GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טל אביטבול: הגענו לבית אבלים וכשהתחילו להגיע, רצו להתחיל, אז התחילו לקרוא נשים למקום של הנשים והתחילו לפנות לדודה שלי שתעבור לשם, לאחותי ואז פנו אליי כשאני מחובקת עם אחי הקטן ואמרו לי תעברי למקום של הנשים.
טל אביטבול: אני התחלתי לצעוק שם שאני לא עוזבת את אחי הקטן וזה לא הגיוני, אימא שלי כל מה שהיא רצתה כל הזמן זה שהמשפחה תהיה ביחד, והתחילו לריב איתי ואמרו לי, איש מחברת קדישא אמר לי שאם את לא עוברת הרב לא יגיע ולא יתחיל הטקס.
טל אביטבול: אני בשלב הזה כבר צעקתי ואמרתי שלא יתחיל הטקס, לא צריך שיהיה טקס אם זה איך שרוצים לפרק את המשפחה שלנו.
טל אביטבול: באותו שלב אבא שלי שם לב למה שקורה והתחיל לצעוק שגם במרוקו שהוא קבר את אבא שלו אז המשפחה הייתה ביחד ולא מפרידים בין משפחה וזה ממש לא יהדות.
טל אביטבול: הבינו שאנחנו לא נסכים לוותר והלכו קצת אחורה.
טל אביטבול: אחרי זה בשלב של ההספדים לא רצו לתת לדודה שלי, היא הייתה בעזרת נשים, היא ביקשה להספיד, אמרו לה לא, לא, לא, אי אפשר להספיד.
טל אביטבול: היא איכשהו הצליחה, אם אתם ראיתם את הבית קברות של יבנה אז העזרת נשים עם אדניות ופסלים, היא הצליחה לעלות מעל, לא נתנו לה לעלות לבמה, אבל היא הספידה את אחותה לא על הבמה, שזה מאוד מאוד אמיץ מצידה, היא אישה מסורתית ביבנה, אבל היה לה מאוד חשוב להספיד את אחותה.
טל אביטבול: אבל אני רוצה להגיד שזה ממש, חוץ מאשר שזה הדרת נשים וביזוי שלי, של אחותי, של הנשים שהיו שם, זה ממש ביזוי גם של אימא שלי, שהיא הייתה אישה מאוד מסורתית ומה שהיה חשוב לה זה שהמשפחה תהיה ביחד.
טל אביטבול: אני הייתי בחודש חמישי, בשלב הזה אני כבר קצת התמוטטתי אבל הבן זוג שלי אמר לי - - - לא אצטער על זה שאני לא אומר קדיש אז הוא ביקש ספר, למרות שישבתי בצד ביקשו מהאנשים לשבת מאחורה.
טל אביטבול: אני אומר שכל הטקס של ההלוויה וכל הזמן זה היה מאוד ברור שהמשפחה נגד זה.
טל אביטבול: ביקשו שהמשפחה, הושיבו אותו על כיסא, הוא ביקש סידור, לא הסכימו להביא לו סידור כדי שאני אומר קדיש.
טל אביטבול: הוא הלך והוציא את זה מהפלאפון שלו, הוא הביא לי לקרוא, ואז הוא שמע את כולם מבקשים להרים את הקול של הגברים כדי שלא ישמעו אותי.
טל אביטבול: אני אומר שלי קדיש זה לא משהו שהיה חשוב לי, זה גם עכשיו לא חשוב לי, אבל העיקרון הזה שמונעים את זה ממישהי.
טל אביטבול: שבוע אחרי זה בן זוגי פתח פוסט בפייסבוק על כמה זה ביזוי המתה וכמה זה נוראי ודווקא בשעה הכי קשה לעשות דבר כזה למשפחה, ומרוב פחד ביקשתי ממנו להסתיר את הפוסט הזה.
טל אביטבול: אמרתי לו שבחודש, ב-30, אני אצטרך שוב להגיע לבית קברות ויהיו שם אנשים ויעירו לנו הערות.
טל אביטבול: ולעומת כללית שאני יכולה לא להיכנס לקופת חולים או אוטובוס שאני יכולה בסוף לא לעלות עליו, הבית קברות הזה מעכשיו כל החיים שלי אני צריכה להיות שם.
טל אביטבול: ואני בטוחה שאם זה היה משהו שקל לעשות ושאפשר ולא הפחד הזה, לי יש פחד של מה עכשיו יעשו כשאנחנו נגיע בפעם הבאה לבית קברות ומה יגידו לי אז היו הרבה יותר מתלוננות.
טל אביטבול: ואני חושבת שזה התפקיד שלכם לבוא ולתת את הדבר הזה בשביל נשים וגברים וזה לא הגיוני שאני צריכה עכשיו ללכת עם המשפחה שלי לתבוע אותם בפחד.
טל אביטבול: אני תובעת את זה באמת בשביל שאר הנשים.
טל אביטבול: אז אני ממש מקווה שאתם תתגייסו לזה ותדאגו שזה לא יקרה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר מגויסות, לא רק עכשיו, אבל כנראה הבקרה שלנו עדיין לא הצליחה לתקן את כל המצב.
מרב מיכאלי: קודם כל שוב, תודה רבה לך על הדיון, אני מצטערת שלא יכולתי לבוא קודם כי היה לא רק הדיון הטעון על הניסיון של שרת המשפטים לסרס את מוסד הייעוץ המשפטי אלא היה לנו גם בוועדת הפנים בדיוק בהקשר הזה דיון על הדרכות כלות, דבר שמתקיים היום ברבנות בעצם בלי הסמכה חוקית ובכלל איזה משהו פרוץ שהוא חינוך לפטריארכאליות חמורה.
מרב מיכאלי: ושם הפרדה והדרה זה בא כבר, מכינים אותך בחתונה - - -
עאידה תומא סלימאן: מעניין דווקא לא הכרזנו על יום מיוחד בכנסת.
מרב מיכאלי: בימים אלה הפרדה והדרה זה כל יום הוא יום מיוחד להפרדה והדרה.
מרב מיכאלי: אני רוצה לפתוח ולהגיד בדיוק מאיפה שאת עצרת, טל, ולהגיד שאת אמרת, גברתי יושבת הראש, בצדק, אנחנו מגויסות, כן, אבל, וצריך להגיד אנחנו מפחדות.
מרב מיכאלי: אני חושבת שאולי הנושא שאנחנו הכי מפחדות בו היום זה הסיפור של ההפרדה.
מרב מיכאלי: זה דבר מדהים רמת ההפחדה, ההרתעה שהצליחו להכניס אותנו אליה.
מרב מיכאלי: המולך הזה החדש המכונה שילוב, כאילו אם אנחנו רק נסכים לזוז הצידה, בקטנה, מה, אז באקדמיה, אז בצבא, אז בקופת חולים, אבל העיקר שהחרדים ילכו לעבוד, העיקר שהם ישתלבו בחברה כאילו אם הפרדנו נשים וגברים אז אנחנו מדברות על שילוב, כאילו.
מרב מיכאלי: זה הצליח לשבש את דעתם של הציבור לחלוטין.
מרב מיכאלי: זה מצד אחד.
מרב מיכאלי: ומצד שני היכולת הרטורית השערורייתית, באמת, הדמגוגיה של הצד הזה, הלאומני דתי, להפוך עלינו את כל הערכים הליברליים של דמוקרטיה וסובלנות והכללה ולהגיד איך אתן מעזות להיות לא סובלניים לחרדים, אתם עושים הדרת חרדים כשאתם לא מרשים להעיף נשים מהעיניים של שאר הציבור.
מרב מיכאלי: אתם לא סובלניים.
מרב מיכאלי: כן, נכון, אנחנו צריכות לעמוד ולהגיד, נכון, כל הרעיון של סובלנות היא חוסר סובלנות למי שמבקש להדיר, להסתיר, לפגוע בשם אי שוויון.
מרב מיכאלי: והתפיסה שעומדת מאחורי כל הרציונל הזה של הדרה ושל הפרדה היא אי שוויון, היא החשיבה שנשים שוות פחות מגברים, שנשים מהוות איום על הצניעות העולמית של גברים בפרט ושל עצמן כמובן פי כמה וכמה.
מרב מיכאלי: ואנחנו חייבות להפסיק לפחד.
מרב מיכאלי: לא אנחנו מונעות את השילוב של חרדים בחברה, אלוהים יודעת שיש חרדיות וחרדים רבים שכמהים להשתלב בחברה בלי שירדפו אחריהם עם הכפייה המטורפת הזאת של ההדרה וההפחדה וההפרדה.
מרב מיכאלי: ואנחנו אלה שלא מאפשרות ומאפשרים את זה.
מרב מיכאלי: אנחנו חייבות להפסיק לפחד.
מרב מיכאלי: ובאותה נשימה אני רוצה להגיד שחייבת להיות גם יותר הגנה ספציפית אישית לגמרי על המשנה ליועץ המשפטי לממשלה דינה זילבר, שבאמת היא חוד החנית ועומדת בחזית של הדבר הזה באומץ לב שאין לתאר אותו.
מרב מיכאלי: ואנשים מרשים לעצמם, חבר הכנסת סמוטריץ' כתב עכשיו מכתב ליועץ המשפטי לממשלה שההשתלחות, פשוט מהשתלחות.
מרב מיכאלי: אנשים בסביבתה של שרת המשפטים, אני כבר לא מדברת על חברות וחברי כנסת אחרים בבית היהודי שמרשים לעצמם פשוט להשתלח במי שבאמת היא משרתת ציבור מהמעלה הראשונה והיא היום שומרת עלינו בצורה בלתי רגילה.
עאידה תומא סלימאן: זה כבר עבר מהרובד הפוליטי, גם פקידים עושים את זה.
מרב מיכאלי: כן, פקידים מרשים לעצמם.
מרב מיכאלי: זה אומר, עכשיו בואי, זה רוח המפקד, אין לטעות בדבר הזה, זה ברור מאיפה זה בא.
מרב מיכאלי: אבל באמת אני מפצירה בכן, חברות יקרות וחברים שותפים, אנחנו חייבות בסיפור הזה לעשות צעד משמעותי קדימה, להפסיק לאכול, תסלחו לי אני לא רוצה להגיד מילה גסה, את השקרים שמוכרים לנו כאילו מדובר בהתחשבות, כאילו מדובר בשילוב ולהגיד לא תהיה הדרה ולא תהיה הפרדה במרחב הציבורי בישראל, נקודה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין שרון אברהם ויס, מנכ"לית האגודה לזכויות האזרח, בבקשה גברתי.
שרון אברהם ויס: תודה רבה.
שרון אברהם ויס: אז קודם כל תודה ליושבת ראש על החיבור של הנקודות.
שרון אברהם ויס: אני חושבת שזה הסיפור, שלפני חמש שנים היינו במקום אחר לחלוטין והיום אנחנו באמת, הסקירה שנעשתה פה היא מאוד משמעותית כדי לחבר את כל הנקודות.
שרון אברהם ויס: דבר שני,המשנה ליועץ המשפטי לממשלה דיברה על החברה האזרחית.
שרון אברהם ויס: זה נכון שהחברה האזרחית עושה מאמץ, יש פה נציגות של הרבה מאוד ארגונים והרבה מאוד ארגונים עובדים ביחד.
שרון אברהם ויס: זה נכון שבמשרד המשפטים נעשים מאמצים, אבל יחד עם זאת זה לא יכול להיגמר שם.
שרון אברהם ויס: גם נדרשת עמדה יותר תקיפה גם של הרשות למעמד האישה וגם של נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה מקיר לקיר.
שרון אברהם ויס: כי בסופו של דבר אנחנו רואים במבחן המציאות בסיפור של האכיפה בעיקר שזה מה שחסר - - - זה כמו בדוגמה של בתי העלמין – הוועדה קיימה דיון כבר מזמן על זה ובסופו של דבר בשורה התחתונה אנחנו רואים, אני חייבת להגיד שגם בהלוויה של אבא שלי באילת לפני כמה שנים גם ביקשו הפרדה וגם ביקשו שאני לא אדבר.
שרון אברהם ויס: זה לא קרה כי התווכחתי אבל זה לא אמור להיות בשום מקום.
שרון אברהם ויס: אני רוצה, דיברו פה הרבה, תיכף שדולת הנשים תדבר על הדיון אתמול אני משערת שייצגה יחד עם ארגונים, גם הרפורמי, גם האגודה לזכויות האזרח, גם לשדולת הנשים ויצו וחידוש.
שרון אברהם ויס: אני רוצה לדבר על בתי ספר.
שרון אברהם ויס: אני אמא לילדות בבתי ספר.
שרון אברהם ויס: הסיפור בשנה האחרונה של הפרדה הוא עוד פעם חיבור של הנקודות.
שרון אברהם ויס: בבית הספר של הבת שלי במרכז תל אביב יצאה הוראה ל- - -
קריאה: - - - אני בבלפור בגלל זה שאלתי.
שרון אברהם ויס: אז יצאה את אותה הנחיה, אנחנו מדברות על אותו מקרה של יום ספורט לכל מחוז תל אביב, איזה יופי, רק הוא התבקש להיות בהפרדה.
שרון אברהם ויס: אני מדברת איתכם עד כיתות ו' - - - בתי ספר חילוניים, כדי להתחשב.
שרון אברהם ויס: חלק מהמנהלים התנגדו, חלק מהמנהלים לא התנגדו, אמרו לא נורא, נוריד את הראש, לא נסתבך וכו'.
שרון אברהם ויס: זה דוגמה אחת.
שרון אברהם ויס: בעניין בתי ספר אני רוצה לדבר גם על ליגות ספורט, ילדות בכדורסל, ליגת הספורט של ילדות בכדורסל לבתי ספר יסודיים היום התקנון אומר שבנות יוגבלו לשתיים בקבוצות של בנים וההורים חותמים בתצהיר מראש שאם משחקים נגד קבוצות דתיות הילדות יישארו על הספסל.
שרון אברהם ויס: יש פה הגדרה והדרה מראש שהיא לא הגיונית ואנחנו רואים את זה.
שרון אברהם ויס: אני מחברת את הנקודות עוד פעם, היא פשוט לא הגיונית ואני אסכם במה שאצטט את ד"ר יופי תירוש שלא יכלה להיות פה היום והיא עוסקת בהדרת נשים: "השוויון הוא השבת של הדמוקרטיה".
שרון אברהם ויס: אי אפשר להתייחס לדמוקרטיה בלי שוויון, אי אפשר לוותר ומיידלה, וכאילו, ולא נורא, ותצטנעי ורק היום ורק מחר.
שרון אברהם ויס: אנחנו פשוט רואים את המדרון פה הטס למטה וזה דבר מאוד משמעותי.
שרון אברהם ויס: תודה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין ואחריה נציגת הרשות לקידום מעמד האישה.
איילת נחמיאס ורבין: אני מתנצלת חברת הכנסת תומא סלימאן, בגלל שיש לנו סיעה, אני גם ככה מאחרת כי הדיון הוא כל כך כל כך חשוב וצריך להגיד שאנחנו תחת ההשפעה של אירוע המשיח בכיכר שמתרחש הערב אם אינני טועה.
איילת נחמיאס ורבין: אני שמחה ולא שמחה שדיברתי אחרי חברתי טל אביטבול כי אני מנסה לדמיין מה אני הייתי עושה במצב שבו קברו את אבא שלי, במצב שקברו את סבתא שלי, אם מישהו היה מנסה להרחיק אותי ממנה או ממישהו מבני משפחתי גברים או חס וחלילה לא לתת לי להספיד או לומר קדיש בדרך שלי.
איילת נחמיאס ורבין: אני שמחה, בנסיבות העניין, שזה לא קרה לי אבל אני כואבת מאוד את זה שזה קרה לך.
איילת נחמיאס ורבין: גם הכרתי את הקשר עם אימא שלך ואני יודעת כמה זה היה לך קשה.
איילת נחמיאס ורבין: אז זה מטלטל תמיד יותר ברמה הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נמצאים באמת במציאות משוגעת לחלוטין.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו ישבנו מול שרת המשפטים, היועץ המשפטי לממשלה והמשנה, לפני חצי שנה אם אינני טועה, ישבנו וקיימנו את הדיון הזה.
איילת נחמיאס ורבין: צריך לומר, אני אומר משהו על העמדות האישיות שלי.
איילת נחמיאס ורבין: העמדות האישיות שלי, והליברליות שמנסים לתקוף אותן, הן לגמרי הולכות למקום שבו צריך לכבד את רצונן של נשים שאינן רוצות להיות בסביבה מעורבת עם גברים בין אם מדובר בתפילה, בין אם מדובר אפילו באירוע תרבותי, אני מכבדת את העניין הזה.
איילת נחמיאס ורבין: לבי לא גס ברצונן של נשים להיות מופרדות מגברים, לפרקים אולי אני אפילו יכולה להבין מדוע.
איילת נחמיאס ורבין: אני גם גדלתי בבית ובמשפחה שיש בה דתיים וחרדים ויש לי את הבגדים המתאימים לכל אחד מהאירועים האלה כי אני מכבדת את מי שמזמין אותי ואני תמיד אהיה בהפרדה.
איילת נחמיאס ורבין: אגב, מי שמכיר אותי, גם באירועים במגזר, במגזרים השונים שמקפידים על הפרדה יש חברות כנסת שיקפידו ללכת לאזור של הגברים, אני מקפידה בעקשנות להיות עם הנשים.
איילת נחמיאס ורבין: אני זה לא מגונה בעיניי שהן רוצות להקפיד על ההפרדה הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: אני מכבדת את התרבות הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: ואני אומרת לכן שיש חברות כנסת שיתעקשו ללכת לאיפה שהגברים יושבים ובעיניי זה לא לכבד את מי שהזמין אותך, זאת העמדה האישית שלי.
איילת נחמיאס ורבין: בעניין של מה שהיה בכיכר באמת, קודם כל צריך להצביע על ראש העיר שלראשונה בעצם הוא בא בדברים עם היועץ המשפטי לממשלה כדי להבין מה הסמכות שלו בכלל בתוך העניין הזה.
איילת נחמיאס ורבין: הרי בכלל לא היה ברור במשך שנים שיש לו סמכות בעניין הזה.
איילת נחמיאס ורבין: למה האירוע הזה היה בכיכר קודם לכן?
איילת נחמיאס ורבין: משום שבכלל היה ספק לגבי הסמכות של ראשי ערים לקבוע שזה יכול או לא יכול להתקיים במרחב הציבורי.
איילת נחמיאס ורבין: והוא בא ואמר אמירה שאצלי במרחב הציבורי של העיר תל אביב, ואגב אני יודעת שבתוך העירייה הם גם נמצאים בעוד דיונים מה זה המרחב הציבורי והאם למשל רק בכיכר רבין ובכיכרות אחרות אולי כן נכון לאפשר את זה.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, באמת לנסות למצוא את המחבר, לא את המפריד.
איילת נחמיאס ורבין: אבל למשל בסביבה שבה, אני הבנתי למה קובי ורדי השופט אתמול הכריע שעקרון ההסתמכות הוא שקובע ואני גם מכבדת את הכרעת בית המשפט כמו שכתבתי, אני מכבדת את הכרעת בית המשפט גם אם היא לא בדיוק בדיוק לטעמי, זה בית המשפט בישראל.
איילת נחמיאס ורבין: והוא אמר קודם כל עקרון ההסתמכות לפני עקרון השוויון, זה בעצם מה שהוא אמר פה לפחות בהקשר של האירוע הזה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל מה שהוא עוד אמר והוא חשוב, ואת זה אני כן רוצה שאנחנו נכניס לתוך השיח שלנו, את הנושא של הרחבות מעורבות.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת אם אישה יכולה לבחור אם היא בהפרדה או יכולה להיות ברחבה מעורבת, בחלק מעורב, אני חושבת, אני אומרת את האמת, לבי לא גס לפתרון כזה.
איילת נחמיאס ורבין: כי זה אומר שבעצם אישה לא מודרת יכולה להחליט איפה היא יכולה להיות.
איילת נחמיאס ורבין: מה הבעיה שלנו, ולכן כינסנו את הדיון החשוב הזה, הבעיה שלנו זה שאנחנו מרגישים שהמדרון הוא חלקלק.
איילת נחמיאס ורבין: שאנחנו לא יכולות יותר לסמוך אפילו לא, תסלחי לי, על רשויות אכיפת החוק מהרמה הכי גבוהה או משרת המשפטים דרך היועץ המשפטי לממשלה שבאמת ככל שאנחנו נגלה את הטולרנטיות שמצפים מאתנו אז שבאמת יהיו טולרנטיים גם כלפינו בחזרה.
איילת נחמיאס ורבין: זאת הרי הבעיה בסופו של דבר.
איילת נחמיאס ורבין: כי אני למשל, לא חייבות חברות הכנסת האחרות אגב להסכים איתי, אני חושבת שפתרון שאישה יכולה לבחור איפה היא עומדת הוא פתרון שמבחינתי יכול, אני יכולה לעבור אותו.
איילת נחמיאס ורבין: יכולות אחרות להגיד שזה לא מקובל עליהן, זה בסדר, אבל מה שאני מנסה לומר זה שאני לא רוצה שבזה שאני מגלה ליברליות וסבלנות שינצלו את זה כנגדי ויגידו שאוקיי, מאה אחוז, אז בעצם את מסכימה להדרה במרחב הציבורי.
איילת נחמיאס ורבין: לא ולא.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא מסכימה בשום פנים ואופן להדרה במרחב הציבורי ודיברה כאן מהאגודה לזכויות האזרח – החוויה אצלנו בבית הספר של ההפרדה ביום הספורט היא הייתה חוויה מטלטלת.
איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד יותר מזה, אנחנו כעסנו על המנהלת שהיא לא הצטרפה למכתב מנהלי בתי הספר בתל אביב.
איילת נחמיאס ורבין: כי בסוף הבת שלי משחקת כדורסל, עוד פעם, אם היא באליצור תל אביב, שזה אגב אגודה דתית, אבל זה מי שיש בבית הספר, אני רוצה שיהיה לה את האפשרויות ואת היכולת גם לשחק עם בנים, חברות וחברים, ילדות בגיל 7 הן לא מסכנות את הטוהר הכללי והציבורי שאנחנו רוצים.
איילת נחמיאס ורבין: מותר לה לשחק כדורסל, מותר לה לשחק כדורגל, אנחנו עברנו את הימים שבהם זה אסור.
איילת נחמיאס ורבין: אז ככל שאתם רוצים לתקוף את הליברליות שלנו, בבקשה, הנה שמעתם קול ליברלי, נקרא לזה, מורכב יותר, אל תנצלו את זה לרעתנו, אל תנצלו את זה לרעתנו, אתם מסכנים, באמת, יש פה סכנה בעיניי למרחב הציבורי וליכולת של נשים באמת בסופו של דבר לעשות מה שהן רוצות גם, לא רק מה שגברים רוצים.
איילת נחמיאס ורבין: תודה רבה וסליחה שהארכתי.
עאידה תומא סלימאן: נציגת הרשות לקידום מעמד האישה, ענבר חן מאירי, יועצת בכירה, ממשל חוץ וקהילה.
עאידה תומא סלימאן: ואני חייבת להגיד, החלטת הממשלה לרגל ה-8 במרץ בעצם הפילה ונתנה לכן אפשרות להיות חלק ממאבק שהולך ונעשה יותר ויותר קשה בימים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לשמוע, והייתי רוצה, חשבתי שאני אשמע ממנהלת הרשות, אני ארצה לשמוע מה בדיוק אתם עושים בנושא.
ענבר חן מאירי: תודה רבה ליושבת ראש הוועדה.
ענבר חן מאירי: כפי שיושבת ראש הוועדה - - -
עאידה תומא סלימאן: אין - - -
איילת נחמיאס ורבין: זאת שאלה מהותית, סליחה, אני מתנצלת - - -
עאידה תומא סלימאן: שאלת למה מנהלת הרשות לא נמצאת – אני נאמר לי שנקבעה לה פגישה עם היועצות לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: חשוב לי להדגיש שהדיון הזה נדחה חודש שלם כדי לתאם עם הלו"ז של מנהלת הרשות ואכן נקבעה הישיבה הזו תוך תיאום עם הלו"ז של מנהלת הרשות.
עאידה תומא סלימאן: ואני מסתפקת בדברים האלה.
איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מצטערת שהיא לא נמצאת כאן כי אנחנו, אגב, סליחה על המשפט, אנחנו הבענו במפגש עם היועץ המשפטי לממשלה ושרת המשפטים דאגה כנה מכך שהעניין הזה מועבר מהמשנה לרשות למעמד האישה - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו הבענו דאגה ו - - -
איילת נחמיאס ורבין: אל תגרמו לנו לחשוב שצדקנו, שהעבירו את זה לגוף עם פחות כוח ממה שיש למשנה.
ענבר חן מאירי: אני בסך הכל גם, קיבלנו את ההחלטה מהממשלה משנת 2017 שהטילה על הרשות לקידום מעמד האישה לקיים מעקב ובקרה אחרי פעילות משרדי הממשלה בעניין של הדרת נשים.
ענבר חן מאירי: ב-16 בינואר נשלח מכתב למנכ"לי המשרדים, כמו שחברת הכנסת עאידה העידה עכשיו שגם אתם העברתם מכתבים, אתם קיבלתם שבע התייחסויות, אנחנו אחרי פעמיים שהעברנו לתגובות קיבלנו שש הודעות.
ענבר חן מאירי: שניים מהן ביקשו ארכה שהם לא מספיקים לכתוב לנו אם יש או אין ומה, שניים טענו שלא קיימת תופעה במשרד שלהם ושניים העבירו תגובה מפורטת.
ענבר חן מאירי: זה מה שיש לי להגיד כרגע בנושא לגבי הרשות לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שחלק מההתעקשות שלי על זה שמנהלת הרשות תהיה נוכחת איתנו כחלק גם מלשמוע את כל מה שבא בדיון הזה ואת כל הדילמות ואת הרגשת הסכנה הקיימת בהתפשטות התופעה.
עאידה תומא סלימאן: שאולי זה יביא למסקנה שבאמת הרשות צריכה לכנס בצורה מאוד כבדת משקל כדי לטפל בתופעה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי גם רוצה לשמוע עמדה יותר נחרצת לגבי כל מה שעלה בדיון הזה ואני אבקש אחר כך גם כן החלטה.
עאידה תומא סלימאן: אבל לצערי הרב, אני חושבת שיש רגעים שצריך לפעמים הצהרה, הצהרה עקרונית שתוביל אחר כך לצעדים ברורים.
עאידה תומא סלימאן: והצהרה עקרונית זה אומר לעמוד על הרגליים האחוריות ולנסות באמת להדוף את ההתפשטות הזו שאנחנו רואים אותה במרחב הציבורי.
עאידה תומא סלימאן: ואני עד היום עדיין מחכה להצהרה כזו מהרשות האמונה על קידום מעמד הנשים ושוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין מרים זלקינד, בבקשה.
מרים זלקינד: אני גם רוצה לפתוח בתודה רבה לדינה שעושה באמת עבודה קדושה, לא פחות, ומאפשרת גם לנו להיאבק טוב יותר בתופעה החמורה הזאת.
מרים זלקינד: אתמול הייתי בין עורכות הדין שייצגו בנושא של משיח בכיכר.
מרים זלקינד: אני חייבת להגיד שעדיין לא הרמתי את הלסת מהרצפה בגלל שמה ששמענו שם זה שופט בישראל שגם אליו חלחלו הרוחות מבחוץ לצערי והוא אמר משפט כמו, כשאמרנו לו משהו על חוק זכויות כבוד האדם וחירותו, אז הוא ענה לנו ואמר אל תדברו איתי בסיסמאות.
מרים זלקינד: כך שלצערי אנחנו באמת - - -
עאידה תומא סלימאן: החוק הוא סיסמא?
מרים זלקינד: החוק הוא הסיסמא.
עאידה תומא סלימאן: מילא אם אני הייתי אומרת את זה, אבל שופט.
מרים זלקינד: שופט בישראל, זה מה שהוא אמר, ואני חושבת שזה רק מעיד על גודל הצרה שאנחנו נמצאות בה.
מרים זלקינד: הדרת נשים היא אחד מנושאי הליבה של השדולה וכמי שמטפלת יום יום במקרים חדשים של הדרה אני יכולה להגיד שזו הפכה להיות מפלצת שלא יודעת שובע.
מרים זלקינד: אני אפרט ככה על קצה המזלג כמה מקרים שטיפלנו בהם לאחרונה – הנושא של משיח בכיכר, מכרזים ממשלתיים לשילוב חרדים תוך הפרדה מגדרית כמו קורס משפיעים, כמו קורס של משרד התיירות שבסוף נסוגו בהם אבל זה עדיין עמד לקרות, דרישות צניעות שמופנות לילדות וילדים במערכת החינוך כמו העניין של המכנסונים, הפרדה במופע בכפר סבא, הפרדה בתחרויות במשחקי ספורט, פגיעה במעמדן של נשים בצה"ל ואי יישום פקודה מספק של פקודת השירות המשותף.
מרים זלקינד: מופעים שממומנים על ידי הרשויות המקומיות ללא נשים על הבמה ביום העצמאות ולאורך השנה כולה, הפרדה מגדרית במופעי תרבות ובשירותים הניתנים בידי הרשויות המקומיות כגון מופע משיח בכיכר בתל אביב שדיברנו עליו, משטח החלקה אייסלנד בירושלים, מניעת מעבר של נשים בחוף הים בהרצלייה ופרסומים ללא דמויות של נשים ב- - - בקופת חולים כללית.
מרים זלקינד: זה רק על קצה הקרחון.
מרים זלקינד: מדובר בצונאמי.
מרים זלקינד: ומה שנורא במיוחד בעינינו, ואני מאוד מתחברת כאן למה שדינה אמרה, זה מה שאולי השתנה משנה שעברה, זה הנורמליזציה של ההדרה, תחושה של ליקוי מאורות מוחלט.
מרים זלקינד: כשהדרה והפרדה הופכות להיות הדבר הנורמאלי ומי שדורשים את השוויון הם אלה שמצטיירים כבעייתיים ומפלים ואין יותר את ההבנה הבסיסית שנפרד לא יכול להיות שווה.
מרים זלקינד: אנחנו חייבות להזכיר למחוקקות ולמחוקקים ולקברניטים שלנו, הפרדה זה דבר משפיל.
מרים זלקינד: כשמפרידים קבוצה חלשה יותר, נשים, מזרחים, לא משנה מי, מהקבוצה החזקה, זה מתכון בטוח לאפליה ולפגיעה בזכויות.
מרים זלקינד: וזה הכרחי להזכיר שכמו שאמרה קודם, חבל לי שחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס יצאה, היא דיברה על זה שזכויות של נשים עוד לא באמת השגנו אותן.
מרים זלקינד: מה שכן השגנו, השגנו בעמל, יזע ודמעות, והמאבק שלנו רחוק מלהסתיים.
מרים זלקינד: אנחנו עדיין מופלות בכל תחום של החיים וההפרדה הזו, ואני בכוונה אומרת הפרדה, כי זה בעצם עכשיו האיום הגדול ביותר, עוד יותר מהדרה, ההפרדה, הולכת ומכרסמת בזכויות האלה ולוקחת אותנו אחורה ומאיימת על כל מה שהשגנו עד היום בכל תחום.
מרים זלקינד: אנחנו נמשיך כמובן לעשות עבודה ציבורית, כל הארגונים שיושבים פה מסביב לשולחן ולקדם את התפיסה שרואה את ההדרה תופעה פסולה.
מרים זלקינד: אבל זה תפקידה של הכנסת ושל הממשלה להתוות מדיניות ולהכווין התנהגות בחקיקה ובתקנות כדי שלא נאבד את כל מה שאנחנו השגנו באמת בהמון המון עבודה קשה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע מנציג המשרד לשירותי דת, מר יצחק ישי, מנהל אגף בכיר.
עאידה תומא סלימאן: אדוני, שמעת את הטענות שהועלו, אני יודעת איזה נוהל של המנכ"ל של המשרד ואני יודעת שאתם מנסים, היו מאמצים לפחות שאני ידעתי עליהם כדי לאכוף את העניין.
עאידה תומא סלימאן: איפה אנחנו עומדות היום?
יצחק ישי: קודם כל תודה רבה, אני מנהל אגף בכיר במשרד לשירותי דת לקבורה.
יצחק ישי: אנחנו מעת לעת מעבירים דוח מעקב ו- - - ואנחנו גם בקשר עם המרכז הרפורמי.
יצחק ישי: אנחנו מטפלים בכל תלונה, מבחינתנו, באפס סובלנות.
יצחק ישי: אנחנו יודעים שזמן ההלוויה הוא עת קשה למשפחה ו- - - ומטפלים ברגישות בכל האירוע של ההלוויה גם אם המשפחה מבקשת הפרדה ומבקשת גם ללא הפרדה גם בזה אנחנו צריכים לשמור.
יצחק ישי: צריך לזכור שקודם כל, כל אירוע שעולה פה אנחנו מכירים אותו, טיפלנו בו ונמשיך לטפל בו - - - התיק נגמר.
יצחק ישי: ביבנה אני שומע גם פנינו לגוף, אנחנו נעשה בירור.
יצחק ישי: הם טוענים הפוך אבל נעשה בירור, אנחנו צריכים לזכור שאנחנו לא רשות חוקרת ואם לפעמים זה צריך להגיע לבית משפט שיגיע לבית משפט, אנחנו מדברים על זה.
יצחק ישי: צריך לזכור שיש, לצערנו, 40,000 נקברים בשנה, כמעט 40,000 הלוויות, ולא ניתן להיות בכל אירוע, ולכן אנחנו פתחנו אצלנו באתר פניות לציבור, גם פרסמנו את הנוהל, גם פרסמנו אפשרות להתלונן.
יצחק ישי: ואנחנו בתכנית עבודה שלנו אנחנו עורכים גם ביקורות פתע שגם אני בעצמי עושה, גם ביקורות בתכנית העבודה וגם בעקבות תלונות ומעקבים של התלונות.
יצחק ישי: ויש לנו דוח מאוד מפורט שגם העברנו את זה ומעבירים את זה כמו שאמרתי מדיי פעם לדינה זילבר וגם למרכז הרפורמי - - -
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר להעביר לנו גם כן.
יצחק ישי: כן, נעביר נעביר.
יצחק ישי: וגם למרכז הרפורמי, למירי ולאורלי, שאנחנו מגיבים לכל תלונה בכל שעות היממה.
יצחק ישי: כמובן במסגרת היכולות שלנו, במסגרת הסנקציות שלנו, במסגרת כוח האדם שלנו, ונמשיך לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני גם רואה שיש נציגה של משרד הבריאות, גברת נעמה רון, מנהלת תחום צמצום פערי בריאות, שמעת גברתי על הטענות שהועלו, מה יש לכם להגיד, איך אתם גם מנסים לאכוף את העקרונות?
נעמה רון: תודה רבה על ההזדמנות לענות.
נעמה רון: אני מנהלת את תחום תכנון מדיניות במנהל תכנון אסטרטגי וכלכלי במשרד הבריאות.
נעמה רון: אני נמצאת כאן במקום ד"ר שלומית אבני שהיא ראש תחום צמצום פערים וקידום השוויון בבריאות.
נעמה רון: ד"ר שלומית אבני ריכזה לאחרונה את הוועדה למיגור גזענות ואפליה במערכת הבריאות בהתאם להחלטת הממשלה למיגור גזענות בכל המשרדים וכמובן בבתי החולים הממשלתיים ומערכת הבריאות.
נעמה רון: ככה אגב לומר ששלומית נמצאת כרגע ביום הכשרה למיגור גזענות במערכת הבריאות ולמניעת אפליה.
נעמה רון: תפקידם של ממוני מיגור הגזענות ואפליה במערכת הבריאות היא לזהות מופעים כאלה ולמגר ביטויים כאלה בתוך מערכת הבריאות.
נעמה רון: לגבי כל בתי החולים הממשלתיים אנחנו מינינו לאחרונה נאמנים למיגור גזענות ולמיגור האפליה ולגבי קופות החולים והבעיה הזו, לגביהן, חוזר של המפקחת על קופות החולים נמצא על שולחנו של מנכ"ל המשרד.
נעמה רון: אני רק יכולה לומר באופן כללי וגם באופן פרטי שהנושא מאוד מאוד מעסיק את המשרד, החוזר שנכתב על ידי המפקחת כאמור נוגע בנושא הזה.
נעמה רון: בוועדה למיגור הגזענות ומניעת אפליה והדרה הייתה גם נציגה של המרכז הרפורמי - - - השתתפה בוועדה והשפיעה בה.
נעמה רון: המשרד עוסק בנושא בצורה פרו אקטיבית.
נעמה רון: הדוח של הוועדה למיגור הגזענות ולמידור האפליה וההדרה הינו פורץ דרך בתהליך שנעשה לנסח אותו.
נעמה רון: וכן גם בהשוואה או ביחס לשאר משרדי הממשלה.
נעמה רון: כפי שאמרתי זו אינה בעיה שאנחנו מתעלמים ממנה.
נעמה רון: התלונה הרשמית שהגיש המרכז הרפורמי נמצאת על שולחנו של המשנה למנכ"ל ואצל המנכ"ל ואנחנו מקווים שבקרוב תגיע התשובה ותינתן התשובה המלאה לגבי - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל בוא נהיה קצת יותר פרקטיים.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, דוחות והמלצות ונהלים זה בסדר גמור וחייבים, אבל ברגע שאני רואה מודעה של אחת הקופות ובתחתית המודעה כתוב, מודפס, הנושא של הצניעות.
עאידה תומא סלימאן: מה אתם עושים בנושא הזה?
עאידה תומא סלימאן: כאשר אתם שומעים על בית חולים שבמקום לחלק הוראות להתכונן לבדיקה מחלק הוראות מה להתלבש, מה עושים עם זה?
נעמה רון: כפי שאני אומרת התלונות מגיעות אל המשרד, המפקחת על קופות החולים מטפלת בפניות האלה.
נעמה רון: המשרד עוסק בקידום החשיבה על הנושא ותשובה - - -
עאידה תומא סלימאן: אפשר לשאול, למשל, בשנה האחרונה, הייתה איזושהי תלונה שנידונה וקיבלתם עליה החלטה ואם אפשר לדעת מה הייתה ההחלטה, הסנקציה שקיבלתם.
נעמה רון: אני יכולה לברר את הנושא.
עאידה תומא סלימאן: כלומר את לא התכוננת לדבר כזה.
נעמה רון: אין לי תשובה ממוקדת לדבר הזה.
נעמה רון: אני רק יכולה לומר כפי שכבר אמרתי שהנושא של הדרת נשים, אפליה וגזענות הוא נושא שנמצא במרכז החשיבה וההתייחסות של המשרד.
נעמה רון: הממונה על נושא השוויון וצמצום הפערים בבריאות עוסקת בתחום הזה.
נעמה רון: זה כרגע מה שאני יכולה לייצג את המשרד לגביו.
עאידה תומא סלימאן: ואני גם כן מבינה שאין צעדים פרו אקטיביים שאתם נוקטים בהם אלא יותר כאשר יש פנייה של - - -
נעמה רון: זה אני אבקש לדייק ברשותך - - -
נעמה רון: אני אומרת שהצעדים שנעשים הם בהחלט פרו אקטיביים.
נעמה רון: ועדה ש- - -
עאידה תומא סלימאן: בעניין האכיפה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת על קביעת מדיניות ונהלים, אני מדברת על אכיפה.
עאידה תומא סלימאן: האם יש מנגנון לאכיפה בתוך המשרד, האם אתם עושים בדיקות, האם - - -
נעמה רון: אני חושבת שמנגנון האכיפה הם חוזרי המנכ"ל - - -
עאידה תומא סלימאן: חוזר מנכ"ל זה התווית מדיניות ונהלים, זה לא אכיפה.
עאידה תומא סלימאן: יש תשובה?
איתי קליטניק: אני מנהל תחום בכיר זכאות השתתפויות ושב"ן באגף לטיפול קופות חולים.