GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ישראלה בן אשר: נחשפנו לעובדה שלמעשה התחום מטופל ורק המקרים הקיצוניים, הפסיכוזה שמגיעה לאשפוזים מאד קשים, באמצעות פנייה למה שנקרא לנכות.
ישראלה בן אשר: וזה מקרים, ששוב, אין לנו מספרים מאד מאד מדוקים כמה בכלל פנו, כי כמו שנאמר, אין הגדרה של דיכאון אחרי לידה, אלא כל מי שנכנס לתוך הסל של דיכאון.
ישראלה בן אשר: ואז המשכנו את המסע.
ישראלה בן אשר: התחלתי לשאול עוד שאלות, עוד אפשרויות ולכן אני ניסיתי כאן או שאני רוצה להגיע כאן ולומר שאנחנו כרגע באיזה שהוא מסע לבדיקה איפה אנחנו יכולים להיכנס על מנת לסייע, כי אנחנו לא במקום משרד הבריאות או במקום שאר התחומים.
ישראלה בן אשר: כרגע הועלו מספר רעיונות שאנחנו אמורים לבדוק אותם, כשאחד מהם הוא באמת לנסות ליצור איזה שהוא מיזם באמצעות הקרנות של הביטוח הלאומי, כדי לראות איזה שהוא פיילוט של תהליך.
מירב בן ארי: עם מי שנפגשתם כדי לקדם מיזם של הביטוח הלאומי?
מירב בן ארי: נפגשתם עם מישהו מפה, כי יש כאן כמה עמותות מובילות בתחום.
ישראלה בן אשר: אז אני בקשר גם עם הפורום של ויצ"ו ודרכו דרך העמותות.
ישראלה בן אשר: אנחנו קודם כל עשינו סיעור מוחות בתוך המוסד עצמו, לראות איפה יש איזה שהן נקודות שאפשר אולי לקדם, להקל, לשנות, שזה גם איזה שהוא סוג של עבודה שמתחיל, אבל גם ראינו שיתכן שיש צורך, כיוון שחסר וחסר וחסר נתונים, שיתכן וכן צריך לעשות איזו שהיא חבירה דרך הקרנות, כי הקרנות כי מסוגלות להפעיל מיזמים.
ישראלה בן אשר: קמיל זה אחד המיזמים שפועל דרך הב חברתי לדוגמא וגם יכול להיות שאז אפשר יהיה להשיב עוד כמה גורמים, כי כמו ששמעתי פה אני גם אבקש אולי את החומרים של המחקרים, כדי לראות אם אנחנו יכולים ליצור איזה שהוא משהו יותר רחב.
מירב בן ארי: חיבור.
יהודה גליק: מירב, אני פשוט בהלם, את יודעת, מדינת ישראל היא בת 70 - - -
מירב בן ארי: כן, אל תדאג, תיכף נשמע משרד הבריאות.
מירב בן ארי: אתה צודק במאה אחוז.
מירב בן ארי: רחל ברוש מויצ"ו נמצאת פה?
מירב בן ארי: יצחק מלבר, חבר המועצה הלאומי לבריאות האישה.
יצחק מלבר: קודם כל בוקר טוב ותודה לחבר הכנסת מירב בן ארי ולכל העמותות והמשתתפות.
יצחק מלבר: אני אתחיל בשם המועצה הלאומית לבריאות האישה, שבאמת האג'נדה של המועצה הלאומית עם משרד הבריאות, היא לקדם כל מיני נושאים של בריאות האישה, בוודאי נושאים של הנפש.
יצחק מלבר: אנחנו מוכנים לקבל מכם ואם תפנו בצורה מסודרת יש לנו ועדה של משרד הבריאות.
יצחק מלבר: אנחנו בשנת 2018 פתוחים גם בנושא הזה, לשמוע הצעות.
יצחק מלבר: אנחנו כמובן נזמין את אלה ש - - -
יהודה גליק: אתה יכול להגיד רק במשפט אחד מה זה המועצה הלאומית לבריאות האישה?
יהודה גליק: זו פעם ראשונה שאני שומע.
קריאה: המועצה הזאת היא זה של הממשלה?
מירב בן ארי: זה מלווה, המועצה הלאומית לבריאות האישה.
פנינה תמנו: כן, זה של המדינה, למה אין אישה בראש המועצה?
יצחק מלבר: של משרד הבריאות.
מירב בן ארי: רגע, נפלת על הגבר היחיד פה.
מירב בן ארי: דווקא אמרתי קצת שינוי מרענן, אבל בסדר.
מירב בן ארי: הוא חבר המועצה נשמה, אל תדאגי.
מירב בן ארי: אל תהי מוטרדת, פנינה.
מירב בן ארי: מותר גם לגברים.
פנינה תמנו: היום אני הותקף על ידי ארגוני גברים אחרי זה.
יהודה גליק: אתה יכול להגיד רק במשפט מה המועצה הלאומית ?
יצחק מלבר: המועצה הלאומית היא דרישה כמו מועצות אחרות במשרד הבריאות, בכוונה לעזור למנכ"ל משרד הבריאות, להביא למנכ"ל את הדרישות של השטח.
יצחק מלבר: יש יותר מ-80 מומחים, בעיקר רופאים ורופאות ורובן אגב נשים שם ומקדמים מיזמים.
יצחק מלבר: רק בשנה האחרונה, לצורך העניין, עבר גם דרך הכנסת, אבל לא מעט על ידי עבודה של המועצה הלאומית, הנושא של שימור פוריות על POF ו - - - וכל מיני מחלות ובמחשבה גם לעתיד על שימור פוריות חברתי.
יצחק מלבר: אבל בינתיים לפחות אלה שמאובחנות עם מחלות, קיבלו לראשונה את הנושא הזה של מימון וכל מיני דברים אחרים שיוצאים לפועל בדרך כלל בשיתוף הכנסת והרבה עמותות שכל אחת עושה עבודה קודש.
יצחק מלבר: אז דבר ראשון אתן בעצם מוזמנות לפנות אלינו ואנחנו נשמח גם לעזור ולקדם.
יצחק מלבר: במשך השנה אנחנו יושבים פעם בחודש בדרך כלל ומקדמים מיזמים כאלה ואחרים.
יהודה גליק: יש לכם תקציב?
יצחק מלבר: אנחנו ללא תקציב.
יצחק מלבר: כולנו שם - - -
פנינה תמנו: נתנו לנו גלולה להירגע.
מירב בן ארי: יצחק, תודה.
מירב בן ארי: פשוט משרד הבריאות הוא שזה שאחראי על התקציב.
יצחק מלבר: כמובן, אבל גם ללא תקציב יש לנו כוח מבחינת החוק דרך המנכ"ל.
מירב בן ארי: לקדם נושאים שהם חשובים וזה חשוב.
יצחק מלבר: כמובן לקדם ולהעביר דברים וכו'.
יצחק מלבר: עכשיו כמה שאלות גם לחוקר וגם ל - - -
יצחק מלבר: רק שאלה אחת.
מירב בן ארי: אתה יכול לפגוש אותם אחרי זה ולשאול אותם.
מירב בן ארי: לא אדוני, תודה.
מירב בן ארי: יש לך שאלות, אין שום בעיה.
מירב בן ארי: הם חברי כנסת, אם יש להם שאלות וגם לזה אין לנו זמן.
מירב בן ארי: בואו נעבור הלאה לשרה גלסר.
שרהלי גלסר: אני רק אחזק את מה שנאמר פה.
שרהלי גלסר: אני חושבת שאחיות בריאות הציבור, אחיות טיפות החלב הן החזית, הן החזית הבריאה, אבל הן חייבת לקבל יותר משאבים, זמן וכוח אדם לעשות את מה שהן יכולות לעשות ולקבל את התמיכה וההכשרה הממשכית לכל הפעילות.
שרהלי גלסר: כי כל הפעילות, לא כמו שרחל ממכבי אמרה, לא רק את המה אלא את האיך.
שרהלי גלסר: זה כוח אדיר, אבל מאז שהתכנית הזאת התחילה בעצם עם פיילוט של משרד הבריאות בשנת 2001 וזה התרחב עד הנוהל, לא נוסף עוד תקן, לא נוסף עוד זמן והאחיות באמת גיבורות, הן ספגו את זה.
שרהלי גלסר: חלק עושות את זה למופת, חלק מתקשות והן צריכות את ההכשרה והתמיכה המתמדת.
שרהלי גלסר: עוד שני נושאים שאני אעלה, אולי לדיונים הבאים.
שרהלי גלסר: קודם כל בריאות הנפש של האב בזמן מצב לידתי.
שרהלי גלסר: זה גם משבר לחלק מהם ויש לתת את הדעת.
שרהלי גלסר: אחד מגורמי הסיכון העיקריים לאבות זה שהנשים שלהם בדיכאון ותתארו משפחה ששני ההורים עוברים תקופה.
שרהלי גלסר: ממש חשוב בוודאי להתעניין במה שקורה עם האבא.
שרהלי גלסר: דבר שני, אנחנו נחשפנו לאחרונה ואנחנו נביא עוד מעט בפרסום, לנושא של האובדנות לאחר הלידה.
שרהלי גלסר: הבסיס של ניסיונות התאבדות, שזה מקרים בודדים, אבל יש תת הערכה.
שרהלי גלסר: בארצות אחרות הם נחשבים למקרים של תמותת אמהות וזה לא נספר ככה בארץ, למיטב ידיעתי, בוודאי לא בשנה שלאחר הלידה.
שרהלי גלסר: יש את הניסיונות ויש את התשתית של סימני דיכאון.
שרהלי גלסר: גם אם יש תת הערכה וחצי מהנשים לא ממלאות את השאלון וחצי מהנשים לא עונות על זה בכנות, עדיין יש לנו 5% שעונות ועוברות את הסף של הסימנים.
שרהלי גלסר: זה 9,000 נשים בשנה שיכולות לזכות.
שרהלי גלסר: אני טוענת, אני חושבת, גם העברת השאלון, אם זה נעשה טוב, מביא גם למודעות של האישה, גם אם היא לא עונה בכלל או אם היא לא עונה בכנות.
שרהלי גלסר: היא הולכת הביתה ומישהו שם לב.
שרהלי גלסר: דבר שני שזה עושה, זה שם את המקום הזה של טיפת לב, שהוא לא סטיגמטי והוא ידידותי לאישה, כמקום שמוכן לקבל ולדבר על זה.
שרהלי גלסר: שאישה באה לתת חיסון, היא לא יודעת שהיא יכולה להשתפך קצת לפני האחות.
שרהלי גלסר: אז זה נותן כרטיס ביקור של השירות, אבל זה צריך להיעשות בצורה טובה.
מירב בן ארי: תודה רבה על המידע הזה.
מירב בן ארי: ימית אורבין, יושבת ראש עמותת אמא יקרה, בבקשה.
ימית אורבין: ימין אורבין, עמותת אמא יקרה.
ימית אורבין: אז בעיקרן בגדול הסיפור של העמותה, זאת עמותה שהקמתי בשנת 2014, אחרי שיצאתי בעצמי מדיכאון קשה אחרי לידה.
ימית אורבין: מה שהעמותה היום עושה, יש לה קבוצת תמיכה, יש הרצאות לבני זוג.
ימית אורבין: מעבר לזה יש לנו קבוצת פייסבוק של כ-2,000 נשים ויש לנו איזו שהיא הצעת חוק שכבר חברת הכנסת נורית קורן מעורבת בה.
ימית אורבין: מה שחשוב לי לשים כאן על שהשולחן זה את הנושא של השטח האפור.
ימית אורבין: דיברו כאן מקודם על נשים גרושות, נשים מוכות וכל מה שקשור לזה.
ימית אורבין: אני דווקא רוצה להתייחס לשטח האפור.
ימית אורבין: לאותן נשים שהן חוזרות הביתה ויש להן את הבית.
ימית אורבין: יש להן את בן הזוג, הן לא נתמכות על ידי רווחה או משהו כזה ואלה מן הסתם, חלק לא מגיעות.
ימית אורבין: גם אם הן סובלות מאיזה שהוא דיכאון, הן לא מגיעות, הן לא מטפלות.
ימית אורבין: מה שחשוב להן זה הנושא של הדיסקרטיות, שאת הדיסקרטיות הזאת העמותה מאפשרת.
ימית אורבין: כ-500 נשים בממוצע פונות בשנה לעמותה, גם לקבוצת הפייסבוק, גם לקבוצות התמיכה, גם להרצאות, גם אלי ואת שגית, שהיא גם מהוועד שלנו ואנחנו נותנות להן את המענה הטלפוני.
יהודה גליק: יש לכם גם מיקור חוץ, או שהן פונות אליכן?
ימית אורבין: הן פונות אלינו, כולן פונות אלינו, כ-500 בשנה.
ימית אורבין: מתוך סקר שערכנו בקבוצה, כ-700 נשים בעיקרון, כששאלנו אותן אם הן מוכנות להיות מוגדרות נכות בריאות הנפש בשביל לקבל איזו שהיא קצבה, יותר מ-80% ענו שהן לא מסכימות.
ימית אורבין: הן תעדפנה לוותר על העזרה, לוותר על קצבה, לוותר על הכל, אבל לא להיות מוגדרות נכות בריאות הנפש.
ימית אורבין: מה שאנחנו הצענו זה את הנושא הזה שתהיה לכל אמא, שמאובחנת עם דיכאון אחרי לידה, מן הסתם על ידי גורם מקצועי, שתהיה לה ממש עזרה פיזית, שהיא תקבל הביתה לאורך כ-4 חודשים בערך.
ימית אורבין: ממש מישהי שתגיע הביתה כל יום לעזרה פיזית – זאת אומרת כביסה, אוכל וכל מה שקשור לזה, להיות עם התינוק ושהיא לא תצטרך להיות מוכרת כנכת בריאות נפש.
ימית אורבין: זה אחד מהדברים שאנחנו עובדים עליהם כרגע וחשוב לשים לב אליהם, גם לשטח ה- - -
מירב בן ארי: רותי כבודי, אני מתנצלת, יש לך דקה.
מירב בן ארי: איגוד יועצות הנקה.
מירב בן ארי: תסלחו לי, אבל כל הדיון הזה לא שווה אם אנחנו לא שומעים את תגובת משרד הבריאות אם יסתיים הדיון, אז חבל.
רותי כבודי: אני עושה את זה ממש מהר.
מירב בן ארי: והכל טוב ואני באמת מכבדת את כולכם, אבל אני רוצה שנצא מכאן עם משהו, כי אני אדם פרגמאטי.
רותי כבודי: אני אעשה את זה ממש מהר.
רותי כבודי: אני פה בעצם בשני כובעים.
רותי כבודי: האחד כמישהי שהייתה בדיכאון לאחר לידה, ואם דיברנו פה על כל מיני תחומים, אז יש עוד תחום שאני רוצה להעלות ודיברנו על עולות חדשות, דיברנו על התחום האפור של נשים שלא מדברות, אבל יש גם נשים כמוני, שלא היו בדיכאון במהלך ההיריון וכל החיים היו בדיכאונות ו - - -
מירב בן ארי: כולנו נשים.
רותי כבודי: בדיוק.
רותי כבודי: מאד חשוב להבין שיש גם נשים כמוני שמסתובבות, שכן ביקשתי עזרה וכו', אבל אנחנו נמצאות שם והפנים שלהן נראות כמו הפנים שלי.
רותי כבודי: אין לנו קרניים או שאנחנו נראות בצורה מסוימת.
פנינה תמנו: גם לעולות הן.
רותי כבודי: ברור שלא.
רותי כבודי: גם לא אמרתי את זה.
פנינה תמנו: לא, כולנו אותו דבר, את מבינה?
רותי כבודי: אני מסכימה לגמרי.
פנינה תמנו: הניסיון הזה לעשות, הרי ברור שיש לכל אחת את המאפיינים.
מירב בן ארי: הכל בסדר.
רותי כבודי: עוד דבר שרציתי לדבר עליו בכובע השני שלי, של איגוד יועצות ההנקה הישראלי.
רותי כבודי: להנקה יש השפעה מאד חיובית על דיכאון לאחר לידה.
רותי כבודי: זאת אומרת אנחנו יודעים שלנשים שלא היניקו יש אחוזים גבוהים יותר ללקות בדיכאון לאחר לידה ומה שבאמת אנחנו פה בשם האיגוד מבקשות זה איזו שהיא הכרה של משרד הבריאות.
רותי כבודי: כשיועצת הנקה מגיעה הביתה לבית של יולדת, זה עולה לא מעט כסף, התמיכה הזאת.
רותי כבודי: אם תהיה תמיכה של מערכת הבריאות זה יכול מאד מאד לעזור.
רותי כבודי: אנחנו יודעות לאתר את הנשים האלה, אנחנו יודעות לעזור להן.
רותי כבודי: ההנקה עוזרת מבחינה הורמונאלית ולא דיברנו פה על כל הקשר ללידה, לאיך ה - - -
קריאה: גם הלחץ להניק יכול לגרום לדיכאון.
רותי כבודי: אני מסכימה איתך לגמרי, אבל התמיכה בהנקה יכולה מאד לעזור.
רותי כבודי: אנחנו כבר מזמן לא מדברות בכובעים של לחץ להניק וכו'.
רותי כבודי: אנחנו מדברות פה על טובת התינוק, אפס הפרדה, תמיכה וכו'.
רותי כבודי: תודה.
מירב בן ארי: משרד הבריאות, בבקשה, תגובות.
יהודה גליק: משפט.
מירב בן ארי: לא, לא, אין משפט.
יהודה גליק: זה חשוב, למשרד הבריאות.
מירב בן ארי: רק משרד הבריאות מדבר עכשיו.
יהודה גליק: אבל שמשרד הבריאות יתייחסו רק לשתי נקודות.
מירב בן ארי: יהודה, בבקשה לא להפריע.
מירב בן ארי: זה כל כך חשוב לי הדיון הזה, באמת.
איריס לייטרסדורף: אנחנו כאן שלוש נציגות של משרד הבריאות.
איריס לייטרסדורף: אני ד"ר איריס לייטרסדורף, מנהלת המחלקה לבקרה על קופות החולים, חטיבת הרפואה.
רוית ברוך: אני רוית ברוך, אני עוזרת מפקחת ארצית בבריאות הציבור בתחום של אם וילד.
רחלי שטרן: אני רחלי שטרן, עובדת סוציאלית בשירות - - - הסוציאלי בתחום בריאות הנפש.
איריס לייטרסדורף: המענה שלנו הוא באמת מענה שהוא ממספר היבטים.
איריס לייטרסדורף: אלף אנחנו מאד מברכים על הדיונים האלה, כי אנחנו גם כן רוצים לשים את זה על השולחן, להביא את זה למודעות, להילחם בסטיגמה שקיימת.
איריס לייטרסדורף: כולנו כמו שאמרת נשים ואנחנו מודעות לסטיגמה הזאת.
איריס לייטרסדורף: אנחנו גם מודעים לסטיגמה של הנושא של דיכאון ובריאות הנפש.
איריס לייטרסדורף: לכן בסופו של דבר, הדס, כפי שציינת, כבר לפני 19 שנה כשנולדה בתך, הציעו לך את המענים של איך אנחנו משלבים בין ההיריון - - -
הדס נתן: בשנת 1999.
איריס לייטרסדורף: אוקיי.
איריס לייטרסדורף: ואנחנו במשרד באמת מאמינים שצריך לשים את זה על השולחן, צריך לדבר על זה ואנחנו מדברים על זה, אנחנו - - - ואנחנו עושים את זה גם.
איריס לייטרסדורף: צריך גם להציע לאישה ולמשפחתה מגוון ערוצים ואפשרויות, כי כפי ששמענו, יהיו נשים שתפנינה לממסד ותפנינה לטיפות החלב של המדינה.
איריס לייטרסדורף: יהיו כאלה שיעדיפו ללכת לקופות החולים וגם בקופות החולים, במרכזים לבריאות הנפש או דווקא לרפואת המשפחה, ויהיו כאלה שתעדפנה אולי ללכת למגזר השלישי, לעמותות שלא מחוברות אולי לממסד.
איריס לייטרסדורף: מכאן אולי גם נובעים הפערים באבחנות ובהתייחסות, כי לא תמיד אישה אולי תרצה שזה שיירשם לה ברשומה הרפואית שלה, שתלווה אותה לאורך כל חייה, שהיא הייתה בדיכאון.
איריס לייטרסדורף: כי או שיש לה סטיגמה, או - - -
מירב בן ארי: בואי, את זה שמענו, הכל בסדר.
מירב בן ארי: אף אחת לא רוצה להיות במקום הזה.
מירב בן ארי: תתקדמי ואל תחזרי על הדברים שנאמרו כאן.
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת מה משרד הבריאות עושה היום כדי לטפל בעניין.
מירב בן ארי: עזבי אותי עכשיו מנתונים.
מירב בן ארי: שמעתי כאן שעה וחצי.
מירב בן ארי: מה משרד הבריאות עושה.
מירב בן ארי: אם יש לכם איזה שהוא קשר עם העמותות האלה, כי הן מקבלות רק מימון מהרשות המקומית, אם זה תקציב תמיכות של משרד הבריאות, אם זה באג'נדה שלכם, אם יש לזה תקציב.
מירב בן ארי: תני לי תכלס מה אתם עושים כדי לטפל בתופעה הזו.
איריס לייטרסדורף: אז המשרד בעצמו עובד במספר ערוצים.
איריס לייטרסדורף: אחד באמת זה הנושא של טיפות החלב ומיד רווית תוכל לתאר זאת יותר.
מירב בן ארי: כן, ולא לחזור על מה שנאמר.
איריס לייטרסדורף: העניין של קופות החולים.
איריס לייטרסדורף: אנחנו מעלים את המודעות לשם.
איריס לייטרסדורף: אנחנו כבר בהמלצה של המועצה הלאומית לבריאות האישה, כי זה מועצות לאומיות שהן אמורות מתוקף חוק בריאות ממלכתי לייעץ ולעזור הן לשר והן למנכ"ל בפרט והן מתוקצבות על ידי משרד הבריאות.
איריס לייטרסדורף: הייתה באמת פנייה מהמועצה הלאומית לבריאות האישה, שבראשה עומדת פרופסור נעמה קונסטנטיני, שאליה פנו גופים ועמותות שהם חברים גם במועצה, העלו את הנושא הזה של דיכאון לאחר לידה.
איריס לייטרסדורף: לאחר בחינה שם, יחד עם האגף לבריאות הנפש פנו למנכ"ל משרד הבריאות.
איריס לייטרסדורף: הייתה ישיבה בסוף שנת 2015 עם מנכ"ל משרד הבריאות והוא בהחלט נתן הנחיה להכניס את זה למהלך של הבקרות בקופות החולים.
איריס לייטרסדורף: ואכן, משנת 2016 זה נמצא באופן שגרתי בבקרות בקופות החולים.
איריס לייטרסדורף: אנחנו עשינו גם את הפעילות להעלות את כל המודעות לנושא הזה.
איריס לייטרסדורף: לתת הכשרה לא רק לרופאים ולאחיות שהם בטיפת חלב, אלא כל מי שלמעשה בא במגע עם האישה, אפילו גם אם האישה באה לרופא הילדים בשביל חיסון או איזו שהיא פריחה לתינוק, כי היא לא יודעת מה לעשות - - -
מירב בן ארי: האם יש לך תקציב ייעודי שמיועד לטיפול בנושא?
איריס לייטרסדורף: אין לנו במשרד תקציב ייעודי שאומר רק לסעיף הזה.
מירב בן ארי: לא, בכלל, לטיפול בנשים בדיכאון אחרי לידה.
איריס לייטרסדורף: אין לי, בקופות החולים אין לנו.
איריס לייטרסדורף: כמובן התקציב נמצא אצל קופות החולים בסופו של דבר, אבל בטיפות החלב כן תיכף רווית תוכל לדבר על זה יותר.
רוית ברוך: אני אשמח לדבר.
רוית ברוך: שוב, אני לא אחזור על דברים שנאמרו, כי סך הכל דיברו על עבודה של אחיות בריאות הציבור ואחיות שעושות את העבודה במסגרת טיפות חלב גם בשירותים האחרים.
רוית ברוך: ניתן פוקוס לנושא הזה.
רוית ברוך: הנושא הזה הוכנס כחלק מהפעילויות המובנות במסגרת טיפות החלב.
רוית ברוך: הנושא של דיכאון, כמו שנכתב גם במסמך וגם על פי חוזר ראש שירותי בריאות הציבור משנת 2014 שהייתה בנושא הזה, הוא בעצם מדבר על תשאול יזום לכל הנשים במהלך ההיריון ולאחר הלידה.
רוית ברוך: אני לא אחזור על הפרטים.
רוית ברוך: מה שחשוב לי כן לציין בנושא הזה, שקיים מערך שנותן ובאמת אחיות בריאות הציבור עושות עבודה נפלאה בנושא הזה.
רוית ברוך: הנושא הזה הוא לא נושא פשוט, אבל הוא נושא ש - - -
יהודה גליק: אבל אם אתם אומרים שאין תקציב ואין התייחסות מפורשת וביחד עם כל הדברים האחרים, זאת אומרת שאין התייחסות ספציפית לנושא.
יהודה גליק: זה מה שאני מבין ממה שאתן אומרות.
איריס לייטרסדורף: זה נושא שמלווים אותו בהכשרה במדד איכות שנכנס לבקרות שמבוצעות.
איריס לייטרסדורף: זאת אומרת זה נושא שנמצא כל הזמן בסדר היום ו - - -
מירב בן ארי: תגידי, אבל יש כאן שלוש עמותות לפחות, יש יותר, רציניות מאד, שעובדות כבר כמה שנים עם הנשים, שיש להן איזה שהוא מחקר מדידה, הן יודעות כמה נשים הן מלוות.
מירב בן ארי: אני מתעסקת בנושאים האחרים ברווחה, אז יש דברים שלצורך העניין הם נושא של צעירים חסרי בית, יש עמותה מעולה שעושה.
מירב בן ארי: בא משרד הרווחה ועושה מיזם משותף ואומר אוקיי, זו עמותה מצוינת, אני לא רוצה שהיא תמשיך לקבץ נדבות מול הרשויות.
מירב בן ארי: אני חושבת שהיא עושה, אני חושבת שיש לה גם ניסיון.
מירב בן ארי: בואי, הם לא עובדים יום יומיים, יש להם כבר ניסיון.
מירב בן ארי: אני באמת שואלת, למה אתם לא עושים איזה שהוא מיזם משותף בעניין הזה ולוקחים עמותה מקצועית ופשוט נותנים לה את הכלים כי הרי לא מדובר כאן בהרבה כסף.
מירב בן ארי: אני באמת שואלת, האם באתם למנכ"ל ואמרתם לו תשמע, טיפות חלב אחלה, והנה, אני גם נתתי להן את המייל האישי.
מירב בן ארי: הן כותבות, הן עושות, אבל יש עדיין הרבה נשים שהן לא במקום הזה ועדיין הן סובלות מדיכאון.
מירב בן ארי: אני באמת שואלת, אם יש לכם כבר בשטח ארגונים חברתיים שעושים עבודה טובה ולאורך תקופה, אז למה בעצם לא לבוא או מתקציב תמיכות שיש או מתקציב שלכם, לבוא ולהגיד.
מירב בן ארי: אני אתן לך עוד דוגמא, יש אשפוזית מיוחדת של נשים שנפתחה ביהוד לפני שנה, היא נקראת לצדך, אשפוזית לנשים שזה פרויקט אישי שלי, שבאנו ועמותה נהדרת עבדה שנה.
מירב בן ארי: אז שנה.
מירב בן ארי: אני לא מדברת על אלה שקיימות כבר שנים.
מירב בן ארי: ראינו שהיא עובדת, ראינו שהיא נותנת, בא המשרד ואמר אני אממן ובאמת דחפנו וזה הצליח.
מירב בן ארי: אז אני באמת שואלת, נשות המקצוע, באים אליכם חברי הכנסת ואומרים לכם תשמעו, יש כאן עמותות טובות שעושות עבודה טובה, למה לא לתמוך בהן?
מירב בן ארי: שהיא תוכל להיכנס גם לרשויות.
מירב בן ארי: אני היום דיברתי על הרצלייה ונתניה, אבל לרשויות שאין להן בכלל.
מירב בן ארי: למה לא להעלות את זה למנכ"ל?
מירב בן ארי: אם את צריכה, אנחנו נעזור.
מירב בן ארי: הוועדה גם תפנה.
פנינה תמנו: אפשר להוסיף שאלה?
מירב בן ארי: רק חברי הכנסת ומשרד הבריאות.
פנינה תמנו: גברתי יושבת הראש, מטריד אותי מאד ואת שאלת את השאלה הראשונה שבאמת גם עלתה בראשי, וזה שאין תקציב ייעודי זה גם מלמד על סדר העדיפויות; וזה שאנחנו אומרים אוקיי, יש טיפות חלב ואנחנו מחמיאות להן ומפרגנות להן זה מצוין, אבל אין תקנים.
פנינה תמנו: אין תקנים, הם מעמיסים עליהן.
פנינה תמנו: צריך לומר את האמת.
פנינה תמנו: ברגע שיהיה תקציב, יכול להיות שיתגברו.
יהודה גליק: ברגע שתהיה בכלל התייחסות מיוחדת.
יהודה גליק: תהיה התייחסות למשל לאוכלוסיות מיוחדות.
יהודה גליק: חרדים.
יהודה גליק: אני בכלל לא יודע מה קורה עם נשים חרדיות.
יהודה גליק: ברגע שתהיה התייחסות נוכל לדעת.
יהודה גליק: אישה שעברה לידה אחת, האם יש מעקב עליה בלידה הבאה?
יהודה גליק: כל הדברים האלה, שאין להם תשובות.
מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע גם את הגברת.
רחלי שטרן: קוראים לי רחלי ואני אגיד ככה.
רחלי שטרן: יש לנו פיילוט בצפון שדווקא עשו אותו אחיות טיפות חלב של בריאות הציבור, יחד עם העובדות הסוציאליות של קופות החולים ואחרי זה אחיות של בריאות הנפש.
רחלי שטרן: בעצם עשו איתור דרך אותם שאלונים שכבר דיברנו עליה ואני לא אחזור עליהם בשנית.
רחלי שטרן: אחד הדברים שד"ר בינה אמרה, שהנשים לא רוצות להיות פעילות ולא מבקשות את העזרה.
רחלי שטרן: איתרו אותן, אבל הן מתביישות, לא רוצות, מפחדות, חוששות.
רחלי שטרן: ואז שואלים אותן במהלך האיתור האם אתן מעוניינות שאנחנו ניצור את הקשר עם עובדת סוציאלית בקופת החולים הכללית, שם קודם כל מתחילים, כדי למנוע את הסטיגמה ממי שלא רוצה להגיע לבריאות הנפש ואנחנו נפנה בשמך.
רחלי שטרן: העובדת הסוציאלית בקופת החולים תיצור איתך קשר ונתחיל איתך סוג של טיפול.
רחלי שטרן: או שזה יסתיים בקופת החולים או שהיא תעבור לתחום של בריאות הנפש או דרך הקופה או דרך השירות הציבורי.
רחלי שטרן: זה פיילוט שהתחיל בצפון בשנה וחצי האחרונות ובאמת ראו עלייה.
רחלי שטרן: זה אמור לעבור הטעמה בכל טיפות החלב בארץ.
רחלי שטרן: עכשיו.
קריאה: איפה בצפון?
רחלי שטרן: במחוז צפון.
מירב בן ארי: מתי זה ייכנס לשאר טיפות החלב?
רוית ברוך: זו תכנית שנמצאת השנה, מתכוונים להרחיב את זה ב - - -
יהודה גליק: מירב, הוועדה מבקשת ממשרד הבריאות - - -
מירב בן ארי: יהודה, הוועדה תבקש.
מירב בן ארי: יש לכם עוד הערות?
מירב בן ארי: הוועדה תבקש, אל תדאג.
רחלי שטרן: אני רק אגיד לגבי האשפוז הפסיכיאטרי שעלה פה, אז באמת במידת הצורך, כשיש צורך באשפוז פסיכיאטרי, כמו שהיה פה – ולרוב אין צורך באשפוז פסיכיאטרי ולרוב הטיפול ניתן או בבריאות הנפש בקופה הכללית או בבריאות הנפש הציבורי או דרך הקופה.
רחלי שטרן: במידה ויש אשפוז והמצב הקליני של האישה מאפשר אשפוז ביחד עם התינוק, זה בהחלט ניתן וזה גם היה בבתי חולים - - -
מירב בן ארי: כן, עם האשפוז אין לי בעיה.
מירב בן ארי: אני רוצה להימנע מזה שהיא תיכנס לאשפוז, ואגב, האשפוז עולה הרבה יותר כסף.
מירב בן ארי: כן, מילה אחרונה ואני מסכמת.
מירב בן ארי: רגע, מי הגברת?
מירב בן ארי: את ממכבי?
רחל פיש: אני ממכבי, כן.
מירב בן ארי: אז בואי, כי אני רואה שגם נרשמת.
מירב בן ארי: אני מתנצלת, לא הספקתי.
רחל פיש: אז אני ממכבי ואני מנהלת את התחום של ליווי היריון ובריאות האישה בטיפות החלב של מכבי.
רחל פיש: מה שאני רוצה להגיד ואני לא אחזור על הדברים, אני חושבת שהדבר המשמעותי ביותר באמת זה המון הטמעה והדרכה של כל גורמי הטיפול, קודם כל כדי לדעת לשאול את השאלה ואנחנו רואים ויודעים להגיד שאם אנשי המקצוע לא יודעים איך לשאול, גם ה - - -
מירב בן ארי: נכון, היא גם אמרה את זה.
מירב בן ארי: פנינה אמרה את זה.
רחל פיש: זה דבר שעשינו יחד עם פנינה.
רחל פיש: הדבר הנוסף שנורא חשוב לי להגיד, זה בקשר לנושא של המשמעות של רצף הטיפול.
רחל פיש: אנחנו גם בטיפות החלב וגם בליווי הריון נמצאים באותו מקום.
רחל פיש: יש לנו עובדת סוציאלית בתוך טיפות החלב ובתוך ליווי היריון ויש לנו גם בריאות הנפש.
רחל פיש: זאת אומרת כולנו ביחד.
רחל פיש: יש תרשים זרימה מאד ברור איך אנחנו מעבירים במידת הצורך את המטופלת מהאחות למטפלים האחרים.
רחל פיש: אני חושבת שהנושא הזה של לא סטיגמטי ומקום של - - - שנותנת את כל המכלול, זה מקום שמשאירים ומטפלים באישה בתוך המקום הרגיל שלה.
מירב בן ארי: לא, לא, ממש תודה.
מירב בן ארי: את תיכף רוצה שמה?
מירב בן ארי: שיזרקו אותי מכאן?
מירב בן ארי: בואו, יש גבול.
מירב בן ארי: אני קודם כל רוצה להגיד תודה רבה לכל מי שהגיעה, במיוחד לארגונים החברתיים, אבל גם למשרד הבריאות ולחברי הכנסת שהיו כאן
מירב בן ארי: לאורך כל הדיון בצורה מאד מאד רצינית ומקצועית.
מירב בן ארי: הוועדה קודם כל תפנה למנכ"ל משרד הבריאות וגם לסגן השר כדי לבוא ולראות איזה תקציבים ומה יש.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים לקבל תשובות – מה נותנים משרד הבריאות לטובת הנושא החשוב הזה.
מירב בן ארי: אם לא יקרה אנחנו נמשיך לעקוב.
מירב בן ארי: עשינו את זה בנושאים אחרים, אנחנו נעשה את זה גם כאן.
יהודה גליק: לא רק תקציב, תכנית עבודה.
מירב בן ארי: תכנית ותקציב.
מירב בן ארי: דבר שני, אנחנו נמשיך ואני אדבר גם עם עאידה, הוועדה כל חודשיים שלושה תשב, תביא את מי שרלבנטי, מי שרוצה לדבר.
מירב בן ארי: אני מתנצלת, נראה לי שנתתי לכל מי שנרשם, אבל מי שלא, אני מתנצלת, זה ממש לא תלוי בי.
מירב בן ארי: אני כן אומרת שאנחנו נמשיך לנהל דיונים.
מירב בן ארי: הנושא הזה יישאר על סדר יומה של הוועדה מתוך האחריות שלנו לנשים, אבל מתוך אחריות לכל בני המשפחה שלהן, שהם כמובן חלק מהפגיעה חלילה, שעוברת האישה.
מירב בן ארי: אני כן מברכת את מה שקורה בטיפות החלב וכן השינוי המשמעותי, שיש נשים שיש להן את השירותים - - - מה שלא היה במשך שנים, אנחנו כן רואים כאן שינוי, אבל אין ספק שהדרך הטובה ביותר היא להיכנס לבית, להיות מעורבת עם מה שקורה עם האישה.
מירב בן ארי: אתן אומרות שיש פיילוט, בואו נראה.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים לקבל גם דיווח על הפיילוט, איך זה מורחב לשאר המקומות בארץ.
מירב בן ארי: כמובן, דבר אחרון שאני רוצה להגיד זה שהנושא הזה, ואמנם זו פעם ראשונה שיש מחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת וצריך להגיד תודה לחברת הכנסת נורית קורן, הוא ימשיך להישאר כאן על סדר היום של הכנסת.
מירב בן ארי: אנחנו נמשיך ללוות אותו.
מירב בן ארי: אני מתנצלת, אני חייבת לסיים.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-2 במאי 2018 ואנחנו היום בהיום שאחרי - נשים שורדות ניסיון רצח.
עאידה תומא סלימאן: אבל לפני שאני מתחילה את הדיון, קודם כל ברוך הבא חבר הכנסת אמיר אוחנה, לפני שאנחנו מתחילות את הישיבה החשובה הזו ברצוני להתייחס לנושא שאתמול היה הרבה בחדשות וכנראה גם היום לא ירד מהחדשות זה כל הנושא של השתתפות ברלנד, מי שהורשע בעבירות מין ואני בכוונה לא מתייחסת לשם עם איזשהו טייטל צמוד כי אני חושבת שמי שהורשע בעבירות מין קשות וניסה אפילו לברוח לחו"ל ואחר כך חזר והוא ישב בכלא, אין לתת לו את הבמה הציבורית במימון גוף ציבורי כדי להשתתף בחגיגות בל"ג בעומר בהר מירון.
עאידה תומא סלימאן: נודע לי גם מאנשים שהרגישו, גם גברים וגם נשים שהתקשרו אליי והודיעו שהם מרגישים זלזול ורגשות מאוד קשים שניתנת הבמה לאותו אדם הנקרא רב כדי להשתתף ולהוביל אפילו חלק גדול מהטקס.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאין מקום בבמה שממומנת על ידי המדינה ושאחראים עליה שני משרדים של ממשלת ישראל, לתת במה כזו לאדם שהורשע בעבירות מין.
עאידה תומא סלימאן: זה מסר מאוד קשה לנשים ולנערות ולגברים שעברו הטרדות מיניות ופגיעות מיניות.
עאידה תומא סלימאן: זה מסר שאומר שאנחנו שותקים ומעבירים הלאה ולא נזכרים בכאב של הנפגעות והנפגעים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שתהיה אמירה ברורה.
עאידה תומא סלימאן: אני פניתי גם למשרד הדתות ולשר הדתות וגם לשר לביטחון פנים.
עאידה תומא סלימאן: שני המשרדים התנערו מהאחריות והודיעו שהם לא אלה שקובעים מי בעצם משתתף או מוביל את הטקסים האלה.
עאידה תומא סלימאן: בעיניי זה לא מתקבל על הדעת.
עאידה תומא סלימאן: יש מרכז לניהול מקומות קדושים בארץ שהוא מנהל את כל האירוע הגדול והמכובד הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שיקחו אחריות, יגידו מי קבע.
עאידה תומא סלימאן: אני בכוונה יודעת שכנראה הייתה גם פגישה בבית של אותו אדם עם אדם אחראי מהמשטרה ועם נציג של מרכז ניהול מקומות קדושים ובישיבה באותו בית, בבית של האדם שהורשע בעבירות מין אורגן כל הטקס.
עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שהגיע הזמן שמי שקיבל את ההחלטה יקח על עצמו את האחריות, ייצא או שיגן על ההחלטה הזו ויסביר לנו למה ניתנת במה כזו על חשבון כספי הציבור או שיתנער מאחריות, יבטל את ההחלטה ויתן כבוד לנפגעות תקיפה מינית.
עאידה תומא סלימאן: לא בהכרח רק הנפגעות שנפגעו על ידי אותו אדם אלא כל נפגעת שמרגישה שמזלזלים בכאב שלה.
עאידה תומא סלימאן: ואם כבר מדברים על כאב אין משהו יותר כואב מאשר אישה נרצחת.