GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עירד צייגר מרציאנו: זה נראה לי דבר כל כך אלמנטרי.
עירד צייגר מרציאנו: פגיעות נעשות בשמכם, אתם אלה, הקודקדים צריכים לבוא ולהגיד לא מוכן לזה יותר, לא אנחנו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע - - - תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רק חייבת להזכיר שקיבלתי היום גם מכתב מאמא של נפגעת תקיפה מינית שנפגעה בבית הספר על ידי המורה שלה.
עירד צייגר מרציאנו: זאת הדוגמה שהזכרתי, אגב.
עאידה תומא סלימאן: והיא סיפרה על מה עבר עליהם גם כמשפחה וגם מה שעבר על הבת שלה ואיך בעצם הפרסומים וההדלפה לתקשורת הביאה למצב שאומרת "אין תלמיד/תלמידה בשכבת הגיל של בתי בעיר מגורינו שלא יודע בדיוק ולפרטי פרטים מה אותו המורה עשה לבתי ואיפה.
עאידה תומא סלימאן: בתי האמיצה בחרה להמשיך וללמוד באותה הכיתה ובאותו בית הספר.
עאידה תומא סלימאן: בית הספר המונה כ-1000 תלמידים, 1000 זוגות עיניים שמתבוננות בה מדיי יום".
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה קשה מאוד וקשה לי להקריא אפילו את כל המכתב הזה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני מקריאה אותו כדי שבאמת, עכשיו אני לא בעניין של להפנות אצבע מאשימה, אבל מי שיושב למעלה ומקבל את ההחלטות ואותם כתבים שיבינו את חומרת הדברים שהם עושים - - -
כרמלה מנשה: אני חוזרת, סליחה, ואומרת לך, הדס ואני ורומי ועוד כל העיתונאיות שיושבות פה יש להן say נגיד.
כרמלה מנשה: אבל כתב חדש שרוצה להצליח ושולחים אותו הוא לא יעמוד בזה.
כרמלה מנשה: זה העורכים זה לא הכתבים.
כרמלה מנשה: הכתבים אין להם בכלל מה להגיד.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אמרתי אלה שיושבים למעלה ומקבלים את ההחלטות ומקבלים את ההחלטה מי יסקר מה.
עאידה תומא סלימאן: ואלה שעוברים על חומר הגלם שאתם מביאים חזרה ומחליטים כן לפרסם או לא לפרסם ואיך לפרסם ומה הכותרת תהיה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה כמי שבצניעות אומרת ארבע שנים ערכתי עיתון, הייתי העורכת הראשית של עיתון, אני יודעת שהרבה מזה תלוי בקבלת ההחלטות ומי מקבל את ההחלטות.
עאידה תומא סלימאן: אז בגלל זה אני אמרתי את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לפנות למר ניר שווקי, מנכ"ל הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו.
ניר שווקי: אני שמח שהדיון הזה מתקיים כי אנחנו ברשות בימים אלה דנים במגוון סוגיות אתיות עיתונאיות בשיתוף עם גופי התקשורת.
ניר שווקי: אנחנו מקיימים גם מחר יום עיון בנושא הזה והסוגייה הזו פשוט מתחברת לנו למכלול הנושאים שאנחנו חושבים שראוי ונכון לטפל בהם בשיתוף עם גופי התקשורת בין אם בדרכים של חקיקה, לא הכל יכול להיות בחקיקה ראשית ולא הכל יכול להיות בכללים ולא הכל יכול להיות בתקנות.
ניר שווקי: בסוף גם יש את הבנאדם בסוף שצריך לקבל את ההחלטה ואפשר לכתוב קוד אתי כזה או אחר.
ניר שווקי: אני חושב שצריך באמת לחבר את האנשים מהלב שלהם, גם להם יש בנות- - -
הדס שטייף: חמלה.
ניר שווקי: חמלה, חמלה.
ניר שווקי: אני חושב שאם כולנו נהיה בני אדם וזה קשור לא רק לסוגיית ההטרדות, בוודאי שכן כי זה נושא מאוד מאוד כאוב וקשה, אבל בכלל אם כולם יהיו קצת יותר בני אדם - -
הדס שטייף: אם זה היה קורה להם איך הם היו מגיבים.
ניר שווקי: - - אם כולם קצת יהיו יותר בני אדם ביום יום שלהם בתוך עולם קשה ותחרותי ושחלילה לא יישמע שאני חושב שמישהו הוא כן בנאדם או לא בנאדם, המציאות מאוד מאוד מורכבת - - -
כרמלה מנשה: אתה יכול להיות שהרבה לא בני אדם - - -
ניר שווקי: לא, לא, אני לא אמרתי.
ניר שווקי: אני חושב שצריך לחבר מאוד את האנשים לנושאים האלה, לדברים האלה, בין אם בתחום הזה ובין אם בתחומים אחרים.
ניר שווקי: הרשות השנייה רואה את עצמה כמי שמובילה את הדבר הזה.
ניר שווקי: יש לנו מחר יום עיון שהולך לעסוק בסוגיות, לא בסוגייה הספציפית הזו, אבל בנושאים אתיים שונים ובנושאים של קבלת אחריות או לקיחת אחריות או שיפור - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה רק שיש לכם בתכנית דוברות שם.
ניר שווקי: קודם כל יש לי יושבת ראש אישה והייתה לרשות לפני זה יושבת ראש והיא אישה.
ניר שווקי: ויש נשים.
ניר שווקי: וברשות יש יותר נשים מגברים - - -
עאידה תומא סלימאן: זה בהרבה מקומות, זה גם במערכת החינוך, גם בבית המשפט- - -
ניר שווקי: אין תת ייצוג בארגון הזה לנשים.
ניר שווקי: אני רוצה רק לסכם ולומר שאנחנו מאוד מאוד מאמינים בדיאלוג עם האנשים.
ניר שווקי: אני לא חושב שכל דבר צריך בחקיקה ראשית.
ניר שווקי: הרבה מאוד דברים שבחקיקה ראשית הם בסופו של דבר לא עובדים ודברים שבאים לאנשים מהלב ומצליחים לחבר אותם, עם כל המורכבות, אנחנו לא תמימים ואנחנו יודעים שזה מאוד מאוד מורכב אז הנושא הזה מתחבר מאוד לאיזשהו קו שאנחנו רוצים להוביל ואין לי ספק שגם הסוגיות האלה אנחנו נטפל בהן במסגרת הטיפול הכולל.
רונית אילתי ממן: יש גם אצלכם את דוד רגב שמכיל הרבה מאוד - - -
ניר שווקי: יש לנו את דוד רגב, אנחנו מכירים את התלונות, אגב, התלונות של דוד שאני לא יודע אם יהיה או לא יהיה זמן שהוא יציג, אנחנו בכל מיני נושאים סקסיסטיים כאלה ואחרים גם בפרסומות מטפלים בהם וגם בסיקורים כאלה ואחרים.
רונית אילתי ממן: לנו הוא מאוד עוזר המון פעמים לתווך.
ניר שווקי: אנחנו מאוד מאוד שמחים ואנחנו מאוד מאוד שמחים שיש לנו את הגוף הזה ואנחנו מאוד מאוד רוצים לתווך ואנחנו מאוד מאוד רוצים שהסיקור יהיה ככל הניתן כמה שפחות פוגע ומצד אחד שכלי התקשורת יעשו את העבודה העיתונאית שלהם, יתמודדו עם התחרות שלהם וגם בסופו של דבר לא יפגעו באף אחד ואנחנו רואים את עצמנו כחלק מתוך המערכת הזו ואני יודע שדוד עושה הרבה בעניין הזה בתיווך - - -
קריאה: דוד הוא פמניסט.
קריאה: נכון, זה המזל שלכם.
עאידה תומא סלימאן: אם כבר מדברים על דוד רגב, נציב תלונות הציבור.
עאידה תומא סלימאן: אז אדוני, כן.
דוד רגב: קודם כל תודה רבה על ההזמנה ותודה רבה על ההזדמנות לדבר.
דוד רגב: כמה מילים על נציבות פניות הציבור באופן כללי - זה גוף עצמאי שיושב בתוך הרשות השנייה ומקבל את התלונות מהצופות והצופים ומטפל בהן בכל דרך שהוא מוצא לנכון.
דוד רגב: מהרגע שהגעתי לתפקיד הזה, ובעברי הייתי עיתונאי ואני מכיר את עולם התקשורת מצויין והייתי כתב רווחה ועסקתי בנושא של נפגעות תקיפה מינית, הבאתי אג'נדה לתוך התפקיד הזה שהיא מרכזית שאומרת שכל תלונה שעוסקת בנפגעות תקיפה מינית תהיה פה אפס סובלנות כלפי הגורם שמבצע את אותה פגיעה או אותו דבר לא ראוי.
דוד רגב: לראיה, אני מדבר על אם הממוצע של תאונות מוצדקות מבחינתי, שאני - - - כמוצדקות עומד על 33% אז בכל הנושא של מיניות ונפגעות תקיפה מינית אני מדבר על משהו כמעט בין 86% תלונות מוצדקות.
דוד רגב: זה אומר שכמעט 100% מהתלונות שמגיעות אליי בנושא מיניות ובנושא של נפגעות תקיפה מינית אני רואה אותן כמוצדקות.
דוד רגב: יתירה מזו, אני מקבל לא פעם תלונות מנפגעות תקיפה מינית בעיקר בעקבות שידורים מסויימים, אם למשל התראיין איזשהו עבריין מין.
דוד רגב: והיה מקרה כזה של עבריין מין שהתראיין אחראי שהוא השתחרר מהכלא במן ראיון חומל.
דוד רגב: אנחנו היום עם המילה של חמלה והכתבת והמראיינת ממש נתנה לו לדבר בצורה כל כך רחבה- - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רק לפני שבועיים ניתנו דפים שלמים לעבריין מין מורשע כדי להסביר עד כמה - - -
דוד רגב: אז אני מקבל את התלונות של הנפגעות ואני אומר לכם, עשרות תלונות של נפגעות שהן גם בכאב לב גדול חושפות את העבר שלהן ואת מה שהן עברו.
דוד רגב: אני גם מדבר עם חלקן דרך אגב, זה לא מסוג התלונות של קופי פייסט, אלא אני ממש יוצר קשר עם חלקן גם באמצעות מרכזי הסיוע, והטיפול הוא ממש טיפול אישי תומך ומלווה.
דוד רגב: ומבחינתי זה אפס סובלנות, שהטיפול פה יהיה טיפול הרבה יותר - - -
עאידה תומא סלימאן: מה הצעדים שאפשר לנקוט כלפי כתבים כאלה או - - -
דוד רגב: יש מגוון של אפשרויות.
דוד רגב: יש את האפשרות של הרשות השנייה, אם זה לא עומד בכלל מסוים אז זה קיים כהפרה.
דוד רגב: מבחינתי אני יותר מאמין פחות בעונשים אלא יותר בהדברות.
דוד רגב: אני חושב שבאמצעות הדברות שלי עם הגורמים המשדרים, רובם בסך הכל, אני חייב לציין, רובם בסך הכל הגונים.
דוד רגב: אנחנו נמצאים היום בעידן, קחו את הקמפיין של Me too, אני חושב שיש סימפטיה מאוד מאוד גדולה לטובת נפגעות התקיפה המינית ברוב המקרים.
דוד רגב: יש באמת מקרים קיצוניים שההצגה של הנפגעות היא באמת בדרך שהיא לא ראויה, ולכן אני מאוד מאמין בהדברות.
דוד רגב: היה מקרה - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, הועלתה פה הסוגייה של לראיין עורכות דין או עורכי דין שבעצם כבר ברור ששמו לעצמם מטרה להשחיר את שמן ולתקוף את הנפגעות.
עאידה תומא סלימאן: ולא רק, אלא לפגוע במאבק עצמו של מיגור התופעה.
עאידה תומא סלימאן: אין לכם - - - אני ארצה לשמוע איך אתם מתמודדים עם דבר כזה.
עאידה תומא סלימאן: האם זה בגדר שנמצא תחת הכותרת של חופש הביטוי שאני יודעת שמופרת הרבה פעמים בנושאים אחרים, מה בדיוק.
דוד רגב: כשאני מקבל את התלונות זה בדרך כלל אחרי שידור.
דוד רגב: יש מקרים כמובן שאני מקבל גם לפני והיה מקרה שקיבלתי מקרה של נפגעת תקיפה מינית שרואיינה בהסכמתה וביקשה לחזור בה מהראיון שהתקיים ויצרתי קשר עם חברת החדשות וביקשתי שהראיון איתה לא יתקיים ובאמת הם היו קשובים והראיון לא התקיים.
דוד רגב: בדרך כלל אנחנו מקבלים את התלונות אחרי השידור.
דוד רגב: כאן הבדיקה היא מעמיקה אם באמת היה איזון, אם באמת שמרו על כבודן של הנפגעות ואם לא זה עובר לגורמים המקצועיים.
דוד רגב: יכול להיות מצב של פגיעה בכללי האתיקה או בקוד האתי או בכללים ואז זה גם הולך להפרה.
דוד רגב: אני מאוד מאמין בשיח איתם, אני מאוד מאמין בהדברות איתם, שבהדברות הזו אפשר להשיג הרבה יותר.
דוד רגב: אבל שוב, הדרך צריכה להיות באמת ממצב של סימפטיה מאוד מאוד גדולה לנפגעות וליווי אישי שלהן מתוך באמת אג'נדה.
דוד רגב: אני רוצה להוסיף עוד נקודה אחת, אני הולך לכובע בעבר שלי כעיתונאי, לגבי הנושא של סיקור ונפגעות תקיפה מינית.
דוד רגב: קחו נפגעת תקיפה מינית שעברה טראומה מזעזעת, תסתכלו כמה אנשים בעלי אינטרסים יש מסביבה.
דוד רגב: קחו את התוקף שכמובן רוצה להציג את עצמו בצורה ביותר, קחו את עורך הדין שלו שרוצה להוציא את הלקוח שלו אבל גם רוצה על הדרך לדאוג לשם שלו.
דוד רגב: קחו את המשטרה שגם לה יש אינטרס כשהיא מוציאה הודעה לעיתונות וקחו את שירותי הרווחה ואת כל הגורמים האחרים.
דוד רגב: ובאמצע יושבת אותה נפגעת תקיפה מינית וכולם מסביבה וכל אחד מושך עם האינטרסים שלו.
דוד רגב: ואני אומר לכם, בשיחות שלי עם נפגעות תקיפה מינית לא פעם הן אמרו בפירוש, עברנו אונס נוסף, בפרסום הזה עברנו אונס נוסף.
דוד רגב: ולכן אני חושב, ופה אני מצטרף לאיגוד מרכזי הסיוע ואני מנדב את עצמי לכל דיון שלכם בנושא הזה של קוד אתי, לצד ה"חינוך" של גופי התקשורת צריך לעשות ליווי עמוק יותר, תקשורתי, אסטרטגי לנפגעות תקיפה מינית.
דוד רגב: לא בהכרח לשכנע אותן לדבר בתקשורת.
דוד רגב: צריך גם לדעת איך ללוות אותן, איך להגן עליהן מפני התקשורת, אבל צריך להכין אותן למצב של דעו לכן, בעידן התקשורתי של היום כל דבר יוצא החוצה.
דוד רגב: והכתב בסופו של יום צריך לחזור לעורך שלו עם סיפור.
דוד רגב: בשביל זה העורך משלם לו.
דוד רגב: הכתב צריך לבוא עם סיפור ואם הוא לא יקבל את הסיפור מהצד הזה הוא יקבל אותו מצד אחר.
דוד רגב: אם הוא לא יקבל אותו מהנפגעת הוא יקבל אותו מהמשטרה או מעורך הדין או מהתוקף או מכל גורם אחר כדי להביא את הסיפור.
דוד רגב: לכן הליווי פה צריך להיות ליווי צמוד ועמוק יותר של נפגעות תקיפה מינית בכל ההיבט התקשורתי.
דוד רגב: אני מוכן להתנדב לסייע בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: גברת רומי נוימרק, בבקשה.
רומי נוימרק: תודה על ההזמנה, תודה על הדיון הזה.
רומי נוימרק: אני מאוד מתחברת לעניין ההכשרות של העיתונאים.
רומי נוימרק: הזכרנו אקדמיה, גלי צה"ל.
רומי נוימרק: אני חושבת שגם בתיכונים בלימודי תקשורת.
רומי נוימרק: וזה משהו שאני ברמה האישית אשמח לקחת בו חלק ולגייס את חטיבת החדשות של התאגיד.
רומי נוימרק: כנראה שהנוכחות שלנו כאן באה גם להציג עמדה בנושא.
רומי נוימרק: אני חושבת שכולנו גם מתוך מודעות וניסיון יכולות להכות על חטא במקרים שונים שבהם פעלנו לא נכון ומהניסיון הזה אני רוצה ללמד את העמיתים שלי איך עושים את זה נכון והמחיר על סיפור שנפגעות משלמות ובעקיפין גם אנחנו באמת לא שווה את זה.
רומי נוימרק: אז באתי לשמוע, להכיר לעומק את הסוגייה ואני מגוייסת.
עאידה תומא סלימאן: את האמת יש שתי קבוצות מתוך האוכלוסייה או אולי יותר שלא נמצאות בדיון הזה והקול לא נשמע שזה גם איך התקשורת בערבית ואיך התקשורת החרדית מתייחסת לנושא הזה ואיך מתייחסת גם לנפגעות עצמן.
עאידה תומא סלימאן: והזמנו, לא שלא הזמנו.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה וקיוויתי שיהיו סביב השולחן הזה גם עורכים בכלי תקשורת בשפה הערבית כדי שנוכל גם לדבר ואני מדברת איתם על זה מדיי פעם וגם דיברתי בעבר.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני יודעת גם שיש קול של מהאוכלוסייה או מהקהילה החרדית.
עאידה תומא סלימאן: רחלי נמצאת איתנו.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שבשבוע האחרון היה לי הכבוד לקבל פנייה מקבוצות של חרדים וחרדיות שנחרדו לגלות שעבריין מין מורשע שישב בכלא משתתף בחגיגות ל"ג בעומר בהר מירון והייתי צריכה - - -
קריאה: מדליק את המדורות.
עאידה תומא סלימאן: כן, מדליק את המדורה ונואם ונותן את ה- - - וניסיתי להתערב, ניסיתי.
עאידה תומא סלימאן: הבעיה ששוב, ניסו להתחמק מהאחריות של מי קבע בכלל ונתן את האפשרות הזו.
עאידה תומא סלימאן: כיום אני יודעת שמי שקובע את זה זה מרכז לניהול מקומות קדושים, הם אלה שקובעים מי מופיע ומתי מופיע ואיפה ועד כמה זמן יש לו את הכבוד להדליק מדורה.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שכל הנושא הזה, אני שמחה שלפחות הצלחנו להעיר את הנושא הזה, לא שהצלחנו למנוע, המקסימום היה שדחו את הדלקת המדורה בשעתיים כך שאולי חלק מהציבור והתקשורת יהיו ישנים ולא יסקרו את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה בציניות.
עאידה תומא סלימאן: כן גברתי, רחלי, בבקשה.
רחלי רושגולד: קודם כל תודה על ההזדמנות לשבת כאן.
רחלי רושגולד: אני יושבת כאן גם בשם כל כך הרבה נפגעות שאין להן את היכולת להגיע לכאן ולדבר.
רחלי רושגולד: צריך לזכור שנפגעת ששייכת למגזר החרדי והשם שלה יוצא החוצה המחיר שלה הוא לא רק מחיר אישי, המחיר שלה הוא מחיר משפחתי.
רחלי רושגולד: אני כרגע מטפלת בסיפור של מישהי שנפגעה מאיזשהו גורם בכיר, סיפור מאוד מורכב, והיא מתכוונת למשוך את התלונה שלה בחזרה בגלל שהפרטים יש דולפים, ואני לא מדברת רק על גופי תקשורת אלא על הרשתות החברתיות.
רחלי רושגולד: בוואטסאפ פשוט הכל מופיע מיד, מודלפים כתבי אישום שלמים - - -
הדס שטייף: ברשתות החרדיות ישר זה - - -זה נורא - - -
רחלי רושגולד: נכון.
רחלי רושגולד: כמו שמדברים על זה שבזמן של פיגועים אסור לדבר ולהדליף את השם של מי שנהרג כי זה יכול פשוט להרוג את המשפחה שלו, זה בדיוק מה שקורה בחברה החרדית.
רחלי רושגולד: משפחות מקבלות כתבי אישום מלאים, באמת פורנוגרפיים, אין לי מילה אחרת להגדיר את זה, אף אחד לא כשיר לקרוא את הדבר הזה - - -
הדס שטייף: עושים את זה בכוונה להעניש את המתלוננת, זה בדיוק העניין.
רחלי רושגולד: זה מחיר משפחתי של שידוכים אחר כך, של הוצאה ממוסדות לימוד.
רחלי רושגולד: אני מתביישת כאן שלא ישב כאן שום חבר כנסת חרדי שמגיע לדון בכזה דבר, כי לא מעניין אותם לדון בדברים שלנו.
רחלי רושגולד: ואני שמחה כל כך שחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן וחברת הכנסת מרב מיכאלי פתחו את השדולה של נשים חרדיות בכנסת בשביל שנציף בעיות של נשים חרדיות.
רחלי רושגולד: אני בתור מנהלת ארגון מקבלת כל הזמן פניות של נשים כאלה שלא מוכנות.
רחלי רושגולד: זאת אומרת, יש כל כך הרבה בעיות במשטרה וכל כך הרבה בעיות מול מלא דברים.
רחלי רושגולד: אנחנו בכלל לא מגיעים לדון בבעיות האלה.
רחלי רושגולד: אנחנו דנים בזה שרגע, אבל אם אני אתלונן הפרטים שלי ישר יצאו החוצה אז אני לא יכולה כי זה יהיה במחיר של החרבת הבית האישי שלי.
רחלי רושגולד: וזה פשוט נורא ואיום, אין מי שמציף את הקול הזה, אין מי שמדבר על הדבר הזה.
רחלי רושגולד: אני עצמי עברתי פגיעה מינית ואני בחרתי לחשוף את הסיפור שלי, ישבתי והבנתי שזה מחיר שאני מוכנה לשם.
רחלי רושגולד: זאת הייתה הזכות שלי וזה מצויין.
רחלי רושגולד: זה נשים שאף אחד לא שאל אותן, זה נשים שאף אחד לא ישב ודן איתן.
רחלי רושגולד: ואני מוצאת את עצמי במקום לדבר על הנפש ועל הדברים האלה, אני מדברת על תקשורת, על זה שהפרטים יודלפו החוצה.
רחלי רושגולד: וזה פשוט משהו שחייב חייב לגרור ענישה מאוד מאוד מאוד חמורה.
רחלי רושגולד: מי שמדליף ומוציא כתב אישום נורא ואיום חייב לשלם את המחיר הזה למען יראו ויראו שאין דברים כאלה, זה לא יכול לקרות.
רחלי רושגולד: זה מבחינתי הקול שהיה לי חשוב להביא לכאן ואני באמת מתביישת שאין שום נציג מהתקשורת החרדית שהגיע לדבר על זה.
הדס שטייף: לא היית פה אבל על זה בדיוק מדבר הקוד האתי - שאין את המלל הפורנוגרפי שמופיע אסור שיופיע בתקשורת.
הדס שטייף: זה פוגעני, זה פורנוגרפי - - -
עירד צייגר מרציאנו: אבל שוב הבעיה עם הקוד האתי שהוא וולנטרי, מי שרוצה מיישם, מי שלא רוצה לא מיישם אז מה עשינו בזה.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, אני לא יכולה ולא מרשה שהדיון יתנהל בצורה כזאת כי אז באמת לא נגיע לשום מקום.
עאידה תומא סלימאן: אני אאפשר לכל מי שנרשמה אבל תנו לי לעשות את זה בצורה מסודרת.
עליזה לביא: תודה גברתי היושבת ראש על הדיון המאוד חשוב על זה.
עליזה לביא: האמת שיש משהו מאוד מתסכל בלחזור ושוב להתעסק במה שחשבנו שכבר אנחנו באמת יחד לתקן.
עליזה לביא: ופה המקום גם באמת להודות על שיתוף הפעולה הנדיר שב-2014 קבענו את הקוד האתי וקידמנו אותו יחד עם קבוצת העיתונאיות והמכון הישראלי לדמוקרטיה ותהילה כאן ומרכזי הסיוע.
עליזה לביא: והקוד הוא קוד באמת טוב, הוא ממש טוב.
עליזה לביא: והיו שיתופי פעולה, הראשונים שהצטרפו, אני מזכירה לכם היו Nrg ואחרי זה מעריב ואחרי זה עברנו באמת כלי תקשורת כלי תקשורת.
עליזה לביא: נכון, את צודקת, זה וולנטרי.
עליזה לביא: אבל רק הקהילה שבאמת רוצה לבוא ולתקן, במקרים הללו של הטרדות מיניות היום זה אני מחר זה אתה ואת וצריך להבין שבאמת זה של כולם.
עליזה לביא: הצמיחה וההבנה הזאת צריכות להיות ממקום - - - יותר מזה אני אגיד לך, באמת, באמת, יש היום יותר נשים במוקדי כוח בתקשורת, זה לא היה בעבר.
עליזה לביא: והן צריכות להיות, גם גברים, ויש היום הרבה יותר גברים קשובים וחלק בכלל בהתקדמות, אבל אי אפשר להתעלם מזה שבאמת מי שהובילו את הצעקה זה נשים עיתונאיות פה.
עליזה לביא: וגם אגב בארצות הברית כל המושג של הטרדה מינית מתחיל עם אניטה היל, כתבת רדיו שמגיעה אליה סיפור והיא מציבה את זה על השולחן.
עליזה לביא: אתן רוצות ללכת קודם, אז גברת רוזוולט, היחידה שדורשת שלסקר את הבית הלבן היא תכניס רק נשים עיתונאיות, היא לא תתן לגברים לסקר את הבית הלבן וככה היא פותחת את הדרך.
עליזה לביא: ולבוא ובאמת לשמוע את הדברים הבאמת קשים שהם לא - - - וגם אני כצרכנית תקשורת כשאני קוראת ואני אומרת לעצמי רגע, אבל איך, הרי באנו ואמרנו ויש היום יותר מודעות ויותר הקשבה ומצד שני חוזרים אחורה.
עליזה לביא: והמתח הזה בין הצהוב והרייטינג לבין התחרות עם יותר כלי תקשורת ועם יותר אתרים מקוונים ויותר ויותר ויותר טוויטרים.
עליזה לביא: אני רואה עיתונאים שמצד אחד לפעמים כן כותבים אבל אז בטוויטר הם מצייצים משהו שהוא הרבה יותר צהוב וזה לוקח את כל תשומת הלב ומאיין אולי את כל ההבנות שגיבשנו.
עליזה לביא: כי באמת הדברים ידועים אחרי השיתוף של דוד דוגני, שהוא היה בתכנית ריאליטי של ערוץ 10 ואז כולנו, איך יכול להיות, והגיעו לפה עדויות כל כך קשות, אנשים מה זה עשה להם לראות אותו בערוץ 10, במהדורה שנתנה לגיטמציה לבחור, תעודת הכשרות.
עליזה לביא: ערוץ 10 נותן תעודת כשרות לעבריין מין.
עליזה לביא: אז שאלנו את עצמנו איך הגענו לשם ובאמת הייתה עת של רצון טוב.
עליזה לביא: אז אני כן, רוצה ככה את המילים שלך, עירד, מה שאת אמרת שזה וולנטרי ואני חושבת באמת באמת באמת שרק עבודה משותפת עם גופי התקשורת, עם - - - יש היום גם נשים שמסומנים לדברים דומים.
עליזה לביא: אני חושבת שרק באמת הסכמה ליישם את זה וקריאה של גברתי היושבת ראש מהמקום אולי אפילו של עבודה לא במסגרת ועדה אלא במסגרת יותר מצומצמת להביא את הקוד האתי, להחתים ולהתקדם.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שעכשיו מוטלת עליי גם את המשימה של לתווך בעניין הקוד האתי בתעשיית הקולנוע ועכשיו גם עם התקשורת ואחר כך אני לא יודעת מה עוד.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא באמת איך להפוך את זה לקוד אתי שהוא לא רק פעיל אלא גם לא כל פעם נגלה עוד מקום, שזה יהפוך באמת למן מיינסטרים כזה לכל המקצועות שבאים במגע.
עאידה תומא סלימאן: דיברנו על הכשרות - אנחנו כבר שלוש שנים, ואני בטוחה שגם חברת הכנסת עליזה לביא לפניי כיושבת ראש קודמת דובר על הכשרות בכל המקצועות.
עאידה תומא סלימאן: למה במקצועות הבריאות לא צריך הכשרה מיוחדת בנושא, אצל עורכי דין לא צריך הכשרות בנושא הזה, מורים ומורות, שופטים ושופטות.
עאידה תומא סלימאן: אבל אי אפשר לשבת ורק להגיד שדרשנו ודרשנו.
עאידה תומא סלימאן: בעצם אנחנו מתקדמות כי אני רואה שגם לפני שבוע וגם לאחר פנייה של הוועדה ופנייה של חברות כנסת נשיאת בית המשפט העליון החליטה להקים ועדה מיוחדת שתדון בכל הנושא של עבירות מין והיחס גם של השופטים.
עאידה תומא סלימאן: כל פעם אנחנו גוזרות עוד הצלחה ועוד הצלחה בתקווה שנגיע ליום כזה שכבר כולם יבינו את הנושא.
עאידה תומא סלימאן: גברת סיוון יעקבסון מקול"ך, בבקשה גברתי.
סיוון יעקבסון: אני מייצגת ארגון שמקבל הרבה פניות של נפגעות תקיפה מינית.
סיוון יעקבסון: יושבת פה חברת הכנסת ד"ר עליזה לביא, אחת ממקימות הוועדה שבעצם טיפלה בפניות האלה לראשונה, שהפניות האלה זה פניות של פגיעה של סמכות רבנית.
סיוון יעקבסון: אני רוצה שנייה לדבר מנקודת מבט לא של נפגעת ותסלחו לי עירד, ואם יושבות פה עוד בחדר.
סיוון יעקבסון: אני רוצה לדבר מנקודת מבט של דוברת.
סיוון יעקבסון: כי לפני שהם מגיעים לנפגעת הם עוברים דרכנו.
סיוון יעקבסון: אני רוצה לספר לכם את החוויה שלי כדוברת חדשה בארגון לפני שנה וחצי שנתיים כבר.
סיוון יעקבסון: מתפרסם פוסט במוצאי שבת ב-23:00 בלילה, אנונימי מספר איזשהו סיפור לא ברור על איזשהו רב ותוך 10 דקות מתחיל הציד בין השעה 23:00 ל-17:00 כמו שאמרה אורית.
סיוון יעקבסון: מגיעים עשרות טלפונים מעיתונאים שכמובן רוצים לדעת מי הרב, אם זה זה או זה זה או זה זה.
סיוון יעקבסון: האם אני יכולה לסדר להם נפגעת שתדבר איתם.
סיוון יעקבסון: הם מבטיחים את עילום השם, מבטיחים שתשאר בעילום שם.
סיוון יעקבסון: ותסלחו לי שאני לא קונה את זה כי כמו שרחלי דיברה על הציבור החרדי אז זה נכון לגבי הציבור הדתי לאומי ואני בטוחה שזה גם נכון בהרבה מקרים בציבור החילוני.
סיוון יעקבסון: כולם יודעים.
סיוון יעקבסון: אין דבר כזה עילום שם.
סיוון יעקבסון: מי שמוכנה להחשף בשמה זה בסדר וזו זכותה וחשוב שיתנו לה את הבמה אבל הרבה מאוד מהן לא בוחרות ופשוט מחפשים את זה מתחת לאדמה.
סיוון יעקבסון: הפוגעים לא מעניינים אותי, לא מעניין אותי להם את השם.
סיוון יעקבסון: מעניינות אותי הנפגעות.
סיוון יעקבסון: הן חוות דברים שקשה לי לתאר.
סיוון יעקבסון: היצירתיות של פוגעים, היצירתיות הנוראית של פוגעים, במיוחד בעולם הסמכות הרבנית, אני תמיד אומרת את זה עאידה בישיבות פה, החוק לא מתחיל לתאר ולהכיל את היצירתיות הנוראית הזאת.
סיוון יעקבסון: ולאותו רב פוגע, בעל סמכות דתית, ותסלחו לי, מאותו רגע אני אוריד לו את התואר רב, יש שורת מקהלה של אנשים, חלקם רבנים, חלקם דמויות ציבור, שתרוץ לכל ערוץ תקשורת לבער את הרע מקרב המחנה.
סיוון יעקבסון: אבל כשהם מדברים על לבער את הרע מקרב המחנה הם לא מדברים בשפה שלי - - -
עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה, המשפט האחרון מה זה היה?
סיוון יעקבסון: לבער את הרע מקרב המחנה.
עאידה תומא סלימאן: אמרת את זה מהר מדיי לערביה שמנסה להבין.
סיוון יעקבסון: אז כמו שאמרתי לאותו רב יש שורה של מקהלה שתלך לבער את הרע מקרב המחנה אבל כשהיא מדברת על לבער את הרע מקרב המחנה זה לא לבער את אותו פוגע אלא זה לבער את אותה נפגעת ולדאוג שהיא לא תכפיש את שמו של הרב הגדול ש- - - וכמובן שהוא הורשע על לא עוול בכפו אם הוא הורשע.
סיוון יעקבסון: והם כמובן יעמדו בפתח ויחכו לו בצהלות ותרועות רמות.
סיוון יעקבסון: ויושבים פה אנשים בחדר שלא יעיזו לדבר אפילו ולספר את הסיפורים שהם עוברים.
סיוון יעקבסון: ולאותה נפגעת אף אחד לא עומד לצידה.
סיוון יעקבסון: פנה אליי, ובזה אני אסיים, עיתונאי לפני כמה זמן לבקש מספר של נפגעת.
סיוון יעקבסון: וזה הסימן הראשון שלי בשיחה עם עיתונאי שהוא לא הבין שום דבר מתוך השיחה.
סיוון יעקבסון: אמרתי לו שאני אתן לו את המספר - בחיים לא.
סיוון יעקבסון: אני אתן לה את המספר שלו ואם היא מוכנה היא תתקשר.
סיוון יעקבסון: וסיימתי והקלדתי מספר מילים מתוך קטע שכתבה רחל קשת, יוצרת תיאטרון שיצרה מחזה מאוד מאוד חזק לגבי פגיעה מינית של נערה.
סיוון יעקבסון: והיא כתבה אותו סביב הסיפור שהתחלתי בו שקרה לפני שנתיים בקיץ.
סיוון יעקבסון: אז אני אסיים עם זה.
סיוון יעקבסון: "נפגעות לא חייבות כלום לאף אחד או אחת.
סיוון יעקבסון: נפגעת צריכה לחשוב מה נכון לה, נפגעת צריכה להרגיש מה עושה לה טוב.
סיוון יעקבסון: כשעוברים פגיעה מינית חלק ממהות הפגיעה זה נטילת השפיטה, נטילת החירות על הגוף ועל הנפש.
סיוון יעקבסון: ומי שנפגעה זקוקה לעזרה ולמקום להחזיר לעצמה את השליטה לחייה.
סיוון יעקבסון: אז תתמלאו ברגע אחד של חמלה".
סיוון יעקבסון: וזה מה שאני מבקשת מהעיתונאים.
סיוון יעקבסון: יושבות פה העיתונאיות שמבחינתי הן השותפות.
סיוון יעקבסון: מי שפה זה לא מי שאני צריכה לדבר שהתקשרה אליי בחמש בבוקר, לא מכן אני מבקשת, אני מבקשת מהאחרים, תתמלאו חמלה כלפיהן.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לתת למישהי שרוצה למסור עדות, בבקשה גברתי.
חסוי: שלום לכולם.
חסוי: אני רציתי להתייחס לקבוצת נפגעות מינית ספציפית שזה נשים שעברו אונס ותקיפות מיניות בכתות.
חסוי: אני בעצמי שורדת כת ועברתי אונס בכת שבה הייתי.
חסוי: ומהניסיון שלי עם התקשורת יש בלאגן מאוד גדול.
חסוי: יש לקונות, כנראה אולי, אני לא יודעת, אני רוצה לפנות למי שאחראית על הקוד האתי כי יש צרכים ספציפיים של נפגעות בכתות שלא שמים אליהם לב.
חסוי: למשל העניין שזה שנפגעת לא יודעת מראש מה בסופו של דבר ישאלו אותה בגלל שיש את המחלקה המשפטית שעושה צנזורה.
חסוי: זאת אומרת גם אם דיברו איתה על דברים מסויימים לא בטוח שזה מה שישאלו.
חסוי: אני יכולה להגיד שנגיד היו מצבים שביקשתי שלא ישאלו שאלות מסויימות ובכל זאת שאלו אותן.
חסוי: אני יכולה להגיד על מצבים של שידור חי ששאלו אותי על הפגיעה, על האונס שעברתי, מבלי שיידעו אותי מראש על העניין הזה.
חסוי: וגם העניין של - - - היה גם מצב של השתקה.
חסוי: זאת אומרת, כשאני באתי לראיון מסוים בשידור חי וממש חמש דקות לפני הראיון אמרו לי, אסור לך לדבר על שום דבר מהפגיעה שאת עברת.
חסוי: אז זה דברים שלאישה שורדת כת זה מאוד מאוד קשה כי בכת לא רק שלקחו לה את היכולת להחליט על הגוף שלה, גם לקחו לה את הזכות לדבר.
חסוי: ולכן לנפגעת כת מאוד חשוב שתהיה הקשבה למה היא מבקשת, האם היא רוצה להחשף באופן מלא, האם יש פרטים שהיא מבקשת שלא ייכנסו ולהיות עם העניין הזה בצורה של רגישות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהתנאים האלה והצרכים האלה הם צרכים שהם של כל נפגעות תקיפה והטרדה מינית.
עאידה תומא סלימאן: אולי יש לחץ יותר של נפגעת כת אבל באמת הצרכים האלה של לצייר את הגבולות של מה אני רוצה לחשוף ומה לא ומתי זה צורך של כל הנפגעות.
מיכל רוזין: אני אכן מכירה את הסיפור ונפגשנו והדברים הם כואבים.
מיכל רוזין: אני חייבת לומר, תראו, אני מאוד בעד ומאוד מאמינה בלתת קול לנפגעות ואני חושבת שאני משתדלת לעשות זאת.
מיכל רוזין: אני חושבת שבכלל אני גם לא פעם עליתי לתקשורת והגנתי על הנושא של שיימינג ברשת כי זה כוחו של המוחלש והמוחלשת לעומת התקשורת הממוסדת שלא תמיד נתנה במה.
מיכל רוזין: ומכוון שאני עוסקת בזה שנים רבות אני גם מכירה איך התקשורת הייתה לפני הרשת ואחרי ואיך נהגה.
מיכל רוזין: עם זאת, ובאמת אני לא פונה למי שיושבת פה כי אני חושבת שמי שיושבת פה היא כמו שקראתם להן, שותפות.
מיכל רוזין: עם זאת, כולנו מכירות את כמות הטלפונים שאנחנו מקבלות על, תגידי, יש לך איזה נאנסת מסוג א', ב', ג', איזה מין ליסט כזה.
מיכל רוזין: יכולה להיות תחקירנית, תחקירן, זה יכול להיות הכתב הכי בכיר, "אני צריך מישהי שתספר ככה וככה".
מיכל רוזין: מעין איזה חנות של - - -
עאידה תומא סלימאן: לא היה לך גם מקרה של "לא היא לא מתאימה, היא לא קורבן מספיק" שהיא מדברת היא משדרת - - -
מיכל רוזין: היו לי הרבה מאוד.
מיכל רוזין: אבל אני גם חייבת לומר שהיו לי הרבה מאוד שכן גם בתפקידי כמנכ"לית איגוד מרכזי סיוע, ואנחנו מכירות את זה, וגם בהמשך, שמאוד רצו להתראיין ומאוד רצו להיות בתקשורת.