GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: נאמר פה, גברתי היושבת ראש, שהיה יותר טוב אם היו בדיון הזה נשמעים יותר קולות.
דב חנין: אני מאוד הייתי שמח אם היו נשמעים פה למשל הקולות של הנשים בעזה.
דב חנין: הקולות של הנשים בעזה חשוב מאוד שנשמע אותן אבל הן לא יכולות להישמע כאן.
דב חנין: אני מודע מאוד לאותן נציגות ואותן פעילות ואותם ארגונים שמנסים להשמיע לנו קצת ממה שאנחנו כל כך חייבים לשמוע.
דב חנין: אני מאוד מאוד הייתי עצוב לראות את ההתנהגות של כמה מחבריי חברי הכנסת שבאמת אולי באמת הדברים הם קשים עד כדי כך שהם לא מסוגלים אפילו לשמוע, לא מסוגלים להקשיב ולא מסוגלים לקיים דיון.
דב חנין: אבל למרות העצב הזה אני אומר לך גברתי שהדיון הזה הוא דיון מאוד מאוד משמעותי.
דב חנין: בעולם נורמלי בכנסת היו נעשים דיונים כאלה בהרבה ועדות כי לא רק נשים סובלות בעזה, יש הרבה סבל בעזה בוודאי, יש גם סבל לילדים בעזה ולמבוגרים בעזה, וועדת העבודה והרווחה הייתה צריכה לעסוק בזה וועדת זכויות הילד הייתה צריכה לעסוק בזה.
דב חנין: הרבה ועדות היו צריכות לעסוק בדיון הזה.
דב חנין: ואולי זה לא מקרי שהוועדה הזו, הוועדה למעמד האישה לקחה על עצמה את הנושא שהכנסת שותקת בו.
דב חנין: אתם יודעים מה, זה מבחינתי תעודת כבוד לעשייה ולפעולה הפמיניסטית.
דב חנין: כי בכל כך הרבה מקרים בהיסטוריה הנשים היו אלה שהשמיעו את הקול כאשר הגברים שתקו וכאשר הפוליטיקה שתקה.
דב חנין: ונשים השמיעו את הקול, ונשים התחילו את הדיון.
דב חנין: אז באמת גברתי יושבת הראש, כל הכבוד לך, כל הכבוד לוועדה הזו, כל הכבוד לנשים האמיצות והנפלאות שמכבדות אותנו בדיון הזה.
דב חנין: ואני מקווה שהדוגמה הזו שהוועדה למעמד האישה נתנה לכנסת היום תהיה דוגמה שעוד רבים ילכו בה, כמה שיותר מהר.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא ואחריו ד"ר ערין חאג' יחיא מרופאים לזכויות אדם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כבוד היושבת ראש, הדיון הזה קודם כל אני מודה שהוא מתקיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני הייתי רוצה שבתי חולים בעזה יוכלו לטפל ויגיעו לרמה שלא צריך לצאת מעזה כדי לקבל את הטיפול.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אבל זה לא המצב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ולמי שיודע הנשים מעבירות את הדוח הרפואי שלהן, מגיע לבית חולים, הבית חולים מסכים לקבל אותן לטיפול כך שמי שלא התבלבל, ואנחנו דנים בזה שהשלטון הישראלי, מתאם הפעולות, הכיבוש, נקרא לו בכל שם זה יהיה אותו דבר, הוא זה שמונע מאנשים לצאת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה מבחינת עובדות, בינתיים עוד לא נקטתי עמדה פוליטית, לא נקטתי עמדה על מה שקורה שם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: העובדות הן שנשים חולות, הן לא יכולות לקבל את הטיפול לא בעזה ולא במקום אחר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בתי חולים מסכימים לקבל אותם וצה"ל והכיבוש מונע מהן לצאת.
עבד אל חכים חאג' יחיא: בזה היינו צריכים לדון מה צריך לעשות שכל חולה שבית חולים מוכן לקבל אותה לטיפול תוכל לקבל את הטיפול.
עבד אל חכים חאג' יחיא: וזה אנושי וזה לא קשור, נחמן, זה לא קשור אפילו שיש כיבוש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מדברים עזה וכיבוש ולא כיבוש.
עבד אל חכים חאג' יחיא: חברים, האחריות של מדינת ישראל היא אחריות בעזה ולא שהיא עושה טובה שהיא מקבלת את החולים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עזה עדיין תחת הכיבוש הישראלי ומי שאומר שיש התנתקות והסתיים הכיבוש אז הוא לא חי במציאות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הכיבוש קיים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כל מה שעשתה מדינת ישראל זה פריסה מחדש לעזה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הבחירות שהיו היו בהסכמת מדינת ישראל, הרשימות שניגשו לבחירות בידיעת מדינת ישראל ובהסכמתה, אז היום לא לבלבל ולהגיד יש שלטון ולא שלטון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הרי בחירות מקיימים כדי שיהיה שלטון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מדינת ישראל כובש, עליה האחריות של הכובש, בין היתר גם, האחריות על הבריאות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: והאחריות על הבריאות זה לא רק לקבל את החולים לבתי חולים לפה אלא לתת את האפשרות שבתי חולים שנמצאים שם יוכלו לתפקד במלוא היכולת המתאימה שיתנו את השירותים לאזרחים שם.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מי שלא רואה את המצור אז הוא עיוור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה עיוורון.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כל התוצאות, אני לא אמנה אותם אבל זה המצב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: העניין של הסבל של הנשים, מי שמתעלם ממנו, מי שמחכה לבדוק, מי שמושך את הזמן חודשים שהנשים האלה יכולות גם למות או יכולות להגיע למצב בלתי הפיך, למצב של המחלה הוא בלתי הפיך, בזה שהן מחכות בתור.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני חושב שמקרה שהעבירו את המסמכים ובית חולים נתן את התשובה צריך להיות באותו יום האישור לצאת ולא חודשים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כי החודשים האלה, אני לא רוצה להשתמש במילים שיש כוונות או אין כוונות, אבל זה בסופו של דבר הנושא הזה הוא מחייב.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ואני אומר משפט אחרון לאלה שמנסים לתרץ את העיכובים, תתביישו לכם.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר ערין חאג' יחיא, רופאים לזכויות אדם.
ערין חאג' יחיא: שלום, אני חברה בארגון של הרופאים לזכויות אדם, אני נוסעת כל חודש וחצי – חודשיים לעזה.
ערין חאג' יחיא: המציאות היא הרבה הרבה הרבה יותר קשה ממה שאנחנו דנים כאן.
ערין חאג' יחיא: חבל שחברות כנסת פדידה ובן ארי יצאו.
ערין חאג' יחיא: רציתי רק שישמעו קצת ולהגיד להן שהנשים בעזה הן בדיוק בני אדם כמו שהן בני אדם.
ערין חאג' יחיא: אין הבדל ביניהן ובין הנשים בעזה.
ערין חאג' יחיא: אותו דבר.
ערין חאג' יחיא: מה שמגיע להן כאן, הטיפול, גם לנשים בעזה מגיע טיפול.
ערין חאג' יחיא: לאישה בעזה, אם היא חולת סרטן שד כורתים לה את השד כי אין טיפול בעזה.
ערין חאג' יחיא: בכל העולם היום מוציאים את הגוש ועוברים טיפול בהקרנות ובכימותרפיה ובמעקב.
ערין חאג' יחיא: בעזה אין דבר כזה.
ערין חאג' יחיא: בת 25 או 30 כורתים לה את השד כי אין הקרנות בעזה, כי אין טיפול כימותרפי בעזה.
ערין חאג' יחיא: ופשוט, אנחנו לא מבקשים הרבה, הנשים מבקשות לקבל את הטיפול בישראל.
ערין חאג' יחיא: מה הסכנה מאישה עם סרטן שיתנו לה אישור לקבל טיפול בישראל.
ערין חאג' יחיא: מה הסכנה כאן, מה העניין של המנהרות ושל חמאס בדבר כזה.
ערין חאג' יחיא: אנחנו מדברים על חולות סרטן.
ערין חאג' יחיא: למה חולה אונקולוגי בעזה סופני אין לו תרופות נוגדות כאב שישתיקו לו את הכאב?
ערין חאג' יחיא: אתם יודעים שבעזה מתים עם סבל גדול.
ערין חאג' יחיא: אנחנו בארץ כל חולה סרטן סופני יש לו טיפול להרגעת הכאב.
ערין חאג' יחיא: אין בעזה טיפול לכאבים.
ערין חאג' יחיא: אני מכירה מקרה אישי של בחורה שיש לה לופוס, מחלת לופוס קשה ביותר.
ערין חאג' יחיא: אני בדקתי אותה וניסיתי לעזור לה, היא שנתיים מנסה להיכנס לישראל.
ערין חאג' יחיא: כעת היא סופנית כי היא לא קיבלה את הטיפול, כי היא צריכה טיפול.
ערין חאג' יחיא: יש לה ארבעה ילדים והיא תמות כי לא נתנו לה אישור.
ערין חאג' יחיא: אני עוקבת, אני בודקת את האישורים, אין, לא נותנים תשובה.
ערין חאג' יחיא: אנחנו שם רואים מקרים, פשוט זה משהו הזוי.
ערין חאג' יחיא: אנחנו חוזרים מעזה, אנחנו חוזרים, אין לנו כוחות נפשיים ממה שאנחנו רואים.
ערין חאג' יחיא: עזה נמצאת תחת הכיבוש הישראלי, מי שאחראי על עזה, על הטיפולים, על פתיחת המעברים זה ישראל.
ערין חאג' יחיא: לספק את התרופות לעזה זה ישראל, אף אחד אחר לא.
ערין חאג' יחיא: ואנחנו מבקשים, ארגון רופאים לזכויות אדם, לתת את האפשרות לנשים לקבל את הטיפולים כאן.
ערין חאג' יחיא: דברים מאוד פשוטים שאנשים לא יודעים שאם נותנים אישור ואישה נכנסת אחרי התערבות של ארגון לרופאים לזכויות אדם האישה ממחסור ארז לבית חולים לא יכולה להגיע כי אין לה כסף.
ערין חאג' יחיא: ואם אין מתנדבים ואנחנו לא מגייסים הסעות, האנשים מעזה, אפילו אם מגיעים למעבר ארז לא יכולים להגיע לבתי חולים כי אין להם כסף וגם אם מגיעים לבית חולים אין להם כסף להישאר כמה ימים, אין להם את ה-300 שקל.
ערין חאג' יחיא: המשפחה יכולה לחיות חודש ימים ב-300 שקל.
ערין חאג' יחיא: - - - רחוקה מאיתנו שעה אבל המציאות היא מאוד קשה והאחריות על המדינה.
ערין חאג' יחיא: זה מה שאני חושבת.
יוסף ג'בארין: יש לך נתונים כמה פניות - - -
עאידה תומא סלימאן: הייתה מצגת ואנחנו נעלה אותה לאתר ותוכלו לראות אותה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה ד"ר ערין.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן זכות דיבור לפאתן ג'אטס מהאגודה למלחמה בסרטן.
פאתן ג'טאס: תודה רבה גברתי היושבת ראש.
פאתן ג'טאס: אני מהאגודה למלחמה בסרטן בישראל.
פאתן ג'טאס: זה ארגון התנדבותי ולא פוליטי.
פאתן ג'טאס: חרטנו על דגלנו לעזור לחולי סרטן ללא הבדל בין גזע, דת ומין.
פאתן ג'טאס: לבנו עם חולי הסרטן בכל מקום ועם חולי הסרטן בעזה.
פאתן ג'טאס: אנו עושים מה שביכולתנו לעזור לתמוך ולהקל במצוקתם הקשה מאוד מאוד.
פאתן ג'טאס: מבחינה הומניטארית מגיעות אלינו הרבה בקשות אשר מטופלות ביחס אנושי מעולה ממנכ"לית האגודה למלחמה בסרטן המטפלת בזה גם מול רופאים בזכויות אדם.
פאתן ג'טאס: טיפלנו ונטפל ונמשיך לטפל ונעזור ויש לפעמים אוזן קשבת, פותרים בעיות באופן ספציפי.
פאתן ג'טאס: זה נכון וזה תמיד עוזר אבל אם מסתכלים על כל התמונה היא תמונה מאוד קשה.
פאתן ג'טאס: היא תמונה לא רק של המעברים אלא גם מי שמגיע לכאן התמונה היא מאוד קשה.
פאתן ג'טאס: מי שנאלץ, משפחות, להגיע לכאן, דעו לכם, יש גם ילדים וגברים חולי סרטן.
פאתן ג'טאס: לכן המצוקה היא מאוד קשה אפילו גם כשמגיעים לכאן.
פאתן ג'טאס: לפעמים מגיעים לכאן ונאלצים להישאר כאן זמן ארוך יותר מדיי כדי שלא יחזרו עוד פעם אל הבעיה של המעברים - - -
עאידה תומא סלימאן: ולא ישלמו גם את הנסיעות.
פאתן ג'טאס: ולא ישלמו הרבה.
פאתן ג'טאס: זה סיפור מאוד מאוד קשה.
פאתן ג'טאס: אנחנו כאגודה למלחמה בסרטן נותנים את כל הפוליטיקה לכם שתעסקו בה.
פאתן ג'טאס: אבל מצידנו אנחנו הבקשה שלנו גברתי היושבת ראש, הקריאה שלנו, מכולם, להוציא את חולי הסרטן מעזה מהדיון הפוליטי, להוציא אותם מהפוליטיקה, לתת לאונקולוגים לטפל, לקבל את הייעוץ האונקולוגי שנותנים שם.
פאתן ג'טאס: שהבנאדם צריך לצאת לתת לו לצאת, לקבל אותו כאן.
פאתן ג'טאס: כל הסיפור הזה, כל הפוליטיקה שנמצאת כאן נותנת מצב מאוד מאוד גרוע.
פאתן ג'טאס: לצערי אנחנו לא שומעים את אחוזי הריפוי שנמצאים בעזה אבל לדעתי ממבט מבחוץ הם מאוד מאוד נמוכים בסופו של דבר.
פאתן ג'טאס: ולכן הדרישה שלנו, הקריאה שלנו, תנו לחולי הסרטן שיקבלו את הטיפולים.
פאתן ג'טאס: בעולם שלנו יש טיפולים מאוד טובים, בישראל יש טיפולים במצב מאוד טוב אז תנו לאנשים שיקבלו את הטיפול הזה בכמה שאפשר הקלות לאנשים האלו.
פאתן ג'טאס: אנחנו רוצים לעזור וכן יכולים לעזור.
פאתן ג'טאס: זו הקריאה שלנו, זו הקריאה של כל אדם, אני חושב, כאן, אמורה להיות מכל צידי הקשת הפוליטית לתת לחולים שיקבלו את הטיפול שלהם.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לגברת אילנה דבורצ'ין, כן גברתי.
אילנה דבורצ'ין: אני חייבת לומר שאני יושבת כאן ואחד הדברים שמאוד מאוד מכאיבים לי איך דיון שהוא מטבעו אנושי הופך להיות דיון פוליטי.
אילנה דבורצ'ין: אני הרגשתי מאוד קושי עם הכינוי שלנו יפות נפש כי אני חושבת שאם אני צריכה כאדם להיות יפת נפש כדי שתהיה לי חמלה על סבל של בני אדם אז אני מוכנה להיות יפת נפש.
אילנה דבורצ'ין: אבל הייתי מאוד שמחה אם כל אדם יהיה בו את החלק הזה שנקרא יפה נפש.
אילנה דבורצ'ין: אני גם כאמא, גם כאישה, לא יכולה להבין איך אנחנו לא יכולים לרומם את הדיון הזה למקום הגבוה שעומד מעל כל דבר, מעל אג'נדה, מעל אידיאולוגיה.
אילנה דבורצ'ין: האידיאולוגיה היחידה שצריכה לכוון אותנו היא אידיאולוגיה של אהבת אדם, של כבוד לזכויות הכי בסיסיות.
אילנה דבורצ'ין: לא צריך להיות כאן חולה סרטן כדי שתהיה לנו חמלה אליו.
אילנה דבורצ'ין: צריכה להיות לנו חמלה לכל אדם שהוא בסבל.
אילנה דבורצ'ין: ובעזה יש גיהינום ואנחנו יודעים את זה.
אילנה דבורצ'ין: כמו שהייתה לנו חמלה לסוריה ורצינו להגיש עזרה אבל שם זה מלחמת אזרחים אז יותר נוח לנו, כאן אנחנו מעורבים אז אולי זה ככה לא טוב לנו להראות את החלק שלנו, את האחריות שלנו.
אילנה דבורצ'ין: אני לא מדברת כאן משום צד פוליטי, אני מדברת כאן כבני אדם.
אילנה דבורצ'ין: וזה ממש לא מוסיף לנו נקודות הדיון שהיה כאן, אני ישבתי והתביישתי.
אילנה דבורצ'ין: היו רגעים שלא יכולתי לשאת את זה ויצאתי כי לשמוע נשים מתווכחות על סמנטיקה ועל אם זה כן נכון או לא נכון או מי אחראי ולא אחראי, ופה אנחנו שומעים על סבל כל כך נוראי שנמשך שנים.
אילנה דבורצ'ין: אני כאמא שואלת סרטן, איך אישה כזאת יכולה להיות בהריון, איך אישה כזאת יכולה להיות אמא בכלל, איך היא יכולה לתפקד.
אילנה דבורצ'ין: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: גברת חוה מוסקוביץ', יועצת למעמד האישה, בבקשה גברתי.
חוה מוסקוביץ': שלום לכולם, אני היועצת מהמועצה המקומית בית אל.
חוה מוסקוביץ': אני מאמינה שאין אף אחד בחדר הזה ובוודאי במרחב הציבורי כולו ששומע על אישה או גבר חולים שלא מקבלים טיפול וליבם לא נכמר.
חוה מוסקוביץ': אני מאמינה שכל אחד ואחת מאיתנו פה ובעולם כולו יעשה כל מאמץ על מנת לעזור לאותו אדם להגיע למקום הטוב ביותר על מנת שיקבל את המזור לכאבו.
חוה מוסקוביץ': עם זאת, אני מרגישה שהדיון פה היה חד צדדי בצורה מאוד מאוד בוטה, מאוד לא מאפשרת לפתוח את העיניים ולראות את המציאות הכללית, הפוליטית, הגיאופוליטית.
חוה מוסקוביץ': כל נושא המי אחראי ולא אחראי הוא חשוב, הוא לא נושא צדדי, הוא נושא מאוד מאוד מרכזי בדיון שלנו.
חוה מוסקוביץ': ולצערי לא ראיתי מספיק חברי כנסת שהביעו דעה שאני רואה בה את הדעה הנכונה במציאות הנוכחית.
חוה מוסקוביץ': אני מאוד אשמח אם נוכל לפתוח בפורום כלשהו את הדיון לגבי הצעות אופרטיביות לטיפול אמיתי במצוקה הקיימת יחד עם הצעות ארוכות טווח לפתור את הבעיה במקום הבעיה.
חוה מוסקוביץ': להוציא את החולה החוצה במציאות הקיימת זו חובה ואין ברירה אחרת, אבל זה לא הפתרון הכללי שאליו אנחנו צריכים לשאוף.
חוה מוסקוביץ': אנחנו צריכים לשאוף להגיע לחברה בעזה עצמה בה הציבור העזתי נותן את המענה לבעיות שלו עצמו.
חוה מוסקוביץ': תודה רבה לכם.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת יוסף ג'בארין, תרצה להתייחס?
יוסף ג'בארין: מה שאני אבקש להדגיש אולי בעבודה שלנו בשלוש השנים האחרונות יכול להיות שאלה היו המקרים הכי קשים שהלשכה הפרלמנטארית שלי קיבלה.
יוסף ג'בארין: גם נשים ומשפחות שרוצים לקבל טיפול בתוך ישראל אבל היו גם הרבה מקרים שרצו לקבל טיפול בבתי חולים הפלשתיניים בירושלים.
יוסף ג'בארין: ואז צריך פשוט לנהל מאבקים קשים כדי לנסות ולעזור ולא בטוח שאפשר.
יוסף ג'בארין: כשהדבר אולי שהכי הפריע לנו בכל ההתנהלות הזו למה סוגיה כל כך אנושית, כל כך צריכה להיות מובנת, למה חיים של אנשים שכפי שכולכם יודעים הם תלויים כל כך באותו טיפול נמצאים עכשיו בסכנה מיידית בגלל אטימות לב, קהות חושים.
יוסף ג'בארין: ואני רוצה לספר לכם שמי שחווה את החוויה הזו במשפחה שלו של המחלה הזו יכול להבין עד כמה המקרים האלו הם קשים והם גורליים, ועד כמה הסיפור הזה הוא סיפור עבור המשפחה סיפור של חיים ומוות, לכל המשפחה, לא רק לחולה הסרטן.
יוסף ג'בארין: השאלה אם הדיון הזה יכול לקדם אותנו.
יוסף ג'בארין: אני חושב שאם הרשויות בישראל ירדו מהמקום הזה של הכל ביטחון, הכל ביטחון, הכל ביטחון לרמה היותר אנושית ולרמה שיכולה גם לראות את הסבל של האנשים יכול להיות שאפשר להגיע לאיזשהו הסדר קונסטרוקטיבי בין רשויות הביטחון לרשויות הרפואה לרשויות האחראיות על כך בעזה וברשות הפלשתינית למצוא איזשהו מנגנון איך פשוט מקדמים את הנושאים הללו.
יוסף ג'בארין: האם זה אפשרי גם בהתחשב, אני אקרא לזה המצב המדיני, תגידו המצב הביטחוני.
יוסף ג'בארין: לדעתי זה בהחלט אפשרי.
יוסף ג'בארין: שלא לדבר גם על הסיפורים שאנחנו מקבלים כל הזמן של אנשים מלווים, אני לא יודע עד כמה זה עלה, פשוט הייתי בדיון אחר.
יוסף ג'בארין: אבל הסיפור הזה של המלווים לפעמים הוא כשלעצמו מכשיל את הנושא הזה, בעיקר כשמדובר על נשים ועל ילדים קטנים.
יוסף ג'בארין: אז מה שאני אומר שזה אפשרי ואפשר שהדיון הזה עם כל המטען הפוליטי שהיה בו אפשר לקדם אותו למקומות קונסטרוקטיביים ויכול להיות שאפשר לפחות לפתוח ביוזמה כזו ולאתגר בה את המערכת למרות כל החושך הפוליטי שאנחנו חיים בו.
עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת יוסף ג'בארין.
איימן עודה: גברתי היושבת ראש, אני רוצה לברך אותך על קיום הישיבה החשובה הזו, גם על התפיסה ההומאנית ההוליסטית שיש לך מול התפיסה הלוחמנית הצרה של אנשים שהתנגדו לעצם קיום הדיון הכל כך חשוב וכל כך אנושי הזה.
איימן עודה: לפני שבוע הייתי בפגישה עם נשים עושות שלום ואמרתי להן שבספר החשוב של נח הררי על קיצור תולדות האנושות כתוב שם מאיפה האפליה התחילה בין גברים לבין נשים אז הוא סיכם את זה במילה אחת לאורך כל ההיסטוריה והיא מלחמה.
איימן עודה: כלומר מלחמה עושה מהגבר חשוב בגלל שהוא הלוחם.
איימן עודה: מלחמה כלומר מצב כלכלי קשה, והנשים הן הראשונות הנפגעות ממצב כלכלי קשה.
איימן עודה: מלחמה כלומר אלימות, והנשים הן הנפגעות העיקריות מהאלימות.
איימן עודה: המרגיע החד לאומי נחמן שי אמר שצריך לטפל בנשים ברצועת עזה, ואני אומר שזה נכון.
איימן עודה: אבל צריך להוציא את כל האזרחים והאזרחיות, גברים ונשים, ממעגל האימה והמלחמה, גם הישראליות ובוודאי גם הפלשתיניות.
איימן עודה: לכן אני לא יכול להסכים למרגיע החד לאומי נחמן שי אבל מה שכאב לי במיוחד זה דווקא נשים שתקפו את היוזמה של יושבת ראש הוועדה מלדבר בנושא הזה.
איימן עודה: נשים תקפו במקום קצת סולידריות של נשים.
איימן עודה: אני רוצה לומר משהו לנשים שאני כל כך מכבד מנשים עושות שלום שמבקשות להפריד בין המצב ההומניטארי למצב הפוליטי.
איימן עודה: אני ממקומי אני לא מפריד אבל מי שלא מסכים איתנו פוליטית צריך לפחות במקום הכי הכי בסיסי להיות הומניטארי.
איימן עודה: אני לא מפריד כי אי אפשר להפריד, כי יש מצור על עזה, כי יש כיבוש, כי יש קטל, כי יש רצח, לכן אי אפשר להפריד, אבל בכל זאת במידה ויש ויכוח פוליטי אז המקום הבסיסי ביותר, ההומניטארי, אז בנאדם בהיותו בנאדם צריך אכן לקדם את הנושאים הללו.
איימן עודה: חברתי עאידה תומא, ישר כוח, מעריכים מאוד מאוד.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר חנה ספרן, בבקשה.
חנה ספרן: אני ממש שמחה שאני וחברותיי הפמיניסטיות, חוץ ממך עאידה, לא הצלחנו להיכנס לכנס.
חנה ספרן: זה ממש בושה מה שראינו פה.
חנה ספרן: באמת זה מעציב שאי אפשר לדבר בעניינים שהועלו כאן על ידי רופאים לזכויות אדם וגישה באופן ענייני, באופן פוליטי, באופן הומניטארי בשום צורה.
חנה ספרן: שתי חברות הכנסת, לא חשוב לאיזה מפלגות הן שייכות, מן השמאל והימין, שעכשיו לא כאן כי הן לא רוצות לשמוע שום דבר, זה ממש היה מחזה קשה קשה ועצוב לצפייה.
חנה ספרן: אנחנו סתם בני אדם, אנחנו לא יושבות בכנסת, אנחנו אפילו נשים עושות שלום לא מציעות לכנסת כלום.
חנה ספרן: לא איך תעשו, לא מה תעשו, רק תעשו.
חנה ספרן: אבל אני שייכת ובאה מתנועת שלום של נשים שהיא לא הפסיקה להגיד כי לכיבוש והיא אמרה את זה מפני שמחר ימלאו 51 שנה למלחמת ששת הימים.
חנה ספרן: ואנחנו זוכרים, כולנו - - -
קריאה: מלחמת 71 שנים.
חנה ספרן: ובנוסף עם השנה 70 שנה למלחמת 48'.
חנה ספרן: וזאת הסיבה שיש עזה בעולם, כפצע ולא כמקום, עיר יפה על חוף ים.
חנה ספרן: בגלל שאנשים שיושבים בעזה הם לא רובם או חלקם הגדול באים מכאן, מבפנים.
חנה ספרן: והם פליטים.
חנה ספרן: וזאת הסיבה שהם סובלים עד היום ואי אפשר לשבת בכנסת ולהתעלם כי מישהו מהימין או מהפשיזם הימני אומר לנו שאסור לדבר על נכבה.
חנה ספרן: מחר הם יגידו לנו שאסור לדבר על השואה.
חנה ספרן: אנחנו נדבר על כל דבר כי אנחנו נשים שיודעות שעל מלחמה מצטערים ומי שעושה שלום אחרי מלחמה הם האויבים.
חנה ספרן: ראינו את זה בהיסטוריה, ראינו איך אנשים כמו רוברט מקנמארה מתוודה על הפשעים שעשה בוויטנאם כשהוא בן 70.
חנה ספרן: אבל הילדים של הנשים שנהרגו שם והמיליונים של הויאטנמים שנהרגו שם בגלל השקרים שלו, אני כבר לא אהיה בחיים כדי לראות את הרגע הזה שמדינת ישראל תתנצל על מה שעשתה ב-48' ועל מה שעושה עכשיו לנשים ובוודאי לכל אחד אחר בעזה.
חנה ספרן: זקנים, למשל, כמוני.
חנה ספרן: אני חושבת שעל ארגוני הנשים לעמוד בקול זקוף ולהגיד, מה שקורה שם זה אסון הומניטארי, מה שקורה שם הורס לאנשים, גברים, נשים, ילדים, כולם בעוטף עזה וגם בחיפה את העיר.
חנה ספרן: אני לא צריכה להיות בעוטף עזה או בתוך עזה כדי שיישבר לי הלב, כמו שאינני צריכה להיאנס בשביל לזעוק נגד אונס.
חנה ספרן: אנחנו שם כי אנחנו יודעות שמלחמה היא דבר שאפשר למנוע והסיפור של האלימות שמופעלת נגד נשים חולות סרטן בעזה הוא מסמל את מה שקורה שם, הוא סמל.
חנה ספרן: ולכן עאידה תומא סלימאן, שחברת הכנסת לאה פדידה לא טרחה אפילו לדעת את שמך המלא ולהגות אותו נכון, שתתבייש, עשית מעשה חשוב כי את לוקחת נושא שהוא עכשיו על סדר היום כי האישה הזאת, חולת הסרטן, צריכה טיפול וזקוקה לו והוא בעצם מסמל את כל הפצע של מה שקורה שם לכולם.
חנה ספרן: כי כמו שאמר גו'ן דן במאה ה-16, כשאיש אחד מת או אדם אחד מת כל האי בוכה.
חנה ספרן: אנחנו בני אדם ונדמה לי שבכנסת שכחו את כבוד האישה, האדם, הילדים, הזקנים.
חנה ספרן: כי אני לא יודעת במה עסוקים אבל משכורת אני יודעת שיש.
חנה ספרן: ולכן אני אומרת לכם, אנחנו באות מאישה לאישה בחיפה, אנחנו עובדות יחד עם רל"א, אנחנו נעבוד עם כל בנאדם וכל אישה וכל קבוצה שתקדם ותייצג את החלק האנושי שעדיין נשאר פה.
עאידה תומא סלימאן: תודה חנה, את יודעת, אני הייתי יכולה לשבת ולהקשיב לך עוד שעתיים אבל זמננו מוגבל.
עאידה תומא סלימאן: נשארו לי לתת לאלה שבאו אליי ויזמו את הדיון הזה, שני הארגונים, ארגון גישה בעיקר, לפני שאני מסכמת את הדיון הזה, בבקשה נעה.
נעה גלילי: כדי לסכם אז באמת אם שמענו ש-50% מהמבקשים להיכנס לגדה המערבית ולישראל לטיפול רפואי מסורבים אז תדמיינו לעצמכם כמה מיתר הנשים שמבקשות להיכנס ולפגוש את המשפחות שלהן מסורבות.
נעה גלילי: אני גם רוצה להזכיר שלא מדובר במחווה הומניטארית של ישראל, מדובר בחובה.
נעה גלילי: המדיניות שישראל מטילה כלפי הרצועה והסגר שישראל מטילה מחייבים אותנו לדברים האלה.
נעה גלילי: כחלק מדיני הכיבוש, כחלק מהדין הבינלאומי.
נעה גלילי: ובאמת לסיכום אני חושבת שכולנו מסכימות שנשים הן חלק אינטגראלי מכל כוח עבודה בריא ומשגשג ויש להן פוטנציאל אדיר לתרום לפיתוח, ובמיוחד לפיתוח כלכלת רצועת עזה.
נעה גלילי: את זכות היסוד של נשים לחופש תנועה אני חושבת שיש הסכמה שאסור למנוע ובאמת על ישראל להכיר בצרכים שלהן ולאפשר כניסה לא רק לחולות אלא גם לנשים שמחפשות עבודה, לנשים שמבקשות להיפגש עם המשפחה שלהן ולנשים מכל שדרות החברה ברצועת עזה.
עאידה תומא סלימאן: רן גולדשטיין, מנכ"ל רופאים לזכויות אדם, בבקשה.
רן גולדשטיין: שלום ותודה רבה על הדיון.
רן גולדשטיין: נאמרו פה המון דברים חשובים ואין לי המון מה להוסיף אבל כדי לסכם אולי – אנחנו נכנסים לרצועת עזה 11 שנים מאז שהוטל הסגר על עזה.
רן גולדשטיין: ד"ר ערין חאג' יחיא נכנסת עם משלחות של רופאים שלנו וכל פעם שהם יוצאים המצב נהיה יותר גרוע.
רן גולדשטיין: ובאמת על המצב בעזה ומה עושים עם הכספים אפשר להתווכח אבל אני חושב ש-11 שנה על סגר, ואני מתעסק באמת המון שנים בנושאי זכויות אדם שקשורים לכיבוש, פעם ראשונה שאני זוכר דיון בכלל כזה שנעשה בכנסת ישראל.
רן גולדשטיין: ובין היתר אנחנו, אנחנו גם, ואני מאוד מעריך את אישה לאישה ואת נשים עושות שלום שסוף סוף גם מישהו מביא את הכיבוש- - -
קריאה: הלוואי שנשים עושות שלום יכניסו טיפה כיבוש.
רן גולדשטיין: ומביאים דיון כזה שהוא גם אידיאולוגי פוליטי, והוא כן פוליטי כי בסופו של דבר כמו שאם תרופה מסוימת נכנסת לסל הבריאות וזה פוליטי גם מדיניות ההיתרים היא פוליטית.
רן גולדשטיין: ואם חולות או חולים יוצאים או לא זה פוליטי, זו החלטה פוליטית.
רן גולדשטיין: והוכחנו, ובאמת כמות הדוחות שיושבים לנו במשרד מ-2007 שזה הסגר שמראה שכשאנחנו מתערבים פתאום מישהו שהוא מנוע ביטחונית מקבל היתר וכשאנחנו לא מתערבים אז הוא לא מקבל היתר.
רן גולדשטיין: ואם בנאדם מנוע ביטחונית לא קיבל עד היום היתר ופתאום מקבל היתר סימן שהמניע הביטחוני הוא לא באמת המניע.
רן גולדשטיין: ואני רוצה גם להגיד דבר אחד קטן לסיום שהפתרון הזה של נחמן שי או של כל אחד מכם שנפנה אליו עם המקרים זה לא יכול להיות הפתרון.
רן גולדשטיין: יושבת פה חברת הצוות שלנו רכזת הפניות רדא מג'אדלי, כמות הפונים שהיא צריכה לטפל בהם במשרה מלאה זה לא יספיק וגם החברים בגישה עם אנשים שפונים אליהם, ויש עוד ארגונים.
רן גולדשטיין: ול-2 מיליון איש הפתרון לא יכול להיות אינדיבידואלי שכל פעם נפנה.
רן גולדשטיין: הפתרון חייב להיות מערכתי וצריך לעשות לדעתי עוד דיון.
רן גולדשטיין: עוד דיון שבו גם יהיו נציגי משרדי הממשלה, או דיון שיהיו נציגי הצבא שהם יתנו לנו תשובות כי הם נותנים לנו תשובות ואני גם - - - בסופו של דבר זה לא אותו חייל שיושב ואומר, אוקיי, יש לי ערימת בקשות ואני לא רוצה לתת לאנשים.
רן גולדשטיין: הבירוקרטיה של הכיבוש היא בירוקרטיה שמקשה על חיי בני אדם בכוונה וזה לא אותו חייל שיושב במשרד ורוצה לעשות רע.
רן גולדשטיין: וכן, זה בסופו של דבר פוליטי ואני מפציר בכם לעשות עוד דיונים כאלה ולהזמין את המשרדים האחראים ואנחנו נמשיך ונעשה מה שאנחנו יכולים גם כדי שאנשים ייצאו, גם כדי להיכנס לתוך עזה ולסייע במה שאפשר מבחינה הומניטארית וגם להעלות את זה על סדר היום כמה שיותר אז תודה רבה.
קריאה: ואולי דיון במליאה אפילו.
יוסף ג'בארין: הדיון כאן מועיל יותר מאשר במליאה כי כאן אפשר לדון.
יוסף ג'בארין: במליאה לא מקשיבים.
עאידה תומא סלימאן: במליאה תהיה חגיגה רק כמו שראיתם בתחילת הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: תנו לי קודם כל להודות לשני הארגונים.
עאידה תומא סלימאן: לארגון גישה על הדוח שהגשתם ועל העבודה הנחרצת וגם לארגון רופאים לזכויות אדם.
עאידה תומא סלימאן: היה ניסיון כנראה של ח"כים שהבינו בדיעבד שהמתקפה שלהם הייתה אימפולסיבית, פופוליסטית, יותר מדיי לא מרוסנת, שאף אחד לא יוכל להסביר איך יכול להיות שהם לא רוצים ביום כזה.
עאידה תומא סלימאן: ואז היה הסולם ההומניטארי.
עאידה תומא סלימאן: מי שהשתמש בנושא של חולות סרטן ברגע האחרון זה לא יושבת ראש הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: יושבת ראש הוועדה ידעה מההתחלה שיהיה דוח כזה.
עאידה תומא סלימאן: מי שהשתמש בו ברגע האחרון זה מי שניסה לרדת מהעץ שטיפס עליו ולא אני.
עאידה תומא סלימאן: מי שמצא דרך להסית והתעשת ברגע האחרון אבל רצו לעשות את זה באלגנטיות כנראה.
עאידה תומא סלימאן: מאוד מצער אותי שנושאים כל כך חשובים, פוליטיים ממדרגה ראשונה ואנושיים ממדרגה ראשונה מתייחסים אליהם בפופוליזם כזה ובהסתה כזו.
עאידה תומא סלימאן: היה מן הראוי גם שהדוח של גישה יקבל את הנפח שלו בדיון הזה כי חולת סרטן שמגיעה מאוכלוסיה ש-60% ממנה חיים מתחת לקו העוני, ואנחנו מדברים לא על הקו שנמצא בישראל, על קו שהוא הרבה יותר נמוך, בעזה.
עאידה תומא סלימאן: כמו ששמענו היא לא תוכל לשלם את ה-300 שקל של ההסעה שלה לבית חולים.
עאידה תומא סלימאן: היא לא תוכל לקנות את האוכל של המלווה איתה בבית החולים.
עאידה תומא סלימאן: במקום לשבת בדיון הזה ולהתבייש, להתבייש שהעוולות האלה והפשעים האלה נעשים בשם אזרחי מדינת ישראל ואזרחיות מדינת ישראל עוד מספסרים בכאב של אזרחיות מדינת ישראל שמשלמות את המחיר על המדיניות הזו.
עאידה תומא סלימאן: היה צריך, אני, להגיד לכם את האמת בקושי החזקתי את עצמי ועכשיו בקושי מחזיקה את עצמי לא להתפרץ בבכי.
עאידה תומא סלימאן: מישהו יכול להבין שאישה עוד צריכה להתמודד עם העובדה שאין לה פת לחם בבית וגם חולת סרטן וגם צריכה להתחנן על זה לקבל את הטיפול שלה?
עאידה תומא סלימאן: איפה אנחנו נמצאים?
עאידה תומא סלימאן: כן, במדינת ישראל האחראית על המצב הזה.
עאידה תומא סלימאן: שלא יהיו אשליות.
עאידה תומא סלימאן: הפיל שאף אחד לא רצה לדבר עליו בחדר הזה זה המצור, זה הכיבוש בשלט רחוק.
עאידה תומא סלימאן: זה מה ש- - - רצוי שיעלה בדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה ניסו למנוע את הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: ואומרים למה צריך לדחוף לאג'נדה פוליטית, אז בוקר טוב.
עאידה תומא סלימאן: כל פעם שאני מדברת על זכויות נשים אני מביאה את האג'נדה הפוליטית שלי.
עאידה תומא סלימאן: אבל כנראה אין לי זכות להביא אג'נדה פוליטית שהיא מנוגדת לדעת השולטים בבניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אז לא.
עאידה תומא סלימאן: ואני מאוד מכבדת את העובדה שיושב ראש הכנסת אמר בצורה הכי ברורה שיושבי ראש ועדות הם שמחליטים את הסדר יום של הוועדות.
עאידה תומא סלימאן: ואני כן מחליטה.
עאידה תומא סלימאן: מחליטה להביא את הנושא שהורג את כולנו, לא רק את חולות הסרטן, את כולנו.
עאידה תומא סלימאן: אבל בעיקר חולות הסרטן ובעיקר מונע מהנשים הנפלאות שבעזה להתפתח ומונע מהן כמו במקרה של רזאן אנג'אר גם לחיות.