו את התחנות.
יובל דרור שילה: זה המפה של סקר המועצה לכפרים לא מוכרים.
יובל דרור שילה: מה בעצם קורה – חברת נתיבי ישראל מסרבת להקים חלק מהתחנות האלה שראינו במפה, חסרות או הפגומות.
יובל דרור שילה: היא טוענת שלא ניתן להקים תחנות מחוץ לצמתים מוסדרים.
עאידה תומא סלימאן: אני מה זה בדה ז'ה וו עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: בדיוק ישבנו בחדר הזה ונאמר, ונאמר שלא יכול להיות שחברת התחבורה אין לה אותם קריטריונים שנמצאים במשרד התחבורה - - -
יובל דרור שילה: אנחנו נמצאים במקרה אחר פה, אני אדייק.
יובל דרור שילה: יש את העניין של כניסת אוטובוסים לתוך הכפרים בדרכי עפר - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, אני יודעת, אני יודעת, אז דיברנו ששני משרדי ממשלה יש להם קריטריונים שונים.
עאידה תומא סלימאן: משרד החינוך מכניס, משרד התחבורה לא.
זאב בנימין בגין: זה נכלל, מה שאני כיניתי, קשיים אובייקטיביים לגבי האוטובוס.
זאב בנימין בגין: שצריך כמובן לפתור אותם אבל במסגרת יותר רחבה.
יובל דרור שילה: אז פה אנחנו מדברים על מקרה הרבה יותר ספציפיים.
יובל דרור שילה: בכבישים הראשיים, חברת נתיבי ישראל שהיא אחראית על כבישים ראשיים - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה כי גם הנושא של לשים את התחנות ונתיבי ישראל האם מוכנים לעשות את זה או לא לעשות את זה גם כן עלה.
עאידה תומא סלימאן: אני מדגישה את זה כי אני לא רוצה שכל שנה נשב ונשמע אותם דברים.
עאידה תומא סלימאן: לא בטענה אליכם, אלא בטענה לאלה שלא פותרים אותם בינתיים.
זאב בנימין בגין: נשמע מנציג משרד התחבורה אחר כך.
יובל דרור שילה: יש פה נקודה אחרונה שחשוב לי להגיד ושאני רוצה לשמוע את תשובת משרד התחבורה בעניין, כולנו נרצה לשמוע.
יובל דרור שילה: נתיבי ישראל אומרים, אנחנו לא יכולים לשים תחנה מחוץ לצומת מוסדר.
יובל דרור שילה: ובאמת הנהלים של נתיבי ישראל אומרים שתחנה צריכה להיות במצב אידיאלי בצומת מוסדר.
יובל דרור שילה: אבל לנתיבי ישראל יש נהלים נוספים לכיצד להקים תחנה בצומת לא מוסדר אלא בכביש פתוח.
יובל דרור שילה: זה דורש יותר אמצעי בטיחות, הדבר כתוב, הדבר מופיע באתר נתיבי ישראל.
יובל דרור שילה: ואנחנו רואים פה גם בתמונה תחנה לא בצומת, נמצאת בכביש 4 סמוך לבנימינה ואור עקיבא, והיא לא נמצאת בצומת ובכל זאת היא תחנה בטוחה ויש לה מעבר שעובר מתחת לכביש שמונע מהולכי הרגל להיפגע.
יובל דרור שילה: ולכן, מה שצריך לקרות היום זה שמשרד התחבורה ונתיבי ישראל צריכים לפעול מיד להקים את התחנות האלה גם לאורך כבישים וגם בצמתים.
יובל דרור שילה: יש מעט כפרים שניתן להסדיר בהם את הצמתים ולסלול את כבישי הגישה, וזה הפתרון בדרך המלך.
יובל דרור שילה: ומשרד התחבורה שיושב כאן, אנחנו שמחים שהגיעו, הוא הגוף שצריך להיות מסוגל לבוא ולכוון ובסופו של דבר הוא עובד בשביל המדינה ולהגיד לה, יש לך את הנהלים, תבצעי את התחנות, זה נחוץ, זה הכרחי לרישות של נשים לתחבורה ציבורית.
יובל דרור שילה: תודה.
עאידה תומא סלימאן: לוריא דלה, אני הבנתי שאת רצית להמשיך את הדברים שסברין התחילה.
לוריא דלה: נכון.
לוריא דלה: אז מטעם כל השיתוף שלנו של המועצה ושל סיכוי תחת קרן - - - שאנחנו עובדים, מלווים את כל החסמים שעומדים בפני תעסוקת נשים, ויש לכם בידיים את הדוח תעסוקת נשים שהוצאנו לא מזמן שמדבר על כל מיני חסמים.
לוריא דלה: ואנחנו רואים שהתכניות הממשלתיות שהיו וכל הדיונים שהייתה עאידה איתנו בזה, אין התקדמות מאז יום הנגב שהיה שזה ב-2017.
לוריא דלה: אנחנו ממש מבקשים לענות על השאילתות ששלחנו ועל כל מיני שאלות של תכנית החומש החדשה שעדיין אין דברים מוסדרים וכל האחוז של תעסוקת נשים אמור לעלות ל-41% מההמלצה של ועדת אקשטיין, עוד לא התממש בכלל - - -
עאידה תומא סלימאן: לוריא, כפי שידוע לך, בשבוע הבא יש דיון מיוחד להצגת תכנית שביקשנו אותה לנושא תעסוקת נשים ערביות בדואיות ואני בטוחה שגם צריך לשלב בתוכה את העניין של התחבורה.
לוריא דלה: אז בנייר עמדה שיש בידכם יש את ארבעת המחסומים שעומדים בכלל בפני תעסוקת נשים שזה חינוך, מסגרת לגיל הרך ומרכזי תעסוקה ועזרי תעשייה.
לוריא דלה: והחסם העיקרי שזה תחבורה ציבורית ואנחנו רואים שזה חלק ממש מהותי מיציאת הנשים מהכפרים לעבוד בכל מיני מקומות שהם קרובים, לא קרובים לבאר שבע, כל מיני מקומות שהם בנגב, אז זה ממש מקשה עליהן לצאת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לאמל אלנסאסרה, בבקשה גברתי, ואני מבינה שיש שתי נשים שרוצות לתת עדויות איך המחסור בתחבורה הציבורית משפיע על החיים שלהן.
אמל אלנסאסרה: שלום לך, חברת הכנסת עאידה תומא, שלום לכולם.
אמל אלנסאסרה: אני מאוד מברכת ואני גאה שיש ייצוג הולם לנשים ערביות בדואיות.
אמל אלנסאסרה: אני רוצה להעביר כמה דברים ולהתייחס לתחבורה הציבורית באופן ספציפי ומשמעותי ושאר הדברים אני אשאיר את החלק המשמעותי של נשים, תיעוד מהמציאות הקיימת והסבל העצום לגבי הנשים, אחת מהכפר סאווין ואחת מכפר זרנוק שהיא כן תבהיר את העמדה בצורה מאוד מובהקת.
אמל אלנסאסרה: לי מאוד ברור כשאני נמצאת ברהט, אני חיה ברהט, ואני מאוד מתעצבנת כשאוטובוס מתעכב רבע שעה, עשר דקות, וזה גורם לי לאחר לישיבה מאוד חשובה.
אמל אלנסאסרה: תתארו לעצמכם שאישה נמצאת בכפר לא מוכר, בכלל לא מתאפשר לה התחבורה הציבורית, אני מבינה שזה חלק מלסרב את השירות שהוא בסיסי והנשים, התחבורה הציבורית, זה דבר שהוא מאוד משמעותי כלפיהן וזה נראה שזה אחד מהדברים שחוסם אותן מלממש את הרצונות ואת השירות הבסיסי בחיי היום יום.
אמל אלנסאסרה: עאידה דיברה לגבי המצב הבריאותי ואני מתארת לכם ואני רוצה להציג את זה.
אמל אלנסאסרה: יש לנו שלושה כפרים שילדים נפטרו בגלל שהיה להם חום גבוה.
אמל אלנסאסרה: לא נמצא רכב בתוך הבית ואין להם תחבורה ציבורית, היא נשארה, האישה, עם עוגמת נפש, והיא כל הזמן הייתה בלחץ ולא היו לה אלטרנטיבות איך להתמודד עם זה.
אמל אלנסאסרה: ואני מרשה לכם, אני רוצה לשמוע אתכם, אישה שנמצאת במצב כזה, תתארו לעצמכם איך היא יכולה להתמודד במצב כזה.
אמל אלנסאסרה: אם אני יוצאת עם אלטרנטיבה שהיא כן תוכל לתת לנו להתמודד במצב כזה אז כן אני מתארת לעצמי שאני גם יכולה להתמודד במצב שאוטובוס מאחר עשר דקות והתחבורה נמצאת אצלי גם מתאפשרת.
אמל אלנסאסרה: אני, קשה לי לתאר שאני חיה ברהט ויש עוד אישה שלוקח לה חצי שעה מהבית עד להגיע לתחנה הראשית בכביש הראשי.
אמל אלנסאסרה: בסופו של דבר כשהיא מגיעה באיחור של חמש דקות בגלל המזג אוויר היא מפספסת את האוטובוס, היא מתעכבת יותר משעה וחצי ולפעמים אומרים לך שזה 45 דקות עד שהיא תגיע.
אמל אלנסאסרה: זה לא מסתדר ולדעתי, אני רואה את הנשים, הן נמצאות בשוליים, זה לא דבר שהוא חשוב מאוד.
אמל אלנסאסרה: לגבי התעסוקה, לגבי מימוש כל הצרכים, צריך לדאוג להנגיש לנשים הבדואיות, שזה דבר מאוד משמעותי בחיי היום יום שלהן, איך באמת למצוא את האלטרנטיבה בשביל לממש את השירותים הבסיסיים בקרב הנשים הבדואיות.
אמל אלנסאסרה: יש לנו את יוסרה אלאעסם, היא תוכל לתאר לכם בדיוק את המציאות ואת הסבל שהיא חיה יום יום והיא מנסה להתמודד והיא לא מצליחה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה יוסרה.
יוסרה אלאעסם: תודה.
יוסרה אלאעסם: שלום לכולם, אני יוסרה אלאעסם מכפר שקוראים לו סעאווין.
יוסרה אלאעסם: אני מהבית עד הדרך הראשית לוקח לי איזה שעה וחצי להגיע.
יוסרה אלאעסם: יש שמונה קילומטר דרך עד הבית שלי.
יוסרה אלאעסם: גם יש לי בעיה מיוחדת, יש לי ילד נכה בבית.
יוסרה אלאעסם: ולפעמים יש לו חום, לפעמים חסר נשימה, לוקח לי שעה שעתיים להגיע.
יוסרה אלאעסם: וגם בזמן האחרון יש לי במיוחד בעיה עם האמבולנס.
יוסרה אלאעסם: לפעמים אני מזמינה אותו וזה לוקח לי שעה –שעה וחצי להגיע והוא לא יודע להגיע.
יוסרה אלאעסם: מגיעים לשגב שלום כמו שאמר אח שלי, סעיד אלחרומי, מגיעים לשגב שלום אומרים איפה זה לצאת, אנחנו לא יודעים איפה לצאת.
יוסרה אלאעסם: לילד הגיע החום עד 40 ומשהו, הנשימה שלו תגיע אני לא יודעת למה, זה היה מצב כזה יותר מפעמיים.
יוסרה אלאעסם: יש לי גם סיפור אחר עם אימא שלי, גם אצלי בבית, אחרי ניתוח לב פתוח.
יוסרה אלאעסם: לפני כמה ימים גם אני הזמנתי אמבולנס משגב שלום, זה הגיע אחרי שעה וחצי.
יוסרה אלאעסם: בשעה וחצי עד שאני אגיע לכביש הראשי ועד שלקחתי טרמפ להגיע לסורוקה בבאר שבע, עד שהיא קיבלה טיפול מתקשרים אליי, אנחנו הגענו עכשיו, איפה את.
יוסרה אלאעסם: אז זה קשה לי - - - אני מדברת על עצמי, אם אני מדברת על עצמי יש גם אנשים כמוני הרבה בכפר.
יוסרה אלאעסם: יש להם אנשים גדולים בגיל, גם יש להם ילדים נכים, ואני אחת מהם עם ילד נכה CP עם מכשיר בראש ומכשיר גם בבטן.
יוסרה אלאעסם: אני לא יכולה להגיע בתוך 10 דקות, רבע שעה, חצי שעה, להגיע לסורוקה אני לא יכולה.
יוסרה אלאעסם: זה ייקח לי שעתיים, שלוש שעות לפעמים.
יוסרה אלאעסם: וזה סיפור מיוחד ודיברתי על זה לפני זה ואמרו לי, יש כאלה שאמרו תלכי לפה, תלכי לפה, כפר ששה חודשים אחרי הדיון היינו, חברת הכנסת עאידה, ואף עזרה ואף אחד לא פתח את הדלת כמו שצריך.
יוסרה אלאעסם: תודה רבה לכולם.
עאידה תומא סלימאן: את יודעת שאני ליוויתי את המקרה באופן מיוחד.
עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו, נכון, לא נמצא פתרון הולם גם למצב אצלך בבית וגם לטיפול שהבן צריך לקבל, אבל אנחנו לא נרפה, אנחנו נמשיך.
יוסרה אלאעסם: חוץ מהילד עכשיו יש אימא.
עאידה תומא סלימאן: כן, עדכנת אותי.
יוסרה אלאעסם: יש לי שניים נכים בבית.
עאידה תומא סלימאן: טוב, אנחנו נמשיך אבל בנפרד מהדיון הזה לעקוב אחרי המקרה ונראה איך אפשר לעזור.
יוסרה אלאעסם: פאטמה אבו קוידר מכפר זרנוק.
פאטמה אבו קוידר: (אומרת דברים בשפה הערבית)
אמל אלנסאסרה: (מתרגמת את דברי פאטמה אבו קוידר) אני מכפר זרנוק, אנחנו סובלות.
אמל אלנסאסרה: היא אומרת שהנשים מאוד סובלות מעניין מחסור התחבורה בקרב הילדים.
אמל אלנסאסרה: הילדים לא מצליחים להגיע לבית הספר והיא מנסה לדאוג לעניין.
אמל אלנסאסרה: עד שהיא מסדרת את הרכב הפרטי שלה זה לוקח לה יותר מחצי שעה ואז הילדים לא מצליחים להגיע - - -
עאידה תומא סלימאן: לא היא לא - - - היא מחפשת רכב, ברגע שהילדים מפספסים את האוטובוס היא צריכה לדאוג למצוא איזה רכב פרטי יחליף אותם.
אמל אלנסאסרה: (מתרגמת את דברי פאטמה אבו קוידר) הילדים מחולקים לארבע קבוצות, חלק שהולך לחורה, חלק הולך לשגב שלום וחלק בערערה וגם אל עסאם.
אמל אלנסאסרה: אז אין בית ספר שהוא קיים אצלם בכפר.
אמל אלנסאסרה: זו גם אחת הסוגיות שהן מאוד מתסכלות.
עאידה תומא סלימאן: מספיק ששני ילדים יפספסו את האוטובוס אז היא צריכה לפזר אותם, לדאוג שיהיו מכוניות שיפזרו אותם לכמה כיוונים.
עאידה תומא סלימאן: (מתרגמת את דברי פאטמה אבו קוידר) היא אומרת שגם המרפאה בכפר היא מאוד קטנה והיא תמיד פועלת.
עאידה תומא סלימאן: יש הרבה פעמים שהרופאים לא מגיעים למרפאה ואז צריך לנסות להגיע למקום, למרפאה הכי קרובה כדי לקבל את הטיפול.