GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: נזכרתי גם בסיפורים שלנו, של האמהות שלנו שגם התייחסו אליהן כאילו הן לא מבינות ולא יודעות ואין להן את ההשכלה כי ההשכלה שלהן והידע שלהן לא התאים ממש למה שהיה קיים.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שדווקא הרעיון הוא שאפשר להמשיך לחלום בערבית ולא חייב להיות - - -
עאידה תומא סלימאן: נכון, בינתיים.
עאידה תומא סלימאן: עומדים לשנות את המעמד הזה בבית הזה לצערי הרב.
עאידה תומא סלימאן: אבל אפשר לחלום בערבית וצריך להיות גם לגיטימי, גם לחשוב בערבית וגם להקשיב לאום כולתום ולעבדל וואהב ולפריד לאטרש וזה חלק שאמור להיות חלק מההוויה הישראלית, לא רק בגלל המזרחיים אלא גם בגלל האזרחים הערבים.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שאנחנו כנשים יכולות להסתכל מעבר לקטגוריזציה שרוצים לעשות לנו ולהפרדה הטוטאלית בינינו.
עאידה תומא סלימאן: ואם נלך, אני עדיין זוכרת כשעבדתי בנושא של אלימות כמה נקודות חיבור מצאתי עם הנשים החרדיות והדתיות היהודיות שניסו להיאבק גם כן בתופעת האלימות.
עאידה תומא סלימאן: ואני בטוחה שהיום גם נמצא הרבה נקודות חיבור עם הנשים מעיירות הפיתוח מעבר למה שאני חושבת איפה בנו עיירות הפיתוח ולמה בנו עיירות הפיתוח כי אני חושבת שגם באיזשהו שלב השתמשו באנשים ששלחו אותם לעיירות הפיתוח.
עאידה תומא סלימאן: אבל על זה אני לא אתווכח עכשיו כי יהיה לנו מספיק זמן ודעות.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על זה שראשי הערים המכובדים הצטרפו אלינו ואני שמחה לראות אתכם בדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: תרצו להתייחס?
בני ביטון: כן.
בני ביטון: אני ראש עיריית דימונה ויושב ראש פורום ערי הפיתוח בשלטון המקומי.
בני ביטון: אני אגיד כמה מילים על ערי הפיתוח.
בני ביטון: קודם כל בראש ובראשונה אני רוצה להגיד תודה לראש עיריית דימונה ולחבר הכנסת מאיר כהן שיזם והצדיע יחד עם אלי אלאלוף, יחד עם השלטון המקומי, על נושא יום הצדעה לערי הפיתוח.
בני ביטון: אני אגיד בכמה מילים כי אני לא רוצה, גברתי היושבת ראש, להתייחס למה שאמרת, איך נגמר, אנחנו לא מסתכלים על העבר אנחנו מסתכלים על העתיד שלנו ויש לנו עוד הרבה הרבה זמן לדבר כי ערי הפיתוח היום, ונמצאים איתנו פה חברים מדימונה בראשותה של בלה בן סימון שהיא יושבת ראש ויצו, של נשים שהן באמת פורצות דרך, נמצאת גם דניאלה חרמון שהיא עושה הרבה הרבה בתחום הדיור הציבור.
בני ביטון: אני ברשותכם, ואני מפנה את הדברים לעמיתיי חברי הכנסת, אם אנחנו רוצים לעשות שינוי בנשים פורצות דרך אנחנו חייבים בראש ובראשונה, גברתי היושבת ראש, אנחנו חייבים לחוקק חוק במדינת ישראל כדי - - - 50% מחברי הכנסת חייבים להיות נשים ו-50% מחברי מועצת העיר בכל הרשויות המקומיות חייבות להיות נשים.
בני ביטון: קודם כל צריך לעשות אפליה מתקנת בקטע הזה.
בני ביטון: ואם אנחנו נעשה את האפליה המתקנת - - - אני בטוח, גברתי, מאיר אמר לי וסיפר לי שאת באמת יושבת ראש חזקה והוועדה הזאת, סלחו לי, באמת, זאת גם ככה, שימו לב, יש יותר ראשי ערים, נציגי ציבור ושני חברי כנסת שהגיעו לוועדה.
בני ביטון: זו ועדה כל כך חשובה, ומי שלא יודע, פעם היה יושב ראש של הוועדה הזאת היה גבר, גדעון סער היה פעם יושב ראש הוועדה הזאת.
בני ביטון: היא ועדה כל כך חשובה - - -
קריאה: זה הפטרוניזם.
בני ביטון: נכון, גדעון היה חבר.
בני ביטון: זו ועדה כל כך - - -
עאידה תומא סלימאן: אני צריכה להיזהר מהמסלול הזה.
בני ביטון: לא אל תיזהרי את תעברי לליכוד בסוף.
בני ביטון: הוועדה הזאת, אני אומר, נשים פורצות דרך, היום לא צריכים להגיד, איך אומר, הנשים באמת עושות עבודה יוצאת מן הכלל, אנחנו רואים אותן בכל מיני תפקידים, אנחנו רואים הרבה היום מנהלות בתי ספר שהן מנהלות בתי ספר, אנחנו רואים בסקטור הפרטי מנהלות בנקים היום ואנחנו רואים גם בפוליטיקה, אמנם מעטות שפורצות, כי אנחנו, סליחה על הביטוי, הגברים, לא נותנים, סוגרים, עושים.
בני ביטון: אבל עד שאנחנו נעשה שוויון בקטע הזה ואני אומר שוויון מוצדק, תיקון, שיהיו חברות כנסת ושיהיו חברות מועצת העיר או ראשי ערים או סגניות ראשי ערים, הדברים ישתנו.
בני ביטון: הדבר הזה הוא חשוב.
בני ביטון: מילה בנושא כל מה שאנחנו מבצעים היום, ונעשים דברים יוצאים מן הכלל גם בדימונה וגם במקומות אחרים בערי הפיתוח בנושא שוויוניות, בנושא מגדר.
בני ביטון: אנחנו כראשי ערים לכל אחד מאיתנו יש יועצת ראש העיר למעמד האישה ואנחנו נותנים- - - אתמול הייתה לנו באמת הרצאה יוצאת מן הכלל של יועצת ראש העיר למעמד האישה ימית רבע שהביאה באמת סיפור אותנטי את אשתו של גואל רצון, סיפור מרתק, שעתיים היינו במתנ"ס שלנו, שמענו את התמימות של יעל פופר מי שלא מכיר אותה, הגיעה, נתנה הרצאה בפני גם נשים וגם גברים היו.
בני ביטון: אני מקווה שבאמת, מאיר, אתה שמוביל את כל נושא ערי הפיתוח בכנסת ומחזיק את הדבר הזה, גדלת, צמחת בדימונה, חונכת בדימונה, אתה יודע, זה לא אחד שאני יכול להגיד הגיע מתל אביב ומתעסק בערי הפיתוח, היה גם ראש רשות בערי הפיתוח ויודע את הדבר הזה.
בני ביטון: תמשיכו, חשוב להתעסק בדבר הזה, ישר כוח גברתי היושבת ראש.
בני ביטון: ולכם, תושבי דימונה היקרים שהגעתם אלינו לפה, לכולם, לבלה, לגברתי, דניאלה חרמון, על העבודה הנהדרת שאתם עושים אצלנו בעיר דימונה ובכלל בכל נושא הדיור הציבורי.
בני ביטון: תודה רבה לכם.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שאני זוכרת אחת מראשות הרשויות המקומיות או ערים, אני לא זוכרת, זה בעצם התחיל באחת מעיירות הפיתוח או שאני טועה.
קריאה: ערד הייתה לפני - - -
קריאה: הרצליה לפניה.
בני ביטון: טליה הייתה הראשונה בערי הפיתוח.
מאיר כהן: עדיין המצב הוא נורא.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לשמוע כמה חברות מועצה יש לכל אחד.
ניסן בן חמו: אני רוצה להתייחס.
ניסן בן חמו: אני חושב שדרך אגב, שוב, ויסלח לי בני, אני לא חושב שהוא צריך להגיע מחקיקה הוא צריך לבוא מלמטה מהשטח.
ניסן בן חמו: הוא צריך לבוא למטה מהשטח.
ניסן בן חמו: אני באופן אישי כשאומרים לי העצמת נשים זה מרגיז אותי.
ניסן בן חמו: למה העצמת נשים?
ניסן בן חמו: מה צריך להעצים אותן?
ניסן בן חמו: הן משהו פחות מאיתנו?
קריאה: תתפלא, אבל כן.
ניסן בן חמו: אז אני חושב שזה דרך אגב- - - צריך להיות שוויון הזדמנויות זה בטוח, אבל עצם זה שאתה אומר אני אעצים מישהו אתה מוריד אותו, אוטומטית באמירה.
ניסן בן חמו: אני אתן לכם את הדוגמה הסיפור של ערד, דרך אגב, אפרופו טלי פלוסקוב הייתה ראשת העיר הראשונה של עיירות הפיתוח.
ניסן בן חמו: בעיריית ערד 60% מהמנהלים הבכירים הן מנהלות.
ניסן בן חמו: זאת העיר היחידה שיש בה במערך המנהלים הבכירים יותר נשים מגברים וזה סוג של אמירה שצריכה להתחיל מלמטה.
ניסן בן חמו: דרך אגב יש מחקר בסקטור הציבורי שמדבר על מנהלים בכירים בסקטור הציבורי, למרות שבמגדר אנחנו 50/50 90% מהמנהלים הבכירים בסקטור הציבורי הם מנהלים ו-10% נשים.
ניסן בן חמו: שזה מטורף, זה פער מטורף.
ניסן בן חמו: לדוגמה, החלטה שאני לקחתי בסיעה שלי למועצה יש ריצ'רץ', גבר אישה, גבר אישה.
ניסן בן חמו: ולכן זה נמצא בידיים שלנו, לא צריך חקיקה, צריך שמי שרץ או מי שמגדיר יקח את ההחלטה ויציב נשים במקומות ריאלים וזה יעשה את השינוי.
ניסן בן חמו: ולכן אני אומר שוב, אין ספק שהנושא צריך להיות על סדר היום.
ניסן בן חמו: יש פערים, אנחנו לא יכולים לעצום עיניים ולהגיד שאין פערים, יש פערים, אבל זה תלוי בנו.
ניסן בן חמו: וכמו שבעיריית ערד 60% מהמנהלים הבכירים הן מנהלות כאמירה כי זה ככה צריך להיות כך זה צריך להגיע גם לכנסת וזה גם צריך להגיע למקומות אחרים ובטח בסקטור הציבורי כי אין ספק שנשים הן לא פחות מגברים עם יכולות אפילו לפעמים הרבה יותר מגברים.
ניסן בן חמו: היכולת לעשות מולטי טסקינג ולטפל במאות דברים - - -
מאיר כהן: אמרת את המשפט הזה בדיוק כשחברת הכנסת תמנו שטה נכנסה.
מאיר כהן: היא הדוגמה - - - היא יודעת לעשות - - - גם עאידה תומא סלימאן, זה חברות כנסת שיודעות לעשות יותר מגברים - - -
ניסן בן חמו: אין מה לעשות, אתן יעילות יותר, זה עובדה, אי אפשר לקחת את זה.
ניסן בן חמו: ולכן אני אומר שוב, חשוב לעסוק בנושא, חשוב שהוא יהיה על סדר היום אבל השינוי מתחיל מלמטה ביכולת שלנו לתת את המקום.
ניסן בן חמו: ואני אומר שוב, אני רק יכול להצטער על כך שאין פה יותר נשים שיושבות כראשות עיר וגברים אבל שוב, זה הדברים שאנחנו צריכים לאפשר אותם ולאפשר את המקום לדברים האלה.
עאידה תומא סלימאן: כמה חברות מועצה?
ניסן בן חמו: יש אצלי שתי חברות מועצה ושתיהן מהסיעה שלי כי רצנו בריצ'רץ'.
ניסן בן חמו: ושתי חברות מועצה מ-15 זה מעט מדיי, זה לא מייצג.
מאיר כהן: אני מקבל פתק, גברתי, בעפולה העיר היא בת 93, עדיין בעפולה, כך כותבים לי, אין חברת מועצת עיר אישה.
מאיר כהן: הפעם הראשונה זאת נגה שמתמודדת עכשיו בראש רשימה.
עאידה תומא סלימאן: מר גבי נעמן, ראש העיר שלומי, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: וזהו, אחר כך ניתן לנשים לדבר.
גבי נעמן: בוקר טוב לכולם.
גבי נעמן: לשאלתך כמה חברות מועצה יש לנו – מתוך תשעה חברים יש לנו שתי נשים, אחת מהתנועה שלי ואחת מתנועה רגילה.
גבי נעמן: אבל אני חושב שאנחנו מתמקדים בפוליטיקה כמה נשים יהיו בפוליטיקה.
גבי נעמן: אני חושב שנשים לא אוהבות פוליטיקה ולכן הן לא הולכות לשם.
גבי נעמן: וזו - - - אם אנחנו מבקשים לראות במערכות הבחירות המוניציפאליות כמה נשים מתמודדות לרשויות הן מעטות.
גבי נעמן: אומר לנו ראש המועצה שהוא עושה ריצ'רץ', אחד גבר אחת אישה, ואם לא תעשה כך מה יקרה, לא יהיו נשים?
גבי נעמן: - - - ויש פה מקום אולי כן לשפר או לחזק מאוד את החשיבה כי הפוליטיקה מניעה תהליכים, יוצרת אפשרויות רבות דרך הנשים, דרך הגברים, והשוויון בעיניי הוא מאוד חשוב.
גבי נעמן: בשלומי כן המנכ"לית הייתה 14 שנה.
גבי נעמן: היום היא לא עובדת, אין לי מנכ"ל, היה מצב שהיא התפטרה.
גבי נעמן: אבל רוב המנהלות הן נשים ורוב המורים הן נשים.
גבי נעמן: כלומר, הנשים הן פורצות דרך במקומות אחרים, אולי לא בפוליטיקה, במקומות אחרים, אני חושב שבזה אנחנו צריכים להתגאות במה שיש.
גבי נעמן: אני יכול לומר לך שביום האישה בשלומי אשתי עלתה לדבר בשם אשת ראש הרשות והיא אמרה משפט שמאוד ריגש אותי, אמרה שאני הייתי מנהלת מחלקה בבית חולים בנהריה כאחות מוסמכת לא בזכות שאני אישה אלא בזכות הכישורים שלי.
גבי נעמן: לנשים יש כישורים עצומים ובזכות הכישורים האלו הן מגיעות לאן מה שהן יודעות והן לא צריכות את הגברים שיעזרו להן.
גבי נעמן: אני בהחלט מסכים באמירה הזו איך ראינו בפרסומים בטלוויזיה, את רוצה להתמודד להיות חברת ראשות או ראש ראשות, תתמודדי.
גבי נעמן: אני חושב שההתמודדות היא מאוד חשובה והיכולת של הנשים היא פורצת דרך בכל מקום, בכל תחום.
גבי נעמן: בפוליטיקה לצערי עדיין פחות.
גבי נעמן: תודה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, אני חושבת ש- - -
מאיר כהן: אני רציתי להתפרץ ולהגיד שאחד שהיה בשלטון המקומי קשה מאוד לנשים להתמודד.
מאיר כהן: נשים הופכות מהר מאוד למטרה, מכסחים להן את הצורה, סליחה שאני אומר את זה.
מאיר כהן: צריך הרבה יותר אומץ מ- - - עדיין הציבור וגם אנחנו, הפוליטיקאים, עדיין לא יודעים איך לעכל נשים חזקות שבאות ושמות דריסת רגל ומתמודדות.
מאיר כהן: אני רואה את הקשיים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבאמת זה גם כן חלק מהתשובה שרציתי להגיד.
עאידה תומא סלימאן: זה לא, אני בעיניי לא נכון שאנחנו לא אוהבות פוליטיקה, אבל צריך לזכור שנשים שנכנסות לפוליטיקה נכנסות בדרך כלל אחרי שתי קריירות.
עאידה תומא סלימאן: מצד אחד הן נשים, הן מגדלות ילדים, החברה עדיין דורשת מהן לשחק את התפקיד הזה כמעט לבד ולא דורשת מהגברים לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: והדבר השני, בדרך כלל נשים שרצות לפוליטיקה הן עושות את זה אחרי שכבר יצאו לעבוד, יש להן קריירה, הבינו מה הבעייתיות הקיימת ורוצות לעשות את השינוי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה ללהטט בין כמה וכמה תפקידים ביחד.
עאידה תומא סלימאן: ותאמינו לי, אני גם בעצמי יכולה לספר סיפורים על זה.
עאידה תומא סלימאן: ונכון, כשתוקפים גבר שמתמודד בפוליטיקה אפילו נמנעים מלהיכנס לפן האישי בהתקפות או בהתמודדות או ב- - - אבל כאשר יש אישה מולם בדרך כלל הדבר הראשון שהולכים עליו זה לתקוף אותה בהיותה אישה ובהתנהגות האישית שלה ובמצב המשפחתי שלה ובוא נכיר את זה.
עאידה תומא סלימאן: גבר שהוא פוליטיקאי טוב אומרים עליו פוליטיקאי טוב, ממולח, לא יודעת מה.
עאידה תומא סלימאן: אישה, תככנית ואני לא יודעת מה וכל השמות הלא טובים.
גבי נעמן: אני לא מסכים עם מה שאת אומרת - - -
עאידה תומא סלימאן: זכותך לא להסכים אבל - - -
קריאה: היא צודקת במאה אחוז.
קריאה: בגלל שאתה לא אישה - - -
עאידה תומא סלימאן: זכותו המלאה לא להסכים אבל בכל זאת - - - אני לא - - - אני חושבת שזכותו של אדם לחשוב אחרת, אבל אני חושבת שגם זכותו לשמוע מניסיון של אלה שנמצאות במציאות.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אנחנו הנשים, אנחנו אלה שמתמודדות ואנחנו יכולות להביא את הקול הזה יותר מכל גבר שמסתכל מהצד.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, סלחו לי הגברים.
מאיר כהן: אנחנו נצא אם - - -
עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני מברכת על הצטרפות חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, תרצי עכשיו או - - -
פנינה תמנו: אני אמתין, אשמע את הנשים.
פנינה תמנו: אם כי אני רק רוצה לומר שאני מאוד מברכת על הדיון הזה ועל כך שהיום זה יום חג לעיירות הפיתוח או יותר נכון לכנסת שיש לנו את הזכות לארח את עיירות הפיתוח.
פנינה תמנו: ואני רוצה להודות לחבר הכנסת מאיר כהן שהפריפריה בלבו ונשמתו והוא גם גר שם, צמח שם והיה מנהיג שהגיע אלינו משם.
פנינה תמנו: ולך, גברתי היושבת ראש, על הדיון המאוד משמעותי וחשוב הזה.
פנינה תמנו: רק הייתי רוצה לומר לפני שאנחנו עוברים לנשים הפורצות דרך והמנהיגות שגם נדון באותן נשים מהפריפריה שהן דווקא, מה שנקרא, בשכבות היותר תחתונות מבחינת לא הן, הן חזקות, אבל הן מוחלשות כל כך שהן באמת נאלצות לשרוד ומתמודדות גם עם העובדה שעיירות הפיתוח מושפעות מהזנחה מתמשכת אל מול מה שאישה במרכז מתמודדת אבל בתוספת.
פנינה תמנו: ואני מאוד מקווה שיישאר לנו גם זמן לדון על האתגרים האלה ולהעצים ולתת לכך גם מענים, לפחות ראשית מענים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאת באמת סיכמת גם את מה שאני פתחתי איתו ואני שמחה לראות שאנחנו באותו כיוון.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לגברת דניאלה חרמון, מובילת מאבק קבוצת דורשי צדק למען דיור ציבורי.
דניאלה חרמון: שלום, תודה רבה.
דניאלה חרמון: קודם כל אני רוצה באמת להודות לחבר הכנסת מאיר כהן - - - דימונה והוא היה המנהל בית הספר של הבן שלי והוא היה גם ראש העיר שלנו.
דניאלה חרמון: ואני רוצה גם להודות לראש העיר שלנו בני ביטון שנמצא כאן.
דניאלה חרמון: ואני יכולה לומר לך כתושבת דימונה שבחמש שנים האחרונות שאני מובילה את המאבק בנושא של הדיור הציבורי בדימונה יש לי כתף ואוזן קשבת בנושא הזה.
דניאלה חרמון: אבל אני רוצה כמובן להודות, ולך גברתי שנתתם במה ליום ערי הפיתוח.
דניאלה חרמון: תראי, אני השתתפתי בסרט "סלאח פה זה ארץ ישראל" בפרק החמישי.
דניאלה חרמון: הפרק החמישי מדבר בעצם על הדור הבא של ההורים שלנו שהגיעו בשנות ה-50 וה-60, אני הדור השני של ההורים שלי.
דניאלה חרמון: את ההורים שלי לימדו לשתוק, אסור להם היה לדבר.
דניאלה חרמון: כשהם היו רוצים לדבר היו אומרים להם "שומע" אל תדברי, בשקט לא לדבר.
דניאלה חרמון: כשאני גדלתי והעזתי לדבר אמרו לי את לא מתביישת, איזה חוצפה ישראלית יש לך - - -
עאידה תומא סלימאן: את יודעת, לי את לא צריכה לתרגם.
דניאלה חרמון: יש כאלה שלא מבינות.
דניאלה חרמון: אז אני כבר הדור השני - - - ואני רוצה לומר לך שאין הבדל גדול בין הדור הראשון לדור השני.
דניאלה חרמון: ועל מה אני מדברת – כשההורים שלנו הגיעו בשנות ה-60, בתחילת שנות ה-60, נתנו להם דיור ציבורי, דירות עמידר.
דניאלה חרמון: זה דירות שנבנו באותה תקופה.
דניאלה חרמון: אנחנו היום ב-2018, הדיור הציבורי של 2018 הוא בעצם אותו דיור ציבור של שנת 62' ושנת 72', אין הבדל ואין שוני.
דניאלה חרמון: וחבל לי מאוד שדווקא ביום הזה שיש את יום עיירות הפיתוח ואנחנו רוצים לדבר על הנשים ובוועדה למעמד האישה על מקומן של נשים בעיירות הפיתוח גם החבר כנסת היחיד שהיה פה לצערי הרב, מאיר כהן, יצא כי הוא היה צריך לגשת לוועדה הבאה, אבל אין כאן נוכחות של חברי כנסת כי זה לא באמת מעניין אותם, כי זה לא באמת אכפת להם.
דניאלה חרמון: אם היה אכפת להם אז היום היה ב-2018 דיור ציבורי חדש לנשים מוחלשות בחברה הישראלית שנוח לרמוס אותן בדימונה וקריית שמונה ושלומי, אותו ראש העיר.
דניאלה חרמון: למה?
דניאלה חרמון: כי דיור ציבורי נחשב לעוני ואף ראש עיר בעיירות הפיתוח - - - ואני מתמודדת עם הדבר הזה כבר חמש שנים - - -
עאידה תומא סלימאן: עניין הדיור הציבורי, את יודעת, הוא נושא שגם טיפלתי בו בוועדה והולכת לטפל ביום המיוחד שיהיה על הדיור הציבורי ואנחנו נעשה את הדיון הזה ונמשיך ואני בדיוק אתמול דיברתי עם סגן השר על ההבטחות שלו מהדיון הקודם ומתי הוא ימלא.
עאידה תומא סלימאן: אבל היום אנחנו רוצות לדבר על הנשים.
עאידה תומא סלימאן: בואי תתמקדי בנושא של הנשים ולאו דווקא בדיור הציבורי.
דניאלה חרמון: אני לא רוצה לדבר רק על דיור ציבורי.
דניאלה חרמון: הדבר השני שאני רוצה לדבר עליו זה הנושא של פערי השכר.
דניאלה חרמון: אני יכולה לומר לך שאני עובדת במפעל שנבנה בשנות ה-50 וגם עליו סלאח פה זה ארץ ישראל עשה, בסדרה שלו הוא דיבר על המפעל הזה, פניציה מפעלי זכוכית.
דניאלה חרמון: ואנחנו, אגב, לא רק בפיניציה, דימונה, ירוחם, מצפה רמון, קריית שמונה, שלומי.
דניאלה חרמון: השכר שאנחנו מקבלות שם כנשים הוא שכר מאוד מאוד זעום.
דניאלה חרמון: אני בקושי גומרת את החודש ואני מגיעה ל-4500 שקל נטו משכורת אחרי שאני נותנת את נשמתי ואני עובדת 30 שנה.
דניאלה חרמון: ואני עובדת מקצועית.
דניאלה חרמון: מנהלת חשבונות ברמה כמו שלי במרכז הארץ מקבלת 12,000 ו-13,000 שקל ברוטו.
דניאלה חרמון: בעיירות הפיתוח זה לא קיים.
עאידה תומא סלימאן: נכון, יש הפרשים בממוצעי השכר לאותם מקצועות בין המרכז לבין לא רק עיירות פיתוח אלא בכלל פריפריה מה שנקרא.
דניאלה חרמון: לכן העוול בין ערי הפיתוח למרכז ממשיך, לא נגמר.
דניאלה חרמון: אז אולי זה היום יום חג בשביל יום ערי הפיתוח אבל אין באמת פערים משמעותיים ואני הדור השני.
דניאלה חרמון: הבת שלי סיימה שבוע שעבר צבא, היא כבר הדור השלישי.
דניאלה חרמון: והדבר השלישי שאני רוצה לומר זה נשים בפוליטיקה – לא פשוט.
דניאלה חרמון: אני רוצה ללכת לפוליטיקה בדימונה אבל אם אין לך כסף לא ישימו אותך ברשימה, לא של הליכוד ולא בשום מפלגה - - -
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני אציע לך משהו, את כבר בפוליטיקה.
עאידה תומא סלימאן: תגידי אני רוצה לרוץ או להיות נבחרת ציבור.
עאידה תומא סלימאן: כי את כבר בפוליטיקה.
עאידה תומא סלימאן: איך שאני מכירה את הפעילות שלך את בפוליטיקה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אנחנו, זאת הבעיה, אנחנו כנשים כל עוד אנחנו מתנדבות ועושות ומקדמות נושאים בלי לדרוש מעמד מסוים זה בסדר מבחינת כולם ומקבלים אותנו בצורה מאוד יפה.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שאנחנו באות ואומרות אנחנו רוצות ייצוג, אנחנו רוצות להיות נבחרות ציבור שם מתחילה הבעיה.
עאידה תומא סלימאן: וזה חשוב להגיד.
דניאלה חרמון: רציתי להגיד לך תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: ברוכה הבאה חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.
יעל לביא: תודה גברתי היושבת ראש על הדיון החשוב הזה ועל האפשרות לזכות הדיבור.
יעל לביא: אני רצה בין הוועדות כמו כולנו ואני רואה פה באמת הרבה פנים מוכרות.
יעל לביא: את יודעת, הרבה מהדיונים שלנו עוסקים במקום הזה של לקדם נשים, ובטח נשים מהפריפריה.
יעל לביא: אבל זה לא רק הפריפריה הגיאוגרפית, זה פריפריה חברתית, פריפריה של מעמד, של עולים, ותיקים ועוד ועוד.
יעל לביא: ושני דברים שלמדתי במהלך העבודה שלי כדי לחלץ נשים, אחד כמובן זה ההשכלה, ואנחנו רבות עוסקות בזה ומקדמות.
יעל לביא: אבל זה לא מספיק משום שהרגל השנייה שצריך לתת עליה את הדעת זאת התחבורה.
יעל לביא: משום שגילינו שכשאין תחבורה הראש וראשונה מי שלא יכולות אלו הנשים.
יעל לביא: המקום הזה של התחבורה הוא מאוד מאוד משמעותי והוא מקרין גם על הרבה מהשאלות שצפויות בדיון כל כך חשוב וביום כל כך חשוב של לבוא ולחבק ולסייע לפריפריה שמוביל חברי חבר הכנסת מאיר כהן.
יעל לביא: אני רוצה לבוא ולקרוא ולראות איך באמת אנחנו עושים את זה יותר טוב.
יעל לביא: כי גם בהקשר הפוליטי צריך להתבונן על זה, לבוא ולהתקדם.
יעל לביא: מאוד מורכב, מאוד קשה כשאת לא נמצאת במרכז העניינים.
יעל לביא: אני אומרת לך, אני גרה בנתניה, גם חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן גרה בנצרת, אם אנחנו לא ישנות בירושלים אין לנו סיכוי להגיע לדיונים.
יעל לביא: הייתי פה היום בדיון על השב"ס בתשע בבוקר, אין לנו שום סיכוי.
יעל לביא: התחבורה מנתניה לכאן, 3-3.5 שעות בבוקר.
יעל לביא: רוב הנשים הן אמהות לילדים, ברגע שאוטובוס יוצא מהרבה מאוד מהמקומות, מהכפרים, ממושבים בשבע בבוקר, יום הלימודים לרוב עדיין לא נפתח.
יעל לביא: איך אפשר בכלל להתנהל.
יעל לביא: אין פה הלימה בין סדר יום שהחברה קבעה אותו, מתי נפתחים גנים, מעונות, בתי ספר, תחבורה, וההבנה הזאת של המבנה צריכה מאוד מאוד לחלחל.
יעל לביא: הרבה בעבודה שלנו על התקציב המגדרי נגענו בזה.
יעל לביא: משום שאם אנחנו דורשות לבוא ולראות בפילוח של משרד התחבורה איפה יש תחבורה שמאפשרת ובדיון שאנחנו עוסקים כאן, בטח ובטח בקידום נשים פורצות דרך, שהמודל שלכן הוא באמת מודל חיקוי ואני רוצה להצדיע לכל אחת ואחת מכן כי הדרך היא קשה יותר והיא מורכבת יותר.
יעל לביא: ולכן צריך לבוא ולעודד, ולכן אני קוראת להחזיר את העידוד לרופאים ולמורים בפריפריה ובאמת לכל בעלי התפקידים שעושים, נותנים ומאפשרים.
יעל לביא: ומדינת ישראל מדינה קטנה בסופו של דבר ויש לנו את היכולת לעשות אותה טובה יותר.
יעל לביא: והדיון שלנו על נשים כאן בוועדה הכל כך חשובה הזאת נובע מהמבנה החברתי שלנו.
יעל לביא: כי פערי המגדר מספרים את הסיפור.
יעל לביא: ואם אין תחבורה יוצאת החוצה בסופו של דבר המשפחה עושה את השיקול שלה ומי שיוצא לעבוד זה מי שמרוויח לרוב יותר כסף.
יעל לביא: אותו תפקיד, אותה משרה, אותו ניסיון ואותו ותק.
יעל לביא: אז אנחנו כאן באמת גם לומר תודה, חיבוק, ולברך על הדיון החשוב הזה גברתי.
יעל לביא: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעורכת דין יעל לביא, מועצת נשים יהוד מונסון, בבקשה גברתי.
יעל לביא: האמת שזה הדיון שאני נמצאת בכנסת בראשותך ואני פשוט נהנית ומתפעמת מהעשייה שלך ומהחיבור שלך לנושאים האלה וכל פעם אני אומרת איזה יופי שזה קיים ואיזה יופי שצריך להמשיך את זה.
יעל לביא: אני לפחות את הנושא של מעמד האישה גם בפריפריה וגם במקומות שהם חצי פריפריה, אני גרה ביהוד מונוסון, יהוד מונוסון עד לפני 10 שנים נראתה כמו שכונה בפריפריה.
יעל לביא: יש בה היום התחדשות עירונית מאוד מאוד גדולה אבל היא פריפריה בהרבה מאוד מובנים.
יעל לביא: אני חושבת שצריך לתרגם את העשייה של הנשים המתנדבות, הנשים שעושות ביום יום, צריך לשנות את המשוואה שהן תהיינה חלק ממקבלות ההחלטות, שהן לא תפחדנה שצריך להגיד אני רוצה להיות חלק מהשולחן הזה, חלק ממקבלות ההחלטות שהן תהיינה גם שם.
יעל לביא: חקיקה יכולה לעזור אבל היא לא מספקת.
יעל לביא: אני חושבת שבמערכת החינוך כבר מבתי הספר היסודיים, בחטיבות והתיכונים צריך להכניס תכנית לשיתוף נשים בכל התחומים, בכל המגזרים, בכל המעגלים, שנשים לא תאבדנה ביטחון שפתאום הן רוצות להתמודד אבל הן שותקות והן לא יכולות להגיד את האני רוצה הזה, אני מסוגלת אני יכולה.
יעל לביא: אנחנו רואים את זה גם בדיוני שכר.
יעל לביא: גבר שבתפקיד מקביל יקבל יותר מאותה אישה כי יש לה את אותה בעיה להגיד אני שווה, מגיע לי.
יעל לביא: לכן זה לא מספיק חקיקה.
יעל לביא: חייבים לייצב את האישה ולמצב את האישה במקום שוויוני.
יעל לביא: הכותרות שאנחנו נותנים להעצמת נשים לפעמים פוגעות כי אישה כמו שהיא באוניברסיטה מצליחה יכולה להצליח בכל התחומים באותה מידה ואפילו יותר.
יעל לביא: נכון שיש לנו להתמודד עם קשיים בבית ובמשפחה אבל זה לא קשור.
יעל לביא: אם אנחנו כחברה נכיל את הדברים האלה וניתן לזה מקום, שלא נורא אם יש ילדים ואפשר לעשות את התפקידים האלה אנחנו נעשה את זה.
יעל לביא: אבל זה חייב לבוא מפה וזה חייב לבוא מלמטה.
יעל לביא: ואם ראש עיר במדינה, ולא משנה מי שמו, אומר יש לי רק שתי נשים מתוך תשע במועצה זה אומר שהוא בעצמו לא מקדם נשים בצורה שוויונית.
יעל לביא: כי אני משוכנעת שבמועצה שלו, בעיר שלו, יש הרבה נשים שיכולות לתרום ולעשות אם רק יאתרו אותן ואם רק יגידו להן קדימה, בואו, אנחנו ניתן לכן את כל התמיכה.
יעל לביא: ישנה עוד בעיה והיא בעיה של ידיעה.
יעל לביא: הרבה נשים לא יודעות מה זה הפוליטיקה.
יעל לביא: לא יודעות איך לגשת לקמפיין, לא יודעות איך להציג את עצמן, לא יודעות מה הן יכולות להביא לשולחן.
יעל לביא: אנחנו צריכים לצאת באיזושהי תכנית גם ברמה העירונית או בשלטון המקומי או בכל מקום אחר שאפשר להציע את השירותים האלה.
יעל לביא: להציע את אותה השכלה שצריך – כי היא אומרת, אף פעם לא ראיתי מאזן, אף פעם לא ישבתי בישיבת מועצה, אני לא יודעת איך זה מתנהל, אני לא יודעת אם אני יכולה לעשות את זה, אם יש לי את היכולות.
יעל לביא: זאת אומרת, צריך לבחון את זה בהרבה אספקטים ואני משוכנעת שאנחנו נוכל לשנות את המשוואה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני רק חייבת להגיד משהו – רק כאשר נשים חושבות להתמודד עולות השאלות האלה.
עאידה תומא סלימאן: כמה פעמים היא ראתה מאזן, למה כמה פעמים ראו חברי המועצות מאזן לפני.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לחשוב שכולם באים עם רקע של ראיית חשבונות.
עאידה תומא סלימאן: פתאום מתחילים לשאול איזה יכולות יש לה.
עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת לכם, כשגברים מתמודדים לא שואלים שאלות כאלה, לא הם את עצמם ולא הבוחרים אותם.
עאידה תומא סלימאן: זה לא אומר שאני מעודדת שהשלטון המקומי יכבשו אותו הנשים בלי שום ידע, לא, אבל אני אומרת, תראו איך החברה מסתכלת כאשר נשים רוצות להתמודד.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני זה שאני חושבת שאנחנו הנשים, ואני מנצלת את ההזדמנות כדי להגיד את זה כי אנחנו לפני בחירות מקומיות, יכול להיות שלפני בחירות באופן כללי, אבל לפני בחירות זה בטוח לרשויות המקומיות, ואני אומרת שהכוח האמיתי שיש לנו בידיים כנשים עוד לא גילינו והשתמשנו בו.
עאידה תומא סלימאן: שזה שאנחנו אזרחיות והכל, והדרך שאנחנו מצביעות בה היא הכוח האמיתי שלנו.
עאידה תומא סלימאן: ולמה כולם מתייחסים אלינו כמובן מאליו?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו 50%-51%, 52% לפעמים ואנחנו לא מתנהגות ככוח פוליטי שצריכים לחזר אחריו, שצריכים לבקש את רצונו וצריכים להבטיח לו מדיניות מסוימות ופוליטיקה מסוימת והישגים מסוימים כדי שיקבלו את הקול שלנו.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שהגיע הזמן להתייחס לעצמנו באמת ולראות בעצמנו את הכוח ולהבין שהגברים האלה הגיעו, עם כל הכבוד לכל הגברים, כולל חבר הכנסת חברי דב חנין, הם הגיעו לאן שהגיעו כי אנחנו הנשים הצבענו גם כן להם.
עאידה תומא סלימאן: והם צריכים לדעת שאנחנו גם יכולות לא להצביע להם.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רציתי להוסיף משפט אחד – הנשים, נכון שאנחנו עדיין אין לנו ייצוג במועצות המקומיות אבל אני אומרת לכם, בוועדות של המועצות המקומיות יש מקום לנציגי ציבור.
עאידה תומא סלימאן: ואני קוראת לכן כדי גם להתנסות מה זה הפוליטיקה המקומית תדרשו להופיע כנציגות ציבור בוועדות האלה ושם כל אחת תביא מהידע שלה ומהיכולת שלה ומהרעיונות שלה כנציגת ציבור בוועדות ותלמד איך גם להתמודד עם קשיים.
קריאה: זה הקורס הכי טוב, את צודקת.
דב חנין: תודה גברתי היושבת ראש, אני רוצה קודם כל להצטרף לכל מילה שאמרת.
דב חנין: אני רק אחדד ואומר למי שעדיין לא יודע את העובדה הפשוטה הזו, כולנו כל הגברים בעולם קיימים רק בזכות זה שיש נשים, אחרת לא היינו בכלל קיימים, לא רק קיימים בפוליטיקה, לא קיימים בכלל.
דב חנין: אני רוצה להצטרף להערכה שנשמעה כאן על עבודתך ועבודת הוועדה הזו.
דב חנין: אני מתנצל שאני גם הגעתי לדיון באיחור וגם יוצא כי יש לי דיון בוועדת העבודה על נושא שאני מקדם.
דב חנין: אני רוצה בעיקר להדגיש את ההערכה הגדולה שיש לי לנשים בעיירות פיתוח, בערי פיתוח.
דב חנין: אני רואה גם כאן באולם הזה, אבל יש גם רבות שלא נמצאות כאן, נשים מרשימות ומדהימות שבתנאים מאוד מאוד קשים לפעמים של מצוקה כלכלית וחברתית עושות עבודה נפלאה, לא רק למען עצמן אלא למען הציבור, למען שינוי, למען תיקון.
דב חנין: תראו למשל את העבודה המדהימה של נשים בתחום הדיור הציבורי, נושא שאני מלווה אותו.
דב חנין: אני מסתכל על הנשים האלה ואני פשוט מלא השתאות מהכישרון, מהכוח הפנימי, מהאנרגיה, מהיכולת לעשות שינוי.
דב חנין: אני רק מייחל לרגע שבו הנשים האלה שמנהלות את המערכה של הדיור הציבורי תשבנה במקומנו כאן בכנסת ובממשלה ואז, תאמינו לי, המדינה הזאת תהיה באמת ארץ נהדרת.
עאידה תומא סלימאן: גברת שולה אגמי, בבקשה.