GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית סוליציאנו: "אז זה לא אונס נכון, הבנתי שהוא לא אנס אלא החדיר אצבעות", "הוא הכניס לך לשון לפה?", "אל תאמיני לאף אחד רק אני אעזור לך להעניש אותם, את חייבת לספר לי את הכל".
אורית סוליציאנו: כל זה לקוח מהמציאות.
אורית סוליציאנו: מה שצריך, מה שהיעד שלנו זה סיקור תקשורתי אתי.
אורית סוליציאנו: סיקור תקשורתי שמכבד את רצונה של הנפגעת ולא על ידי חוק אלא על ידי איזשהי הסכמה פנימית עם אנשי התקשורת להגיע ליעד הזה כי אנחנו מבינים שזה דבר שצריך לקבל תוך הסכמה.
אורית סוליציאנו: זה שזה יהיה סיקור שהוא מותאם ומכבד, שימנע טראומה חוזרת וסיקור שיתייחס אל הנפגעת או הנפגע ברגישות מקסימלית.
אורית סוליציאנו: אלו דיני נפשות, זה להתעסק עם נשים וגברים שעברו טראומה שגם אם היא קרתה לפני הרבה שנים הקליפה הדקה והרגישות עצומה, וזה לא תמיד מבינים.
אורית סוליציאנו: אנחנו יודעות, למרות ששוחחתי קצת עם עיתונאים וכל אחד רואה את זה קצת אחרת, אבל עדיין יש איזשהם כללי אתיקה בסיסיים בארץ כמו שמסקרים הלוויות למשל או מוות או מנסים לפחות.
אורית סוליציאנו: אתן, העיתונאיות יגידו אחר כך, אתן מכירות יותר טוב ממני, אבל בכל זאת לא מפרסמים שמות עד שמשיגים את ההורים.
אורית סוליציאנו: בכל זאת מכבדים הורים שלא רוצים שיסקרו את הלוויה.
אורית סוליציאנו: הדבר הזה הוא נכנס כאיזשהי רגולציה עצמית ומבינים את זה.
אורית סוליציאנו: יש הבנה שבאמת אחרי טראומה כל כך קשה לא רוצים.
אורית סוליציאנו: אני רוצה שהיעד יהיה החלת כללי רגולציה פנימית ואתיקה פנימית על כלי התקשורת.
אורית סוליציאנו: איגוד מרכזי הסיוע, תא העיתונאיות והמכון הישראלי לדמוקרטיה, שנציגתה כאן ד"ר תהילה אלטשולר, כבר עסקו בנושא הזה לפני כמה שנים ו - - -
הדס שטייף: אני חייבת רק שנייה לעצור אותך כי זה נורא נורא חשוב.
הדס שטייף: יש קוד אתי.
הדס שטייף: קוד אתי שחיברו תא העיתונאיות, ישבנו עליו.
הדס שטייף: והוא בדיוק מדבר על הכל, על כל הדברים האלה שלצערי אינם נאכפים מספיק.
הדס שטייף: ואני עוד חייבת להזכיר, מצטערת שאני - - - כי זה נורא חשוב לי כי זה בדיוק בזמן.
הדס שטייף: אחד המאבקים הגדולים שאני לפחות עשיתי וכן שונה זה נושא הצילומים גם לא בפיקסלים וגם לא כשחס וחלילה שמים - - - היה פעם סיפור נוראי ברחובות של מישהי שנאנסה באמצע הלילה וכל אמצעי התקשורת חיכו לה למטה וצילמו אותה עם מעיל כאחרונת העבריינים.
הדס שטייף: ואני אז יצאתי נגד זה וזה שונה.
הדס שטייף: זאת אומרת, יותר לא מצלמים ככה.
הדס שטייף: אז יש עוד הרבה עבודה אבל חלק מזה כבר נעשה.
הדס שטייף: ואנחנו עברנו מכלי תקשורת לכלי תקשורת.
עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת שקיימנו אפילו את הדיון בוועדה על הקוד האתי.
עאידה תומא סלימאן: ואני פניתי לכל גופי התקשורת בבקשה שיאמצו את הקוד האתי.
כרמלה מנשה: קודם ש- - - את העיתונאיות אחר כך שיאמצו את הקודים שלהן.
כרמלה מנשה: אני מדברת בכל הרצינות.
הדס שטייף: אבל בסך הכל עשינו עבודה - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד שלא קיבלתי אפילו תשובה אחת.
עאידה תומא סלימאן: והדבר השני שעוד משהו נעלם מהמשוואה הזו זה תפקידו של משרד התקשורת בנושא הזה שמתעלם מהאחריות ומתנער כמו בדברים אחרים מהאחריות על לפחות לפקח ולבקש הצטרפות.
עאידה תומא סלימאן: אפילו בקשה כזו שהיא פנייה לארגוני התקשורת ולהגיד אנחנו אפילו אם מאמינים שאין, היום כופים הרבה דברים במדינה, אז אפילו אם לא רוצים לכפות את זה, לפנות לגופי התקשורת ולהגיד, אנחנו ממליצים לכם, אני כשר התקשורת, אנחנו כמשרד התקשורת - - -
הדס שטייף: תעשו גוגל על שר התקשורת תבינו למה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא צריכה גוגל, אני מבינה בלי גוגל.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני גם פניתי למשרד התקשורת בזמנו והתשובה הייתה שזה לא באחריותם.
עאידה תומא סלימאן: אם אני מבינה טוב, משרדים, חלק מהתפקיד שלהם זה להיות רגולטרים והבעיה האם תופסים את הנושא הזה כחלק מרגולציה שקשורה בלהסדיר את עניין התקשורת או רואים בזה סתם גחמה של פמניסטית אחת בתוך התקשורת.
הדס שטייף: אז את זה אני מבינה אבל נוסף לזה עוד משהו שהוא אני חושבת את זה צריך להתייחס אליו מאוד, להעלות את זה וגם להסיר אותו מסדר היום וזה התחרות בין אמצעי התקשורת.
הדס שטייף: התחרות הזאת היא אחת הבעיות הכי גדולות שבעצם פוגעות בסיקור בנושא הזה.
הדס שטייף: אני ארחיב אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש עכשיו לתת לך לסיים אבל בינתיים גם אבקש שלא להכנס בדברים כי באמת עולות נקודות מאוד חשובות שנרצה להתעמק בהן כמו שצריך.
אורית סוליציאנו: האמת היא שהדברים שאת אומרת עכשיו, עאידה, מתחברים למה שהיה אתמול שבעצם בדיון על השמדת הראיות הפורנזיות עלה בצורה ברורה, וזה התפקיד בעצם להאבק נגד זה, שהאמא ואבא, במקרה שם זה היה משרד הבריאות והמשטרה צריכים להבין שאמא ואבא.
אורית סוליציאנו: אז גם כאן מי שאמא ואבא, אם זה משרד התקשורת, אז אנחנו נכריח אותם להבין שהם אמא ואבא של הדבר, זה לא יכול להשאר פרוץ כי זה שוב, מדובר בדיני נפשות.
אורית סוליציאנו: סיקור כזה יכול לשלוח מישהי לאשפוז פסיכיאטרי.
אורית סוליציאנו: זה לא צחוק הדבר הזה, זה באמת לא צחוק - - -
עאידה תומא סלימאן: את יודעת מה, אני הייתי מורידה את הנושא הזה של אמא ואבא.
עאידה תומא סלימאן: כי חלק מהמשפחות, חלק מהאבות והאמהות באמת לא יודעים מה צריך לעשות.
עאידה תומא סלימאן: הציפייה שלי שמשרדי ממשלה צריכים לעשות את המוטל עליהם והם צריכים לדעת מה לעשות כי הם אנשי המקצוע.
אורית סוליציאנו: אז בכל מקרה, שוב, נעשתה עבודה, כמו שהדס אמרה, תא העיתונאיות והאיגוד בשיתוף המכון הישראלי לדמוקרטיה לקחת את כל הנושא הזה בצורה רחבה ויש תשתית רצינית שקיימת גם לסיקור חדשותי, גם על ריאליטי, בכלל כל הביטוי, כל ההתייחסות בכל ההיבטים של התקשורת לנושא של פגיעה מינית.
אורית סוליציאנו: אני אגיד רק כמה מילים, ואחר כך ד"ר תהילה אלטשולר תתייחס גם, שמטרת הקוד האתי שפיתחנו הייתה לייצר כללי הצגה של עבירות מין בתקשורת, הצגת תכנים מכל סוג באמצעי התקשורת היא חלק ממימוש הזכות לחופש ביטוי ולקיומו של שיח ציבורי עשיר ומגוון.
אורית סוליציאנו: זכות זו צריכה להיות מאוזנת עם החובה להגן על טובת נפגעי עבירות מין ובכלל זה על זכויות ואינטרסים שלהם כנפגעי עבירות שהשפעתן ארוכת הטווח על הנפגעים ובהתחשב בגילם, בגרותם ומידת התפתחותם הפיזית והרגשית, ומתוך הבנה שמופעי אלימות מינית עשויים לגרום לשחזור הטראומה אצל נפגעים ולתחושת אבדן שליטה מחודשת על חייהם.
אורית סוליציאנו: זה הרציונל לכל העבודה.
אורית סוליציאנו: מה שלא קיים היום יותר זה היה אתר Nrg שחיפשנו אותו לקראת הדיון וגילינו שהוא כבר לא קיים, אבל הם אימצו את הקוד הזה.
אורית סוליציאנו: ולמה זה קרה תמיד כי יש נשים שאכפת להן, הייתה שם עיתונאית שהיה לה מאוד אכפת.
אורית סוליציאנו: אז הכותרת שהייתה כשהם עשו זה משנים סיקור, משנים מסר, Nrg מתמקד בתוקפים.
אורית סוליציאנו: אבל שוב, האתר נסגר, אבל זה רק מראה שזה אפשרי.
אורית סוליציאנו: כמה מהפתרונות הכוללים: למידה ואימוץ של הקוד האתי וגם מה שתא העיתונאיות פיתחו בכל אמצעי התקשורת זה צריך להעשות, וזאת הקריאה שלי, בשיתוף עורכים ועיתונאים שחשוב להם.
אורית סוליציאנו: זה צריך להיות שיח וקיום רגולציה פנימית.
אורית סוליציאנו: הכשרות חובה לעיתונאים ועיתונאיות המסקרים מקרים של אלימות מינית - אנחנו, ויושבת לידי רונית אילתי ממן, דובר האיגוד, שבעצם היא מלווה, אנחנו עושים ליווי תקשורתי לנפגעות עבירות מין ובעצם התיווך שלהם עם התקשורת.
אורית סוליציאנו: אולי את רוצה להגיד איזה משפט?
אורית סוליציאנו: את חווה את זה באופן יום יומי.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת דקה.
רונית אילתי ממן: אני אוותר על זה.
רונית אילתי ממן: אני רק אומרת שהיום חיפשתי לאייטם נפגעת תקיפה מינית שלא מרוצה מסיקור תקשורתי שתתראיין בתקשורת לקראת הוועדה.
רונית אילתי ממן: ואני אגיד באופן מגלומני שפונות שפונות אלינו ומקבלות את הליווי של מרכזי סיוע בתיווך אל התקשורת הן בדרך כלל החוויה שלהן היא טובה והחוויה שלהן היא חוויה שהן החזירו את השליטה באיזשהו אופן לידיים שלהם.
רונית אילתי ממן: ואני לא מצאתי, אני אומרת במרכאות כי אני לא באמת מחפשת, אבל לא מצאתי נפגעת שהתסכול שלה מהתקשורת היה גדול.
הדס שטייף: חבל שלא פנית אליי.
רונית אילתי ממן: חבל שלא פניתי אלייך ולכל ישראל - - - אבל מה שאני מנסה להגיד שברגע שיש באמת ליוווי וברגע שיש מישהו שמצליח לתווך ולגשר בין שתי השפות כי זה שפות שונות.
רונית אילתי ממן: כי גם התקשורת יש לה מוטיבציה וגם לנו יש מוטיבציה כארגון לשינוי חברתי שהנושא הזה יגיע לסדר היום הציבורי.
רונית אילתי ממן: וברגע שיש מי שמצליח ללוות ולגשר בין שתי השפות אז התוצאות יכולות להיות נפלאות לשני הצדדים.
רונית אילתי ממן: וזה המסר.
אורית סוליציאנו: עוד שני דברים שזה חורג מעל השיח - - - הגיע הזמן גם, אנחנו מסתכלים על העולם שלנו בצורה נרחבת, שלומדים עיתונאות, אני לא יודעת, זה גם אתם תוכלו להתייחס, קורס הכשרות בגלי צה"ל, בלימודי העיתונאות באוניברסיטה, שיתייחסו לנושא הזה של אתיקה גם בהיבט הזה.
אורית סוליציאנו: וגם אחד מהדברים שאנחנו רואים שזה מאוד מאוד עובד ואנחנו עושים את זה בכל מיני תחומים בעבודה שלנו באיגוד זה נפגעות שרוצות לעשות את השיח הזה שיפגשו עם עיתונאים, שיסבירו להם את החוויה, כדי באמת שהשיח ברמה של אחד לאחד או אחד לאחת יהיה הרבה יותר חיובי.
אורית סוליציאנו: אז לסיכום סיקור תקשורתי מותאם המכבד את רצונה ומשאביה הנפשיים של הנפגעת ונמנע משימוש אינסטרומנטלי בטראומה שחוותה.
אורית סוליציאנו: סיקור המתאר את האלימות המינית כאלימות ולא כצורה סנסציונית של יחסי מין.
אורית סוליציאנו: סיקור כזה לוקח בחשבון שרמת החשיפה שהנפגעת מוכנה לה עשויה להשתנות ולא מתעקש על חשיפת פרטים בניגוד לרצונה ומערכת עיתונאית כזו המבינה את האפקט של חשיפת סיפורי פגיעה מינית שעלולים להציף טריגרים גם בקרב חלקים מהקהל.
אורית סוליציאנו: אני רק אגיד משפט שלמשל בדוגמה בתאגיד, נמצאת כאן היום ורד ורומי, שמינו כתבת מיוחדת לתחום סיקור עבירות מין וזה דבר חדש וחשוב אני חושבת וייחודי.
הדס שטייף: בגלי צה"ל יש את הדס שטייף שעושה את זה הרבה שנים בהתנדבות בלי טייטל.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך אורית.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לד"ר תהילה מהמכון הישראלי לדמוקרטיה.
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שבעצם את עבדת על הקוד האתי.
תהילה אלטשולר: בוקר טוב, תודה רבה על ההזמנה לדיון החשוב הזה.
תהילה אלטשולר: אכן לפני כארבע שנים יחד עם עורכת הדין ליאת קליין שהייתה אז היועצת המשפטית של האיגוד חיברנו קוד אתי שעוסק באמת בסיקור עבירות אלימות מינית בתקשורת.
תהילה אלטשולר: אני עוסקת בעולמות האלה של אתיקה עיתונאית לא רק בהקשרים של אלימות מינית, ולכן רציתי לומר כמה מילים בצורה טיפה יותר רחבה.
תהילה אלטשולר: ראשית, אני אעשה ספוילר, נעשה קודם את הסוף.
תהילה אלטשולר: אני חושבת שלו תצא קריאה מהוועדה אלינו לעדכן קצת את הקוד הזה, להפוך אותו אפילו לעשרת הדיברות לכל כתב עיתונות במדינת ישראל שעה שהוא בא לסקר מופע של אלימות מינית ואם המהלך הזה ייעשה אפילו בחסות הוועדה ואת תתני לו את המשקל שלך, לו יהא בשכרנו.
תהילה אלטשולר: זאת אומרת, אפשר לתת מפה למסע.
תהילה אלטשולר: ואנחנו רואים את הדברים האלה מתרחשים לא רק בהקשרים של אלימות מינית, בהקשרים של סיקור הלוויות, גיבורים אחרים בעל כורחם, נפגעי תאונות, נפגעי פיגועים וכיוצא באלה.
תהילה אלטשולר: יש מן תהליך גלי כזה, כלומר התקשורת מנסה להיות יותר חודרנית, יותר צהובה, יותר מגעילה, יותר פוגעת בפרטיות, יש איזשהו סוג של רעש ציבורי, זה יורד, אחר כך זה חוזר שוב.
תהילה אלטשולר: ואנחנו רואים את הדברים האלה קורים, ולכן דווקא הרענון חשוב כל כך, זה לא עניין של פעם אחת או איזה זבנג וגמרנו.
תהילה אלטשולר: מעבר לקוד האתי הזה אני רוצה לומר את הדבר הבא ביחס לאתיקה עיתונאית בכלל.
תהילה אלטשולר: אתיקה עיתונאית זה דבר שלא תמיד מצליח וזה דבר שמאוד קשה לאכוף אותו ויש בו אלמנט מאוד מאוד חמקמק.
תהילה אלטשולר: וכאשר שוק התקשורת נמצא במצב לא תחרותי מספיק או לפעמים תחרותי ברמה אלימה כל הדברים האלה מאוד מאוד מתבטאים בזניחה של כללי האתיקה.
תהילה אלטשולר: עם זה, ירידת אמון הציבור בתקשורת הישראלית והקולות שנשמעים אני חושבת גם מצד המבקרים שלה, מחייבים את התקשורת לעשות את בדק הבית הזה כדי להחזיר את אמון הציבור בה.
תהילה אלטשולר: והעניין הזה של סיקור אלימות מינית הוא עוד אחת מנקודות ההזדמנות של התקשורת להראות שיש בה, ותסלחו לי על המילה, זאת מילה תמימה, אבל זאת מילה של אתיקה להבדיל ממילה של חוק, התקשורת הישראלית מוכרחה לגלות חמלה.
תהילה אלטשולר: זאת בעיניי המילה המשמעותית.
תהילה אלטשולר: בקוד האתי החדש של תאגיד השידור - - -
קריאה: לא רק חמלה גם אחריות.
תהילה אלטשולר: מעבר לאחריות, חמלה.
תהילה אלטשולר: כאשר מדובר בגיבורים בעל כורחם התקשורת צריכה לגלות חמלה.
תהילה אלטשולר: המילה הזאת, חמלה, מופיעה בקוד האתי של תאגיד השידור הציבורי, כאן, בדיוק בהקשר של סיקור נפגעי עבירות מין.
תהילה אלטשולר: אני כתבתי אותה אז אני יודעת.
תהילה אלטשולר: אותו דבר עשיתי עכשיו גם בתהליך שעברתי יחד עם העיתון גלובס בקוד האתי שלו.
תהילה אלטשולר: ולכן כל העולמות האלה של פגיעה בפרטיות של גיבורים בעל כורחם בצורה חסרת חמלה זאת הופכת להיות הבנצ'מרק או זה יהפוך להיות הבנצ'מרק האתי של התקשורת הישראלית.
תהילה אלטשולר: כדי לא לעשות את זה יותר מדיי ארוך אני רוצה להוסיף עוד משפט ובעיניי מאוד חשוב.
תהילה אלטשולר: אי אפשר לדבר היום אך ורק על התקשורת הממוסדת או התקשורת המסורתית.
תהילה אלטשולר: ברור שיש לה כללי אתיקה אלא שהרבה פעמים אנחנו רואים שסיקור תקשורתי ממוסד מוביל למשל לפגיעה מאוד גדולה בנפגעים ברשתות החברתיות, אם מפני שהתקשורת לא פרסמה את הפרטים שלהם אחר כך מפרסמים את הפרטים ברשתות, אם מפני שטוקבקים נורא פוגעניים יכולים לערער ולייצר פגיעה שניונית בנפגעים.
תהילה אלטשולר: אני רוצה לומר לגבי הרשתות החברתיות – אני חושבת שהתביעה היא לא רק כלפי משרד התקשורת, אני לא בטוחה לגמרי שהוא הגוף המתאים לעשות את זה, התביעה צריכה להיות גם ביחס למשרד המשפטים.
תהילה אלטשולר: אכיפה של צווי איסור פרסום גם על הרשתות החברתיות.
תהילה אלטשולר: הסרה מיידית ככל האפשר של תוכן שפוגע בפרטיות של נפגעי עבירות מין.
תהילה אלטשולר: אלה דברים שצריך לשים עליהם לב.
תהילה אלטשולר: באתי לפה יחד עם רחל ארידור שעובדת יחד איתי לדיון הבא בחוק הפייסבוק.
תהילה אלטשולר: וחוק הפייסבוק, גברתי היושבת ראש, מאוד מאוד עוסק כל הזמן בהסתה לאלימות ולטרור אבל אף אחד לא שואל את עצמו עד כמה באמת משקיעים במשרד המשפטים משאבים לאכוף ולבקש הסרה של תכנים שפוגעים בפרטיות של נפגעי עבירות מין.
תהילה אלטשולר: הסיקור הגדול נמצא לא פחות שם היום מאשר הוא נמצא בתקשורת הממוסדת.
תהילה אלטשולר: ולכן, כשאנחנו בשעה הבאה כשנדבר על חוק הפייסבוק וננסה להסביר למקבלי ההחלטות, תעזבו את הדיסידנטים, תעזבו את אלה שמדברים על המרדה, בואו נדבר על הדברים שבאמת פוגעים באנשים במדינת ישראל, אז אני חושבת שזה צריך להיות שם.
תהילה אלטשולר: אני אסיים אולי במשפט אחרון והוא פנייה לארגונים.
תהילה אלטשולר: מעבר לכל העבודה הקדושה והחשובה שאתם עושים, אני חושבת, אני לא יודעת עד כמה זה נעשה, אבל זה דבר שהוא משמעותי, כאשר אדם נפגע אלימות מינית פונה אליכם הוא זקוק לייעוץ תקשורתי לא פחות מזה שהוא זקוק לייעוץ בכל סוג אחר.
תהילה אלטשולר: וההכשרה הזאת המהירה של הנשים, אל תענו, כן תענו, רשימת חמש השאלות שתשאלו כל כתב תקשורת שבא לראיין אתכם.
תהילה אלטשולר: אנחנו עושים את זה עם החוקרים שלנו, אין שום סיבה שזה לא ייעשה ביחס לנפגעים שכבר באו להתלונן.
תהילה אלטשולר: תתכוננו לעשות איזשהו מניואל קצר, עמוד אחד, מה אתם צריכים לדעת.
תהילה אלטשולר: כי אנחנו יודעים כולנו שכל מה שאמרה אורית נכון, אנשים מאוד מתרגשים כשאמצעי תקשורת פונים אליהם.
תהילה אלטשולר: ואולי הדיברה הראשונה שצריכה להיות שם זה אתם לא חייבים.
תהילה אלטשולר: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: העיתונאיות שנרשמו לדבר, בבקשה הדס.
הדס שטייף: קודם כל הרבה ממה שרציתי להגיד אמרתי אבל אני מסכימה ומתחברת לכמה דברים.
הדס שטייף: קודם כל צריך לרענן את הקוד האתי.
הדס שטייף: זאת אומרת, לא להשאיר את זה רק לתא העיתונאיות כי אנחנו עושות את זה אבל גם אנחנו מאוד מוגבלות.
תהילה אלטשולר: אני לשירותכם.
הדס שטייף: אני מאוד מסכימה עם זה שצריך ללמד בבתי ספר לתקשורת איך להתנהל גם בנושא הזה וגם בנושאים אחרים.
הדס שטייף: אני מאוד מתחברת למילה חמלה שצריכה להכנס כחלק מזה.
הדס שטייף: אבל הבעיה הכי גדולה שלנו כרגע היא באמת התחרות שיש בין אמצעי התקשורת, התחלתי לדבר על זה קודם.
הדס שטייף: התחרות הזאת היא הרסנית מאוד מאוד מאוד כי כל אחד רוצה להביא את הדבר מה הנוסף במשפט פורנוגרפי נוראי או הלחץ על נפגעות שכן תתראיינה ולמה דווקא אצלי ולמה דווקא לא אצל ההוא.
הדס שטייף: וכמובן ללחוץ על עורכים שלא ילחצו על כתבים להביא להם מרואיינות כי צריך להפסיק עם הדבר הזה.
הדס שטייף: זה בעיניי אונס שני מאוד קשה ואני נגד.
הדס שטייף: לעניין הרשתות החברתיות – לא מזמן היה דיון בבית משפט השלום בכפר סבא שעניינו חשיפת שמה של מתלוננת, אני יכולה להגיד, זה בפרשת סילבן שלום, היה דיון בעניין הזה שגם ברשתות החברתיות שמיד ממהרים לפרסם את שם הנפגעת שזה נזק מאוד מאוד גדול ואיכשהו צריך באמת לטפל בזה בעניין החוק.
הדס שטייף: וגם מי שעוד הייתה שם, אחת הנתבעות שהיא עיתונאית, אני לא רוצה להזכיר את שמה, רכילות, שגם מאוד השתמשה בזה ובית המשפט אמר וקבע והשיט עליהם עונש כספי על העניין הזה, ראה את זה מאוד מאוד בחומרה.
הדס שטייף: צריך ללמוד את זה ולדעתי גם לטפל בזה.
הדס שטייף: כי מה שהתקשורת לא עושה עושות הרשתות החברתיות וזה נורא.
הדס שטייף: זה נורא בכלל כל נושא האלימות ברשתות החברתיות, אנחנו כולנו סובלות מזה, ברוך השם, אבל כשזה קשור לנפגעות תקיפה מינית זה אונס שני ושלישי ורביעי וחמישי וזה לא נגמר.
הדס שטייף: וזה משהו - - -
כרמלה מנשה: יש קבוצה של נשים שזאת העבודה שלהן, להכפיש מתלוננות בראשותן של כמה עורכות דין מתועבות.
כרמלה מנשה: עיתונאיות שזאת האג'נדה שלהן וזה חלק מהמאבק שלהן, מתלוננות ועיתונאיות ועורכי דין שמתעסקים בזה.
כרמלה מנשה: בזה יש ממש התנפלות.
כרמלה מנשה: אני זוכרת שבפרשת בוכריס הייתה התנפלות אלימה באמת עם מילים אלימות כנגד מי שהעזה.
כרמלה מנשה: והן גוררות אחריהן נשים שיש להן בעיה - - -
הדס שטייף: שלא מבינות, שלא יודעות.
כרמלה מנשה: בדיוק.
כרמלה מנשה: לא מכירות.
כרמלה מנשה: נשים שאומרות אני לא פמניסטית כי אני לא רוצה להגיש לגבר קפה או שאני כן רוצה להגיש.
כרמלה מנשה: כאלה, משהו מאוד פשטני.
כרמלה מנשה: אבל זה באמת מלחמה.
כרמלה מנשה: זה מלחמה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שקיימנו דיון בעניין יחסם של עורכי ועורכות דין אשר מייצגים את התוקפים בדרך כלל וישב פה יושב ראש לשכת עורכי הדין, אפי נווה, והתחייב גם שוועדת האתיקה בלשכה תטפל בתלונות נגד עורכות דין וביקש להגיש תלונות.
עאידה תומא סלימאן: אבל עכשיו אני שומעת עוד משהו שחברו ביחד - - - עכשיו אני מבינה שיש עוד צעד הלאה שהעורכות דין כחלק מה-PR שלהן או מהפרסום שלהן הן חוברות, אני מבינה, לעיתונאיות או מה שנקרא עיתונאיות במקרה הזה, ועושות את המסע הזה ברשתות.
מרים שלר: וגם היא התלוננה ו - - -
כרמלה מנשה: זה בפייסבוק בעיקר.
עאידה תומא סלימאן: כן, כן, ברשתות החברתיות.
הדס שטייף: - - - לכלי התקשורת ואני חושבת שפה לכלי התקשורת צריכה להיות אמירה.
הדס שטייף: אחת כזאת שקוראת לנפגעת תקיפה מינית זונה, תראי איך התלבשת או את אשמה או את רצית את זה וכו' צריך שלא להזמין אותה, לא לתת לה את הבמה מפני שהבמה הזאת זה השכר שלה ובשביל זה היא עושה את זה, ולכן היא מדברת וזה משהו שצריך כן לדעתי, רק החוק יוכל לסייע.
הדס שטייף: אנחנו לא יכולות לעשות יותר מדיי.
מרים שלר: אותה עורכת דין מופיעה שוב ושוב, הייתה לי את הזכות ואת הכבוד להופיע איתה לא פעם אחת והיא מודיעה לפני כל עם ישראל שהמטרה שלה בחיים זה להרוס נפגעות.
מרים שלר: היא אפילו לא מתחבאת, היא אומרת את זה במילים שלה.
עאידה תומא סלימאן: אבל מרים, אני חושבת שהגיע הזמן לא להסכים להופיע עם נשים כאלה בתקשורת.
עאידה תומא סלימאן: והתקשורת תצטרך לבחור או לראיין אותנו או לראיין את הנשים האלה.
עאידה תומא סלימאן: ושלא יהיה אף פעם - - -
עאידה תומא סלימאן: את יודעת מה, שיבחרו אותה ושלא נעשה את מה שמבקשים מאתנו לתת לגיטמציה לשיח הזה.
עאידה תומא סלימאן: לפחות זה לא יהיה בחסות לא חברת כנסת ולא איגוד מרכזי סיוע ולא הנפגעת עצמה.
מרים שלר: זאת תמיד הדילמה כי בצד שני אנחנו אומרות שאנחנו רוצות להשמיע את קולן של הנפגעות ואז אם היא תופסת את הבמה שוב ושוב ושוב, וגם משקרים, אומרים מזמינים אותנו לראיונות ואז בשנייה האחרונה מגלים כשאנחנו מגיעים לשם אופס יש עוד איזה מרואיינת שם- - -
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז אני חושבת שההוראות או ההכשרה איך להתראיין צריכה גם לעבור לכולנו כי גם אני כחברת כנסת, למרות שעבדתי שנים, כשהתחלתי להיות חברת כנסת גם הייתי צריכה לדעת איפה, מתי, מה התנאים שאני כן מתראיינת בהם ומתי אני לא רוצה להתראיין.
עאידה תומא סלימאן: כי בסופו של דבר את לא באמת משמיעה את הקול.
עאידה תומא סלימאן: מעל במה כזו לא נותנים לך להשמיע את הקול שלה ואת נכנסת רק למגננה ולמתקפה מולה.
עאידה תומא סלימאן: אז לא כדאי, לא כדאי לבזבז את הכוחות ולתת לגיטימציה וכאילו עכשיו התקשורת היא אובייקטיבית, היא מביאה את שני הקולות.
עאידה תומא סלימאן: תבחרו איזה קול.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שאתם בוחרים קול שהוא נגד הנפגעות ומכפיש את הנפגעות תצמדו אליו ואז אנחנו נדע איך לתקוף אתכם על זה.
עאידה תומא סלימאן: ככה אני חושבת לפחות.
ורד פלמן: עאידה, זה מעבר לזה אם תרשי לי - - -
עאידה תומא סלימאן: הבעיה שלי היא שיש לי רשימה מאוד ארוכה והיום הדברים מתנהלים בצורה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: אבל אם תרצי להתייחס בבקשה וזה יהיה הדיון שלך.
ורד פלמן: מעבר לכך זה אפילו מגיע למצב לגבי עורכות ועורכי הדין שהם פשוט מתנדבים ומציעים את עצמם להתראיין גם על תיקים לא שלהם.
ורד פלמן: אני אציין שהגברת עורכת הדין נוגה ויזל במקרה של משה איבגי הוציאה הודעה דרך יחצן שהיא לטענתה אין מקום להעמיד אותו לדין כי מדובר בעבירות ברף הפלילי הנמוך של המעשים, ולכן היא מציעה את עצמה כעורכת דין מומחית לעניינים להתראיין - - -
עאידה תומא סלימאן: טוב, את מבינה שבמקרה הזה התקשורת נותנת לה שטח פרסום בחינם.
ורד פלמן: הם מייצרים פה איזשהי מומחיות להגנה על הפוגעים - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל היא מוצאת דרך לפרסם את עצמה, זה שטח פרסום בחינם.
קריאה: זה פריים טיים.
ורד פלמן: אני רוצה להעלות גם סוגייה אחרת, הסוגייה של השיח מול הנפגעות.
ורד פלמן: השיח פה לטעמי הוא שיח מאוד מאוד חשוב ואני כל הזמן לומדת מנפגעות ונפגעים שאני מדברת איתם וגם ממרכזי הסיוע.
ורד פלמן: והשיח פה מול הנפגעים, הסמנטיקה, המילים, הן מאוד מאוד חשובות.
ורד פלמן: זאת אומרת, כי כל דבר יכול להיות טריגר ואם את משתמשת במונח מסוים זה יכול באמת לייצר איזשהי תחושה עוד פעם של להעלות איזה משהו אצל הנפגעת עצמה.
ורד פלמן: ולכן כל הדברים האלה מאוד מאוד חשובים.
ורד פלמן: ואני כן חושבת שיש חשיבות בהיבט הזה בהחלט לבנאדם ולעיתונאי שיהיה מוכשר לעניין הזה, שגם אולי יעבור איזשהי, אפילו הכשרה מסויימת הייתי קוראת לזה, באיגוד מרכזי הסיוע שהוא זה שיפנה לאותם נפגעים ונפגעות.
ורד פלמן: כי באמת לפעמים השימושים במינוחים, אפילו במינוח של המתלוננת או הקורבן הוא שימוש קשה מבחינת הנפגעות עצמן.
ורד פלמן: ונכון שמתלוננת זה אולי עניין משפטי שיש פה אבל צריך להתייחס גם לבנאדם שנמצא מאחור.
ורד פלמן: והרעיון הוא בהחלט כל הזמן מעבר לרצון שלנו להביא את הסיקורים, ויש את הרצון הזה, והדס ציינה פה שהתחרות היא צריכה להתבטל, אבל התחרות לדעתי לא תעלם, נכון שהיא הפכה להיות ברוטאלית מאוד בתקשורת הישראלית לצערי הרב.
ורד פלמן: אבל אני חושבת שצריך לקיים את הדבר הזה ולהשכיל ולהבין שככל שעיתונאי ועיתונאית ואפילו חבר מערכת, הבעיה היא לפעמים בחברי מערכת, תחקירנים שרוצים מאוד להראות את עצמם ולהגיע להישגים so called, פונים לנפגעים ונפגעות בצורה שאי אפשר להכיל אותה מבחינת אותם נפגעים ונפגעות ופשוט, כמו שנאמר פה, פוגעים בהם בשנית או מובילים לאיזשהי פגיעה גם לא ישירה דרך פנייה גם לקרובי משפחה כפי שגם ציינה אורית סולציאנו.
ורד פלמן: וכל הדברים האלה הם באמת חשובים ואני חושבת שדווקא כשמבינים את הרקע של הנפגעים, כשמבינים מה עובר עליהם ומה מותר ומה אסור איתם אפשר להגיע גם למה שנקרא הישגים עיתונאיים.
ורד פלמן: ובדרך הזאת, בדרך הנעימה ולא בדרך האגרסיבית.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לגברת עירד צייגר מרציאנו.
עירד צייגר מרציאנו: תודה רבה רבה עאידה וגם רציתי להגיד לך תודה אישית על כינוס הוועדה הזאת ולתת מקום לנושא החשוב הזה והרה גורל.
עירד צייגר מרציאנו: כל מה שהייתי רוצה להגיד בטווח הזמן שיש לנו אני בחיים לא אוכל להגיד.
עירד צייגר מרציאנו: אני מנסה בראש שלי למצות את הכל.
עירד צייגר מרציאנו: פגיעות מאוד מאוד חמורות נעשות היום.
עירד צייגר מרציאנו: אני מעדיפה לא לומר אותן לא עם שיימינג ולא עם ניימינג ולא לפנות לשום ערוץ או עיתונאי או עיתונאית ספציפית ובהאשמות ולדרוש הסברים או תשובות.
עירד צייגר מרציאנו: אני מעדיפה להסתכל עם הראש קדימה ולהגיד מה עושות מכאן והלאה ואיך פותרות את זה.
עירד צייגר מרציאנו: יש בעיה חמורה מאוד, כל מי שרוצה אחרי זה לדבר איתי גם אישית אני יכולה גם לפרט ולהביא עוד דברים ודוגמאות ספציפיים של שידור נפגעת בניגוד לרצונה המפורש, של הסרת צו איסור פרסום תוך שהפרקליטות מדליפה לתקשורת פרטים מהחקירה ומהעימות שהתקשורת מפרסמת פרטים אינטימיים ופורנוגרפיים שחושפים את הנפגעת, שהיא קטינה אגב- - -
קריאה: זה לא הפרקליטות זה עורכי הדין.
עירד צייגר מרציאנו: בסדר, התקשורת היא זאת שמשתפת פעולה ועושה את זה על הגב של הנפגעת.
עירד צייגר מרציאנו: יש עשרות דוגמאות.
עירד צייגר מרציאנו: אני חושבת שמה שדחוף מאוד לעשות כיום, אני הייתי רוצה שזה יעוגן גם בחקיקה בעתיד - - - 352 שהתחלנו איתו את הדיון.
עירד צייגר מרציאנו: אני חושבת שכיום דחוף מאוד לעשות הכשרות לעיתונאים ועיתונאיות שרוצים לסקר ולראיין נפגעות.
עירד צייגר מרציאנו: אני יכולה להביא כרגע, עכשיו במיידי, רשימה של 15 עיתונאים ועיתונאיות ממלא גופי תקשורת שירצו לעבור את ההכשרה הזאת, ירצו ללמוד לעשות את העבודה שלהם יותר טוב, ירצו ללמוד לעשות את העבודה שלהם מבלי שאף אחת תשלם את המחיר על זה שהם כותבים על מה שמסקרים.
עירד צייגר מרציאנו: איגוד מרכזי הסיוע מוכן ומזומן ויכול לקיים את הדבר הזה תוך חודש, להרים אותו תוך שנייה, כבר דיברנו על זה מראש.
עירד צייגר מרציאנו: אני הייתי רוצה גם שלא רק עיתונאים פרטניים, זאת מידיעות, זאת ממעריב, זה מערוץ 10.
עירד צייגר מרציאנו: אני הייתי רוצה את המנכ"לים ואת כל הבעלים, את כל הקודקדים הגדולים שיבואו ויגידו, אני לא מוכן שהפגיעות האלה ימשיכו להעשות בשמי.
עירד צייגר מרציאנו: אני כתבתי מכתב גלוי לגולן יוכפז והוא גם ענה לי בבוקר שהוא לא יוכל לבוא אבל שהוא מוכן ומזומן לשמוע ולהקשיב - - -
כרמלה מנשה: הם מוכנים לשמוע, הם מוכנים להקשיב עד הידיעה שיש בערוץ השני ואז הכתב ננזף, הכתבת מושעית.
כרמלה מנשה: המנכ"לים ובעלי - - - המנכ"לים והעורכים הראשיים מה שמעניין אותם - - -
עירד צייגר מרציאנו: אני יכולה להגיד לך שהרבה עיתונאים שפנו אליי איבדו את האייטם איתי בגלל איך שהם התנהלו אליי.
עירד צייגר מרציאנו: זאת אומרת, הם גם מפסידים אייטמים אז בואו תרוויחו אבל בדרך הנכונה.
כרמלה מנשה: הפעילות של אותם עיתונאים ועורכים, אין להם שום עכבות, את לא מבינה, אין כלום.
כרמלה מנשה: הם יכולים לגרום להתלונן על עורכת דין, לצלצל להורים של מתלוננת, לאיים.
כרמלה מנשה: כל הדרכים הן כשרות בפניהם.
עירד צייגר מרציאנו: אבל זה בדיוק מה שאני אומרת שזה חייב להפסק.
כרמלה מנשה: לא תצליחי לעצור את זה.
עירד צייגר מרציאנו: אני אמשיך לנסות.
עירד צייגר מרציאנו: אני יכולה להבטיח לך שאני אמשיך לנסות.
עירד צייגר מרציאנו: וגם מילה אחרונה על הקוד האתי.
עירד צייגר מרציאנו: אני קראתי את הקוד האתי, אני עברתי עליו, הוא מהמם, הוא עדיין לא מלא, הוא עדיין לא מכסה את כל הדברים.
עירד צייגר מרציאנו: כמישהי שגם עברה דברים בעצמה וגם יודעת מנפגעות אחרות אני יודעת על הרבה לקונות שיש שם שלא מכסות.
עירד צייגר מרציאנו: הבעיה עם הקוד האתי מבחינתי זה שהוא וולנטרי.
עירד צייגר מרציאנו: זה בדיוק הבעיה ובגלל זה אני רוצה את זה שזה יהיה גם בחוק וגם שהקודקדים הגדולים יגידו אנחנו לא רוצים שזה יקרה יותר.