GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ב-25 בינואר בשנה שעברה ביום הבינלאומי למאבק באלימות ביקשנו ממרכז המחקר בכנסת להכין לנו מסמך על כל הנושא של רצח נשים כדי באמת לסקור את התופעה.
עאידה תומא סלימאן: ואחד הדברים הבולטים במסמך הזה זה היה דווקא הנושא של היום.
עאידה תומא סלימאן: זה המקרים שבהם היה ניסיון רצח שלשמחתנו לא הסתיים בצורה שתוכנן לה והנשים שרדו את ניסיון הרצח הזה.
עאידה תומא סלימאן: לפי הסטטיסטיקה שאספנו אז בעשור האחרון בממוצע 15% מניסיונות הרצח המדווחים למשטרה היו כלפי נשים.
עאידה תומא סלימאן: בעשור האחרון נפתחו 238 תיקים בגין ניסיון רצח.
עאידה תומא סלימאן: ב-79 מהתיקים שנפתחו החשוד הוא בן משפחה, כמעט שליש, כשב-62% בידי בן הזוג.
עאידה תומא סלימאן: אבל 70% מתיקי ניסיונות הרצח נאמר לנו שטרם פוענחו.
עאידה תומא סלימאן: 70% מהמספר שהקראתי בהתחלה, 238, ומכל ניסיונות הרצח כלפי נשים התיק לא פוענח.
עאידה תומא סלימאן: התיק לא פוענח נראה משפט כזה נקי, התיק לא פוענח.
עאידה תומא סלימאן: מאחורי המשפט הזה מסתתרת העובדה שהאישה בעצם ששרדה את ניסיון הרצח עדיין חיה בפחד, עדיין מרגישה שמי שניסה לרצוח אותה מסתובב חופשי.
עאידה תומא סלימאן: ואכן מי שניסה לרצוח עדיין מסתובב חופשי ואולי קרוב קרוב לבית ועדיין מאיים ומהווה סכנה על האישה.
עאידה תומא סלימאן: במצב כזה כאשר 70% מניסיונות הרצח האישה עדיין חיה בפחד בא הנושא של היום, בעצם המחקר שמציג את הבעייתיות של נשים שורדות ניסיון רצח או מה שנקרא איך שראיתי באנגלית Failed Femicide.
עאידה תומא סלימאן: אני קודם כל מברכת על העובדה שהמחקר והחוקרות המכובדות שנמצאות איתנו היום התקיים המחקר הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שיש לכן הרבה מה לספר לנו על אותו מחקר.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שזה חלק ממחקר שהוא בינלאומי ושחקר את הנושא גם בישראל אבל היו לו גם השפעות בינלאומיות, תיכף נשמע על זה.
עאידה תומא סלימאן: יש איתנו היום את פרופסור שלווה וייל ופרופסור עורכת דין יפעת ביטון, יו"ר מרכז תמורה וד"ר חווה דיין וגברת אמל נג'אמי.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שארבעת החוקרות נטלתן חלק בהובלה של פרופסור שלווה במחקר ואנחנו נשמח לשמוע את הדברים שלכן ואת המסקנות וההמלצות שלכן.
עאידה תומא סלימאן: זה נכון שצריך ללמוד ולחקור את התופעה ואת הנרטיב ואת החוויות של הנשים עצמן, מה עבר ומה עדיין עובר עליהן.
עאידה תומא סלימאן: ואני מבינה שגם ניסיתן לחקור קבוצות שונות בתוך האוכלוסייה או בתוך אוכלוסיית אזרחי מדינת ישראל וגם מכיוונים שונים, גם חברתיים וגם משפטיים.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שבקריאה שלי לתקציר שהוגש לוועדה התרשמתי מאוד שנעשתה עבודה מאוד דקדקנית.
עאידה תומא סלימאן: בתחילת הדרך, אני חושבת לפני שלוש שנים, ישבתי בלשכה שלי, עדיין הייתי גם חברת כנסת טרייה וגם יו"ר ועדה טרייה ונפגשתי עם שתיים מהחוקרות בלשכה אצלי ואני חושבת שכדאי שנתחיל לשמוע מכן על העבודה האינטנסיבית שעשיתן.
עאידה תומא סלימאן: פרופסור שלווה וייל, את תפתחי.
שלוה וייל: תודה רבה.
שלוה וייל: כבוד גדול לי לפתוח את הדיון הזה ואני מורידה כובע לחברת כנסת תומא סלימאן שהיא יושבת ראש הוועדה הזאת שלראשונה בתולדות עם ישראל מביאה את הנושא של רצח נשים או במיוחד נשים שורדות ניסיון רצח לקהל יותר רחב.
שלוה וייל: זה יום היסטורי.
שלוה וייל: בפתיחה הזאת אני לא מציגה תוצאות של מחקר, זה יהיה בהמשך, אני התעקשתי לפתוח ולהסביר מה זה קבוצת המחקר ובאיזה מסגרת אנחנו פעלנו.
שלוה וייל: קודם כל אני לא בעד מילים בלועזית יחד עם זאת רצח נשים זה לא Femicide, רצח נשים זה רצח של אישה שאולי עוברת את הכביש ובמקרה נרצחה.
שלוה וייל: אבל Femicide זה מכוון לאישה בגלל שהיא אישה.
שלוה וייל: רוב המקרים של Femicide הם על ידי בני הזוג או על ידי חבר משפחה והתופעה הזאת היא לא נחקרת מספיק בארץ, גם בעולם לא נחקרת מספיק, אבל יש מקומות כמו ארצות הברית שהמחקר ואיסוף הנתונים הוא בשלב הרבה יותר מתקדם.
שלוה וייל: לנו בינתיים אין הבחנה בין רצח נשים באופן כללי שנכנס לסטטיסטיקה של רצח לבין Femicide שהוא מכוון לאישה בגלל המגדר שלה.
שלוה וייל: נרצחה בגלל שהיא אישה.
שלוה וייל: אתם לא צריכים לעיין כי זה פתיחה, אני לא מציגה מחקרים, אבל יש לנו נתונים מכל העולם בסטטיסטיקה של האו"ם והסטטיסטקה של WHO - World Health Organization והסטטיסטיקה של כל מקום וישראל אף פעם לא מופיעה.
שלוה וייל: האמת היא ששיעור רצח נשים בישראל הוא יחסית נמוך לאוכלוסייה.
שלוה וייל: אז יש שלוש נרצחות בערך ל-100,000 נשים, אנחנו אי שם באמצע.
שלוה וייל: אבל זה לא העניין, העניין הוא שהתעלמנו מהתופעה לגמרי.
שלוה וייל: אז מה עשינו?
שלוה וייל: לאחר שחקרתי רצח נשים בקרב יוצאות אתיופיה בין השנים 2005 עד 2008 מחקר שהוזמן על ידי משרד לקליטת העלייה וצונזר על ידי המשרד לקליטת עלייה.
שלוה וייל: ב-2011 התנועה לחופש המידע ביקשה לשחרר את הממצאים.
שלוה וייל: בדצמבר 2011 מצאתי את הדוח שלי עם הכל מושחר, כל הקולות של הנשים הושחרו, מצאתי את זה באינטרנט כתוצאה מהבקשה של התנועה לחופש המידע.
שלוה וייל: אני רוצה שהקולות של נשים תשמענה.
שלוה וייל: הלכתי לאירופה קיבלתי את המענק הכי גדול באיחוד האירופאי על ידי ארגון בשם קוסט.
שלוה וייל: ניהלתי ועדה של 30 מדינות עם 80 נציגים כאשר החברות שלי, הקולגות שלי כאן, הן היו חלק מהוועדה הישראלית.
שלוה וייל: זה היה הפרוייקט הראשון מסוגו בעולם שבנה קואליציה, במקרה הזה - - - ארופאי, נגיע לבינלאומי, בתחום זה.
שלוה וייל: הקבוצה נועדה לחקור או להבין הגדרות מחקר interdiciliniry המתמקד גם בקורבן וגם ברוצח.
שלוה וייל: במהלך ארבע שנים מ-2013 עד 2017 אנחנו עשינו קואליציות בין חברים ממדינות שונות וכתבנו פרסומים אקדמיים ולא אקדמיים.
שלוה וייל: שיתפנו פעולה עם המשטרה, הבתי סוהר בכל אירופה.
שלוה וייל: המאמר שאני כתבתי, המוביל, היה Making Femicide visible, בוא נדבר על הנראות של רצח נשים וזה מה שאנחנו עושים היום.
שלוה וייל: כתוצאה מהפרוייקט הזה ייצא ספר שהחברות שלי כאן גם שיתפו פעולה עם זה וזה ייצא באוקטובר על כל המצב של רצח נשים באירופה.
קריאה: מי מעביר?
שלוה וייל: הוא אמר לי - - - הקמנו קבוצות עבודה, אחת על הגדרות, אחת על איסוף נתונים, אחת על תרבות שזה נושא חשוב ואחת על איך למנוע רצח נשים בשדה.
שלוה וייל: הייתה תקשורת ופרסום, הקמנו את האתר הראשון בעולם שנקרא femicide.net .
שלוה וייל: לא היה אתר על הנושא הזה בעולם.
שלוה וייל: ערכנו מחקרים משותפים עם חוקרים והתחלנו לשתף פעולה עם ה-Academic counsel על האו"ם.
שלוה וייל: הוזמנו להרצות במסגרות בינלאומיות וגם נאמתי בפרלמנטים בכל אירופה.
שלוה וייל: המפגש הראשון היה כאן בירושלים שנפגשנו לראשונה כאן בוועדה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: פרופסור שלווה, אני רק רוצה להגיד, אתן ארבע חוקרות ואתן הולכות להציג ואנחנו כן משתוקקות לשמוע את התוצאות.
עאידה תומא סלימאן: אבל תקחו בחשבון שהיום לצערי יש לנו הגבלה מאוד רצינית בזמן עד שעה 11:00 כך שנאפשר גם כן דיון.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שנתמקד.
שלוה וייל: מה ניתן לעשות בישראל - התאמה בין כל הגורמים שאוספים מידע, איסוף נתונים מדוייקים, הם אינם מדוייקים, הנתונים שלכם שונים משלי.
שלוה וייל: מימון מחקר כמותי ואיכותני אף אחד לא מדבר על זה.
שלוה וייל: מי הפרופילים של רוצחים, קמפיין ציבורי נגד Femicide, סדנאות לפליטים ומהגרים או לעולים על נורמות בחברה ותמיכה ליתומים ושורדות ניסיון רצח.
עאידה תומא סלימאן: ההערה שלי כמובן הייתה רק בגלל שאני מפחדת שלא נגיע לקיים את הדיון על התוצאות.
עאידה תומא סלימאן: פרופסור עורכת דין יפעת ביטון, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: שלום, בוקר טוב גברתי יושבת ראש הוועדה, אני רוצה גם לברך על ההתמקדות שלך מתחילת הכהונה שלך באופן מאוד מובהק בנושאים הבוערים לנושא קידום מעמדן של נשים בישראל והעיסוק הספציפי בתחום של אלימות.
יפעת שאשא ביטון: כפי שאמרה פה חברתי פרופסור וייל, באמת העיסוק בנשים שורדות ניסיון רצח הוא עיסוק שהוא כשלעצמו מאוד חדשני בין היתר הוא מפתיע במובן הזה שאין הגדרה כזו של נשים, אנחנו רק בוועדה האחרונה, כשישבנו פה ביום לציון המלחמה באלימות נגד נשים דיברנו על כך שהתופעה הזאת כמעט ולא קיימת של הגדרה מה ייחשב לניסיון רצח.
יפעת שאשא ביטון: אני הצטרפתי לצוות של קוסט כנציגת ישראל לקבוצה שעוסקת גם בהגדרה אבל בעיקר במניעה כשהרעיון הוא באמת אותו שימוש בכלי המשפטי של תביעות נזיקיות, תביעות לפיצויים שפיתחנו במרכז תמורה והמטרה שלו היא בראש ובראשונה לאפשר שיקום לנשים שעוברות ניסיון רצח.
יפעת שאשא ביטון: קשה להסביר ואני חושבת שגם בהרבה מובנים לא צריך ואפשר גם לדמיין את הנזק הבלתי נתפס שנגמר לנשים כאלה ואת העובדה שהמערכת המדינתית בעצם לא מעניקה שום סיוע מאורגן מלבד הסיוע הקיים באופן כללי לאנשים שמגיעים למצב נזקקות מאוד קשה שזה המסגרת של הביטוח הלאומי, שזה להבדיל ממסגרות אחרות בעולם שבהן דווקא יש פיצוי לקורבנות עבירה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רק לאחרונה ניהלנו גם מאבק מאוד ממושך בבית משפט עליון ויש פה את עורכת הדין אלדר שיושבת פה גם ביחד עם מרכז נגה, ניסינו יחד עם מרכז תמורה לטעון שהפיצויים גם בהליך הפלילי הם לא מספיקים אז לפחות תנסו לתת שם את המיטב וגם זה לא קרה.
יפעת שאשא ביטון: כלומר, יש חוסר מאוד בולט, גברתי היושבת ראש, בנושא הזה של טיפול בנשים לאחר שהן עוברות את ניסיון הרצח.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה רק ככה לתת טעימה מאיך נראות התביעות הנזיקיות האלה, אבל את הסיפור האמיתי מספרות הגיבורות ששורדות את הדבר הזה ומחליטות להמשיך הלאה ולשמחתי יש לנו אורחת אחת כזאת, ויש לנו את עורכת הדין אפרת - - - שגם היא תציג את הפתרונות שאנחנו רוצות להציע בדמות הסדרי חקיקה חדשים, הצעות חוק שיוכלו לטפל בעניין הזה.
יפעת שאשא ביטון: אבל בעיקרון מה שאנחנו רואות באופן שיטתי זה א' שבתי המשפט בישראל לא פתוחים בצורה הנדרשת להשטת פיצויים עונשיים על מי שניסו לרצוח.
יפעת שאשא ביטון: כלומר, שזה ברור שהם ניסו לרצוח ועדיין אנחנו נאבקות בבתי משפט כדי לקבל הכרה בחשיבות של מתן פיצויים עונשיים, בוודאי לנשים שעושות הכל כדי להשתקם.
יפעת שאשא ביטון: אחד הדברים שאני כן יכולה לאותת עליו כמאוד משמח הוא תקדים שהתקבל ממש לפני חודש וחצי בעניין הזה בבית המשפט המחוזי בירושלים ששם בית המשפט כן הכיר בדרישה שלנו לפצות פיצוי מלא אישה שהשתקמה במובן הזה שהיא קיבלה את אותה השתכרות בעצם לפני הניסיון רצח ולאחריו.
יפעת שאשא ביטון: ומה שאנחנו אמרנו לבית המשפט זה שאם אישה שעברה ניסיון רצח הצליחה לקבל את אותו פיצוי גם אחרי ניסיון הרצח מה שזה אומר זה שכנראה היה לה פוטנציאל של להרוויח פי שניים.
יפעת שאשא ביטון: הדברים האלה מאוד לא פשוטים לקבלה בבתי משפט.
יפעת שאשא ביטון: לשמחתי הרבה הדבר הזה התקבל.
יפעת שאשא ביטון: צריך גם לדבר על זה שגם כשנקבע הפיצוי מאוד קשה למצוא מי שיממן אותו.
יפעת שאשא ביטון: בהרבה מקרים, באחד המקרים שאנחנו טיפלנו, שוב, המשטרה הייתה גם הנתבעת, ולכן כשניהלנו את ההליך האזרחי נגד המדינה בעצם היה צריך להתנהל ההליך הפלילי נגד הגבר והמציאות שהייתה שם הייתה שכשהגישו את כתב האישום אחרי לחץ מאוד חזק שלנו המדינה בעצם דיי הסתירה את החשיבות של זה שהמשטרה לא טיפלה בפניות החוזרות של האישה בתוך כתב האישום.
יפעת שאשא ביטון: מה שמאוד הקשה, אגב, להוכיח שמדובר פה ברצח להבדיל מהריגה.
יפעת שאשא ביטון: כל מיני דברים שהם הופכים למאוד מורכבים את המעורבות של המדינה בדרך משום שבאותו מקרה דובר בשוטר.
יפעת שאשא ביטון: מקרים שבהם אנחנו מגלות שמי שניסה לרצוח, שוב, הוא ניסה לרצוח, הוא הצליח לרצוח את האחות של האישה שייצגנו, הוא לא הצליח לרצוח אותה, הוא ניסה לרצוח אותה והיא נפצעה קשה אבל אחותה נרצחה.
יפעת שאשא ביטון: הוא יוצא מהכלא, אני יכולה לומר, זה מדהים איך השנים עוברות, זו מישהי שהצגנו אותה באחת התביעות הנזיקיות הראשונות במדינה על פיצוי כנגד המשטרה על זה ש-11 תלונות שלה למשטרה לא טופלו כראוי ובסוף הוא מצליח לרצוח את אחותה בניסיונו לרצוח אותה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מגיעות לימים שהוא כבר משתחרר מן הכלא אחרי 20 שנה, אף אחד לא מדבר איתה, אף אחד לא מודיע לה שהוא יוצא מן הכלא.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו במרכז תמורה מנסות להשיג מידע לגבי השחרור שלו, אין עם מי לדבר.
יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו מצליחות בסופו של דבר לשים את ידינו על גברים שהיו בכלא ולפעמים אנחנו נאלצות, מה שנקרא, לעשות פעולות שהן לא רק המכתבים הפורמליים, כן ממש לנסות לשכנע אנשים שהיו שם בוועדות שידברו איתנו.
יפעת שאשא ביטון: ואנחנו שומעות שחוות הדעת של השב"ס ממש חודש לפני שאדם משתחרר זה שהוא מסוכן לציבור ולה.
יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו מנסות לפעול למול המשטרה כדי להוציא להגנה.
יפעת שאשא ביטון: שימו לב, מישהי שכבר שילמה מחיר כל כך מזעזע, גם היא נפצעה, גם אחותה כבר נרצחה והיא עכשיו בטרור חדש עם הסיפור הזה שהוא עומד להשתחרר מן הכלא.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מתקשרות למשטרה, גברתי היושבת ראש, חבר הכנסת אוחנה, אין שום מסגרת מאורגנת של המשטרה או של שב"ס.
יפעת שאשא ביטון: התשובה היא בדרך כלל, הוא שילם את חובות לחברה.
יפעת שאשא ביטון: אני מבינה את זה, לחברה הוא שילם, אנחנו פוחדות שהוא יפגע בה.
יפעת שאשא ביטון: העניין שלנו הוא לא בחברה כרגע, העניין שלנו הוא בה ספציפית.
יפעת שאשא ביטון: ואני מתביישת לומר שבאחת מהפניות שלנו למשטרה - - -
עאידה תומא סלימאן: כשאת אומרת אין מסגרת מאורגנת - - -
יפעת שאשא ביטון: המשטרה לא ידעה מה אנחנו רוצות.
יפעת שאשא ביטון: המשטרה שלחו אותנו לאלמ"ב.
יפעת שאשא ביטון: זה לא אלמ"ב זה מישהו שהיא סירבה לדייט איתו, שתבינו על מה אנחנו מדברות פה, ועל זה נרצחה אחותה.
יפעת שאשא ביטון: אז זה לא אלמ"ב, זה לא במשפחה, היא נשואה, יש לה ילדים.
יפעת שאשא ביטון: הגענו למצב שאנחנו מגיעות למשטרה ואנחנו אומרות תנו לה איזשהי הגנה, תזהירו אותו.
יפעת שאשא ביטון: תתנו לה תמונה, היא לא יודעת איך הוא נראה, היא מפחדת, יש לה ילדים, היא באותו מקום גרה.
יפעת שאשא ביטון: הוא חוזר לאותה העיר שהוא עזב ששם הוא ניסה לרצוח אותה.
יפעת שאשא ביטון: והמשטרה באיזשהו שלב, בשיא הרצינות, אומרת לה הפתרון שלך זה להכנס למקלט לנשים.
יפעת שאשא ביטון: לא פחות ולא יותר.
קריאה: הם הציעו לה לעזוב את הארץ.
עאידה תומא סלימאן: זה בדרך כלל הצעד השני.
יפעת שאשא ביטון: לא, זה מדהים.
יפעת שאשא ביטון: אז היא אומרת, איך אני יכולה יש לי בן זוג וילדים, אומרים לה, אז שכל המשפחה תעזוב את הארץ.
יפעת שאשא ביטון: זה לא סיפורי בדייה.
יפעת שאשא ביטון: ואני אומר יותר מזה, אלה תשובות שהיא מקבלת כשאנחנו נוכחות בחדר, גברתי, מה יגידו נשים שאין להן את ההגנה - - -
עאידה תומא סלימאן: את יודעת שאני יודעת הרבה סיפורים על מה אמרו להן כשאין להן הגנה ואיך התייחסו אליהן גם במשטרה וגם לפעמים ב- - -
יפעת שאשא ביטון: ועוד במקרה כזה ש-11 תלונות למשטרה לא טופלו.
יפעת שאשא ביטון: כלומר, המשטרה פה עוד היה לה כאילו איזה מחוייבות.
יפעת שאשא ביטון: מה שאני אומרת זה שגם בתוך ההליכים האזרחיים, אפילו מקרה כזה שהצלחנו והצלחנו לקבל פיצוי מאוד משמעותי והכל, בסופו של דבר החיים שלה עכשיו שוב בסכנה, המנגנונים האלה חשובים מאוד לנשים שורדות רצח.
יפעת שאשא ביטון: אני מסיימת את דבריי כי יש לנו פה גם מישהי איתנו וגם - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע את העדות ואני רוצה שנמשיך את ההצגה אבל חבר הכנסת אמיר אוחנה, אני מבינה שאתה צריך ללכת לעוד ועדה.
אמיר אוחנה: אני מאוד מודה לך גברתי יושבת הראש גם על קיום הישיבה וגם על הגמישות כי באמת אני צריך ללכת לוועדה נוספת, אבל אני שמח שהזדמן לי לדבר בדיוק אחרי פרופסור ביטון כי זה בדיוק נוגע להצעת החוק שאני הולך לדבר עליה, הצעת חוק פרקטית שאני הגשתי ושאני אבקש ממשרדי הממשלה, ובפרט המשרד לביטחון הפנים ומשרד האוצר, בפרט המשרדים הללו, את תמיכת בוועדת השרים כי זה עומד להגיע ממש בזמן הקרוב לוועדת השרים לענייני חקיקה.
אמיר אוחנה: הצעת החוק אומרת את הדבר הבא: אדם שסיים לרצות את עונשו, זה בדיוק מה שדיברת עליו, אבל גורמי מקצוע של השב"ס סבורים שנשקפת ממנו מסוכנות גבוהה בין אם זה משום שהוא לא עבר הליך טיפולי כלל, בין אם זה משום שהכתובת על הקיר.
אמיר אוחנה: אבל כמו שאומרת הפרופסור ביטון, סיים לשלם את חובו לחברה, ריצה את עונשו, אבל הוא עדיין פצצה מתקתקת.
אמיר אוחנה: אדם כזה, ועדת שחרורים מיוחדת של השב"ס תוכל לקבוע עליו תנאים מסויימים.
אמיר אוחנה: למשל, במקרה של אדם שניסה, וזה רק אדם שהורשע ברצח או ניסיון לרצח, למשל, וזה אני מציין כאן כי בוודאי מייד גם ידברו נציגי ארגון משפחות נרצחים ונרצחות שהם סייעו לי לגבש את הצעת החוק הזאת ויחד איתם הגשנו אותה, אדם שהורשע בניסיון לרצח או ברצח, למשל לקבוע לו תנאי, למרות שהוא סיים לרצות את עונשו, איסור כניסה למקום מגוריה של האישה שאותה הוא ניסה לרצוח.
אמיר אוחנה: זה נראה לי דבר סביר, זה נראה לי דבר שעומד במידתיות הראויה ביחס לסכנה שאנחנו מבקשים למנוע.
אמיר אוחנה: אנחנו מבקשים למנוע רצח.
אמיר אוחנה: זה הדבר הכי חמור שיכול להיות.
אמיר אוחנה: אז אני קודם כל מבקש כמובן את תמיכת גברתי ואת תמיכת חברי הכנסת הנוספים כשזה יגיע למליאה.
אמיר אוחנה: אבל לפני שזה יגיע למליאה בוועדת השרים שאני מבקש את תמיכת משרדי הממשלה.
אמיר אוחנה: העלות התקציבית של זה בעיניי צריכה להיות זניחה.
אמיר אוחנה: המקרה המובהק ביותר, אגב, זה המקרה של שירה בנקי.
אמיר אוחנה: שאמנם זה לא המקרה שאנחנו מדברים עליו כרגע, אבל מי שרצח את שירה בנקי, ישי שליסל, הרי שוחרר מעבירה זהה בדיוק כמה שבועות לפני הרצח והכתובת הייתה על הקיר.
אמיר אוחנה: הוא לא עבר שום הליך טיפולי, הוא לא קיבל יום אחד של חופש - - -
יפעת שאשא ביטון: גם שם לא היה לו חופש והוא סירב להליך שיקומי, סירב.
אמיר אוחנה: בדיוק, והלך ורצח.
אמיר אוחנה: היה אפשר למנוע את הדבר הזה.
אמיר אוחנה: אבל הצעת חוק כזו תסייע למנוע מקרים כאלה.
אמיר אוחנה: אני מאוד מקווה שהיא גם תצליח לעבור.
אמיר אוחנה: אני מודה לך גברתי שנתת לי את האפשרות להציג.
עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת אמיר אוחנה.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל את תמיכתי אתה תקבל, זה בטוח, אבל לצערי אני לא יודעת אם אני משפיעה על ועדת השרים יותר ממך.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שההצעה היא הצעה טובה ואני חושבת גם שיש כמה צעדים כולל גם בדיקה מדוקדקת לפני שמשחררים, גם חיוב בכל מיני תנאים לאחר השחרור.
עאידה תומא סלימאן: אני גם מחכה, כבר עברה בקריאה טרומית הצעת החוק שלי על אזיקים אלקטרונים על גברים שמהווים סכנה על חיי נשים שלא יתקרבו וכך שהמערכת וגם האישה עצמה תדע מתי הוא נמצא בסביבה שלה ותוכל להזהר ותוכל להגן על עצמה.
עאידה תומא סלימאן: גם אנחנו מחכים לפיילוט, ההעברה הטרומית הייתה כפופה לזה שמשרד לביטחון פנים ומשרד המשפטים עושים את הפיילוט בנושא האזיקונים.
עאידה תומא סלימאן: כפי שאני יודעת הסתיימו שלושת חודשי הפיילוט ואני מקווה מאוד שעכשיו שנצליח משחזרנו לכנסת גם להתקדם.
עאידה תומא סלימאן: ברור, אני לא רוצה להתקדם יותר לדיון אבל אני חושבת שהצעת החוק היא מבורכת ואם יהיה צורך גם נתמוך בה כוועדה ואולי נשקול לשלוח.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לקבל את ההצעה לידיים שלי ואולי נוציא בשם הוועדה לוועדת השרים תמיכה בהצעה וקידום החוק הזה.
אמיר אוחנה: אני מצטער שאני לא יכול להשאר אבל תודה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו הולכות לשמוע עדות - - -
אמיר אוחנה: גברתי אם אפשר עוד בקשה קטנה.
אמיר אוחנה: אני מבקש מארגוני הנשים ומכל מי שיש לו מידע, כולל פרופסור ביטון, אם יש מקרים כאלה כמו אלה שדיברתי עליהם להעביר אליי.
אמיר אוחנה: אני צריך דוגמאות קונקרטיות כדי לשכנע.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת גם המידע שהצטבר על מספר ניסיונות הרצח, גם על הפענוחים, גם על הסכנה של אחרי השחרור נמצא בהרבה מהמסמכים שאספנו ופתחנו לקראת הימים, נוכל לאתר את ה- - -
אמיר אוחנה: אז אני אבקש מהוועדה, מאה אחוז, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו הולכות לשמוע עדות של אישה אמיצה אבל לפני שאנחנו נשמע את העדות אני רוצה להודיע הודעה שתרשם בפרוטוקול שאנחנו מחוייבים לה שכידוע ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת והפרוטוקול וגם שידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: לפי סעיף 120 לתקנון ניתן באופן חריג לחסות פרטים מזהים של אנשים או דברים שנאמרו בדיון בין היתר אם הדבר דרוש לשם הגנה על עניינו של קטין או חסר ישע או אם פרסום הפרוטוקול יגרום נזק למוזמן לוועדה או לאדם אחר.
עאידה תומא סלימאן: אבקש להודיע כי שככל שיעלה הצורך או שתהיה בקשה לכך יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור פרטים מזהים של דוברים או חלקים מסויימים מתוך הדברים שנאמרו לפרוטוקול.
עאידה תומא סלימאן: ועכשיו אני אומרת שהעדות תינתן של שורדת ניסיון רצח והשם יישאר חסוי ויהיה חסוי בפרוטוקולים של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: יש בקשה שזה יהיה חסוי, זאת אומרת גם אנחנו מכבים את המצלמה, לא לצלם את נותנת העדות, אני מאוד מבקש, כל מי שתנסה או ינסה לצלם בעת מתן העדות אני מבקשת מאנשי המשמר להוציא מיד מהחדר.
מוזמנת: שלום.
מוזמנת: אני לא רוצה להגיד את השם של המשפחה, של הנישואים שלי.
מוזמנת: דבר ראשון אני רוצה להודות לבורא עולם שהגעתי למקום הזה, לזמן הזה, שהוא יקח את כבודו.
מוזמנת: בהמשך אני רוצה קצת להציג את עצמי, לדבר על עצמי.
מוזמנת: אני אם לשלושה ילדים מקסימים, חלום, שקיבלתי אותם, אולי בזכותם אולי בזכות אלוהים אני פה והאהבה שהם מפיצים עליי וכנ"ל אני גם.
מוזמנת: בינתיים אני מאושרת איפה שאני נמצאת עכשיו.
מוזמנת: בין זה לזה יש פער גדול שעברתי אותו והשתפשפתי והתקלפתי במשך החיים שלי.
מוזמנת: מצד אחד אני אומרת תודה וצד אחר למה לי זה מגיעלא עשיתי כלום לאף אחד, לטבע ולעולם.
מוזמנת: אדם שהוא רוצה לשלוט בי ולשלוט בחיים שלי ומה שאני ולא יכלתי לתת לו את זה והוא ניצל את סמכותו ואת העבודה שלו, במיוחד שהוא שוטר שהחוק היה בידיים שלו.
מוזמנת: באיזשהו שלב נכנעתי, באמת שהוא צודק, אף אחד לא יאמין לי, אף אחד לא יאמין לי למה שאני אגיד, כל מה שאני אגיד זה פסול כי הוא יודע הכל.
מוזמנת: הוא יודע להעביר, זה הסמכות שלו.
מוזמנת: אז אוקיי, באמת זה מה שקרה, הוא צודק, באיזשהו שלב, שהתלוננתי והגשתי ודיברתי והתייעצתי, כמובן עם אנשי חוק, משטרה והמח"ש, כמה פעמים, ניגשתי ודיברתי והיה לי שיחות עם אנשים מסוימים שם ולא עזר.
מוזמנת: באמת זה מה שהיה.
מוזמנת: יש דברים שמקודם דיברה מישהי פה, סגרו ממש ללא ידיעתי את התיק אפילו.
מוזמנת: ולא הודיעו לי ולא הזהירו אותי ולא אמרו לי.
מוזמנת: אני צריכה עוד פעם להתגונן עוד פעם - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על טווח זמן, לפני כמה זמן זה היה?
מוזמנת: המקרה קרה ב-2009.
מוזמנת: אז הדבר הזה לפני כן השתלשלות הדברים וקרו ואיומים וכל זה.
מוזמנת: הקטנה, איומים, השפלות ולמרות שבכל זה אני לא יכולה לתת לו והוא לא הצליח את זה.
מוזמנת: בסופו של דבר הוא צריך לשים עליי את האקדח ולעשות מה שהוא רוצה.
מוזמנת: גם את זה.
מוזמנת: לפני כן, היה רצח אחד שאני לא אשכח אותו, ברחובות, אישה נזרקה מהחלון, בעלה זרק אותה והיא נפלה על הגדר ש- - - והיינו, אני והוא, וראינו את המקרה.
מוזמנת: אמרתי לו, ביקשתי ממנו, ידעתי כבר, אני נכנעתי להריגה הזאת ולגזר דין שלו, לפחות שאתה הורג אותי אל תעשה לי את זה.
מוזמנת: תעשה לי בצורה שאני לא אסבול.
מוזמנת: זה מה שאמרתי לו.
מוזמנת: זה אני לא אשכח.
מוזמנת: הוא נבהל, מה את - - - כן, זה מה שהולך להיות לי.
מוזמנת: הוא נבהל ולא אמר כלום.
יפעת שאשא ביטון: כשהיא מספרת את הסיפור הזה צריכים להבין שיש פה כבר שתי תלונות במח"ש שנסגרות.
יפעת שאשא ביטון: בגלל זה היא אומרת, אני מרגישה בעצם שנגזר דיני כי פניתי לרשויות, פניתי למח"ש וכלום.
יפעת שאשא ביטון: ואז הוא אומר לה, הנה אף אחד לא מאמין לך, אני אעשה מה שאני רוצה.
מוזמנת: ואני קיבלתי את מה שהוא אמר, באמת אני מחכה לגזר דין שלי, ליום הזה שהוא הולך לעשות לי.
מוזמנת: פה ושם עוד שם בסדר, אני הלכתי לבית המשפט גם.
מוזמנת: עכשיו אני חסרת אונים לבד בעולם הזה.
מוזמנת: אני ואני וזהו.
מוזמנת: גם המשפחה לא יכול להיות כי הם גם ניתקו איתי קשר כי אני ניתקתי בעצם שהוא מבודד אותי כדי שלא יהיה לי שום מגע עם האחרים, עם אינטראקציה עם גורמים מסויימים.
מוזמנת: אני והעולם והשמש זורחת, הכל כרגיל, אני צריכה להתמודד לבד.
מוזמנת: לא רשויות, לא משטרה, לא בית משפט, לא עורך דין ולא אף אחד, אף אחד לא יכול לעמוד פה, אני ובורא עולם.
מוזמנת: הגיע למה שהגיע, קודם כל התגרשנו, הוא יצא מהבית, שנה וחצי הוא הסתובב.
מוזמנת: הוא בא והולך, לוקח את הילדים.
מוזמנת: עדיין אני לא יכולה להתלונן, הוא לא אמור להגיע לשם, עדיין אני לא יכולה להתלונן כי אף אחד לא יקשיב לי, אף אחד לא יאמין מה שאני אגיד עכשיו גם כשהתגרשנו.
מוזמנת: הימים יעשו את שלהם, אם אני שורדת זה בסדר, אם אני לא שורדת, אני נכנעת, זה בסדר, אני לא מפחדת יותר מהמוות, הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.
מוזמנת: קרה מה שקרה באותו יום.
מוזמנת: זה בקצרה אני מספרת, יש הרבה תהליך - - -
יפעת שאשא ביטון: חשוב להגיד שהוא קיבל את האקדח שעות ספורות קודם לכן, הוא קיבל את הנשק שלו בחזרה בתוך כל התהליך של המח"ש.
יפעת שאשא ביטון: זה סיפור מזעזע כי מח"ש למרות שסגרו את התיק ידעו שזה מסוכן אז הם לא נתנו לו נשק.
יפעת שאשא ביטון: סגרו את התיק אבל לא נתנו לו נשק.
יפעת שאשא ביטון: ואז ביום שבו מישהו פספס את זה בתפקיד החדש שלו בתחנה החדשה שהוא עבר אליה, פספס את זה ונתן לו נשק, סיים את המשמרת ועם הנשק נסע, עם הנשק שהוא קיבל שעות ספורות קודם לכן נסע ישירות לבית וירה.
מוזמנת: אז אחרי המקרה זה היה למזלי, לא יודעת אם זה אלוהים מלמעלה הוא נותן לי את חופשת סוכות, הייתי בתחילת סוכות, בערב חג ב- - - כל השבוע הזה ניסו לשקם אותי, התעוררתי מתרדמת, אחרי שלושה ימים אמרתי להם תביאו לי את הילדים שלי, ברגע שאני רואה אני יכולה לקום ולצאת.
מוזמנת: אם לא, אני גומרת את עצמי פה.
מוזמנת: אני פחדתי שאולי יקחו לי את הילדים, זה הדבר היחיד שיש לי בעולם הזה.
מוזמנת: והביאו לי, כשפקחתי את העיניים, והם באו.
מוזמנת: נשמתי אותם וקמתי.
מוזמנת: אחרי זה את השבוע הזה סיימתי איכשהו בבית חולים, אמרתי להם, אני הולכת עכשיו לבית ספר.
מוזמנת: בבית ספר כבר אמרו שההורים שלהם נרצחו, הילדים לא נמצאים, כן נמצאים, הילדים גם בבלאגן שם.
מוזמנת: הייתי צריכה להרגיע את העולם, גם את הילדים שלי.
מוזמנת: אני פה, אף אחד לא יגע בהם יותר.
מוזמנת: הלכתי לבית ספר אחרי שבוע של פתיחת הבית ספר הלכתי עם התחבושת על הצוואר שלי ואמרתי להם, אני פה.
מוזמנת: הילדים נבהלו שם, אמרו להם שההורים שלהם נרצחו, אני צריכה לשקר.
מוזמנת: לא - - - עשיתי דיונים שם עם הילדים - - -
עאידה תומא סלימאן: למה אמרו שההורים נרצחו?
עאידה תומא סלימאן: הוא ירה גם בעצמו מה?
מוזמנת: כן.
יפעת שאשא ביטון: והם היו בבית, הילדים, אז בעצם הם נלקחו מהזירה כשהילדים שם.
מוזמנת: אז בקיצור המשכתי משם.
מוזמנת: עשיתי את הסידורים של העבודה ולימודים.
מוזמנת: גם אני שנה ראשונה ללימודים אז אני צריכה להמשיך.
מוזמנת: אחרי זה שאני צריכה להמשיך, אחרי חודש אני צריכה להמשיך את שנה ב', אז קמתי והלכתי ללימודים שלי, בתואר ראשון, התחלתי את התואר הראשון שלי גם.
מוזמנת: זהו, אני לא יכולה לעצור כי אם מישהו יכול לעצור אותי ינסה, זה בסדר, עדיין אני יכולה להמשיך עם מה שאני יכולה.
יפעת שאשא ביטון: זה חשוב לי רק להדגיש, גברתי, קודם כל אני חושבת שזה פשוט סיפור כל כך מזעזע וכל כך מדהים של תקומה אנושית, של הכוח הזה, של לקום ממיטת חולייך ולהגיד אוקיי אז אנחנו בעוד כמה ימים מתחילים הלימודים אני אלך כשאני כולי עוד עם הפצע וזה כי אני אעשה הכל כדי לחזור לחיים, אני אעשה הכל כדי לא לתת לו לנצח.
יפעת שאשא ביטון: צריך להבין, האיש הזה ירה בעצמו ולכן מעולם לא נשפט.
יפעת שאשא ביטון: משום שההערכה הייתה שבמצבו כיום הוא לא כל כך כשיר לדין - - -
עאידה תומא סלימאן: בעצם גם כל אלה שלא טיפלו במקרה כמו שצריך לא נשפטו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו תבענו אותם בתביעה אזרחית.
יפעת שאשא ביטון: כשהגיעה אלינו - - - אנחנו לקחנו את התיק שלה.
יפעת שאשא ביטון: היא הייתה כל כך חסרת אמונה במערכת במובן הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני מאוד שמחה שיש לנו את הזכות ואת היכולת להחזיר גם תקווה כן שגם בתוך המערכת המשפטית והמדינתית שכל כך פגעה בה יש שם עדיין תקווה.
יפעת שאשא ביטון: ואני שוב רוצה להביא לתשומת לבך גברתי, האיש הזה מעולם לא עמד לדין פלילי בגלל מצבו.
יפעת שאשא ביטון: הוא בביתו, הוא מתהלך על רגליו- - -
עאידה תומא סלימאן: אה, הוא חי?
יפעת שאשא ביטון: הוא מה שנקרא miraculously healed , זה נקודה מאוד חשובה- - -
עאידה תומא סלימאן: אני עברתי הלאה בעניין שהוא לא נשפט כי חשבתי שהוא ירה בעצמו ומת.