GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רונית הד: אז קודם כל אני חושבת שאחד הדברים שמאפיינים וגם עולים חזק ויפה מהמחקר שהמעורבות, חמוטל את אמרת ה-Go political והאישי הוא הפוליטי והמעורבות והיכולת של נשים להגיע כאן לכנסת ולהיות שותפות בדיונים, ולהיות שותפות בהשפעה על תהליכי מדיניות, אנחנו רואים את זה מאוד חזק למשל בתחום של דיור ציבורי ששתי"ל בשנים האחרונות זוכה ללוות באופן אינטנסיבי החל מלמשל מניעת הטרדות מיניות על ידי החברות המשכנות.
רונית הד: זאת הזדמנות גם לומר תודה לך ולוועדה על הדחיפה המשמעותית לנושא הזה.
רונית הד: ואנחנו רואים את האופן שבו נשים פעילות יכולות באמת להפוך ללביאות במובן הכי חזק של המילה ולהוביל שינוי.
רונית הד: הדבר השני שגם עולה במחקר ואני חושבת שעלה לא מעט בדברים שנאמרו כאן – הצורך בלהרחיב בסיסי תמיכה.
רונית הד: הצורך בלראות איך האג'נדות מחברות אג'נדות פוליטיות ומחברות בעיקר את הנשים מקבוצות שונות באוכלוסייה, בין אם זה הפעילות של נשים עושות שלום שאנחנו רואים אותה בשנים האחרונות כדוגמה מאוד חזקה לצורך לחבר בין קבוצות שונות ובין אם זה בתחומים אחרים אני זכיתי בשנותיי הראשונות בשתי"ל לעבוד בשיתוף פעולה גם כן עם כמה מהארגונים הנפלאים שכאן בחדר, עם קול"ך והמרכז הרפורמי ולייצר חיבורים באמת בין נשים חרד"ליות לנשים רפורמיות שזה לא מובן מאליו.
רונית הד: ועל זה אסור לנו לוותר, החשיבות של לייצר את הסולידריות ובו זמנית להרחיב את בסיסי התמיכה, אסור לוותר על זה.
רונית הד: והדבר האחרון – אנחנו רואים באמת, וזה גם הוזכר כאן, מה קורה ביחס לנושאים אחרים, בין אם זה חוק הלאום ובין אם זה פסקת ההתגברות, שיש להם השפעה ישירה על כל ההישגים הנפלאים שאנחנו שמחים בהם היום וחוגגים אותם היום.
רונית הד: והמעורבות של ארגוני הנשים ושל רבות מכן שנמצאות כאן מסביב לשולחן במאבק נגד המגמות האלה.
רונית הד: שגם אם זה לא קשור ישירות ספציפית לאג'נדה של כל ארגון וארגון זאת מעורבות סופר חשובה.
רונית הד: אני חושבת שזה בדיוק משקף את התפקיד של ארגונים פמיניסטיים, של מנהיגות פמיניסטיות בדאגה לתשתיות הדמוקרטיות ולחיים כאן בישראל, הרבה מעבר רק לסוגיות של זכויות נשים.
רונית הד: אז שוב תודה לכולכן על העבודה הנפלאה שאתן עושות, תודה למחקר המרתק ועל הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה רונית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שנגעת במשהו שחשבתי לי לאור גם הדברים שנאמרו על ידי חברות הכנסת, כל הנושא של חיבור בין מאבקים וכל הנושא גם של איך לפעמים לעומת חיבור בין מאבקים, הפוליטיקה של זהויות, לפעמים דווקא מפרידה בינינו יותר מאשר מאחדת בינינו.
עאידה תומא סלימאן: ואיך אפשר להתגבר על המתח הזה הקיים בין כן להביא את כל הקולות שלא נשמעים אבל בכל זאת לא לטבוע בתוך פוליטיקה של זהויות שבסופו של דבר מפלגת ולא מאחדת.
עאידה תומא סלימאן: וכל הנושא של הפוליטיקה, את האמת, אני ישבתי עכשיו וקראתי שהמשטרה מצאה השבוע מטען ליד רכבה של האישה שנורתה למוות בראשון לציון.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, לסמר חטיב.
עאידה תומא סלימאן: רק לפני כמה ימים נוטרל מטען ליד האוטו שלה.
עאידה תומא סלימאן: והיא ביקשה הגנה והיא לא קיבלה את ההגנה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה בכאב במימד האישי על האישה עצמה אבל גם בכאב של מתי נתעורר אנחנו כנשים, כפמיניסטיות ונבין את הקשר.
עאידה תומא סלימאן: הקשר בין כל הדברים, הקשר בין העובדה של אי עשייה, ואני לא רוצה ללכת ולהאשים יותר רחוק, של המשטרה ושל הרשויות בעניין האלימות והפשיעה באוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: והקשר בין זה לבין חוק הלאום, לבין זה שחוק הלאום יבוא ויגיד בצורה הכי ברורה אתם כבר לא אזרחים שווים.
עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו זה היה דה פקטו, אחרי החוק הזה זה יהפוך ל- - - אבל בצורה הכי ברורה, שחור על גבי לבן ויכנס לספר חוקי מדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: ולמה אנחנו כתנועה פמיניסטית לא מבינות עדיין שאי אפשר לנטוע עצים על סלעים.
עאידה תומא סלימאן: זאת הסביבה שאנחנו עובדות בה.
עאידה תומא סלימאן: ואם לא נעשה כדי לשנות את הסביבה לא נוכל להצמיח כלום ולא יהיה מיליון פרחים ולא יהיה כלום.
עאידה תומא סלימאן: כי בסופו של דבר אנחנו נשלם מחיר על האווירה הפוליטית הקיימת מכל גורם אחר.
עאידה תומא סלימאן: כי בסופו של דבר אנחנו נהיה מודרות שוב, אנחנו נהיה מוחלשות שוב, אנחנו נהיה מדוכאות ואלה שבתוכנו ששייכות לקבוצות יותר ויותר מוחלשות עוד יסבלו עוד יותר, כמו הפלשתיניות בישראל, כמו החרדיות כמו השאר.
עאידה תומא סלימאן: ואני שואלת את עצמי, אני גדלתי מתוך הבנה שפמיניזם זה פוליטי וזה זהות אידיאולוגית ואני לא מנטרלת את זה.
עאידה תומא סלימאן: ולפעמים מיינסטרימינג זה טוב, אבל לפעמים קורה לפמיניזם כשנעשה מיינסטרים בדיוק מה שקרה ל- - - כשנסעה מערבה, אם מישהו מכיר את הספר המכונן הזה של שהאר עזאת שהייתה סמל של מהפכניות פמיניסטית, של אישה ששמה את הראש שלה על הגרדום כדי לשמור על הנשים שנרצחו כל לילה על ידי - - - באלף לילה ולילה.
עאידה תומא סלימאן: כשנסעה מערבה היא הפכה לאישה מפתה, אישה שמספרת סיפורים ועושה אנטרטיינמנט לגבר.
עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שאי אפשר לשבת ולשמוע שהאישה שנרצחה הלילה היה אפשר להציל אותה ולא נעשה.
עאידה תומא סלימאן: זה מקומם, זה אמור להקים צעקה לא אצל הנשים הערביות הפלשתיניות במדינת ישראל, זה אמור להקים צעקה אצל כלל הנשים והגברים במדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: ואני לא יכולה לנתק את זה מהמכות שקיבלתי ביום שני שעבר כשהפגנתי.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לנתק את זה.
עאידה תומא סלימאן: ואם אנחנו לא רואות את הקשר הזה אז נעשה ג'נדר מיינסטרימינג.
עאידה תומא סלימאן: מה אני אגיד לכם.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שלאחר המחקר - - - ודבר אחרון, כשאמרתי בועה אני לא התכוונתי שהתנועה הפמניסטית נמצאת בבועה, לא.
עאידה תומא סלימאן: מה שאני התכוונתי שבתוך הכנסת זה נדיר לקיים דיון שהוא כולו קרבה כזו, שכולו הרגשה שכולנו שותפות ובגלל זה אמרתי.
עאידה תומא סלימאן: ואני רואה פנים שהכרתי לאורך 25 שנים של עשייה ואלה שותפות ואלה חברות ובגלל זה אמרתי בועה.
עאידה תומא סלימאן: כי בחוץ זה לא אותם פנים ידידותיות, ובחוץ זה תרתי משמע, מחוץ לחדר ובחוץ בחוץ בעולם.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שהמחקר הוביל לארבעה תחומים עיקריים או בדק ארבעה תחומים ועל סמך זה נעשה גם הקול הקורא של הקרן החדשה שניסה לתת - - -
מיכאל גיצין: - - - ו-NCJW ביחד.
עאידה תומא סלימאן: שלושת השותפים.
עאידה תומא סלימאן: זה פשוט ארוך לעשות את זה כל פעם.
עאידה תומא סלימאן: שלושת השותפים, הארגונים השותפים, אתם בחרתם להוציא קול קורא לארגונים.
עאידה תומא סלימאן: מישהו יסביר בכמה מילים לפני שאנחנו נותנים לאלה שהתמזל מזלם ונבחרו בקול הקורא הזה.
מיכאל גיצין: אני אסביר מה עמד מאחורי.
מיכאל גיצין: הרעיון שעמד בפני הקול הקורא הזה נבע בחלקו מהמחקר ובחלקו משיחות שהיו לנו בינינו ובין עצמנו בתפיסה שברור לנו היום איך תומכים ושתמיד צריך עוד בארגונים עצמם, בארגונים הממוסדים שעושים את העבודה התשתיתית המשמעותית בתחום הפמיניסטי.
מיכאל גיצין: אבל כמו שחמוטל ציינה יש הרבה מאוד קבוצות והתארגנויות ומרחבי פעילות ברשת שאנחנו בתור פילנתרופיה ובתור גופים מאפשרים לא תמיד רואים אותם, הם לא נמצאים בשיח איתנו.
מיכאל גיצין: והפנייה הייתה פה ספציפית לאותה רמה של התארגנויות שגם נמצאות בדיאלוג עם הארגונים עצמם אבל גם פועלות באופן עצמאי באותם מרחבים ואלו בעצם ההתארגנויות שאנחנו בחרנו להעניק להם משאבים מוגבלים מאוד אבל עבורן, כפי שהן אמרו לנו, זה מאוד משמעותי להתחיל את הפעילות ואלו הנשים הנהדרות שאנחנו רואים פה.
עאידה תומא סלימאן: רפאה ענבתאוי, מנכ"לית ארגון כיאן, שאני מבינה שאחד מהארגונים שנתמכו בקול הקורא הזה.
רפאה ענבתאוי: נכון, אבל אי אפשר להתחיל לדבר על התמיכה שקיבלנו ועל הפרויקט שאנחנו מקדמות בלי להתייחס - - - אני חשבתי שאני מגיעה לישיבה שהיא באמת קרבה, אמרת שיש קרבה, וחמה ואכן יש תחושה שונה, אני חייבת להגיד את האמת, זאת תחושה שונה להיות בישיבה הזאת מכל הישיבות האחרות שהייתי בהן בוועדה או בישיבות אחרות.
רפאה ענבתאוי: אבל לצערי ישר נופלים לבועה הזאת של כל המורכבות שאנחנו חיות בה כנשים פמיניסטיות, כערביות, כפלשתיניות ומה אם אנחנו פה בכנסת - - - דיברת על קרבה, עאידה, אבל היא קרבה באמת כואבת כי שמים את כל המורכבויות, מדברים על פמיניזם ומפרידים אותו מאידיאולוגיה, ועשית לנו עוול כשנתת לחברי כנסת לדבר לפנינו, זה הכל נשפך פה עם כל התחושות שלנו והניסיון שלנו והמציאות שלנו המורכבת שהיא גם פוליטית, גם חברתית וגם אישית.
רפאה ענבתאוי: אז מאוד קשה לי להיכנס מהסערה הזאת של הרגשות כי יש 1001 דברים שמתעוררים אבל מה שטוב - - -
עאידה תומא סלימאן: תתארי לעצמך מה אני עוברת.
רפאה ענבתאוי: לא, אני עכשיו אומרת הבדיחות שלך הן בדיחות אבל הן נכנסו כמו סכין ככה, צחקתי עליהן.
רפאה ענבתאוי: אבל באמת אני לא מקנאה בך, זה לא קל בכלל.
רפאה ענבתאוי: אבל מה שטוב שיש עדיין דברים שגם אם הם קשים אבל מרגשים.
רפאה ענבתאוי: קצת מתפעלים אז זה עדיין נותן מן דחיפה לראות יותר עד כמה חשוב מה שאנחנו עושות ועד כמה חשוב לחזק את האמונות שלנו ואת המחשבות שלנו ואת הפעילות שלנו ואת העשייה שלנו בשטח ולא להיכנע לכל הלחצים לא הפוליטיים, לא החברתיים ולא הכלכליים.
רפאה ענבתאוי: וכמובן אם אנחנו מדברים על אתגרים של נשים בכלל ונשים פמיניסטיות וערביות ופלשתיניות ובתוך ישראל אז אנחנו נתקלים באתגרים בכל המישורים האלו לצערי.
רפאה ענבתאוי: לגבי הפרויקט, קודם כל אני מודה לקרן דפנה שלצערי לא הספקנו בכיאן לעבוד איתם אלא בשנתיים שלוש האחרונות והשנה קיבלנו את התמיכה הזאת שאמנם היא קטנה אבל מבחינתי המשמעות שלה היא מאוד חשובה כי זה מן אמירה שאנחנו מאמינים במה שאתן עושות.
רפאה ענבתאוי: וזה לא קל כי השיטה שאנחנו עובדות בה בכיאן היא ייחודית ולא קל לשכנע את התורמים גם בישראל וגם מחוץ לישראל על הייחודיות שלה ואיך המורכבות והשיטת עבודה שלנו באמת מקדמת את הפתרון וקידום מעמד נשים אבל גם את פתרון הסכסוך הפלשתיני יהודי.
עאידה תומא סלימאן: ישראלי.
רפאה ענבתאוי: נכון.
רפאה ענבתאוי: ואני גם מודה ל-NCJW שתמכו בנו קודם וגם - - - עכשיו בפרויקט הזה וגם בפרויקט אחר.
רפאה ענבתאוי: וגם כמובן לקרן החדשה שתמיד היו לנו, קיבלנו תמיכות, אבל היו לנו הרבה דיונים והתווכחויות גם על טיב העבודה וגם על מה באמת צריכה החברה הערבית.
רפאה ענבתאוי: ואני חושבת שיש מן קפיצת מדרגה טובה בארגונים הישראלים, גם הקרן החדשה וגם ארגונים אחרים וגם תורמים פרטיים שעדיין יש הרבה מה לעשות, אבל שמתחילים לדבר איתנו.
רפאה ענבתאוי: וזה משהו שמעבר לקשרים האישיים רק, זה משהו שבאמת פותח אופקים ואופציות של להכיר מה אנחנו עושות ואיך העבודה וחיזוק מעמד נשים, גם אם זה לא מעניין בוא נגיד תורמים שרק חשוב להם לשפר את התדמית של המדינה, אבל הם יודעים כמה זה חשוב וכמה זה קשור.
רפאה ענבתאוי: לגבי הפרויקט – קודם כל כיאן, למי שלא מכיר, הוא ארגון פמיניסטי פלשתיני שהוקם בשנת 98', אנחנו עובדים בכל החברה הערבית בעיקר בישראל אבל יש לנו גם כל מיני קואליציות ושיתופי פעולה עם ארגוני נשים וארגוני זכויות אדם בחברה הערבית ובחברה היהודית.
רפאה ענבתאוי: המטרה שלנו באופן כללי זה גם קידום מעמד האישה אבל בעיקר אנחנו מסתכלים על הויז'ן שלנו לחיות בחברה צודקת בלי שום אפליה.
רפאה ענבתאוי: וזה קשור למה שאנחנו עושות, אנחנו מאמינות שאין הבדל ואין הפרדה בין מעמד אישה בחברה ובין מעמד אישה במדינה ובין היותה אזרח.
רפאה ענבתאוי: אם אנחנו רוצים לקדם את מעמד האישה אנחנו חייבות לגעת בשורש הבעיה ולפי זה אנחנו בונים את הגישה שלנו, את הפרויקטים שלנו ואת התכניות שלנו.
רפאה ענבתאוי: הפרויקט שקיבלנו עליו תמיכה זה לא פרויקט חדש בכיאן, כל הנושא של קידום נשים בפוליטיקה בכלל ובמוקדי קבלת החלטות, אבל מה שייחודי השנה שאנחנו באמת מקדמות בכיאן שאנחנו שמנו לעצמנו מטרה לעבוד ישירות ובאופן אינטנסיבי עם נשים מהשטח.
רפאה ענבתאוי: כולנו מהשטח, אבל כשאני אומרת שטח הכוונה שהן לאו דווקא נשים אקדמיות ולאו דווקא נשים שהן חלק ממפלגות פוליטיות או שיש להן ניסיון קודם בפוליטיקה, הן נשים, כולן, שאנחנו עושות בדיקה אנחנו זזות עם ארבע קבוצות אבל עם נשים שהן מ- - - נשים שמרביתן היו בבית והתחילו שנתיים, שלוש, ארבע וחמש שנים עם כיאן בהעצמה ופיתוח המנהיגות שלהן והן הפכו להיות מנהיגות ביישובים שלהן.
רפאה ענבתאוי: אז הפרויקט שלנו הוא באופן כללי קידום נשים בפוליטיקה.
רפאה ענבתאוי: אנחנו עובדים גם ברמה המקומית וגם ברמה הארצית.
רפאה ענבתאוי: ברמה הארצית ה- - - כמו שהרבה ארגונים אחרים עושים בעניין הזה וזה מאוד טוב כי זה רק נותן דחיפה לכולם.
רפאה ענבתאוי: אז אנחנו ברמה הארצית עובדים יותר על העלאת מודעות - - - את הנושא באג'נדה הציבורית, קמפיינים תקשורתיים ומן accountability למפלגות ול- - - ולאנשים שכבר קיימים היום במוקדי קבלת החלטות כמו ראשי רשויות וחברי מועצות על מה האג'נדה שלהם בכל מה שקשור לנשים ומעמד נשים ואם יש להם באמת מועמדות ברשימות שלהם כי יש פער גדול בין ההצהרות שלהם לבין מה שקיים בשטח.
רפאה ענבתאוי: ברמה המקומית בחרנו ארבע יישובים שהכשרנו נשים בשנתיים האחרונות שיגישו או יתחילו, יקימו רשימות חדשות בהנהגתן.
רפאה ענבתאוי: וזה לא קרה.
רפאה ענבתאוי: הן נשים שהן מקימות רשימות מקומיות והן ינהיגו, זאת אומרת, הן יהיו בראש הרשימות, אבל הן לא רשימות של רק נשים כי אנחנו לא מאמינות שפמיניזם צריך להיות רק נשים.
רפאה ענבתאוי: הם גם משלבים צעירים, גם משלבים גברים.
רפאה ענבתאוי: זה מאוד קשה.
רפאה ענבתאוי: אני חייבת לסיים בדוגמה קטנה – באחד הכפרים הייתה - - - דיברתם פה ועלה הנושא של הפחד, שהחברה מפחדת מאתנו, נכון, החברה כשרואה אישה או קבוצת נשים חזקה הם מפחדים אבל ישר יוצרים כלים ושיטות איך להחזיר את הפחד הזה חזרה לאישה.
רפאה ענבתאוי: ויש חלק מהנשים שהן היו על סף להיות ולפרסם שהן בראש רשימה והן נכנסות לחרדה איומה שאי אפשר באמת להבין אלא אם אנחנו עובדות ישירות עם הנשים.
רפאה ענבתאוי: אז אני רוצה להגיד שהמציאות מאוד קשה עם כל הדברים שאנחנו רואים והתמיכות והתרומה וההבנה של החשיבות של מה שנעשה בשטח, ממש בשטח שהוא רחוק קצת מאתנו הוא מאוד חשוב והוא הכרחי, אחרת אי אפשר, עם כל עבודת האדבוקציה, עם כל עבודת הלובי, עם כל ה-international work שאנחנו עושות אי אפשר בלי חיזוק השטח.
רפאה ענבתאוי: ותודה לכם, כולכם.
רפאה ענבתאוי: תודה עאידה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רפאה.
עאידה תומא סלימאן: את האמת אני גם נכחתי באחת מהפעילויות שלכן עם קבוצות הנשים והתפעלתי מלראות את הכוח שהן צברו, הכוח הנפשי בעיקר.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת גם להזכיר לכולנו, אתמול היה פרסום על הקמפיין המבורך של הרשות לקידום מעמד האישה בנושא של התמודדות נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי גם שהיה מן הראוי, בגלל גם מחקר שביקשתי מהממ"מ על נשים בשלטון המקומי ופרסמנו אותו לקראת יום האישה הבינלאומי, היה ברור שדווקא התת ייצוג או כמעט האין ייצוג הוא בעיקר נמצא אצל נשים ערביות פלשתיניות וביקשתי מהרשות שתפתח בקמפיין מקביל לנשים הערביות.
עאידה תומא סלימאן: נעניתי שבינתיים דרך המדיה מנהלת הרשות אמרה שיתרגמו את הקמפיין.
עאידה תומא סלימאן: ואני שוב מנצלת את הבמה כדי להגיד שפניתי אליה אתמול, אני לא חושבת שתרגום קמפיין זה אותו דבר, צריך לפתוח בקמפיין מיוחד שמדבר לאוכלוסייה הייעודית בשפה שלה ונותן לה להתגבר על המכשולים הייחודיים שקיימים.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על הקמפיין הארצי הכללי כי עדיין אנחנו לא מיוצגות בהתאם באופן כללי, אבל אני חושבת שיש צורך בקמפיין ואני מברכת על העשייה של כיאן בנושא, ואני יודעת שיש גם עוד קואליציה שפועלת באוכלוסייה הערבית על הנושא של ייצוג נשים ברשויות המקומיות.
עאידה תומא סלימאן: ואני עדיין זוכרת את הקמפיין שעשינו בבחירות הקודמות ואמרתי עשינו כי הייתי אז עדיין בחברה האזרחית ונאבקתי אז.
עאידה תומא סלימאן: גברת לירון אזולאי, ותסלחו לי, אני נתתי לרפאה קצת יותר זמן לא בגלל שהיא נחמדה והיא אכן נחמדה, אבל אני נתתי לה כי זה היה הקול היחידי של נשים ערביות בדיון הזה אז אני מבקשת באמת לנסות להתכנס לשלוש ארבע דקות מקסימום כדי שנוכל לעמוד בלו"ז שלנו.
עאידה תומא סלימאן: גברת לירון אזולאי, החצר הנשית, בבקשה.
לירון אזולאי: אז קודם כל מרגש מאוד להיות כאן, זה דיון של סגירת הרבה מעגלים, במיוחד של מי שהייתה סטודנטית של פרופ' חנה הרצוג והמון שנים בתנועה הפמיניסטית.
לירון אזולאי: בחצר הנשית אנחנו עובדות עם נערות וצעירות שמתמודדות עם מצבי סיכון שונים ומגיעות מחיים בשולי החברה, מהצטלבות מקומי שוליים.
לירון אזולאי: אנחנו מלוות את הנערות והצעירות מגיל 13 עד גיל 25.
לירון אזולאי: והיום אני כאן כדי לדבר על אחת התופעות שאנחנו נתקלות בה הרבה שזה חובות כספיים של נשים צעירות, נשים צעירות שמתמודדות עם חוב כספי.
לירון אזולאי: החובות מגיעים לעשרות ומאות אלפי שקלים.
לירון אזולאי: זה נושא שעולה והוא רחב היקף, כשניסינו למצוא נתונים לגביו לא הצלחנו למצוא לא בהוצאה לפועל, כלומר אין שום פילוח של צעירות שמתמודדות עם חובות, הפילוח הוא של צעירים וצעירות מגיל 15 עד 25 שזה 37,000 פחות או יותר צעירים וצעירות, אבל אנחנו לא יודעים כמה צעירות יש בחובות.
לירון אזולאי: אנחנו רק יודעות, בחצר הנשית אנחנו חברות בפורום ארגוני צעירות וכל הארגונים שחברים בפורום מעלים את הנושא הזה כנושא שצריך לקדם אותו.
לירון אזולאי: היום אנחנו כאן כי הנושא עלה כחלק מפעילות בקבוצות האקטיביסטיות שלנו שאנחנו מפעילות ביחד עם עמותת מקום עם הקרן למפעלים מיוחדים של הביטוח הלאומי וקרן גנדיר שתומכות בו ובזמנו גם קרן דפנה שתמכה בתחילת הדרך וגם בפורום.
לירון אזולאי: הנושא עלה כנושא שנרצה לקדם יחד עם הצעירות ואנחנו זיהינו המון דרכים אפשריות לקדם אותו.
לירון אזולאי: אחת מהן זה קודם לקרוא למחקר שאולי הממ"מ ירים את הכפפה ויעשה מחקר על הנושא.
לירון אזולאי: אבל יש גם דרכים מבחינת שינוי חקיקה וגם דרכים נוספות שנרצה לקדם את הנושא וגם כבר התחלנו כל מיני מהלכים.
לירון אזולאי: אני אתן את הבמה לנטשה שתספר קצת על החוויה שלה.
לירון אזולאי: ותודה.
עאידה תומא סלימאן: נטשה תעשה את זה תוך שתי דקות.
נטליה פופ: נעים מאוד, נטליה זה הרשמי.
נטליה פופ: למה נטשה?
נטליה פופ: כי זה לא תמיד נעים שיקראו לך נטשה אצלנו במדינה.
נטליה פופ: ישר תוקפים אותך.
נטליה פופ: אז קודם כל שמי נטליה פופ - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חזרתי על מה שנאמר.
נטליה פופ: לא, זה לא היה אלייך אישית, זה אמירה שלי, אני חושבת שיש פה מקום לכל אחת להביע את הקול שלה, פעם ראשונה במעמד כזה מכובד.
נטליה פופ: גם לא הייתי אמורה להיות פה, ממש, וכשדיברו על קולות מהשטח ולייצג כל מיני קולות שנמצאים בשטח אז אני השטח מתחת לשטח מתחת לשטח.
נטליה פופ: אני חושבת שאני יכולה לייצג כמה וכמה שכבות מהאוכלוסייה, אם זה הרוסים, למרות שאני לא רוסיה אבל אני משתייכת לקבוצה הזאת, אם זה נערה בסיכון, נערה של חסות הנוער שהייתי כשהייתי צעירה, נערת רחוב, ניצולת רחוב אם תרצו, ניצולת אונס, הטרדות, ניצולת חובות, ניצולת הוצאה לפועל ובאה לדבר מהמקום הזה.
עאידה תומא סלימאן: את שורדת אמיתית.
נטליה פופ: תודה.
נטליה פופ: כבר לא.
נטליה פופ: מהמקום שלי – רקע סוציו אקונומי קשה, התעללות בבית, הוציאו אותי מהבית בגיל 12 על ידי הרווחה, על ידי צו נזקקות ככה זה נקרא, צו משמורת.
נטליה פופ: גדלתי בפנימיות והוסטלים, מעונות, ממקום למקום עברתי עד גיל 17.
נטליה פופ: בגיל 17 החלטתי שאני רוצה לעשות שינוי עם החיים שלי, קיבלתי החלטה על עצמי ויצאתי לעולם המבוגרים עם אפס כישורים, אפס הבנה מה אני רוצה לעשות אבל הרגשתי בטוחה בעצמי.
נטליה פופ: הנושא של החובות, זה מאוד מתקשר לי - - -
עאידה תומא סלימאן: נטליה, אני מאוד מצטערת שאני קוטעת אותך אבל את יודעת שאנחנו בשידור ישיר.
נטליה פופ: כן.
עאידה תומא סלימאן: חובתי להגיד את זה.
נטליה פופ: תודה שאת מתחשבת.
נטליה פופ: זה מהמקום שלי, היום אני מטפלת וקואוצ'רית ומייעצת לנערות בסיכון.
נטליה פופ: הקמתי כמה וכמה מיזמים, מנחה בסמינר הקיבוצים, אני עובדת בתחום הזה.
נטליה פופ: אני חושבת שכל מה שעברתי אם שאלה ששאלתי את עצמי למה, זה כדי להגיע למקומות כאלה ולהשמיע את הקול הזה של אלה שלא יכולים לדבר.
עאידה תומא סלימאן: בסדר גמור, מצויין, אני מכבדת את זה.
נטליה פופ: אני מרגישה - - - לא רק אני כזאת, עוד נערות שמגיעות ויוצאות לעולם המבוגרים אין להן שום ערך פנימי, אין להן קול מנחה, אין להן הורים שיכוונו אותן, אין להן רשת ביטחון.
נטליה פופ: והן יוצאות לעולם ומתחילות לעשות טעויות ובעצם ככה הן לומדות להתנהל בעולם הזה על ידי ניסיון וטעייה.
נטליה פופ: צוברות חובות, אני הגעתי לכמעט 80,000 שקל חובות.
נטליה פופ: בשירותי הצבאי בגבול עזה בבסיס סגור זה הגיע למקומות מאוד קיצוניים שאני צריכה להצטער על זה שאני בחובות ונציגים של הוצאה לפועל וחברות תקשורת מציעים לי, אז אולי תקרצי למפקד שלך ותבקשי ממנו שיתן לך לצאת לעבוד קצת אם הוא לא נותן לך ככה, תזרמי, מה אכפת לך.
נטליה פופ: זו הגישה.
נטליה פופ: אין מקום לקול של הנערות האלה.
נטליה פופ: אני לא יודעת כמה יש כאלה בשטח באמת, אבל אני הייתי כזאת והיום אני מכירה המון כאלה שצריכות אותנו, את הנשים שיכולות להשפיע ולתת מקום להכיל את זה, להבין שגם הן חלק מהחברה.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך, תודה ששיתפת אותנו, ואני חושבת שדווקא זו יכולה להיות דוגמה לאיך כאשר משנים קצת מהמציאות שהנערות נמצאות בה ונותנים את הגיבוי אפשר לצאת מהמעגל הקשה הזה של מצוקה.
עאידה תומא סלימאן: גברת ניצן סניור, פוליטיקאיות צעירות, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: ואני מבינה גם שאתן קיבלתן את המענק של הקרן וקרן דפנה ו-NCJW.
ניצן סניור: נכון.
ניצן סניור: אז באמת מאוד מרגש להיות כאן, מאוד כיף עם חברות וחברים להשתייך לקהילה כזאת חזקה ומעצימה.
ניצן סניור: יש כאן הרבה נשים שהיו איתנו מהרגע הראשון.
ניצן סניור: אז שמי ניצן סניור, אני עיתונאית במקצוע שלי ולפני ארבע שנים היו חסרים לי ארבעה קולות להיבחר לאגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.
ניצן סניור: תמיד אהבתי פוליטיקה והבנתי בגיל מאוד צעיר ואחר כך באמת באוניברסיטה זה התחזק, שאנחנו חייבות חייבות להיכנס לפוליטיקה.
ניצן סניור: פוליטיקה הארד קור.
ניצן סניור: להיכנס למוקדי קבלות ההחלטות.
ניצן סניור: החברה האזרחית היא חשובה ומבורכת אבל אם לא נהיה בשולחנות ונצביע ונהיה באמת במקומות שבהם מתחלקים התקציבים הגדולים אז אנחנו נבזבז זמן יקר.
ניצן סניור: פוליטיקאיות צעירות זה מיזם מדהים, יש לנו היום מעל 60 בוגרות ועוד 40 סטודנטיות שמשתתפות.
ניצן סניור: אנחנו פועלות באוניברסיטה העברית בירושלים, בבן גוריון בבאר שבע, יש לנו כאן את נועה שהיא מצלמת מאחורה שהיא רכזת יחד עם ענבר של השלוחה בבאר שבע, שרה שיושבת כאן היא בוגרת של ירושלים במחזור הראשון ואת נגה שריכזה שנה שעברה בבאר שבע והיום היא מרכזת ארגון הבוגרות שלנו.
ניצן סניור: אני מאוד מתרגשת כי מבחינתי ארבע השנים האחרונות היו עשייה עם הרבה מאוד אופטימיות והרבה מאוד קושי בעיקר כלכלי שלי לדעת איך אני מצליחה לעשות את הדבר המדהים הזה בידיעה שהוא כל כך משמעותי וכל כך פועל בואקום שלא היה קיים, לקדם נשים צעירות לפוליטיקה.
ניצן סניור: ואני באמת מוקירה תודה לפרס המדהים הזה.
ניצן סניור: אני שמחה להשתייך לארגונים שנתמכים על ידי הקרן החדשה לישראל, אני גאה מאוד, אני חושבת שמה שנעשה לקרן מבחינה פוליטית זה פשוט עוול חברתי נוראי ואנחנו כאן כדי להגיד שזה מה שמחזיק את החברה האזרחית בצורה המדהימה ותודה לכם מאוד על האמון בנו ועל התמיכה.
ניצן סניור: אני שמחה גם לומר שפוליטיקאיות צעירות זה מיזם שמכיל בתוכו אנשים מכל קצוות הקשת הפוליטית.
ניצן סניור: כל הקצוות, גם יהודיות, גם ערביות, גם דתיות, גם חרדיות, ימניות, שמאלניות, מרכז וגם נשים שעדיין לא יודעות מה הן מבחינה פוליטית, וזה בסדר, זה המקום לבוא ולהתנסות ולחוות את החוויה הפוליטית ולהבין כמה זה חשוב להיות כאן ולקחת חלק.
ניצן סניור: הייתי רוצה לראות בשולחן הזה חברי וחברות כנסת מהקואליציה.
ניצן סניור: שרים ושרות, השרה לשוויון חברתי שלא נמצאת כאן.
ניצן סניור: זו האמירה שלי, הפוליטית, עד שאנחנו לא ניקח גם את הצד השני, אני אומרת, זה לא הצד השני, פמיניזם זה לכולם, פוליטיקה זה לכולם, ועד שאנחנו לא נרחיב את המעגלים וזו אחריות שלנו קצת גם להיות סבלניות ולהיות יותר מכילות ולהנהיג את השינוי הזה זה לא ישתנה.
ניצן סניור: אני רוצה לסיים ולתת לנגה את הבמה לדבר על העתיד שלנו.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל, אנחנו באטרף של לחץ זמן ואני מבקשת אל תתנו זכות דיבור אתם.
עאידה תומא סלימאן: תתרגלו את זה איתי.
עאידה תומא סלימאן: אני נחמדה אבל לא תמיד.
ניצן סניור: אבל רק בשביל העתיד אם אפשר לבקש ממך רשות.
עאידה תומא סלימאן: שני משפטים, תעשו לי טובה כי אני צריכה - - -
נגה פפרמן: אני רק אגיד שאנחנו עובדות היום באמת על - - - מתוך המחשבה שאנחנו פוגשות את הסטודנטיות שהן בשלב הראשוני.
נגה פפרמן: אנחנו כן רוצות לייצר את ההמשכיות הזאת ואת העזרה ההדדית הזאת ואת ה-sisterhood שגם דיברו עליו מקודם כדי שמהאוניברסיטה יתחילו את הצעדים הראשונים ויעזרו אחת לשנייה ויבינו שההצלחה של מישהי, לא משנה מאיזה מפלגה או רשימה היא תרוץ בסוף זו הצלחה של השנייה ושל השותפה לה.
נגה פפרמן: ולכן אנחנו גם ממשיכות עם הארגון בוגרות ושהקואליציה שמייצרת אגרוף אמרה מרב, אז אני אשמח אחר כך להכיר ולפגוש פה את כל הנשים שנמצאות בחדר ושנשתף פעולה בכל הקצוות והמקומות שאליהם אתן מגיעות ותודה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד, אני יושבת במקום הזה ואני שומעת כל הזמן תלונות על אלה שלא מגיעים ולא מגיעות לדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מציעה לכן להשמיע להן.
עאידה תומא סלימאן: אני כבר יודעת מי מגיע ומי לא.
עאידה תומא סלימאן: תגידו להם מה אתן חושבות על העובדה שהן לא נמצאות בדיונים האלה, זה מאוד חשוב.
עאידה תומא סלימאן: זה להיות גם פוליטיות.
עאידה תומא סלימאן: כי בסופו של דבר עצם העובדה שיש הרבה נשים זה לא עושה את האגרוף לבד, זה לא מחזק אותנו לבד.
עאידה תומא סלימאן: כי לצערי הרב יש גם נשים שעובדות נגד האינטרסים של הערכים שאנחנו עובדות בשבילם.
עאידה תומא סלימאן: ואחרונת הדוברות, לנה רוסובסקי, יזמת עצמאית, בבקשה גברתי.
לנה רוסובסקי: תודה עאידה.
לנה רוסובסקי: אני לא נולדתי בארץ, אפשר לשמוע גם לפי המבטא, הגעתי בגיל 9.5, בשנת 91' לפני כמעט 27 שנים ואני באמת פעילה חברתית עצמאית.
לנה רוסובסקי: אני לא שייכת לשום ארגון פמיניסטי רשמי אבל מדיי פעם אומרים לי שאני ארגון שלם בפני עצמי ואני נוטה להסכים בתקופות עמוסות במיוחד.
לנה רוסובסקי: מה שאני עושה בשנים האחרונות זה לקדם קהילה של חצי מיליון נשים דוברות רוסית בישראל במגוון זירות וערוצים ואני ארחיב על זה עוד מעט.
לנה רוסובסקי: כשאני מדברת על חצי מיליון נשים דוברות רוסית בישראל אני מדברת על נשים שהן דור ראשון בארץ, על כל המשתמע מכך.
לנה רוסובסקי: נוטים לשכוח את זה, אני נוטה להזכיר את זה, זה נשים שהגיעו לארץ, חוו על בשרן את המעבר של ההגירה, של העלייה, איך שקוראים בארץ להגירה לכאן, וההשלכות של זה ממשיכות, זה לא נגמר ברגע של המעבר, זה לא נגמר אחרי כמה שנות קליטה, זה מסע כאורך החיים.
לנה רוסובסקי: ואני פועלת כדי לקדם ולתת מענה לקהילה הזאת - - - קריטיים כמו עוני בקרב נשים מבוגרות, כמו עובדות קבלן שלפי מחקרים נראה שחצי מהן זה דוברות רוסית מבוגרות, כמו תקיפות מיניות שעל פי מחקר מדד הביטחון לנשים, נערות וילדות דוברות רוסית סובלות פי שניים עד פי שניים וחצי מילידות הארץ היהודיות.
לנה רוסובסקי: כמו חוסר מענה בשפה הרוסית בקווים חמים, ואני שמחה להגיד על שיתוף פעולה עם אית"ך מעכי, עם ענת שעכשיו כן יש מענה בשפה הרוסית לייצוג משפטי של נשים מעוטות יכולת.
לנה רוסובסקי: ואלה הנושאים שאני מקדמת בשנים האחרונות.
לנה רוסובסקי: אני חייבת לומר שלהיות כאן, קודם כל הנוכחות מדהימה, יש פה כל כך הרבה נשים מוכרות שתמכו בי לאורך הדרך ובאמת זה פשוט תענוג להיות כאן.
לנה רוסובסקי: אבל אני חייבת לומר שלאורך השנים אני זכיתי למעט מאוד הכרה בפעילות שלי בעיקר מטעם ארגונים ומוסדות.
לנה רוסובסקי: ואני אגיד לכם למה אני מתכוונת.
לנה רוסובסקי: אני מגיעה לאיזושהי ועדה אומרים לי מה הבעיה שלכם, לא נקלטתם עדיין?
לנה רוסובסקי: מה אתם בסדר, אתם כבר הרבה זמן בארץ, הכל צריך להיות טוב, למה יש בעיות, אתם הכל בסדר, שיהיה לכם בהצלחה.
לנה רוסובסקי: או הצד השני של המטבע ששולחים אותי לחברי כנסת דוברי רוסית כאילו שנשים ישראליות דוברות רוסית הן לא חלק מנשים ישראליות.
לנה רוסובסקי: ומי שצריך לעזור לי זה חברי כנסת דוברי רוסית ולא למשל ארגונים שתומכים בנשים.