GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: כי זה לא יכול להיות, אוטוטו אנחנו שנה אחרי התשובה.
עאידה תומא סלימאן: והנוהל אני בטוחה שלא נכתב ביום או יומיים.
עאידה תומא סלימאן: כלומר זה לא מתקבל על הדעת במקרים כל כך קיצוניים שנוהל יקח לו שנתיים כדי שיאושר.
סאיד תלי: אני אבדוק ואעדכן אתכם היום או מחר.
עאידה תומא סלימאן: סגן ניצב איילת אורנשטיין.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאת אחראית על נפגעי ונפגעות עבירה.
עאידה תומא סלימאן: נאמרו דברים מאוד קשים, במיוחד בעדות הזו בעניין שוטר.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אתחיל להכנס לפרטי פרטים.
עאידה תומא סלימאן: אבל גם נאמרו דברים בעניין של השחרור של אנשים שנמצאים בבית סוהר על עבירות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: איך אתם מתמודדים עם ה- - - אני יודעת שאני באופן אישי טיפלתי בכמה מקרים של נשים עם נסיונות רצח, אחד מהמקרים מי שניסה לרצוח אותה זה הבן זוג שבינתיים חזר להתגורר קומה מתחתיה והדבר היחידי, בגלל ההתערבות שלי - - -
איילת אורנשטיין: אחרי עונש מאסר את מתכוונת?
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, לא, זה בתקופה שמייד אחרי התקיפה ולאורך החקירה שניידת משטרה אמרו לה - - - כשאני התערבתי וביקשתי והיא מרגישה בסיכון וכו' החליטו שניידת משטרה עוברת ליד הבית פעם ביום כדי לבדוק שהכל בסדר.
עאידה תומא סלימאן: והסתיים הסיפור בזה שהשוטר הפך לידיד שלו ששותה איתו קפה כשהוא עובר.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת שאני צינית אבל ה- - -
איילת אורנשטיין: זה בסדר גמור.
איילת אורנשטיין: אז שוב, כמובן, למקרה ספציפי אני לא יכולה להתייחס, אני יכולה להתחיל מהסוף שכל מקרה שאתם נתקלים שיש טיפול לא תקין או משהו שצריך להבחן אנחנו הכתובת.
איילת אורנשטיין: גם - - - לכולם יש את הטלפון האישי שלי, אפשר לפנות ואנחנו זמינים, יש מערך פיקוח מאוד משמעותי על נושא האלמ"ב, מדור נפגעי עבירה ברמה הארצית, קצינים מחוזיים בכל אחד מהמקומות - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל אם זה לא אלמ"ב.
איילת אורנשטיין: רגע, שנייה, אני אפרט.
איילת אורנשטיין: לגבי מוגנות והגנה צריך להגיד את זה בצורה מאוד מאוד ברורה: למשטרה אין כלים או מערך הגנה לנשים או לגברים גם, אגב, לנפגעים, זה צריך משהו הרבה יותר, כמו למשל המקלטים שנמצאים ברווחה.
איילת אורנשטיין: המשטרה יכולה לסייע ולעזור בכלים שבאמצעותה שזה סיורי ניידות כמו שאמרת, תעדוף הטלפון במוקד.
איילת אורנשטיין: זה לא נותן מענה מספיק.
איילת אורנשטיין: צריך משהו הרבה יותר משמעותי שלמשטרה אין את הכלים האלה.
איילת אורנשטיין: צריך להגיד את זה בצורה הכי כנה והכי אמיתית.
עאידה תומא סלימאן: אין לה את הכלים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני מכבדת את ההודאה הזו שאין את הכלים, השאלה מה עושים עם זה.
עאידה תומא סלימאן: האם יש תכנית, האם אתם - - - הנושאים האלה, אתם דנים בהם?
עאידה תומא סלימאן: הסוגייה של בטחונן של נשים שעוברות תקיפות קשות או של נשים שעוברות ניסיון רצח היא סוגייה על השולחן ודנים בה?
איילת אורנשטיין: אני אחלק לשני חלקים את תשובתי.
איילת אורנשטיין: ראשית, ברמה המשטרתית, וגם דיברה פה אחת מהחוקרות על שיתופי פעולה, בכל אחת מהנשים שבגינן נשקפת מסוכנות גבוהה מתקיים דיון איתי של המשטרה יחד עם הרווחה, על כל אחת מהנשים האלה ב-2017 אם אני זוכרת נכון, התקיימו כ-1400 דיונים בנשים שבמסוכנות גבוהה.
איילת אורנשטיין: כך שהרווחה והמשטרה דנים בכל אחת מהנשים בכל הרמות, החל מהתחנה, עד לדיון ברמת המרחב והמחוז ודיון ברמת המטה.
איילת אורנשטיין: באשר למסגרות מוגנות מאורגנות.
איילת אורנשטיין: שוב, כמו שאמרתי, אין למשטרה מסגרות כאלה.
איילת אורנשטיין: ידוע לי שהנושא נידון בוועדה הבין משרדית בעניין תופעת האלמ"ב ואחד הדברים שתמכנו בהם ושרצינו לקדם והבנתי שיתכן שהוא מקודם בשנה הקרובה זה באמת מעין מרכזי הגנה לנשים בין משרדיים.
איילת אורנשטיין: אולי רווחה יפרטו יותר.
איילת אורנשטיין: כמו מרכזי הגנה לילדים - - -
סאיד תלי: כמו מרכזי חירום לילדים, יוקמו גם מרכזי חירום לנשים.
איילת אורנשטיין: אז זה אחד המענים שהוצעו במסגרת הוועדה הבין משרדית - - -
עאידה תומא סלימאן: מרכזי הגנה מה זה שונה ממקלטים?
סאיד תלי: לא זה יותר בעצם שישב שם גם השוטר, גם הרופא וגם הייעוץ המשפטי.
סאיד תלי: זה מרכזים לא לטווח רחוק של שיקום של האישה אלא טיפול מייד אחרי האירוע או לקראת האירוע.
סאיד תלי: זה - - -
איילת אורנשטיין: הוועדה הבין משרדית הציעה מגוון של מענים בין היתר גם למוגנות.
איילת אורנשטיין: מסגרות מוגנות לנשים זה לא משהו שנמצא בשליטה של המשטרה, צריך להגיד את זה בצורה מאוד מאוד ברורה.
איילת אורנשטיין: המשטרה יכולה בכלים שבאמצעותה לסייע כמו שאמרתי.
איילת אורנשטיין: אני רוצה להתייחס לעוד כמה נקודות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה גם שתתייחסי לפיילוט של האזיקונים.
איילת אורנשטיין: בוודאי.
איילת אורנשטיין: כמו שאמרתי הנושא הזה הוא באמת בשיא הקשב ומקבל גם ברמה השוטפת של פיקוח בכל הרמות דיונים בכל אחת מהנשים שבמסוכנות גבוהה, זה כבר קיים, יחד עם משרד הרווחה.
איילת אורנשטיין: מעבר לזה באמת יש פרוייקטים וניסיון לפתח כלים ואמצעים ולטייב את הטיפול.
איילת אורנשטיין: אחד הדברים הוא באמת פרוייקט הפיקוח האלקטרוני או שנקרא צימוד אלקטרוני למורחקי אלימות במשפחה.
איילת אורנשטיין: זה פרוייקט שנמצא כרגע בבחינה, הסתיים לא מזמן ממש לאחרונה ניסוי מבוים באמצעות הטכנולוגיה הזאת.
איילת אורנשטיין: אם לא מכירים אני אפרט יותר.
איילת אורנשטיין: אני רוצה רק לציין שבמסגרת הפיקוח האלקטרוני אחת החלופות, אחת האוכלוסיות שנבחנה, ולמיטב ידיעתי עדיין נבחנת היא אסירים שמשוחררים במסוכנות גבוהה, שכיום אין מענה.
איילת אורנשטיין: אז אמרתי שאחד הכלים החדשים שנבחנים ושבגינו הסתיים פיילוט מבוים ממש לאחרונה הוא פרוייקט האיזוק האלקטרוני או הפיקוח האלקטרוני ושאחת האוכלוסיות שנבחנת משפטית במסגרת הפיקוח האלקטרוני זה אסירים משוחררים במסוכנות גבוהה.
איילת אורנשטיין: אני לא יודעת אם זה יצלח או לא אבל זו אחת האוכלוסיות שבהחלט נבחנת.
איילת אורנשטיין: ליישם את אותו פיקוח על אסירים שמשוחררים במסוכנות גבוהה.
איילת אורנשטיין: שאחד מתנאי השחרור למשל יהיה אותו פיקוח אלקטרוני כך שיהיה סוג של כלי נוסף להתרעה מול הנשים אחרי שהאסיר משוחרר.
עאידה תומא סלימאן: אבל אתם עשיתם - - -
איילת אורנשטיין: עשינו ניסוי.
איילת אורנשטיין: את רוצה שאני אפרט איפה זה עומד בעצם?
עאידה תומא סלימאן: כן כי אמרתם שזה שלושה חודשים.
איילת אורנשטיין: הניסוי המבויים התקיים במשך למעלה מחודש בשני מחוזות.
איילת אורנשטיין: חודש וחצי בערך במחוז ירושלים ועוד כחמשה שבועות במחוז מרכז.
איילת אורנשטיין: היום אנחנו בסיכום ממצאי הניסוי, אמורה לצאת במהלך החודש וחצי הקרוב משלחת לחו"ל לראות פרוייקטים מקבילים שלפחות מדווח בספרד ופורטוגל על מאות זוגות שמפוקחים בפיקוח כזה ואנחנו רוצים ללמוד מניסיונם האם זה הצליח, האם זה לא הצליח, מה התובנות, מהם הנתונים שלא הצלחנו לקבל בלי להגיע לשם.
איילת אורנשטיין: לאחר הסיכום והביקור אנחנו בעצם נעשה הערכת מצב לקראת המשך הבחינה והחלטות להמשך.
עאידה תומא סלימאן: אני רק גם רוצה להבין, אחת מההמלצות של הוועדה הבין משרדית לטיפול באלימות הייתה איחוד הערכות המסוכנות כי למשטרה היה כלי אחד ולרווחה היה כלי אחר ולא תמיד הסכמתם על התוצאות של ההערכה.
עאידה תומא סלימאן: האם התחלתם כבר בצוותים של הוועדה לעבוד על פיתוח או איחוד ההערכות?
סאיד תלי: המשטרה או - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, מישהו מכם, אתם אמורים לעבוד ביחד על זה נכון?
סאיד תלי: זה אמור להתחיל השנה, עוד לא ממש התכנסנו.
סאיד תלי: זה לא בדיוק, דרך אגב, איחוד הכלים.
סאיד תלי: יכול להיות שלמשטרה יישאר את הכלי שלה ולנו.
סאיד תלי: אבל אנחנו כן רוצים שהפרמטרים המרכזיים שמנבאים או נותנים איזשהי הערכת מסוכנות יהיו כן אחידים.
סאיד תלי: זה עוד לא יצא לדרך.
סאיד תלי: זה מחכה לתקצוב גברתי.
סאיד תלי: ואני רק רוצה לתת תשובה - - -
עאידה תומא סלימאן: מחכה למה, לתקצוב?
סאיד תלי: לשנה הזאת, כן.
סאיד תלי: אני רק רוצה לתת תשובה שהתחייבתי עליה קודם - --
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מנסים לקבל תשובות מהאוצר למה לא אושר כל התקציב של התכנית.
סאיד תלי: התשובה שקיבלתי לגבי מה ששאלת קודם לגבי הנוהל של טיפול במקרי קיצון ופגיעות חמורות זה שהנוהל ממתין בלשכת השר והמנכ"ל להפיכתו להחלטת ממשלה.
סאיד תלי: כלומר הוא סיים את הדרג המקצועי שאני נמנה עליו, הוא ממתין בדרג של שר ומנכ"ל של המשרד שלנו להפיכתו להחלטת ממשלה.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אנחנו נפנה גם לשר וגם למנכ"ל ונבקש לזרז את התהליך הזה כדי שבאמת תוכלו להתחיל לפעול עם הנוהל הזה שאולי יקנה, ואני אשמח לקבל גם העתק מהנוהל שנראה אם באמת יענה על הצרכים הקיימים בשטח לנשים שעברו כבר תקיפה חמורה או ניסיון רצח.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שהנוהל גם נותן לכם כלים לטפל ביותר הבנה ותמיכה לנשים עצמן.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין רותי אלדר, בבקשה גברתי.
רותי אלדר: אני מייצגת את ארגון נרצחים ונרצחות אבל אני נמצאת פה למעשה בכמה כובעים.
רותי אלדר: אני גם מתנדבת במנהל נשים בעיריית הרצליה ששם ייצגתי את ל' בכל הסיפור הנורא שקרה לה.
רותי אלדר: ואני גם מייצגת בתכנית סנה שזה תכנית הסיוע לנפגעי עבירות המתה של משרד המשפטים ומשרד הרווחה, הנשים שנרצחו אבל שעברו קודם ניסיון רצח.
רותי אלדר: ואני מדברת על משפחה, ופה אני גם מתקשרת לנייר העמדה ששלחנו לוועדה בעניין של הגדרת העבירות.
רותי אלדר: וזו הסיבה גם שד"ר חוה דיין אמרה שקשה לאתר את המקרים של ניסיון רצח מפני שהעבירות המוגדרות על ידי הפרקליטות שמגיעות בסופו של דבר לבית המשפט הן חבלה בנסיבות מחמירות, חבלה בכוונה מחמירה, תקיפה, איומים, כמו שקרה גם לל' וכמו שקרה בסיפור שאני רוצה לספר כאן של ר' שאמא שלה, אחיה איים עליה, תקף אותה, הכה אותה, הגיעה משטרה, ניסתה להפריד ביניהם, הוא תקף גם את המשטרה.
רותי אלדר: כתב האישום היה איומים והפרעה לשוטר במילוי תפקידו.
רותי אלדר: הבנאדם לא נשפט, ההליכים הופסקו, אושפז בבית חולים לחולי נפש.
רותי אלדר: בוועדה הראשונה אחרי חצי שנה הוא שוחרר הבייתה.
רותי אלדר: מה הדבר הראשון שהוא עשה, מימש את האיום שלו, רצח את אחותו.
רותי אלדר: אני חושבת שיותר מהסיפור הזה אין - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לבקש משהו?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יכולות לשבת, לצערי הרב, ולספר סיפורים עד אינסוף כי הרבה נשים עברו את זה.
עאידה תומא סלימאן: בואו ניכנס מה אפשר ללמוד ומה אפשר לקדם מהסיפורים האלה.
רותי אלדר: אז שני דברים שאני רוצה לומר שהם מאוד חשובים ושוב בקיצור.
רותי אלדר: הדבר הראשון הוא הצעת החוק של חבר הכנסת אמיר אוחנה שארגון משפחות נרצחים ונרצחות סייע לניסוחה ומקווה מאוד שהיא תתקדם ותתן מענה לאחר שאותו תוקף משוחרר ולהציל את הנשים מפני השלמת המעשה.
רותי אלדר: שזה שתי הדוגמאות שנתתי פה גם שלי ל' וגם של הבנאדם שרצח את תמר ששון.
רותי אלדר: הדבר השני שבאמת הפנייה אל הפרקליטות כאשר מתבצע ניסיון לרצח, הגם שיותר קשה להוכיח ניסיון לרצח מאשר תקיפה או חבלה חמורה או פציעה בנסיבות מחמירות בכל יתר האישומים האלה, להגיש את כתב האישום על העבירה הנכונה על מנת שניתן יהיה בשלב השני כשהבנאדם הזה ישתחרר מהכלא לטפל בהגנה ובסיכון שהוא מהווה לאותה אישה שמא הוא יבוא וישלים את המעשה.
רותי אלדר: אלה שני הדברים העיקריים.
עאידה תומא סלימאן: תאמיני לי אני הייתי מתה שיגישו כל פעם את כתב האישום בדיוק בעבירה ש- - - אנחנו יודעות טוב מאוד שזה לא המצב ושהרבה פעמים הפרקליטות - - - טוב, בעבירות מין אני הייתי מתה שיגישו כתב אישום בכלל בהתחלה.
עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת את זה כדי להתגרות בנציגות של משרד המשפטים, לשמוע מהן מה הן חושבות על הדיון הזה והאם יש למשל, עורכת דין ליזו מפרקליטות המדינה, האם יש לכם מה להתייחס לדברים שעלו, היו גם רעיונות להצעות חוק.
ליזו וולפוס: אני אתחיל מזה שאני נציגת הפרקליטות אבל היום התבקשתי גם על ידי ייעוץ וחקיקה למלא את מקומם כאן היום.
ליזו וולפוס: אני ליזו אבקסיס וולפוס מפרקליטות מחוז ירושלים.
ליזו וולפוס: קודם כל לעניין הגשה על העבירות הנכונות - אני שומעת כאן את הדברים.
ליזו וולפוס: חשוב לי לומר שאין יותר מיינדד מאיתנו לתת את המענה הנכון, בתור מי שהיום משמשת כרפרנטית נפגעי עבירה, לנפגעי עבירה שבאמת חווים פה איזשהו קושי מאוד מאוד גדול גם מול הרשויות וגם הקושי האישי שלהם.
ליזו וולפוס: ולכן אנחנו עושים ככל שביכולתנו תמיד תמיד להגיש את כתבי האישום על האישומים הנכונים, האישומים שמתאימים נוכח הראיות שקיימות בתיק.
ליזו וולפוס: אנחנו בעצם כפופים לראיות בתיק.
ליזו וולפוס: חשוב לומר היום שכל עניין עבירות ההמתה זה סוגייה שנמצאת תוך כדי שינוי, נמצאת בפניי כמובן, אני מבינה שגם כולם מכירים את הצעת החוק החדשה לתיקון עבירות ההמתה.
ליזו וולפוס: חשוב לומר ש- - -
עאידה תומא סלימאן: שיש לי ויכוח איתכם עליה.
עאידה תומא סלימאן: אתם מתנגדים לזה שזה דווקא יכנס נושא Femicide ורוצים בעבירות החמורות ואתם רוצים להגביל את זה לרצח על רק, מה שנקרא, כבוד המשפחה, ואני חושבת שזו טעות פטאלית.
ליזו וולפוס: אני לא אכנס להצעה עצמה.
ליזו וולפוס: אני שוב אמרתי שאני משמשת היום גם כנציגה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, את הבאת את ההצעה גברתי, מה אני אעשה.
ליזו וולפוס: אני רוצה לציין דבר אחד בעניין הזה.
ליזו וולפוס: אנחנו מבינים היום שבעבירות המתה חמורות המצב המשפטי, כמו שכולנו מבינים, לא יכול, לא מתכתב עם האפשרות להעמיד תמיד בעבירות הנכונות לדין.
ליזו וולפוס: ולכן קיימת הצעת החוק הממשלתית הברורה הזו.
ליזו וולפוס: חשוב לומר שבעבירות ניסיון רצח כמו שאנחנו מכירים אותן היום הצעת החוק והמלצת גם משרד המשפטים היא להעלות את עונש המקסימום ל-30 שנה ולא ל-20 שנה כדי שאנחנו נוכל להבהיר לבית המשפט שלעתים תוצאות של ניסיון רצח הן קשות מניסיון רצח, זה דבר אחד.
ליזו וולפוס: ודבר שני, כדי שתהיה הלימה עם סעיף 29 לחוק העונשין שקובע שהעונש בגין עבירת ניסיון צריך להיות כמו העבירה המלאה עצמה, ולכן אנחנו חושבים שהיה מקום לשנות את זה ואנחנו גם מבהירים.
ליזו וולפוס: לעניין נייר העמדה שהוא ההצעה ששמענו כאן בעצם לעשות איזשהו פיקוח על עברייני אלימות.
ליזו וולפוס: אגב לא ממש הובהר לי כאן האם מדובר רק על אנשים שיורשעו בעבירות ניסיון רצח ורצח או עבירות אחרות, לא כל כך ברור, אבל חשוב לומר שהנושא הזה נבחן, עולים קשיים.
ליזו וולפוס: בתפקידי הקודם ישבתי כרפרנטית לפיקוח על עברייני מין במחוז ירושלים.
ליזו וולפוס: אני יכולה לומר שאחוז הרצידיביזם בעבירות מין ובעבירות אלימות הוא שונה, כשאנחנו בוחנים את היכולת שלנו להפעיל איזשהו פיקוח אפקטיבי.
ליזו וולפוס: עוד קושי שעולה זה הקושי בהבנייה של עבירת המין לעומת עבירת האלימות.
ליזו וולפוס: מחקרים מראים שעבירות מין מבוצעות באיזשהו דפוס מסוים וקציני פיקוח על עברייני המין מנסים להכנס לאותו הדפוס ובאותו הדפוס לתפוס את הנקודה שבו הם יכולים למנוע את העבירה הבאה.
ליזו וולפוס: האם זה באמצעות מקומות סיכון, לשים אותם ממש מוצבים בנקודות סיכון.
ליזו וולפוס: אני לא אפרט, אבל בעבירות אלימות עולה שהדפוס הזה הוא לא דפוס הוא חוזר, הוא לא דפוס קיים, זאת אומרת יש על רקע שונה עבירות אלימות שונות.
ליזו וולפוס: המון פעמים אנחנו רואים ספונטניות בעבירות האלה ללא תכנון מראש, משהו שלצערנו לא תמיד מאפשר למצוא את הנקודה כדי להציב שם את קצין הפיקוח או פיקוח אפקטיבי כמו בעברייני מין.
ליזו וולפוס: שוב, אנחנו בוחנים את הנושא, הנושא הזה בבחינה, הוא מעלה המון המון קשיים.
ליזו וולפוס: אנחנו באמת היינו רוצים לתת מענה.
ליזו וולפוס: ברגע שתהיה תשובה למשרד המשפטים אנחנו נגיש אותה לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, למרות שאני חושבת שיש גם מה להגיד על כל הנושא של דפוסי התנהגות וגם על הנושא - - - אני חושבת שצריך לבחון את זה טוב מאוד כאשר כל הסטטיסטיקה מעידה שגם במקרים של רצח נשים, אפילו במקרים שהיא לא התלוננו זה לא אומר שלא היו מקרים של אלימות.
עאידה תומא סלימאן: כלומר אם כ-50% או 45% מהנשים שנרצחות או אפילו יותר התלוננו בעבר על אלימות ואפשר לשער גם שיש כאלה שעברו אלימות מאותו רוצח אבל לא התלוננו זה אומר שיש דפוס.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך לקיים ביתר שאת את הדיון המעמיק הזה ולהעזר בגורמי מקצוע כי לצערי הרב אני חושבת שזה נושא שלא ניתנה לו את מלוא - - - אפילו אלה שעוסקים במלאכה, אני אומרת לך, לא עסקו והתמקדו רבות.
עאידה תומא סלימאן: כי כנראה יותר אטרקטיבי לספור גופות מאשר, לצערי אני אומרת את זה, מאשר להתייחס לנשים שימשיכו לחיות אבל הן מתענות יום יום - - -
ליזו וולפוס: אני לא מקבלת את האמירה הזו אבל שמעתי אותה.
עאידה תומא סלימאן: אני באה עם רקע של - - -
ליזו וולפוס: אנחנו לא סופרים גופות.
עאידה תומא סלימאן: אני לא האשמתי אף אחד, את לא צריכה להתגונן.
עאידה תומא סלימאן: אני לא האשמתי אף אחד, אני האשמתי את עצמנו.
עאידה תומא סלימאן: אני פעילה בנושא אלימות נגד נשים כבר 30 שנה ואמרתי, אנחנו התייחסנו יותר לנושא של הרצח מאשר של שורדות הרצח, וזאת האשמה שאני מכוונת גם לעצמי.
עאידה תומא סלימאן: לא צריכים להתגונן, צריכים לשמוע, לקבל ולנסות באמת לבדוק איך מתקדמים הלאה בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחבל שאין לנו עוד זמן להתדיין סביב.
עאידה תומא סלימאן: עלו נקודות גם משפטיות מאוד מעניינות מהמחקר.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני רוצה להודות לצוות החוקרות על העבודה המאומצת.
עאידה תומא סלימאן: אפשר להתווכח, אפשר להסכים, אפשר לא להסכים, אבל אתן הסבתן את תשומת לבנו ושמתן את אור הזרקורים על נושא מאוד חשוב.
עאידה תומא סלימאן: אני רשמתי לי את ההצעות וכמובן אשמח אם תגישו אותן באופן מפורט, אנחנו נוכל לעבוד ולבדוק את האפשרות של לפתח הצעות חוק שדיברתן עליהן.
עאידה תומא סלימאן: המידע שהנוהל והתקדמות בנושא הזה אני אשמח לקבל לידיים שלי.
עאידה תומא סלימאן: אני גם מכינה בימים האלה את עמדתי בכתב למשרד המשפטים בנושא של דירוג עבירות ההמתה וההתייחסות הספציפית לנושא של רצח נשים.
עאידה תומא סלימאן: את המחסור במערך שמטפל בנשים שורדות ניסיונות רצח אנחנו מכירות את זה גם מהדיונים שהיו בוועדה הבין משרדית.
עאידה תומא סלימאן: והטיפול בכל הנושא של אלימות נגד נשים בכל הצורות שלה הוא בראש מעיינינו בוועדה ואני ממשיכה לטפל בזה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נקבע בקרוב מאוד לפי הלו"ז של השרים שאני מנסה שיפנו זמן לוועדה, שר הרווחה ושר האוצר, שיגיעו לוועדה וידווחו על ההתקדמות בתכנית המאבק באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שבקרוב נשמח על זה שמשרד המשפטים יסכים להתקדם בחקיקה בחוק האזיקונים ואוכל להעביר את זה כי זה כפוף להצעה שאתם מכינים ונוכל להעביר את שני החוקים, גם הממשלתי, גם שלי, ואני יודעת שיש לחברת הכנסת עליזה לביא גם משהו דומה.
עאידה תומא סלימאן: נוכל להתקדם ואז אולי השירות הזה יגן על עוד נשים.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את הישיבה את הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-12 ביוני 2018, ואנחנו במסגרת ציון יום ההוקרה לעיירות הפיתוח שיזמו חברי הכנסת מאיר כהן ואלאלוף שתיכף יצטרפו אלינו.
עאידה תומא סלימאן: ככה זה בציון ימים מיוחדים, חברי הכנסת מתרוצצים בין הוועדות השונות שהם הזמינו.
עאידה תומא סלימאן: ואני מבינה שיש קבוצה גדולה של נשים שעדיין תקועה בכניסה, הן יצטרפו אלינו, אבל נצטרך - - - זה היה איחור מספיק, אני רוצה לפתוח כבר את הדיון על נשים פורצות דרך בעיירות הפיתוח.
עאידה תומא סלימאן: ואני מברכת את חזרתך לדיונים של הוועדה גברת שולה.
עאידה תומא סלימאן: אגב, אני מקווה שהפעם זה באישור, קיבלת אישור להגיע אלינו אני מבינה.
שולה אגמי: כן, קיבלתי אישור.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שהאישור הזה לא יחדל ויהיה אישור רב פעמי.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהנוכחות שלכן בדיון היא מאוד חשובה, אתן חוליית קשר גם עם יועצות וגם עם נשים שנמצאות בשלטון המקומי.
עאידה תומא סלימאן: זה דבר - - -
קריאה: תציגי לנו את שולה.
עאידה תומא סלימאן: לא, אני לא עובדת בשביל להציג אף אחד.
עאידה תומא סלימאן: שולה אגמי ממרכז השלטון המקומי.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה לראות, הייתה תקופה שנעדרתם מהדיונים ואני מבינה שזה לא בגלל החלטה שאת קיבלת, אני מאוד שמחה שחזרת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאת עושה עבודה נהדרת במרכז השלטון המקומי בנושא של זכויות נשים וקידום נשים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו השנה לקראת בחירות בשלטון המקומי, ואת זוכרת, ב-8 במרץ ציינתי יום מיוחד בנושא של קידום נשים בשלטון המקומי ואנחנו מקוות שהשנה באמת גם יתחיל לפעול החוק החדש לעידוד ייצוג נשים בשלטון המקומי אבל גם נשמח שבסוף נגלה שיותר ויותר נשים התמודדו וגם נבחרו לשלטון המקומי.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתחיל בכמה מילים על הנושא של עיירות פיתוח.
עאידה תומא סלימאן: אני בוועדה בדרך כלל מנסה כמה שיותר באמת שהוועדה תהיה פתוחה בפני הנשים הכי מוחלשות, הכי מודרות בחברה הישראלית.
עאידה תומא סלימאן: שאולי בהרבה מקרים לא קיבלו את הבמה המגיעה להן גם לספר את סיפורי החיים שלהן, גם את ההצלחות שלהן, גם את הקשיים שעומדים בפניהן כדי להתקדם ולהגיע לזכויותיהן ולחלומות שלהן.
עאידה תומא סלימאן: עיירות הפיתוח, אנחנו יכולות להתווכח רבות על למה נוסדות עיירות הפיתוח ומה המטרה המדינית הכללית במדינת ישראל כאשר יצרה את עיירות הפיתוח.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לדבר גם על - - - אני אתמול חשבתי לי איך היה אפשר לראות את המדינה עם החשיבה בהתחלת דרכה הייתה אחרת והאם היינו מגיעים למושג הזה שנקרא עיירת פיתוח.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שחלו הרבה שינויים מאז נוסדו עיירות הפיתוח עד היום, אבל אין מה להתעלם שברגע שאנחנו מדברים על עיירות פיתוח לאחר כמה חודשים של הפרשייה שנחשפה על ניתוב האוכלוסייה שבאה ממדינות ערב בעיקר, המזרחיים, לקצוות ולכל מיני עיירות ומעברות לפני.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שחלק גדול מהעיירות התחילו כמעברות ואחר כך נבנו במקומן עיירות הפיתוח.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לא לחשוב על הדמות המיתולוגית בסיפור של המזרחיים במדינה של סלאח שבאתי ומה שעבר עליו ועל המשפחה שלו.
עאידה תומא סלימאן: אבל גם אי אפשר לא להתמודד עם הנושא של הניתוב הזה לעיירות שבתחילת דרכן שלא קיבלו את ההזדמנות להתפתח כמו שצריך, שלא הוקצו להן המשאבים המתאימים למרות החקיקה שהייתה קיימת במדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: היה חוק ב-88' שדיבר על עיירות פיתוח ודיבר על הזרמת כספים ותקציבים לעיירות הפיתוח כדי לפתח אותן בהתאם וכל שנה נדחה יישום החוק הזה עד שבוטל החוק.
עאידה תומא סלימאן: ובעצם לא הועבר גרוש אחד דרך החוק הזה לעיירות הפיתוח.
עאידה תומא סלימאן: אם בודקים את המצב אי אפשר להבין את המעמד של הנשים בלי להבין את הקונטקסט הכללי שהן חיות בתוכו.
עאידה תומא סלימאן: נשים בעיירות פיתוח זה אומר ההתגלמות של מורכבות של מצב, אולי יותר מרובד אחד של אפליה וקושי ואני לא רק אומרת קושי אלא אפליה כי זה תוצר של כנראה גם מדיניות שהובלעה שהיא על רקעים שונים.
עאידה תומא סלימאן: הרקע הראשון בעיניי, ואי אפשר להתעלם ממנו, ועכשיו יגידו שאני מוציאה את השד העדתי, במונחים ישראליים גרידא אין מה להתעלם שהאוכלוסייה היא אוכלוסייה מזרחית שלא קיבלה את ההזדמנות שלה להתפתח בדיוק כמו אחרים.
עאידה תומא סלימאן: זה גם הרובד השני שאי אפשר גם להתעלם ממנו - - - הרובד הראשון שדיברתי עליו זה השייכות בעצם לקבוצת היהודים שהגיעו מארצות ערב, כלומר יהודים מזרחיים.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על המציאות של עיירות הפיתוח בהתחלה ותיכף, כמובן, אני אתן לך לפתוח כי אתה בעצם היוזם.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני הוא היות הקבוצה שהגיעה היא קבוצה מוחלשת.
עאידה תומא סלימאן: אני קראתי שהרעיון היה בלהעביר גם כוח עבודה שלא מוכשר באותם ימים, ככה הגדירו את זה, להעביר כוח עבודה גדול של אוכלוסייה גדולה לא מוכשרת במיוחד לעבודות מסוימות ואז נותבה לעיירות הפיתוח.
עאידה תומא סלימאן: והרובד השלישי שאני מדברת עליו הוא הרובד שאנחנו צריכות להתמקד בו, זה הנשים.
עאידה תומא סלימאן: אבל כנשים שנמצאות בתוך עיירת פיתוח שסובלת מהנושא של תקציבית, שסובלת מכל הנושא של התפתחות מבחינת חינוך והשכלה ואופציות תעסוקה אין מה להגיד שמצבן של הנשים ייעשה יותר ויותר קשה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו היום גם נתמקד בנשים האלה שהצליחו לפרוץ את כל המחסומים האלה ואת כל רבדי האפליה הזו וכן להצליח, וכן להיות סיפור הצלחה ומודל לא רק לנשים בעיירות פיתוח אלא לנשים באופן כללי בחברה הישראלית.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך על שנתת לי את ההזדמנות להעמיק בידע על עיירות הפיתוח.
מאיר כהן: שלום לכולם, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן יושבת ראש הוועדה למעמד האישה, אני רוצה להגיד לנשים שאני חצי מהן מכיר שבאו מדימונה ולנשים שלא באו מדימונה ושאר המקומות ברוכות הבאות.
מאיר כהן: אני רוצה שרק דבר אחד שתדעו שבוועדה הזאת סביב השולחן הזה דנים בסוגיות שהן כל כך משמעותיות בחיינו בכלל ובמעמדן של הנשים.
מאיר כהן: מהוועדה הזאת, הצנועה הזאת שבראשה חברת הכנסת תומא סלימאן מאבקים נחושים כנגד תופעות קשות מאוד.
מאיר כהן: מזנות בנשים וסחר בנשים ועד למעמדה של האישה בתוך הבית ובחברה הערבית ובכל מקום.
מאיר כהן: לכן זה כבוד גדול לשבת כאן כי באמת כאן - - - אני מזמין אתכם לא לחכות לימים מרוכזים כאלה וכן, מי שפנסיונרית וזמנה בידה להגיע מדיי פעם ולהשתתף כי יש קולות לציבור, קולות קוראים שמזמינים נשים לבוא ולהביע את דעתן.
מאיר כהן: אנחנו ביום שבו אנחנו מצדיעים לעיירות הפיתוח ומצדיעים לנשים בכלל ובמיוחד לנשים בעיירות הפיתוח.
מאיר כהן: אני רוצה לספר, גברתי היושבת ראש, כי זה בהחלט קשור למעמד האישה.
מאיר כהן: אני חושב שיש פה אישה שמכירה את אמא שלי, אוחיון נכון?
מאיר כהן: עלינו לארץ ב-1962, אמי הייתה אישה יפה, רחל גם את מכירה אותה, אישה בת 25 עם חמשה ילדים.
מאיר כהן: אני מנסה לחשוב על זה מה היום אישה בת 25 שמעתיקה את מגוריה לשפה חדשה, לריחות חדשים, למדינה חדשה.
מאיר כהן: אגב, היא תמיד אמרה אני עברתי לתרבות שלפעמים לא הצלחתי להסתדר איתה, וכמו שאומר הזמר שלמה ידוב הייתי אומר לה אמא, למה אתם לא מספיק אז היא אומרת כי אנחנו עדיין חולמים בערבית.
מאיר כהן: והיא אמרה כשנפסיק לחלום בערבית אז אנחנו נהיה לגמרי ישראלים.
מאיר כהן: אבל הם הגיעו ואנחנו לא כל כך מעריכים היום בפרספקטיבה אחורה מה הייתה תרומתם בגידול המשפחה.
מאיר כהן: אלה נשים שאם היום היינו מפנים אליהן את הזרקורים אז בוודאי שהן היו מלאות טענות כרימון על מעמד האישה.
מאיר כהן: כשאבי ואביכן, אני מכיר אתכן, אני מסתכל עליכן, הלכו לעבוד במחצבה והלכו לעבוד כאן והלכו לעבוד שם, הן נשארו בתוך הבית וגידלו את הילדים האלה.
מאיר כהן: ולא, השלטונות אל ידעו תמיד גם אז הרשויות המקומיות.
מאיר כהן: לא היו אז בתים לנשים והדרכות לנשים.
מאיר כהן: היה איזה משהו מוטרף שקראו לו - - - אמי ידעה לקרוא צרפתית על בוריה, אבי ידע לקרוא צרפתית וערבית ועברית, אבל הייתה תכנית שקראו לה ביעור הבערות, כן זאת הייתה תכנית, באו ללמד אותנו עברית ואיך קראו לתכנית, לא תאמינו, ביעור הבערות.
מאיר כהן: הם ידעו קרוא וכתוב אבל ברגע שמלמדים עברית זה היה לבער את הבערות.
מאיר כהן: אז אני לא ארבה.
מאיר כהן: אני מסתכל היום על עיירות הפיתוח על המקום שבו אני גר, אני רואה נשים פורצות דרך בצורה יוצאת מן הכלל.
מאיר כהן: ישבנו עכשיו בוועדת החינוך עם קבוצה של מורות, סיפרו לנו על הקבוצה מתל שבע, על האיחוד היוצא מן הכלל בין תלמידים מבית ספר זינמן לתלמידים מתל שבע שהולכים לתחרות בינלאומית והם מקבלים מדימונה את המקום הראשון ביוסטון והחבר'ה מתל שבע מקבלים כקבוצה שבשנה הראשונה כבר הופכת להיות לפורצת דרך.
מאיר כהן: ואלה דברים שביום כזה צריך להביא אותם כי הם מסתתרים להם שם בפינות ואנחנו לא מספיק מאירים עליהם.
מאיר כהן: אז אני רוצה להגיד לחבריי, ראשי הערים שנמצאים כאן, גם בני ראש עיריית דימונה וגם ניסן מערד וגם גבי נעמן משלומי.
מאיר כהן: זכרו שבתוכנו יש דברים שלא תמיד אנחנו יודעים להאיר אותם בפנסים הנכונים.
מאיר כהן: זכרו את מעמד האישה, אתם בוודאי מתמודדים עם נוער בסיכון, שימו עין בולטת מאוד על נערות בסיכון.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שפתחת בדבריך על מה קורה בוועדה הזו, ובוועדה הזו אני חושבת שהזדמן לי והיה לי הכבוד לשבת בצומת דרכים איפה שיש נקודות מפגש שביום יום במדינת ישראל לא רואים אותן.
עאידה תומא סלימאן: ועכשיו כשדיברת על תכנית הלימוד שהייתה שמוחקת את כל הידע הקודם של הנשים המופלאות האלה שהגיעו עם ידע, עם השכלה מסוימת שלא תאמה אז למה שחשבו שצריך להיות, איך בדיוק.
עאידה תומא סלימאן: השם של התכנית אומר הרבה על מה הגישה הייתה.