GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ד': הוא הגיע לפרקליטות המדינה, זה מה שכתוב על ידי פרקליטות המדינה, במדינת ישראל הכירו במעשה אלימות אם האיום בעדותה של - - - לא ראתה את הנילון נושך את הקטינה אולם מיד לאחר האירוע ניגשה אליה הקטינה שהיא בוכה וסיפרה לה שאביה נשך אותה וכואב לה.
ד': על כן התעמתה ה- - - עם הנילון ושאלה אותו ל- - - בתגובה השיב הנילון, אוי אני מצטער, לא הייתי צריך לעשות את זה.
ד': והוא היה מנשק אותך.
ד': לטענת ה- - - כתוצאה מהאירוע נגרמה לקטינה אדמומיות קלה בזרועה - - - כי זו פעם ראשונה בה תקף הנילון מילדיו.
ד': לפני זה היו הטרדות מיניות שהיה נכנס למקלחות של הבנות שלי.
ד': הנילון נחקר ב- - - כי נשך את הקטינה אולם לטענתו עשה כן כביטוי לאהבתו כלפיה כי הדבר נהוג בקרב בני העדה - - -
לאה פדידה: באיזה עדה - - - לנשוך, אני חייבת לדעת.
ד': - - - אין עדות כזאת, יש מכתב מרבנים, הבנאדם חרדי בכלל, אף פעם לא נישק אותן, לא יכול.
ד': הבנאדם - - - הנילון התנצל בפני הקטינה על האירוע וכי לא התכוון להכאיב לה.
ד': במכלול הנסיבות העובדה כי גרסת הנילון מתיישבת עם גרסת ה- - - הקטינה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת בפנייך שאני צריכה לבקש לסיים.
עאידה תומא סלימאן: המצב שלך היום, את עדיין לא בבית?
ד': אני עדיין לא בבית.
עאידה תומא סלימאן: גם הילדים, כן?
עאידה תומא סלימאן: והוא נמצא בבית?
ד': הוא נמצא בבית ומנהל חברה - - -
עאידה תומא סלימאן: הגשת בקשות להרחקה או משהו כזה?
ד': הגשתי בקשה להרחקה וקיבלתי צו הגנה לשנה.
ד': והלכתי לבדי מול הנאשם בפני השופט.
ד': השופט גער בי בצורה איומה.
ד': הוא אמר, למה את מבקשת צו הגנה, הוא לא התקרב אלייך במשך השנה הזאת, תחקור אותה בצורה כזאת.
ד': והוא חקר אותי ואין צו הגנה לילדים.
ד': אבל הוא רואה אותם בפיקוח פעם בשבוע במשך שעה ואין צו הגנה למוסדות החינוך והבנאדם בא כבר פעמיים למוסדות החינוך ופעם אחת נכנס לתיכון של הבנות שנתקעו בתוך - - -
עאידה תומא סלימאן: את גרושה?
עאידה תומא סלימאן: ומשמורת יש לך?
ד': משמורת עליהם אצלי - - -
עאידה תומא סלימאן: משמורת מלאה?
עליזה לביא: למה את לא גרה בבית, אני לא מבינה את זה.
ד': אני ברחתי והוא נשאר.
ד': השופט לא הצדיק - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבינה לליבך ואני מבינה את הרגשת האיום שאת חשה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נוכל לבדוק את הפרטים האינדיבידואלים שלך ושל המקרה ואם את צריכה לברר משהו עם רשויות המדינה אבל לא נעשה את זה תוך כדי הדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לך שבאת.
ד': אני רק יכולה להגיד משהו שאני יודעת שמיגון הכי טוב לנשים זה המכשיר שיכול להציל חיים של כל הנשים ומכשיר סמארטפון שזה נחשב לטמא בקרב העדה החרדית.
ד': והסיבה לזה שזה טמא, זה מכשיר לא כשר, זה בגלל שזה מצלם.
ד': כל פעם שהבנאדם מתקרב אליכם תצלמו אותו ותסריטו אותו ותקליטו אותו.
ד': זה הציל אותי ובגלל זה, רק בגלל העדות הזאת יש לי את הכתב אישום נגדו, אחרת על כל המקרים שלו הוא - - - ומעודדים אותו ותומכים בו.
ד': מה שמסעיר אותי זה הבת שלי שנפגעת עבירה לא הוכרה על ידי פקידות הסעד ופקידות הסעד תומכות בו ועכשיו רוצים להוציא ממרכז - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבינה לליבך אבל אנחנו לא יכולים להיכנס לפרטי פרטים עכשיו בדיון ולא נוכל לברר כלום תוך כדי דיון גם כדי להגן על הפרטיות שלך ושל הבת שלך.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני רוצה להגיד שאני יודעת שנשים שנמצאות בסכנה או מרגישות שהן נמצאות בסכנה תמיד היו להם הפתרונות והיו מוכנות לאתגר הרבה מערכות כדי להגן על עצמן.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאם יש פסיקה כזו שמכשיר כזה הוא טמא ואי אפשר להשתמש בו אני תמיד אמרתי שחיי בני אדם הם מעל לכל.
עאידה תומא סלימאן: ובעיניי, איך אומרים שאפשר בשבת - - - פיקוח נפש, וזה בעיניי מה שנקרא פיקוח נפש.
עאידה תומא סלימאן: בעיניי אם זה מה שמציל אותך תמשיכי להשתמש ותמשיכי לעודד נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רב ולא אתן לך פסיקה בזה אבל אני אישה ואני יכולה לתת לך עצה כזו.
עאידה תומא סלימאן: תחזיקי מעמד ואם תרצי אנחנו נוכל אחר כך לטפל בנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה ל' שיש לך גם כן עדות ואני מאוד מבקשת, תתמקדי בעניין של ה- - -
ל': אני מאוד מאוד ממוקדת.
ל': אני רק אשמח להגיד משפט אחד לפני בלי לבזבז את זמנכם – לי אישית צובט מאוד שמסתירים לי את הפנים, זה 21 שנה שאני בעצמי מסתירה אותם ומרגישה צורך להתחבא.
ל': זה ממש פסול בעיניי שאת כל החברים כאן אפשר לצלם ואותי לא כי - - -
עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא מצולם בינתיים ואני מבינה, בואי לא נפתח את זה, אני פתחתי בזה, אני אמרתי את עמדתי.
עאידה תומא סלימאן: אין צורך כל פעם כאילו לשים אותי במקום הזה שלא בסדר שאני עושה את זה.
ל': חד משמעית.
ל': פשוט היה לי חשוב להגיד.
ל': אני כתבתי ברשות
ל': כם בשביל להיות ממוקדת: קוראים לי ל' אני בת 21, מגיל 6 ועד גיל 12 עברתי התעללות מינית על ידי גבר בן 45.
ל': אחרי שהוא ריצה 6.5 שנים בכלא ובלי שהוא עבר שיקום או טיפול הוא שוחרר לחופשי.
ל': מדובר באיש מסוכן, פזיז ואלים עם עבר מפוקפק שמאמין בכל ליבו שביני לבינו קיימת ברית ושאני רכוש שלו.
ל': הוא כועס, הוא עצבני והוא מתכוון לנקום.
ל': לפני שבועיים הוא שוחרר ויש לי את כל הסיבות לחשוש לחיים שלי ולחיי משפחתי.
ל': וחשוב לי שתדעו שלא רק אני חוששת.
ל': גם המשטרה, גם הגורמים המוסמכים, הרווחה וכל מי שהכיר את המתעלל הזה יודע שהוא יבוא לנקום.
ל': למעט צו הרחקה שעבורו הוא סתם נייר וקצין מבחן של אחת לשבועיים אין למדינה ולחוק איך לעזור לי.
ל': תרשו לי לספר לכם על החיים שלי מאז שהוא שוחרר.
ל': אני לא יורדת למכולת לבד, אני לא נשארת בבית לבד, אני עוברת מדירה לדירה עם מזוודה.
ל': אני לא יכולה לכלכל את עצמי כדי להשכיר דירה, אני לא יכולה לפרסם הופעות שלי כי הוא יגיע.
ל': אני לא יכולה לבקר את המשפחה והחברים שלי, אני לא יכולה לנסוע לבד בתחבורה ציבורית, אני לא יוצאת עם חברות בערבים והוא חופשי.
ל': מאז השחרור שלו הוא כבר הספיק להתקשר מספר פעמים ממספר חסוי ולגנוח בטלפון.
ל': המשטרה לא עשתה כלום בינתיים חוץ מלשים לי האזנות בטלפון.
ל': הסיפור שלי הוא סיפור של כל מי שעברה הטרדה מינית.
ל': התוקף שלה משתחרר מהכלא, אנחנו לא יודעות אם הוא יבוא לנקום בנו כי הוא לא עבר שיקום אז אין שום גורם מוסמך שיכול להגיע אליי, להרגיע אותי ולהגיד לי תמשיכי בחייך הוא לא מהווה סכנה יותר.
ל': אנחנו לא יודעות איפה הוא יחכה לנו בסיבוב.
ל': אין למשטרה ואין לחוק מענה, אני בוחרת להגיד את זה שוב, והתוקף שלי מסתובב בחוץ.
ל': הוא חי ובועט אחרי שנים שלא השתקם בכלא ולא קיבל טיפול אלא להיפך.
ל': עכשיו אני רוצה שתגידו לי אתם, ברצינות, מה אני אמורה לעשות.
ל': אולי אני נראית לכם חזקה עכשיו אבל זה רק בגלל שהצמידו אותי לקיר.
ל': אני לא יכולה להתנהל לבד, אני מפחדת על החיים שלי.
ל': אני מפחדת לפתוח את הוילון במקלחת, אני מפחדת לצאת לקנות חלב בשש בערב אם נגמר לי.
ל': אני מפחדת.
ל': אני שומעת עלה זז בחוץ אני קופאת, אני רועדת, אני מתה מפחד.
ל': וזה הזמן, לדעתי, ואני אומרת את זה באמת בלב שלם שאני חושבת שהגיע הזמן להוציא לפועל חוק שיאזוק אותם באזיק אלקטרוני ויוודא במשך 24/7 שאנחנו מוגנות.
ל': הגיע הזמן לתת לי להסתובב בפחד במדינה שלי, אני מסתובבת בפחד, אני בת 21, לא הספקתי לעשות שום דבר בחיים שלי, אני רוצה להגשים את עצמי, אני לא רוצה דירות שיסתירו אותי בהם, אני לא רוצה שיסתירו לי את הפנים, אני לא מעוניינת שישמרו עליי, אני לא רוצה מאבטח, אני רוצה לחיות כמו ילדה בת 21.
ל': נמאס לי לפחד, אין יותר ברור מזה.
ל': ויש יותר מדיי נשים במדינה הזאת שמפחדות.
ל': אני יכולה לספר לכם שהסיפור שלי הפך להיות ויראלי לאחרונה וההודעות שאני מקבלת מנשים, מאות נשים ביום שכותבות לי, שנתיים אני חיה את הפחד שלך, ארבע שנים אני חיה את הפחד שלך.
ל': איך יכול להיות אחרי תקופה כזאת גדולה של ה-Me too, באנו, צעקנו, נוגעים בנו, איך יכול להיות שלא קרה עדיין שום דבר בחוק.
ל': כמה זמן אני אצטרך לחכות עד שהחוק הזה יאושר וישימו לו אזיק, אם יאושר.
ל': זהו, תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצעקתך נשמעה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יכולים להתחיל.
ד': תרשו לי משפט אחד – המדיניות הזאת לבנות בית חולים מסביב לפה, תסתמו את הבור זה הכל.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שנדע באמת איך סותמים בור של - - - תאמיני לי אנחנו לא נהסס.
עאידה תומא סלימאן: מאוד חשוב לי שתקשיבו אחרי שנתתם את העדויות.
עאידה תומא סלימאן: וחברת הכנסת עליזה לביא אם אפשר כן כדי שהן יקשיבו למה שאני הולכת להגיד.
עאידה תומא סלימאן: חשוב לי שאתן תדעו שהדיונים שמתקיימים פה זה לא הצגה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מקיימות את הדיונים האלה כי אנחנו רוצות לקדם את ההבנה של איך פותרים את הבעיה הזו.
עאידה תומא סלימאן: היה אפשר לעשות עוד דיון הצגתי ולרשום לעצמנו שקיימנו דיון לאחר רצח נשים.
עאידה תומא סלימאן: זאת לא המטרה.
עאידה תומא סלימאן: המטרה האמיתית היא באמת לחפש פתרונות ולנסות לקדם פתרונות לבעיה הכל כך כואבת ולהצלת חיים, מה שנקרא.
עאידה תומא סלימאן: אז תאמינו לי, להגיד שאנחנו בונים בית חולים ליד הבור אני בטוחה שאף אחד לא היה רוצה לפתור את הבעיות בצורה כזו אבל אנחנו מנסים את כל הכיוונים האפשריים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה גם לברך על זה שמר אליעזר רוזנבאום, משנה למנכ"ל הבט"פ, נמצא איתנו.
עאידה תומא סלימאן: אדוני, אני אומרת את זה שאני מברכת שאתה נמצא כי אני יודעת באופן בטוח שאנחנו לא כיוונו הזמנה באופן אישית אליך להגיע ואני רואה בחיוב הירתמותך לישיבה הזו כאות לרצון טוב להשתתף בדיון, להקשיב למה שקורה ואני שמחה שהחלטת לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן גם חברי וחברות הכנסת שנמצאות איתנו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו התמקדנו היום, מתחילת השנה 16 נשים נרצחו, 16 נשים שכל פעם שאנחנו שומעות על מקרה רצח אנחנו נכנסות לחרדה, ואתן יודעות מה, כבר אפילו בציבור השאלה הראשונה שנשאלת, פעם היו שואלים מי רצח, היו שואלים למה, היום שואלים האם הייתה מוכרת לרווחה או למשטרה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, גם הציבור היום מודע לזה שלצערנו הרב הרבה מהנשים שנרצחות ראו את הגורל שלהן מבעוד מועד, חיו את הפחד שהרגשנו אותו לפני כמה רגעים והתלוננות.
עאידה תומא סלימאן: היה להן האומץ והיכולת ללכת ולהתלונן אם זה לרווחה, אם זה למשטרה, אם זה לאנשים סביבן ובכל זאת לצערי הן נרצחו.
עאידה תומא סלימאן: לפני יומיים קראנו את ההודעה בעיתונות, הראיון שהיה עם אחותה של זביידה מנסור שאמרה באופן הכי ברור שזוביידה ידעה שהיא בסכנה והייתה תלונה במשטרה.
עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב, האחיות מיפו חיאת ונורה שנרצחו על ידי אח שלהן הן נרצחו בתקופה שבין הרשעתו לבין מתן גזר הדין על אלימות שהוא ביצע נגדן.
עאידה תומא סלימאן: סמר חטיב גם כן התלוננה במשטרה וידעו שהייתה בסכנה.
עאידה תומא סלימאן: ספרש גם כן שנרצחה על ידי בן זוגה היא ידעה שהיא בסכנה והיא התלוננה על זה שהיא מצפה שיכול להיות שהוא ירצח אותה.
עאידה תומא סלימאן: ועוד ועוד ועוד שמות שאני יכולה להקריא.
עאידה תומא סלימאן: והשאלה, אנחנו תמיד שואלות האם הוגש כתב אישום, האם נחקרו המקרים, האם הביאו את הרוצחים לענישה.
עאידה תומא סלימאן: היום אני רוצה לשאול שאלה אחת – איך אפשר והאם יש בידינו אמצעים למנוע את הרצח הבא.
עאידה תומא סלימאן: בדיון הקודם אמרנו שאולי האישה מספר 14 מסתובבת בינינו.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב הגענו למספר 16, ואולי עכשיו האישה מספר 17 ו-18 מסתובבת בינינו.
עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו יכולים לתרום במשהו אז זה לנסות לקדם את האמצעים שמגנים על נשים.
עאידה תומא סלימאן: הגנה על נשים זאת אומרת תפקוד אחר גם של המשטרה וגם של הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: ואם עד עכשיו לא הצלחנו, עם כל הכבוד, קראתי את כל הנהלים, קראתי את כל המסמכים וההנחיות ואם עוד לא הצלחנו להגן על נשים שידענו והכרנו אותן זה אומר דרשני.
עאידה תומא סלימאן: זה אומר שאנחנו צריכים כנראה לעשות משהו בצורה אחרת, לצאת מכל צורת החשיבה שהתקיימה עד עכשיו ולחפש פתרונות אחרים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש נהלים להתנהגות גם לעובדים סוציאליים וגם למשטרה וקיבלתי אותם.
עאידה תומא סלימאן: בזמנו דיברנו בתנועה הפמיניסטית על לחצני מצוקה ודיברנו שיהיה לנשים לחצני מצוקה שהן יוכלו להזעיק כמה שיותר ויהיו מקושרות לתחנות המשטרה כך שאפשר ברגע האמת אפילו אם היא לא יכולה לדבר כן ללחוץ.
עאידה תומא סלימאן: היום בכל העולם יש טכניקות אלקטרוניות שאפשר להיעזר בהן ואפשר לקדם אותן.
עאידה תומא סלימאן: גם לי וגם לחברת הכנסת עליזה לביא עברו הצעות חוק בקריאה טרומית בעניין האזיקים האלקטרונים שאפשר לשים על הגברים אבל גם כן הם יהיו מקושרים כך שהאישה תדע מתי הגבר המסוכן נמצא בסביבה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתם תומכים ברעיון.
עאידה תומא סלימאן: התחלתם כבר בדצמבר 2017 את הפיילוט.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אנחנו התחלנו את הדיבורים על זה כבר הרבה זמן.
עאידה תומא סלימאן: אבל הפיילוט התחיל בדצמבר.
עאידה תומא סלימאן: זה יכול להיראות בעיניי אנשים שאני עכשיו כאילו מתגרה אבל אני כן מתגרה.
עאידה תומא סלימאן: אני מתגרה, אני אומרת שמדצמבר 2017 נרצחו 16 נשים, 16 נשים.
עאידה תומא סלימאן: מתוכן לפחות 50% היו בסכנה והיו מוגדרות שהן בסכנה גבוהה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה להגזים כאשר אני אומרת שאם היינו כבר מאחורי אישור הצעת החוק, אם היינו כבר מוכנים והיה אפשר להשתמש באזיק האלקטרוני אולי אולי היינו מצילים אישה אחת, בשבילי זה היה מספיק.
עאידה תומא סלימאן: אפילו אם היינו מצילים רק אישה אחת.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת באמת מתוך כאב כי אני רוצה שהדברים יקרו יותר מהר ואנחנו תיכף נשמע.
עאידה תומא סלימאן: אבל לפני שאנחנו ממשיכות אני יודעת שבתחילת הישיבה שמענו עדויות בעילום שם ואני רוצה לפנות לבתי המשפט, הייתה לנו פנייה מאחת הנשים שרצו להיחשף למרות שאולי זה היה מסכן וזכותן להיחשף ואנחנו פנינו להנהלת בתי המשפט ושאלנו.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאישה צריכה להוציא צו בית משפט שמאפשר לה להיחשף ואנחנו קיבלנו תשובה שאתם כנראה תתחשבו בדרישה של הנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לך לענות, שירי, נציגת בתי המשפט, בבקשה.
שירי לנג: אכן בימים האחרונים נעשתה אלינו פנייה, נתבקשנו לברר האם פנייה של נפגעת עבירת מין לבית המשפט בבקשה שבית המשפט יאשר לה לחשוף את עצמה תהיה כרוכה בעבירה.
שירי לנג: בדקנו את הנושא בתקנות האגרות.
שירי לנג: אנחנו לא מפעילים שיקול דעת, אנחנו פועלים בהתאם לתקנות האגרות וחד משמעית להבנתנו מדובר בנושא שהוא פטור מאגרה, אנחנו רואים אותו כחלק מההליך הפלילי, בהליך הפלילי אין אגרות.
שירי לנג: ולמניעת ספקות גם פניתי לכלל מזכירות בתי המשפט בארץ בבקשה לחדד את הנושא כך שאם תגיע פנייה כזאת אז שיידעו שבאמת חל פטור מאגרה.
עאידה תומא סלימאן: אז דבר ראשון אפשר להגיד לנשים שעניין האגרה שפחדו ממנו וראו בו מחסום בעצם לא קיים והן יכולות לפנות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מתחילות גם תהליך מסוים שבודקים אותו עם יושב ראש הכנסת ועם היועץ המשפטי בכנסת לראות איך עד שמשתנה החוק איך אפשר להתנהג בהתאם בכנסת ונוכל לפרוץ את המחסור שבא כדי להגן על נשים אבל בשלב מסוים הפך לכלי השתקה לנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה רק להדגיש – אנחנו נדבר תיכף על הנושא של אזיקונים אלקטרונים אבל אני יודעת שהמחסום גם של תקציב לא קיים גם כן בנושא הזה כי לפחות אני שמעתי משר הבט"פ שהוא מוכן בשנה הראשונה לפחות לממן את זה מתקציב משרדו.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני יודעת שיש תכנית מאוד ענפה, אסטרטגית למאבק, לאומית, למאבק באלימות נגד נשים וחלק ממנה גם מכוון להגנה על נשים שהייתה אמורה להיות ממומנת על ידי המדינה בלפחות 50 מיליון ₪ בשנה.
עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שממונה השנה רק ב-20 מיליון ₪.
עאידה תומא סלימאן: נציג האוצר, לפני שהוא יוצא, אני רוצה להבין, מתן יגל, השאלה שלי בעניין התכנית הכללית, מה הסיבה שעמדה מאחורי ההחלטה לממן רק ב-20 מיליון במקום 50 מיליון.
מתן יגל: אני מתן מצוות ביטחון פנים באגף התקציבים.
מתן יגל: אני מכיר את הסוגיה של הצעת החוק שבאמת אין לה בעיה תקציבית.
מתן יגל: את הנושא הספציפי הזה הוא לא מטופל אצלי בצוות.
מתן יגל: אני יכול לעשות בדיקה ובאמת לתת לך תשובה מיידית.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מי החליט שאתה תייצג את האוצר פה אבל ביקשתם לא להגיע כי אתם יודעים שאין בעיה בעניין האזיקונים וענינו לכם שהנושא הוא לא רק עניין האזיקונים.
עאידה תומא סלימאן: אז בכל זאת לשלוח מישהו שלא יודע על המכלול אני לא חושבת שזאת החלטה נכונה מצד המשרד.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מפנה את זה אליך אישית ואני שמחה שהגעת.
עאידה תומא סלימאן: אבל כן נרצה תשובה מאוד ברורה שעד היום כבר פנינו כמה פעמים למשרד האוצר לברר וגם למשרד העבודה ורווחה וכל מה שאנחנו מקבלים זה שהוחלט על תקציב של 20 מיליון.
מתן יגל: אז אני מתחייב להחזיר היום תשובה.
עליזה לביא: אפשר לקבל רשות דיבור?
עאידה תומא סלימאן: יש חברי כנסת שהגיעו לפני.
לאה פדידה: רק שאלה בינתיים.
לאה פדידה: הרבה פעמים בוועדה שלך דנו בתכנית הכוללת למניעת אלימות נגד נשים- -
לאה פדידה: - - וברשותך הציג לנו את התכנית הכוללת והתכנית הכוללת כללה אזיקונים, התכנית הכוללת כללה עובדות סוציאליות ושיקום.
לאה פדידה: אולי אנחנו נדע - - -
עאידה תומא סלימאן: ועוד מוסדות להגנה ופתיחת דירות מעבר וכו'.
לאה פדידה: אבל עברה כבר שנה ואנחנו צריכות לדעת מה קורה עם זה.
לאה פדידה: אולי זה היה מונע את הנרצחת ה-16.
לאה פדידה: אנחנו כבר כמה וכמה פעמים את מקיימת דיונים בנושא ואנחנו באות כי זה חשוב אבל אולי נשמע אם התקדמנו בתכנית הכוללת והאם האזיקונים יצאו לדרך והעובדות הסוציאליות יצאו לדרך.
לאה פדידה: שאלה - - - לדעתי.
עליזה לביא: הבהרת את הדברים בדברי פתיחה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נקבל דיווח מהבט"פ.
עאידה תומא סלימאן: ומר אליעזר אני בטוחה שתרצה להתייחס לזה ואנחנו גם יודעים שעניין החקיקה עדיין גם תקוע בגלל משרד המשפטים.
עאידה תומא סלימאן: יש מישהו ממשרד המשפטים היום?
עליזה לביא: אני חושבת שעכשיו זה כבר חזר למשרד לביטחון פנים, הרי לזה ביקשנו את הדיון.
עאידה תומא סלימאן: אז אולי באמת למר אליעזר לתת סקירה איפה אנחנו עומדים היום ומה הקשיים שצצו בדרך.
עליזה לביא: אני רואה שאת מחייכת.
עאידה תומא סלימאן: טוב שבישיבה כזו יש לי סיבה לחייך.
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל בישיבות כאלה אין לי.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה מר אליעזר.
אליעזר רוזנבאום: אני אסקור בקצרה את הפעילות שביצענו ונמשיך לבצע במסגרת התכנית הלאומית.
אליעזר רוזנבאום: אני רק מזכיר שהאחריות המלאה, מי שעושה את ההובלה זה משרד הרווחה, איריס - - - מקיימים ישיבות עתיות כדי לעקוב אחרי המשימות.
אליעזר רוזנבאום: אני אתן סקירה לגבי החלקים שלנו בתכנית הלאומית.
אליעזר רוזנבאום: ראשית לגבי הנושא של, אני מזכיר לכולם, אנחנו עושים מן פיילוט ב-16 תחנות ששם מקרי האלימות הם גבוהים יותר, בחלוקה לפי מחוזות, מחלקי משפחה, אנחנו ריכזנו את כל החוקרים, את כל הגורמים בתחנה שפועלים בתחומי האלימות במשפחה גם אם זה בין בני זוג, בין אם זה ילדים וכו' תחת קורת גג אחת, קודם זה היה מפוצל.
אליעזר רוזנבאום: דווקא יאמר לזכות האוצר שהם כן אישרו לנו להקדים מספר תקנים שחסרים לנו ברמת חוקרים כדי לתגבר את אותם מחלקים מ-19' ל-18'.
אליעזר רוזנבאום: ואנחנו בתהליך, קצת התעכבנו כי לצערנו במסגרת אישור תקציב 19' גובה הקיצוץ על המשרד לביטחון פנים היה גבוה כ-400 מיליון ₪ כך שזה השפיע על כל התכניות שלנו, ולכן נקווה שאנחנו בישורת האחרונה כנראה לעדכן את תכניות העבודה.
אליעזר רוזנבאום: כי אי אפשר להתחיל ב-18' ואחרי זה עוד כמה חודשים להיתקע עם התכנית, זו לא הכוונה.
אליעזר רוזנבאום: לכן אנחנו עושים את הכל כדי לעדכן את 18' ואת 19' כדי שתהיה רציפות בדבר הזה, ולכן המחלקים עדיין לא מושלמים אבל יש לי גם את הפירוט באיזה תחנות, מרחב אילת, אשדוד, אשקלון, באר שבע, חיפה, זבולון, ראשון לציון, רחובות, נתניה, פתח תקווה, קדמה, לוד ורמלה.
אליעזר רוזנבאום: מרחב מריה בירושלים ומרחב אילון ודן במחוז תל אביב.
אליעזר רוזנבאום: אז זה לגבי הנושא של מחלקי המשפחה.
אליעזר רוזנבאום: אנחנו חושבים השינוי הזה בהחלט ייטיב ותהיה כתובת אחת לגורמים השונים בין אם זה הנפגעות ובין אם זה המשרדים הרלוונטיים, בעיקר הרווחה.
אליעזר רוזנבאום: לגבי הנושא של הצמיד האלקטרוני אנחנו סיימנו את שלב א' הפיילוט.
אליעזר רוזנבאום: קרי, השתמשנו בטכנולוגיה, לקחנו שוטרים ושוטרות, קבענו את התרחישים מהקלים לחמורים ביותר ואותם תרגלנו בשני מחוזות, בירושלים ובמחוז מרכז.
אליעזר רוזנבאום: סיימנו, יש לא מעט פערים טכנולוגיים.
אליעזר רוזנבאום: היינו אמורים לצאת ביוני לספרד ולפורטוגל ללמוד כי שם זה מאוד מתקדם ולראות איך מתגברים על כל אותן בעיות, למשל בקניונים בעיה מבחינת קבלת התראה שאנחנו לא ניקח מערכת שיהיו בה פערים ואחרי זה יקרה משהו אז - - -
עליזה לביא: כמו לאסירים אבל לאסירים יש את השיטה הזאת הרי.
עליזה לביא: אסירים משוחררים זה עובד מבחינה טכנולוגית אז מה הקושי?
קריאה: אסירים זה לא אותו דבר.
קריאה: את מדברת על האיזוק האלקטרוני, זה משהו אחר לגמרי, זו טכנולוגיה שונה.
עאידה תומא סלימאן: לאסירים זה קשור רק לנקודת הבקרה ולא גם עם האישה במקביל?
קריאה: זה אזיק נייח מה שנקרא.
אליעזר רוזנבאום: גם לה יש מערכת, היא צריכה להחזיק - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, זה מה שאני אומרת שיש - - -
אליעזר רוזנבאום: היא צריכה להסכים לדבר הזה, בלי הסכמה זה לא יקרה.
אליעזר רוזנבאום: הנסיעה נדחתה ל-8 ביולי כי הספרדים, החברה, הם החליפו את הזכיין בספרד וביקשו לא לקבל אותנו - - -
עאידה תומא סלימאן: גם אצלם יש זכיינים?
אליעזר רוזנבאום: גם שם זה במיקור חוץ.
אליעזר רוזנבאום: הם ביקשו לקבל אותם ב-8 לחודש שיוצאת משלחת, כולל מהבט"פ, אני לא יודע בסוף אם משרד המשפטים מצטרפים אלינו.
אליעזר רוזנבאום: אנחנו הצענו גם להנהלת בתי המשפט וגם למשרד המשפטים שיצטרפו למשלחת של הבט"פ ושל המשטרה.
אליעזר רוזנבאום: אני יכול לבדוק, אני לא יודע- - -
עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לשאול משהו?
עאידה תומא סלימאן: בישיבה הקודמת אחד הדברים שדיברנו עליהם זה למה לא להתקדם בחקיקה אם כבר תוצאות הפיילוט הראשוני הוא יותר חיובי, לכיוון חיובי, אז למה לא מתקדמים בחקיקה ובתזכיר הממשלתי אם - - -
עליזה לביא: גברתי, השאלה של יושבת ראש הוועדה היא גם - - - השר ארדן כאן בוועדה בדצמבר 2017 אמר שמבחינתו אין שום בעיה - - -
עאידה תומא סלימאן: והוא אמר שהוא מוכן להתקדם.
עליזה לביא: - - - התזכיר הממשלתי, הוא אמר את זה, הוא אמר את זה כאן בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אז משרד המשפטים התנגד להתקדם, ככה הבנתי, שהתנגדתם להתקדם כל עוד כל המסקנות והתיקונים של הפיילוט.
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה שתתייחסו אחר כך לזה.
אליעזר רוזנבאום: הכוונה היא כשאנחנו חוזרים מספרד ופורטוגל לראות איך הם התגברו, ושלב שני זה לעשות פיילוט אמיתי, להגיע להסכמה עם הנהלת בתי המשפט ולהתחיל בצורה מבוקרת להפעיל את המערכת הזאת - - -
עאידה תומא סלימאן: עכשיו צריך לחכות לעוד פיילוט?
אליעזר רוזנבאום: לא, לא, זה לא פיילוט, זה תחילת הרצה.
אליעזר רוזנבאום: אנחנו לא נלך גורף אם אנחנו - - - אנחנו רוצים ללכת בצורה מבוקרת לדעת שזה מצליח.
אליעזר רוזנבאום: לחזור בחזרה, לראות שאנחנו יודעים לתקן את כל הפערים שלא יהיה לנו מצב שיש אזיק מותקן גם על המאוימת וגם - - -
עאידה תומא סלימאן: אסור להתחיל להפעיל את זה לפני החקיקה, לפני שיש חוק?
אליעזר רוזנבאום: בהוראת שעה.
עליזה לביא: כן, במסגרת של - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני רוצה את כל התשובות באופן ברור.
עאידה תומא סלימאן: האם אפשר להתחיל להפעיל את זה לפני - - -
דקלה פוגל: בהנחה שנעבור את כל המשוכות הקודמות ויוחלט להתחיל בפיילוט חי, מה שנקרא, בניגוד לפיילוט המבוים שבוצע עד עכשיו אז התשובה היא כן.
דקלה פוגל: זה כמובן יהיה רלוונטי רק לגבי אוכלוסייה מסוימת, היינו אוכלוסייה של עצורי יומי שלגביהם בשלב הזה לא נדרש תיקון חקיקה כי אפשר פשוט להגיע לבית המשפט בהסכמה של הצדדים ולהציג את אותה הסכמה שהאזיק הוא חלק ממנה.
דקלה פוגל: אז התשובה היא כן לגבי אוכלוסייה מסוימת.
עאידה תומא סלימאן: אליעזר, אפשר גם להבין - - -
לאה פדידה: כבר כאן באופן כללי - - - התכנית.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע אבל - - - הם לא רק שותפים, הם מרכזים את התכנית הלאומית, אצלם מונח השרביט להתקדם.
אליעזר רוזנבאום: אז זה לגבי הנושא של הצמיד האלקטרוני.
אליעזר רוזנבאום: לגבי הנושא של עו"ס משטרה הרחבנו את זה, יש לנו בעיה ב- - - אנחנו למעשה בטייבה ובעירון עדיין לא מאויש, יש שם בעיות ביכולת גיוס, כל השאר איישנו.
אליעזר רוזנבאום: נמשיך לעבוד כדי לגייס גם אותם, את העובדות לטייבה - - -
עאידה תומא סלימאן: בעירון היה לכם.
עאידה תומא סלימאן: היה בעירון ובנצרת.
אליעזר רוזנבאום: מה שיש לנו כרגע, בנצרת, בטייבה, בעיירות, בשפרעם, במזרע, ב- - -, רהט, רק אום אל פחם, שם זה מאוייש, חוץ מאלה נמשיך לעבוד - - -
עאידה תומא סלימאן: אה, אום אל פחם, בסדר, אום אל פחם לא היה מאויש - - -
אליעזר רוזנבאום: אנחנו התקדמנו גם בנושא הזה.
אליעזר רוזנבאום: לגבי הנושא, אני מזכיר לכולם שיש את מוקד הנוער 18 של משרד הרווחה שהוא מוקד שעובד 24/7 - - -
עאידה תומא סלימאן: מה הוא יכול לעשות המוקד, המוקד לא רק קוראים - - -
קריאה: אם תרצי גברתי אני יכול להתייחס לנושא של המוקד.
קריאה: מפנה למקלטים כשאין מקום במקלטים שזה סוגיה בפני עצמה.
עאידה תומא סלימאן: תיכף נשמע את כולם.
אליעזר רוזנבאום: לגבי הכלי של הערכת המסוכנות שיהיה כלי אחד משותף לכולם זה בתהליך, זה עדיין עוד לא - - -
עאידה תומא סלימאן: הרבה זמן בתהליך כבר.
אליעזר רוזנבאום: לא התקדם.
אליעזר רוזנבאום: אנחנו אחד השחקנים, יש עוד שחקנים ולצערי הוא לא כל כך מתקדם, למרות שדיברתי עם אורי שאנחנו חייבים לקדם את זה כי בסך הכל כל אחד יש לו כלי שלו ואצל אחד זה מסוכן גבוה - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל שמענו את זה כבר לפני שנה וחצי ונאמר שיש צוות שעובד על זה וצריך להתקדם עם זה.
עאידה תומא סלימאן: שנה וחצי זה, תשמע - - -
אליעזר רוזנבאום: לגבי הנושא של הנתונים, שולחנות עגולים, זה מתקיים, למידה קבועה עם המשטרה, עם כל גורמי הרווחה - - -
עאידה תומא סלימאן: פתחתי ואמרתי 16 נשים נרצחו מאז הוחל הפיילוט.
עאידה תומא סלימאן: הרבה יותר נרצחו מאז שאושרה התכנית הלאומית.
עאידה תומא סלימאן: וכמובן אלפים או מאות, אני לא יודעת, כבר נמצאות במקלטים או סובלות בשקט בבית או סובלות ומדווחות והן לא מצליחות לצאת מהמעגל.
עאידה תומא סלימאן: זה לא יוצר איזושהי הרגשת חירום, זה לא אווירת חירום, זה לא מחייב איזושהי התמודדות שונה ממה שהיה קיים עד היום?
עאידה תומא סלימאן: כי אחרי שנה וחצי לבוא ולהגיד שעדיין דנים באיכשהו לתאם את כל הערכות המסוכנות - - -
לאה פדידה: גברתי היושבת ראש, שלא יקרה מה שקרה לנו במליאה שחבר הכנסת גליק השווה את הרצח של נשים למוות מסיגריות, הגיע הזמן שבכנסת ישראל יתעוררו ויבינו שזה מצב חירום.
לאה פדידה: כן, ככה הוא השווה אותם.
לאה פדידה: אז ברשותך אני כן מבקשת את הזכות דיבור שלי עכשיו.
לאה פדידה: לא יכול להיות שבשנה שעברה ביום למניעה נגד אלימות התכנסנו פה כולנו ודיברנו וראינו את החשיבות וראינו עדות של נשים ובסופו של דבר אנחנו משאירים את הנשים האלה, אחיות, חברות, אמהות, נשים, אזרחיות – מופקרות.
לאה פדידה: כי לא יכול להיות ש-16 נשים נרצחו ועוד לא גמרנו את השנה גברתי היושבת ראש.
לאה פדידה: לא גמרנו את השנה.
לאה פדידה: לאיזה מספר אנחנו רוצים להגיע עד שממשלת ישראל תכריז זמן חירום.
לאה פדידה: וזמן חירום זה אומר להפעיל במצב חירום את שיטת האזיקונים ועובדים סוציאליים וגיוס שוטרים וגיוס שוטרות וגיוס חוקרים.
לאה פדידה: ובצד השני להגביר את מה שנותן הגנה.
לאה פדידה: אני ביקרתי לפני שבועיים במקלט לנשים מוכות, יושבות פה שתי נשים שעושות עבודת קודם, אתם יודעות ויודעים מה התור למקלט?
לאה פדידה: וזה מציל חיים.
לאה פדידה: ואני שואלת אותן, איזה יופי, כמה מקלטים יש כאלה בארץ?
לאה פדידה: תשע נכון?
לאה פדידה: 14, אבל חלק זה רק לדתיים, חלק זה למגזר, ורק שבע מקבלים את כל האוכלוסיות.
לאה פדידה: זה מטורף.
לאה פדידה: זאת אומרת שאם אני אישה, מתקשרת למספר 100, אולי טמון בזה המוות שלי כי אין מי שיגן עליי.
לאה פדידה: אם אני מתקשרת מספר 100 ומתלוננת ועוד לא הגעתי לבית משפט ואין לי מקום במקלט לנשים מוכות, חברים וחברות, במספר 100 טמון המוות שלי.
לאה פדידה: אז זה הגיע הזמן שאנחנו נכריז מצב חירום.
לאה פדידה: אני קוראת לך, גברתי היושבת ראש, וגם לך גברתי וגם לך, בואו נפתח כל יום במליאה לפני שאנחנו נואמים על כל דבר נגיד 16 ונקווה שזה יישאר 16 ונעשה שלא יהיה את ה-17.