GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נינה אוסטרז'קו: אז משנה הבאה זה יהיה 120 - - -
אילנה אלי: בשנה הבאה במקום 60,000 - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, מצ'ינג למה?
עאידה תומא סלימאן: הרי הם משקיעים הרבה יותר ממה שאתם נותנים.
עאידה תומא סלימאן: מצ'ינג למה?
נינה אוסטרז'קו: לא, אבל היא כוללת את המלגות שיש את זה בכל המוסדות - - -
אילנה אלי: בוודאי, אבל מאיפה יוצא הכסף - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה תשובה – כמה אתם מתקצבים את הנושא של הוגנות מגדרית בשנה לכלל האוניברסיטאות.
נינה אוסטרז'קו: זה תלוי מאוד כי עבור פעילות היועצות, מה שהסברתי, הטמעת פעילות היועצות לשנה הבאה הגדלנו את זה ל-120 והמוסד שם עוד 120, זה 240,000 שקל לכל הדברים שהיא דיברה, סדנאות, קורסים.
נינה אוסטרז'קו: לגבי המלגות לפוסט דוקטורט זה תלוי מי זוכה.
נינה אוסטרז'קו: זה גם הולך לאוניברסיטאות המלגות לפוסט דוקטורט.
נינה אוסטרז'קו: המלגות לדוקטורט ותואר שני שהקולות קוראים אמורים לצאת בתשע"ט זה גם יהיה על בסיס מצוינות וזה גם יהיה לאוניברסיטאות.
נינה אוסטרז'קו: אז זה גם כסף שיזרום לאוניברסיטאות, אי אפשר להסתכל על זה אחרת.
נינה אוסטרז'קו: הנושא של הפרויקטים הרוחביים זה גם על בסיס מצוינות ומי שזוכה מקבל את הכסף הזה להתניע את הפרויקטים אז - - -
עאידה תומא סלימאן: איבדת אותי.
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה קצת לעשות סדר בדברים שאני אבין מה קורה פה.
עאידה תומא סלימאן: יש את הנושא של המלגות, אוקיי, קורסים ופעילות של היועצות, אני מבינה שהפעילות של היועצות לא מכסה גם את המשכורות של היועצות, לא - - -
נינה אוסטרז'קו: על המשכורות אני לא יכולה לדבר כי זה הנושא - - -
עאידה תומא סלימאן: הן עובדות אוניברסיטה.
נינה אוסטרז'קו: לא, כי יש לנו סוגיה עם הממונה על השכר שאנחנו גם מנסים לפתור, אבל אני לא יכולה להעלות את זה כי אנחנו לא יכולים לתת שכר עבור היועצת כי זה סותר את הכללים של הממונה על השכר.
נינה אוסטרז'קו: אבל הסוגיה הזאת גם עלתה וזה גם חשוב לנו שהיועצות יקבלו תגמול.
נינה אוסטרז'קו: אבל זה לא בידיים של ות"ת, אנחנו עובדים - - -
עאידה תומא סלימאן: היועצות, אתן מקבלות תגמול על התפקיד של יועצת - - -
קריאה: כן אבל לא מהות"ת, זה המוסד - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני רוצה להבין קודם.
אילנה אלי: אני רוצה להסביר.
אילנה אלי: הות"ת נותן עד היום 60,000 שקל לפעילות המשרד שזה כולל עוזרת שמטפלת בדברים המנהליים, יושבת פה מיכל בונה מזרחי, שמרכזת את הפעילות ואני בתור יועצת מקבלת איזשהו גמול תפקיד קטן.
אילנה אלי: אבל אין משכורת בעניין הזה יש איזשהו גמול תקציב.
עאידה תומא סלימאן: זה כמו היועצות בכל מקום, הן מקבלות איזשהו תגמול של תוספת מסוימת - - -
אילנה אלי: לגבי המלגות אני רוצה להסביר שנייה.
אילנה אלי: יש מלגות - - -
עאידה תומא סלימאן: למה את עושה להם את העבודה?
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שהיא תסביר לי.
עאידה תומא סלימאן: איך אתם עושים את זה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, תקציב מה שמצויין כתקציב של הוגנות מגדרית אצלכם זה התקציב המוקצה לפעילות של היועצות שזה סדנאות ושזה כל הדברים האלה.
עאידה תומא סלימאן: המלגות שאתם נותנים - - -
נינה אוסטרז'קו: המלגות, כי אי אפשר לצבוע את זה שזה התקציב להוגנות מגדרית כי מהתקציב של 60 מיליון יוצא תקציב עבור מלגות לפוסט דוקטורט, והמלגות עבור פוסט דוקטורט, המוסדות, כל המוסדות בארץ, אוניברסיטאות, מגישים לוועדה בות"ת ועל בסיס מצוינות הוועדה קובעת מי הזוכה.
נינה אוסטרז'קו: ואם היא תהיה מאוניברסיטת תל אביב אז אוניברסיטת תל אביב תקבל את הכסף - - -
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני לא שואלת על כל אוניברסיטה, אני שואלת מה אתם מקצים לעניין של שאר הפעילויות שנעשות כדי לקדם הוגנות מגדרית.
נינה אוסטרז'קו: כל ה-60 מיליון האלה זה לטובת קידום הוגנות מגדרית.
נינה אוסטרז'קו: כי אם אני נותנת מלגות לדוקטורט ולתואר שני למקצועות STEM איפה שאנחנו רואים שקיימת בעיה המלגות האלה בסופו של דבר המוסדות מקבלים.
נינה אוסטרז'קו: הכסף הזה ש- - -
עאידה תומא סלימאן: ב-60 מיליון שקל.
נינה אוסטרז'קו: לא, המלגה שלנו, אמרתי לך, שנגיד פוסט דוקטורט הגדלנו עכשיו את גובה המלגה מ-15, 25 ל-30,000-40,000 דולר.
נינה אוסטרז'קו: ואנחנו הקצינו 20 מלגות במקום 10 מלגות.
נינה אוסטרז'קו: אז כל התקציב הזה זה גם עובר למוסדות ההשכלה הגבוהה אבל בהתאם למצוינות, מי שזוכה, וזה תלוי מאוד מי זוכה.
נינה אוסטרז'קו: אז זה גם עובר ל - - - מה לא ברור, תסבירי לי מה לא ברור ואני אסביר.
נינה אוסטרז'קו: כי היא לא יכולה לצבוע רק את התקציב הזה שאני מעבירה להטמעת הפעילות - - -
אילנה אלי: היא מדברת - - - אוניברסיטת תל אביב מה אנחנו מקבלים.
נינה אוסטרז'קו: אבל אתם אצלכם לא היו זוכות לפוסט דוקטורט?
אילנה אלי: בוודאי.
נינה אוסטרז'קו: נו, אז לא קיבלת את הכסף הזה.
קריאה: זה עובר דרך האוניברסיטה.
עאידה תומא סלימאן: תעזבי מה היא מקבלת ומה האוניברסיטה השנייה מקבלת.
עאידה תומא סלימאן: אני שואלת, אתם, כדי לקדם את התכנית הזו של לדחוף נשים לעוד פוסט דוקטורט וזה נותנים מלגות מסוימות.
עאידה תומא סלימאן: אני שואלת, כל שנה, כמה אתם מקדישים לתכנית הזו.
נינה אוסטרז'קו: כל שנה 60 מיליון תחלקי ב-4.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שאמרתי, 60 מיליון, אמרת לי לא.
נינה אוסטרז'קו: אה, לא, אני לא אמרתי לא, אני אמרתי כן כי זה עובר בצורה אחרת, כן.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני שאלתי, כלומר כמה מקדישים למלגות האלה שהן כדי לדחוף יותר נשים להתקדם.
עאידה תומא סלימאן: אז בסדר גמור, לא חשוב לי עכשיו איך זה מתחלק בין האוניברסיטאות.
אילנה אלי: אני מצטערת שגרמתי לכזה, אבל האמת היא שבאמת כשאנחנו מדברים על תכנית העתיד ויש לנו איזושהי תכנית, בזה אני מסיימת, אנחנו רוצים באמת להגדיל את מספר הנשים בפרופסור מן המניין ל-35, להגדיל בתחומי ה-STEM, כל הדברים שדיברנו עכשיו.
אילנה אלי: גם הנושא הזה של הפוסט דוקטורט, המלגות הנוספות, זה דבר שהוא חשוב ביותר.
אילנה אלי: אני רק רוצה להגיד בסיכום שכל הנושא, עלה פה גם הנושא של מיעוטים ושל מגזר, אני עכשיו באה מביקור באוניברסיטת קולומביה וגם ביקרתי בארצות הברית שם כל הנושא הזה מוגדר כ-diversity and inclusion.
אילנה אלי: זאת אומרת, זה נושא של נשים אבל גם נושא של מגזרים.
אילנה אלי: ורק לצורך העניין רק אוניברסיטת קולומביה הקציבה לנושא הזה בשלוש השנים האחרונות 100 מיליון דולר לקליטת מגזרים ונשים.
אילנה אלי: אז אני לא חושבת שאנחנו נגיע לשם אבל יש המון מודעות בעולם באוניברסיטאות אחרות ואנחנו מתחרים על אותם הקהלים, אותן הנשים המצטיינות.
אילנה אלי: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: פרופסור מאיה בר סדן.
מאיה בר סדן: אז קודם כל אני שמחה על ההזמנה.
מאיה בר סדן: אני פרופ' חבר במחלקה לכימיה באוניברסיטת בן גוריון.
מאיה בר סדן: אחריי תדבר הילה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת זכות דיבור.
מאיה בר סדן: רק אני רוצה להגיד שאני לא באתי לדבר על הנושא הכללי אלא אני רוצה לדבר איך זה נראה בשטח, דברים שעדיין לא דיברנו.
מאיה בר סדן: אני ספציפית אחת הזוכות של המלגה לקידום נשים שהתחילה בויצמן לפני 10 שנים.
מאיה בר סדן: אני אמא חד הורית לשלושה ילדים, את הקריירה שלי את רובה עשיתי כשיש לי ילדים בבית והמלגה הזאת אפשרה לי לצאת לפוסט דוקטורט.
מאיה בר סדן: אני חושבת שהייתי האישה הראשונה בארץ שעשתה פוסט דוקטורט בעניין הזה של לנסוע ולחזור.
מאיה בר סדן: הילדים שלי במשמורת משותפת והייתי שבועיים בחו"ל, שבועיים בארץ במשך שנתיים.
מאיה בר סדן: וזה הכסף שבשבילו ניצלתי את מלגת הנשים הזו.
מאיה בר סדן: אני רוצה להגיד שאנחנו כנשים צריכות להיות יותר יצירתיות.
מאיה בר סדן: הכסף הזה מאפשר לנו למצוא פתרונות חדשים, אנחנו לאו דווקא יכולים למצוא את הפתרונות לכל אישה ואישה, הנשים הן לא מקשה אחת.
מאיה בר סדן: אם לגברים יש מסלול מאוד מוסדר שמאפשר להם להתקדם, אצלנו הבעיה היא אחרת, ולכן כל הדברים האלה הם מבורכים.
מאיה בר סדן: אז זה קודם כל בנושא הראשון.
מאיה בר סדן: ואני בכוונה מקצרת, יש לי עוד הרבה מה להגיד אבל אני לא רוצה לתפוס את הזמן.
מאיה בר סדן: אני רוצה להגיד גם מהצד השני של חברת סגל, היום כשאני נמצאת בתוך האוניברסיטה איך זה נראה.
מאיה בר סדן: אנחנו במחלקה לכימיה 23 חברי סגל, מתוכם ארבע נשים, זה אחוז דיי גבוה למחלקה לכימיה.
מאיה בר סדן: רוב חברי הסגל שלנו הם צעירים, יש לנו בערך שליש מחברי הסגל שהם לפני קביעות וזה מאוד משפיע על השיח במחלקה.
מאיה בר סדן: יש לנו הרבה גברים שיש להם נשים שגם הן חברות סגל בפני עצמן, ולכן הפעילויות שלנו בנוסף לכל הפעילויות האחרות של האוניברסיטה שאני לא אכנס אליהן כי אנחנו עושים דברים מאוד דומים למה שיש במוסדות האחרים, אנחנו בעיקר בשנים האחרונות מנסים להתמודד עם גיוס אקטיבי.
מאיה בר סדן: אנחנו מנסים להתקשר לנשים בחו"ל, לשמור איתן על קשר, אבל הדברים האלה הם יוזמה אישית.
מאיה בר סדן: הם יוזמה אישית שלנו כחברי סגל, הם לא דברים שמוכתבים על ידי המוסד ולצערנו למרות כל המאמצים האלה אנחנו לא תמיד מצליחים בלגייס יותר נשים.
מאיה בר סדן: יש שנים שאין לנו אפילו מועמדת אחת למחלקה, שזה הדבר שהוא מבחינתי הדבר הכי גרוע כי אם אף אחת לא מגישה בקשה אנחנו לא יכולים להעלות את כמות הנשים בסגל.
מאיה בר סדן: אז זה דבר שני או אני אפילו אגיד שאצלנו במחלקה יש הרבה מאוד מודעות לעניין הזה, גם לנושאים של ייצוג הולם שאנחנו עדיין לא העלנו פה, אם זה בסמינרים המחלקתיים, אם זה בכנסים ארציים שזה משהו שלא נותנים עליו מספיק את הדין.
מאיה בר סדן: יש לנו סטודנטיות שצריכות לראות דמויות לחיקוי ואנחנו מטפלים בכל הדברים האלה וזה נושא שלא עלה פה.
מאיה בר סדן: מה שרציתי להגיד לסיום כי כמו שהבטחתי אני אעשה את זה קצר זה הנושא של מיצוי זכויות.
מאיה בר סדן: בשנים האחרונות, ובייחוד בשלוש שנים האחרונות היה כתיבה מאוד יפה של תקנון גם אצלנו וגם באוניברסיטאות אחרות, יש הרבה פעילות שהוצגה פה בנוגע לזכויות של נשים, גם חברות סגל, גם סטודנטיות, גם סגל זוטר, כל הדברים האלה.
מאיה בר סדן: אני עדיין רואה שיש בעיה מאוד קשה במיצויי זכויות.
מאיה בר סדן: זאת אומרת, התפקיד שלי בתור נציגת קידום הנשים בפקולטה לטבע הרבה פעמים מסתכם במיצוי הזכויות האלה ובלאפשר לכל הסטודנטיות לקבל את הדברים שכבר ניתנו להן על פי התקנון.
מאיה בר סדן: אז חוץ מאשר הדבר על פני השטח, הדבר הזה שהוא עלה התאנה שהוא התקנונים שאנחנו עושים צריך גם לבדוק שהדברים אכן נעשים בשטח כלפי הסטודנטיות שמגיעות ביום יום ולא יודעות למי לגשת, לא מצליחות לקבל את הדברים שלהן, אפילו בתוך האוניברסיטה שלנו שמאוד מודעת לזה.
מאיה בר סדן: לפעמים מטעים אותן ואנחנו צריכים ממש, אני חלק מהתפקיד שלי זה לשבת עם כל בחורה שילדה, לבדוק איתה שהיא מיצתה את כל הזכויות ובהרבה מקרים זה לא קורה.
מאיה בר סדן: זה גם נושא שאני חושבת שצריך לתת עליו את הדין.
מאיה בר סדן: ובזה אני אסיים.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין נועה נאמן, נציבות שוויון הזדמנויות, בבקשה.
נועה נאמן: לי דווקא כן קצת יש נתונים על מגזרים אז קודם כל אני אגיד שהשנה מדד הגיוון שהוצאנו התמקד באקדמיה ומה שאמרנו זה שסגל אקדמי עם ייצוג של נשים וקבוצות מיעוט הוא לא רק מבטא שוויון הזדמנויות, גם מרחיב תחומי מחקר ומשפר את ההוראה והצלחה בלימודים של סטודנטים מקבוצות דמוגרפיות שונות.
נועה נאמן: אז אם כן מעניין אתכם יותר בקטע של מגזר, כי הנתונים פה שנאמרו הם חוזרים על עצמם לגבי נשים גם במדד הגיוון, אז אני יכולה למשל לומר שאין חברי סגל בכיר יוצאי אתיופיה, ובקרב חרדים וערבים אחוז הנשים נמוך מאחוז הגברים.
נועה נאמן: אני אשאיר לכם את זה, אגב, אני חושבת שיש פה הרבה נתונים שקשורים לאקדמיה שיכולים לסייע אבל גם באוניברסיטאות וגם במכללות אנחנו רואים שאחוז הנשים מסך הסגל האקדמי יורד עם העלייה בדרג, אבל במכללות אחוז הנשים בדרגות הנמוכות יותר גבוה מאשר באוניברסיטאות.
נועה נאמן: אז אלה נתונים חשובים שגם יוצאים מתוך המדד ויש פה גם התייחסות לנשים ערביות ולחרדים.
עאידה תומא סלימאן: אני מתפלאת שאנחנו לקראת סיום הדיון ובשום מקום לא עלה הנושא של הדרת נשים באקדמיה.
עאידה תומא סלימאן: אבל בסדר, אני זורמת איתכם.
נועה נאמן: והטרדה מינית.
עאידה תומא סלימאן: והטרדה מינית כמובן.
נועה נאמן: זה לא נושא אחר זה חסם אולי הגבוה ביותר - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לסיון יעקבסון מקולך.
עאידה תומא סלימאן: אולי תדברי גם על - - -
סיון יעקבסון: אני אדבר גם על זה.
סיון יעקבסון: אני יושבת פה עם נתונים שקיבלתי מבן זוגי שהיום קיבל אישור על הגשת דוקטורט במחלקה לכימיה במכון ויצמן, אני נורא שמחה על מה שקורה בבן גוריון אבל במכון ויצמן בפקולטה לכימיה יש 5% של נשים בסגל הבכיר וזה דוחות ונתונים שהגיעו מתוך המכון, מתוך נשות המכון שבאו ואמרו איפה הנשים ובפוסטים אין נשים שם ובמינויים הצעירים אין נשים שם.
סיון יעקבסון: ואנחנו לא נראה נשים שם בפרופסורה הבכירה כי אין לך מי שיגיע לשם.
סיון יעקבסון: בן זוגי עובר לאוניברסיטה העברית שם המצב קצת אחר, והוא מונחה על ידי אישה.
סיון יעקבסון: אבל הוא כן מודאג כאבא לבנות ואני חושבת שאני לא באה מהכובע המדעי ומה-STEM, אני דווקא באה- - -
עאידה תומא סלימאן: זה הפך לקולך לא לקולך עכשיו.
סיון יעקבסון: הוא דרדר אותי.
סיון יעקבסון: אני מדברת בתור אמא לבנות ואני מדברת גם בתור מי שבאה ממדעי החברה, מתארים מתקדמים במדעי החברה.
סיון יעקבסון: ה-STEM זה מקום שאולי ההפרדה המגדרית פחות רלוונטית בגלל העלויות המאוד מאוד גבוהות של המחקרים והעבודה האקדמית אבל במדעי החברה אנחנו הולכים לכיוון של הרחבת ההפרדה במסלולים, ההפרדה המגדרית.
סיון יעקבסון: וכן, בסופו של דבר צריך להגיד, אם גבר יכול ללמד נשים וגברים ואישה לא יכולה ללמד גברים במסלולים הנפרדים מגדרית אנחנו נראה ירידה דרמטית בטח ובטח בתחומי מדעי החברה והרוח.
סיון יעקבסון: ואני חושבת שלא לבוא ולשים את זה על השולחן ולשים נתונים נורא חשובים על ה-STEM שבאמת זה קשה, זה קשה להעביר משפחה.
סיון יעקבסון: דרך אגב, זה קשה להעביר משפחה גם כשהגבר צריך לצאת לפוסט כי בכל זאת אנחנו צריכות לעשות משהו בחיינו ולא לשבת רגל על רגל ולקוות שממלגת הפוסט דוקטורט ייצא משהו.
סיון יעקבסון: אבל באמת אני מבקשת איזושהי התייחסות מהות"ת כי זה מהלך של הות"ת ומהמל"ג לנושא הזה של שילוב נשים בתוך התכנית של ההפרדה המגדרית ואיך אנחנו לא רואים מתוך זה בעצם קריסה של נשים באקדמיה בתחום מדעי החברה והרוח ששם הולכת להיות ההפרדה המשמעותית.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין מאירה בסוק, בבקשה.
מאירה בסוק: לי יש בקשה שתתייחסי אליה, חברת הכנסת עאידה, לנושא של הות"ת והסגל הזוטר.
מאירה בסוק: אני מאוד מבקשת שכשהם יתנו את הנתונים שיהיה ברור מה זה סגל זוטר, שזה לא יהיה פתאום איזה מרצה שגם עובדת בפרקליטות אלא מדובר על סגל זוטר של נשים שלמה הן לא יכולות להיות כמרצות בסגל בכיר, האם בגלל החסם שהן לא יכלו לצאת לפוסט דוקטורט או בגלל דברים אחרים.
מאירה בסוק: חשוב מאוד שתביאו את הנתונים האלה כי אז אפשר יהיה להתמודד איתם.
מאירה בסוק: לפרק את זה שלא - - - כי יש לפעמים שבאים ואומרים, אה, היא במילא שופטת, היא במילא פרקליטה, נגיד בפקולטה למשפטים שזה אני מכירה.
מאירה בסוק: חייבים לבדוק מה זה סגל זוטר ולראות כמה הן מקופחות וכמה הן - - - וגם הנושא הזה של איך מפטרים אותן.
מאירה בסוק: אני מאוד מבקשת שתבדקו את זה שמפטרים אותן כל חצי שנה ולעולם הם לא יכולים לקבל קביעות ולעולם הם גם לא יוכלו להיכנס לסגל בכיר.
מאירה בסוק: מי שנכנסת לסגל זוטר דינה להישאר בסגל זוטר וזה מאוד חשוב שתבדקו את זה.
מאירה בסוק: וכמובן הרוב זה גם נשים.
מאירה בסוק: תבדקו את זה.
נינה אוסטרז'קו: אנחנו נבדוק את הסוגיה הזו כשנגיע כי יש הרבה דברים.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין איילת, יועצת משפטית איגוד מרכזי סיוע, בבקשה, קצר.
בית אור: משפט אחד – אני פשוט באמת הופתעתי שהנושא הזה של הטרדה מינית לא עלה כאן בכלל כאחד החסמים להתקדמות נשים באקדמיה.
בית אור: נדמה לי, וכשהעליתי את זה אז אמרו לי לא זה נושא אחר.
בית אור: זה לא נושא אחר.
בית אור: אווירת עבודה מכבדת, בטוחה, מוגנת שמאפשרת לנשים להרגיש כחברות שוות במקום העבודה זה התנאי הראשון והבסיסי בכלל לחשוב על רצון ומוטיבציה להתקדם בתוך מקום עבודה.
בית אור: ואנחנו עוסקות המון בנושא הזה פה בוועדה, ולא רק פה בוועדה, זה משהו שבאמת הכנסת עוסקת בו המון ואם נאמר לי שזה נושא אחר אז אני מרגישה שלא התקדמנו בכלום, לא עברנו כברת דרך.
עאידה תומא סלימאן: את האמת אני חיכיתי לשמוע את זה כי אני יודעת שבלתי אפשרי, במיוחד כאשר אנחנו דנו בנושא הזה, הטרדות מיניות באקדמיה, זה עלה שוב ושוב, במיוחד כאשר מתקדמים במסלול האקדמי כדוקטורנטיות וכסטודנטיות לתואר שני וכל היחסים של המנחים ועד כמה הנשים בתפקידים האלה או במסלול הזה מרגישות שהן נתונות או ההתפתחות שלהן קשורה בנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחבל שלא עשינו איזשהו שילוב בדיון אבל אני חיכיתי לשמוע, חשבתי שאיכשהו ישתלב.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר הילה, ביקשת זכות דיבור.
הילה רימר: אני מאוניברסיטת בן גוריון בנגב מהפקולטה לניהול וגם חברה בוועדה לקידום נשים.
הילה רימר: אני ממש בקצרה רוצה להתייחס לנושא שלא זכה להתייחסות רחבה ובדרך כלל לא מדברים עליו וזה המקור לבעיה.
הילה רימר: חשוב שאנחנו נכיר שהמקור לבעיות שאנחנו מדברים עליהן הוא חברתי ותרבותי.
הילה רימר: אחד הדברים שאנחנו רואים בצורה מאוד רחבה באקדמיה שהעולם הזה הוא עולם גברי.
הילה רימר: חשוב שנבין את העניין הזה.
הילה רימר: וכתוצאה מכך יש המון הטיות סמויות.
הילה רימר: אנחנו רואים את זה במיוחד באקדמיה בתהליכי הערכה, בגיוס וקידום של חברות סגל וזאת הסיבה למספריים האלה שאנחנו רואים במהלך השנים.
הילה רימר: אנחנו רואים המון הטיות בהערכה, נכון שיש מדדים אבל יש גם מניפולציות על המדדים ויש גם פרשנויות על המדדים וחשוב שנשים את הדברים האלה על השולחן ונדע איך לטפל בהם.
הילה רימר: ההטיות הסמויות האלה הן גורמות גם להטיות חיצוניות לא מודעות.
הילה רימר: ואני חושבת שצריך לעשות הרבה חינוך והכשרה ואולי אפילו קמפיין גם מחוץ לאקדמיה כדי לדבר על זה, גם חקיקה ומדיניות באופן כללי, שקיפות בתהליכי גיוס וקידום זה דבר שאנחנו התחלנו לעבוד עליו באוניברסיטת בן גוריון ואנחנו צריכים לעבוד עליו בכל המישורים בכל המקומות.
הילה רימר: וההטיות האלה גם גורמות לחסמים פנימיים.
הילה רימר: הרבה פעמים מדברים על חסמים פנימיים שיש לנשים ואני רוצה להדגיש ולהגיד שהסכנה בדיון הזה שהרבה פעמים בסופו של דבר הדיון גולש למקום שהאחריות צריכה להיות האחריות של נשים.
הילה רימר: צריך להבין שהחסמים הפנימיים הם בעצם תוצאה של בעיה - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל זה לא עלה פה.
הילה רימר: נכון, אבל אנחנו שומעים את זה הרבה פעמים ב- - - ביניים למשל שמדברים בפורומים גבריים על חסמים של נשים.
הילה רימר: חשוב להבין שזה בעצם סימפטום ואם אנחנו רוצים באמת לעשות את השינוי שאנחנו מייחלים לו לאורך שנים, ואנחנו לא רואים אותו בצורה מאוד משמעותית כפי שהיינו רוצות, אז אנחנו צריכים לטפל בנושא הזה בצורה רב ממדית בכל המכשורים, גם בחינוך, גם במדיניות, גם בהעדפה מתקנת - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, כן, אבל צריך גם לזכור שהדיון הזה לא מתקיים במנותק מכל שאר מה שקורה בחברה ובמוסדות מבחינת שינוי הגישה, בוא נגיד, החברתית הקיימת והמבנה הפטריארכאלי של החברה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אנחנו לא יכולות עכשיו לבוא ולהגיד שכאילו אנחנו, נכון שאנחנו עושות זום אין על הנשים באקדמיה אבל בפעילות הכוללת אנחנו מתייחסים לכלל הנושאים, גם מבחינה כללית.
עאידה תומא סלימאן: רק יש הערה אבל ממש קצרה.
רונית שריד: אני פרופסור בפקולטה למדעי החיים אבל מכהנת כיועצת הרקטור לקידום נשים באוניברסיטת בר אילן.
רונית שריד: בבר אילן דרך אגב הרקטור וסגן נשיא זה נשים.
רונית שריד: נאמרו כאן הרבה דברים, כמעט כל הפעילויות שנאמרו כאן אנחנו עושים באוניברסיטה בכל הרבדים, החל מהסטודנטים לתואר ראשון, שני ושלישי וכלה בסגל האקדמי, ואני לא ארחיב על כך את הדיבור.
רונית שריד: אני רק חושבת בתור מי שממש לא צמחה על קטע של מגדר ועל הכשרה למודעות למגדר ובתור אחת שנמצאת בתפקיד הזה כבר ארבע שנים, אני חושבת שעשיתי לא מעט, אני חושבת שאחד הדברים החשובים ביותר זה מודעות והנגשה של מידע.
רונית שריד: לכן אנחנו עשינו אתר פייסבוק, יצרנו קבוצה חברתית, יצרנו אתר חדש באוניברסיטה, יש מייל קבוע שאפשר להשתמש בו.
רונית שריד: אני חושבת שברגע שהמודעות למספרים האלה, הספירה הזאת היא מאוד חשובה.
רונית שריד: אנשים חושבים שספירה זה דבר יובשני ולא משמעותי, הספירה הזו היא מאוד חשובה, היא מספרת לנו סיפורים מאוד חשובים.
רונית שריד: ואני חושבת שברגע שהדברים מונחים על השולחן והמודעות קיימת, יש עכשיו את הקמפיין לרשויות העירוניות, תתמודדי, אז אותו דבר באוניברסיטה, צריך יותר לצאת בכל מיני פלטפורמות של תקשורת, לפנות לנשים, תתקדמו, תתקדמו הלאה.
רונית שריד: אני חושבת שזה אחד האפיקים שצריך לתעל חלק מהאנרגיות כי הן צריכות לדעת, נשים, שיש כתובת ויש יעד.
רונית שריד: וכשיש את הדברים האלה הדברים יגיעו.
רונית שריד: אני רק אציין הסטודנטיות כאן עזבו אבל יש כמה פעילויות של נשים, של סטודנטיות שצמחו מתוך סטודנטיות בקמפוסים השונים ואני מברכת עליהם.
רונית שריד: יש תכנית של Pro Women שמביאות נשים מצליחות במירכאות שפוגשות סטודנטיות השונים, גם בבר אילן.
רונית שריד: יש תכנית של She Code שמכשירה נשים - - - בנושא של מדעי המחשב שזה מאוד חשוב.
רונית שריד: ואצלנו בקמפוס יש נשים שמתנדבות, כאלה שהשיגו מלגות שונות, שנסעו, שחוו איזושהי חוויה מיוחדת שבאות וחולקות את החוויה הזאת עם סטודנטיות, לפעמים זה אפילו סטודנטיות שחולקות עם סטודנטיות כי זה משמש מודל.
רונית שריד: אני חושבת שיש הרבה עניין שמעבר לכסף ומעבר למלגות, זה דברים שכבר נכנסו לתוך השגרה שלנו.
רונית שריד: צריך להנגיש מידע, כמו שאת אמרת, סטודנטיות צריכות לדעת את הזכויות שלהן והזכויות צריכות להיות שקופות ושום דבר לא צריך לעשות בקומבינציות אישיות לנשים ספציפיות.
רונית שריד: מעבר לזה צריך גם שהדברים יהיו מונחים על השולחן בצורה דומיננטית וזה יכול להניע שינוי.
מרב מיכאלי: אני מתנצלת שלא יכולתי לבוא קודם, היה לי כנס שלי שזה נקבע תמיד הרבה יותר מראש וצר לי.
מרב מיכאלי: וכרגיל אני מודה לך שאת מקיימת את הדיונים האלה בכל התחומים.
מרב מיכאלי: אני מניחה שנאמרו פה המון דברים חשובים והצעות מאוד טובות ויעילות, השאלה מה תהיה היכולת שלנו, בהיותך את ואני באופוזיציה, לגרום לזה שזה באמת יקרה חוץ מאשר באמת להמשיך ולצעוק שזה לא פחות חשוב.
מרב מיכאלי: אני רוצה ברשותך שלוש נקודות שבכל זאת.
מרב מיכאלי: אחת, את יודעת, אנחנו כן נמצאות היום במצב של התגוננות מאוד משמעותית.
מרב מיכאלי: זאת אומרת כן יש הרעה, אנחנו בבקלאש מטורף.
מרב מיכאלי: אחד זה באמת בתחום ההטרדה מינית שאיילת ציינה בצדק ועל אותו רצף נמצאת ההפרדה.
מרב מיכאלי: המהלך היום של הפרדה בין נשים וגברים, הדרה של נשים ומזעור הנוכחית שלנו, ממש, זאת אומרת סילוק שלנו מהשטח בוודאי כסמכויות.
מרב מיכאלי: זה הדבר.
מרב מיכאלי: הערעור על הלגיטימציה של נשים להיות סמכות לא רק לנשים זה דבר שההשלכות שלו באקדמיה עלולות להיות הרסניות ממש אם אנחנו לא נצליח לעצור את זה, ורק תחזיקו אצבעות שבית המשפט העליון יעמוד בפרץ של ההתקפה עליו בשביל להתמודד בצורה טובה עם העתירה נגד ההדרה הזאת.
מרב מיכאלי: ודבר אחרון, בסוף בסוף, אנחנו צריכות לשנות את הכלכלה.
מרב מיכאלי: עד שהכלכלה לא תכלול את עבודות הבית וגידול הילדות והילדים, ותחלק אותם בין כל בני האדם ללא קשר למינם ולמגדרם אז אנחנו ממשיכות להסתובב באותם לופים.
מרב מיכאלי: וזה אחד האתגרים הכי משמעותיים שהאקדמיה צריכה להתחיל לעבוד ולגבש תכניות אך איך אנחנו משנות את הכלכלה.
מרב מיכאלי: כי זה דברים שעוד אין לנו בכלל הצעות מדיניות בשבילם.
מרב מיכאלי: זו פריצה תודעתית שחייבת להיעשות אז לאלה מכן שנמצאות כאן אני קוראת להתחיל לייצר את הכפפה הזאת ולהרים אותה.
עאידה תומא סלימאן: אהבתי לייצר את הכפפה ואחר כך להרים אותה כי בדיוק חשבתי לי איך אפשר שהאקדמיה תעזור בזה לשנות את הכלכלה ולתת פתרונות אם הנשים לא נמצאות שם, כלומר מי יעשה את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכהרגלנו בכל שנה אנחנו מנסות לעמוד על מה בדיוק הצלחנו או לא הצלחנו להשיג בשנה הזאת כדי לשנות את המציאות של או הנוכחות של נשים באקדמיה הישראלית.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהאקדמיה בדרך כלל אמורה להיות אחד המוסדות המהפכניים שמביאים - - -
קריאה: היא לא.
עאידה תומא סלימאן: אמורה אמרתי.
עאידה תומא סלימאן: חיכיתי עם לצערי, זה יבוא.
עאידה תומא סלימאן: אמורה להיות המוסד המהפכני שמביא גם תודעות חדשות לחברה, גם עוסק בהבנת העוולות הקיימות וניסיון לשפר ולתקן.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב זה לא בהכרח אמור להתקיים כמובן מאליו וזה לא חייב להיות שקורה באופן הטבעי ביותר.
עאידה תומא סלימאן: אני מתחילת הקדנציה הזו, גם כיושבת ראש הוועדה, מזהירה כל הזמן מהבקלאש ומהנסיגה שקורית בחברה הישראלית בכל מה שקשור לשינוי המגדרי ולמהפכה הפמיניסטית שקרתה בסוף שנות ה-70, 80 ותחילת ה-90.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אפשר לסמן כמה דברים שמתפתחים ושיכולים להשפיע לטווח אפילו לא רחוק אלא ממש קרוב בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו דיברנו בוועדה הזו על הנושא של הדרת נשים וגם על הנושא של הפרדה מגדרית, ובמיוחד במוסדות להשכלה גבוהה, היו לנו דיונים בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, לא רק שלא מגבילים את ההפרדה אלא ההפרדה הולכת ומתרחבת, לצערי, והיא לא רק שלא מפקחים עליה שלא תהיה באזורים הציבוריים אלא יש סוג של לגיטימציה אפילו של הפרדה כזו.
עאידה תומא סלימאן: באווירה של הפרדה מגדרית ובאווירה של מתקפה על קורבנות או על שורדות עבירות של הטרדה מינית ותקיפה מינית אי אפשר להגיד שהמסלול של עידוד מעורבות נשים והעלאת ייצוג נשים באקדמיה ילך באופן סיסטמתי, והכיוון השני של הפרדה והדרה ומתקפה על קורבנות ילך במסלול אחר.
עאידה תומא סלימאן: זה לא שני מסלולים נפרדים, אלא זה חייב ואנחנו רואים איך זה משפיע, וזה ישפיע ועוד נראה את זה הלאה.
עאידה תומא סלימאן: לכן אני מתריעה, ואני כבר שלחתי מכתבים לשר החינוך בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה רק ששר החינוך, כמו שאמר חבר הכנסת נחמן שי שייצא באיזושהי הצהרה על עידוד ייצוג נשים באקדמיה.
עאידה תומא סלימאן: זה לפחות לי לא מספיק, אלא שתהיה עמדה ברורה של שר החינוך בעניין של הפרדה מגדרית.
עאידה תומא סלימאן: ושדווקא לא יעודד הפרדה מגדרית.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש אנשים שמסתכלים עליי ואומרים הזויה, אבל זה מה שהייתי רוצה שיקרה אם אנחנו באמת הולכים לכיוון שאנחנו רוצים לקדם נשים באקדמיה.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לאכול את התפוח ולהשאיר אותו שלם, זה לא יכול להיות.
עאידה תומא סלימאן: כמובן אני מברכת על כל התקדמות ועל כל תכנית חדשה ששמעתי עליה ולא הייתה בשנה שעברה.
עאידה תומא סלימאן: וזה טוב וזה יפה ואני מקווה שגם הות"ת ירחיב את התקציבים.
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שיש את ה-60 מיליון לעניין של המלגות ויש את התקציבים של היועצות שאני הבנתי שיקבלו תוספת תקציבית.
עאידה תומא סלימאן: אשמח לקבל את המידע הזה מסודר ולנסות להראות לי בתוך התקציבים שלכם מה אתם חושבים שמהתקציבים האלה יתרום לעידוד ייצוג נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח גם שברגע שיהיו לכם הנתונים המדויקים שאתם אוספים עכשיו ושיכללו גם את הסגל הזוטר לקבל את זה לוועדה ואולי נקיים דיון אחר כך, כולל אם אפשר פילוח מגזרי ולא רק פילוח מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן אולי לייעץ ליועצות, לפתח מדריך זכויות מגדרי בתוך האוניברסיטה שיהיו כל הזכויות מקובצות במקום אחד, נגיד לכלל הסטודנטיות לאורך כל המסלול האקדמי כדי שכולם ידעו מה מחכה להם ומה האופציות הקיימות כדי לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחתי לשמוע על העניין של סטודנטיות לרפואה.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת שבשנה שעברה זו הייתה אחת ההמלצות שאנחנו דיברנו עליהן ושלחתי מכתבים לכלל האוניברסיטאות שעוסקות ואני שמחה לראות שזה הולך ונעשה יותר ברור ופועל באוניברסיטאות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבכך כיסינו את רוב הדברים עד השנה הבאה.
עאידה תומא סלימאן: אולי בשנה הבאה נשמח לשמוע על עוד התפתחויות.
מירב בן ארי: אני אפתח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
מירב בן ארי: היום 30 במאי 2018, ט"ז בסיוון תשע"ח.
מירב בן ארי: הנושא הוא מענים לנשים עם דיכאון אחרי לידה, לציון היום הבינלאומי לבריאות הנפש של אימהות.
מירב בן ארי: ראשית בוקר טוב לכולם.
מירב בן ארי: אני אחליף את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן שנמצאת בכנס חשוב, אחר.