GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<קריאה: לדעתי עושים את זה לפי כתב האישום - - -
<רינת בניטה: לא, זה לא לפי כתבי האישום - - -
<אילת אורנשטיין: השאלה מתי זה אלימות ומתי זה ניסיון לרצח - תיק החקירה נבחן, החשדות שעולים מהתלונה, מחומר הראיות האחר נבחנות ועל פי זה מבוסס החשד.
<אילת אורנשטיין: נפתח תיק בחשד לעבירת ניסיון רצח.
<אילת אורנשטיין: לעתים תוך כדיי תיק החקירה מתברר שמדובר בניסיון לרצח ומוספת העבירה.
<אילת אורנשטיין: על פי חומר הראיות וההתפתחות בתיק החקירה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל לדעתי זה לא מה ששאלה יושבת ראש הוועדה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מנסים להבין מה הוא הקו הבלתי נראה הזה בין זה שהיה אגרוף בפנים לבין זה שאתם מגדירים את זה בתיקי חקירה כניסיון לרצח.
<אילת אורנשטיין: זה לא קו בלתי נראה ואין קו.
<אילת אורנשטיין: כל תיק נבחן לגופו, והיה ועולה חשד שהייתה כוונה לרצוח אז מדובר בניסיון לרצח.
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, אני בכוונה מקשה איתך רגע על הכוונה, על היסוד הנפשי.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מדברים על מהי אלימות שעוברת - - - מה הקו הזה שבו אתם - - - זה לא עניין של תיק חקירה - - -
<אילת אורנשטיין: זה לא קו זה- - -
איילת נחמיאס ורבין: כל מקרה אלימות חמורה אחרת זה ניסיון לחבלה?
<אילת אורנשטיין: זה לא קו.
<אילת אורנשטיין: כל מקרה נבחן לגופו על פי חומר הראיות, על פי החשדות - - -
איילת נחמיאס ורבין: אז אחרת יהיה ניסיון לחבלה?
<אילת אורנשטיין: תני לי להשיב בבקשה.
<אילת אורנשטיין: זה תלוי, יש הרבה עבירות רבות שגם עבירות לאלימות והן נפרשות על סעיפים שונים על פי המקרה והחדש שעולה מחומר החקירה נקבע החשד לעבירה.
דב חנין: גברתי יושבת הראש, רק בהערה ל- - -
<קריאה: - - - וצריך להיות מטופל, זה לא מטופל.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבמקרה הזה כדאי גם, נקשיב לשאלה שלך או הבהרה, אבל כדאי גם שמשרד המשפטים יתייחס לנושא.
דב חנין: גברתי נציגת המשטרה.
דב חנין: בתשובה להערה שלך, בהחלט יכול להיות גם ניסיון רצח כשאין יסוד של כוונת רצח כי עבירת הרצח לא נשענת רק על כוונה אלא גם על אפשרויות אחרות, יש אלטרנטיבות אחרות.
דב חנין: חוץ מניסיון רצח יכול להיות גם למשל ניסיון הריגה שהוא עדיין עבירה יותר חמורה מאשר עבירת אלימות רגילה.
דב חנין: השאלה היא עדיין, בהמשך לאותה סוגייה שמטרידה את הוועדה, האם אתם יכולים לתת לנו באמת איזשהי תמונה יותר ברורה איפה אנחנו עומדים כי מקרי אלימות קשים ישנם רבים וכנראה שחלק ניכר מהם הם גם אולי ניסיונות רצח או ניסיונות הריגה שלא נגמרו למרבית השמחה במוות.
<אילת אורנשטיין: ראשית, אדוני צודק ואין מדובר בהתמקדות רק בכוונה.
<אילת אורנשטיין: חומר ראיות נבחן על כל מרכיביו ועל פי כך נקבל החשד ובהמשך נאספות ראיות ומועבר התיק.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה את התייחסות משרד המשפטים.
<לילך וגנר: לילך וגנר, ייעוץ וחקיקה.
<לילך וגנר: בחוק העונשין יש עבירות אלימות בדרגות חומרה שונות החל מתקיפה וכלה ברצח.
<לילך וגנר: עבירת ניסיון הרצח מוגדר כ"העושה אחת מאלה דינו מאסר 20 שנים מנסה שלא כדין לגרום למותו של אדם" זאת עבירת ניסיון הרצח.
<לילך וגנר: היא עבירת מטרה מעצם טבעו של הניסיון.
<לילך וגנר: זאת אומרת, המטרה צריכה להיות לגרום למותה של האישה, זאת עבירת ניסיון הרצח.
<לילך וגנר: באופן כללי עד לאחרונה פסיקה קבעה שלא צריכה להתגבש כוונה תחילה.
<לילך וגנר: אבל לאחרונה היה איזשהו פסק דין שסטה מהפסיקות שקדמו לו וקבע שגם לצורך ניסיון הרצח יש צורך, לפחות בחלופה הראשית, יש צורך בכוונה תחילה לגרום למוות.
<לילך וגנר: זאת אומרת מקרה שאם הוא היה מסתיים במוות אבל הוא לא הסתיים במוות אבל מתקיימים בו כל המאפיינים של עבירת הרצח, פרט לתוצאה לשמחתנו, הוא מוגדר מבחינה משפטית כניסיון רצח.
<לילך וגנר: זה נכון שיש את עבירת ההריגה.
<לילך וגנר: עבירת ההריגה העונש שלה הוא 20 שנה.
<לילך וגנר: היא עבירה שאינה דורשת כוונה מיוחדת אבל נכנסים אליה מצבים של קנטור, לכאורה גם של כוונה ספונטנית, לפי לשון החוק.
<לילך וגנר: אם כי הפסיקה מאוד מאוד - - - את עבירת הרצח - - -
דב חנין: או של מחשבה פלילית רגילה.
<לילך וגנר: מחשבה פלילית רגילה כולל פזיזות שזה קלות דעת לגבי התוצאה - - - זה עבירה מאוד רחבה.
<לילך וגנר: התכלית בדרך כלל של ניסיון הרצח הוא עבירה של חבלה בכוונה מחמירה לפי סעיף 3.2.9 לחוק העונשין שבאופן קצת אולי אבסורדי היסוד העובדתי שלו, של גרימת החבלה, החבלה לא צריכה להיות מאוד רצינית אבל הכוונה היא לגרום לחבלה חמורה או לנכות או למום וגם עבירה שהעונש שלה הוא 20 שנות מאסר.
<לילך וגנר: הרבה פעמים כתבי אישום שמתחילים בניסיון לרצח מסתיימים בחבלה בכוונה מחמירה כי בעצם העונש זהה, שהוא 20 שנה.
עאידה תומא סלימאן: אני בכוונה שאלתי את השאלה ואני מודה על ההבהרה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני מבינה שההבהרות האלה מתייחסות לאחר תום החקירה ואיסוף הראיות והערכה מה כתב האישום.
עאידה תומא סלימאן: פה יש לנו פתיחת תלונות על עבירות כאלה- - -
<רינת בניטה: זה מספר התיקים.
<לילך וגנר: לא תמיד.
<לילך וגנר: בסופו של דבר התיק יכול להפתח על ניסיון לרצח ולהסתיים בעבירת חבלה.
שרן השכל: יש לי עוד שאלה נוספת.
שרן השכל: בנוגע לאחר מכן, כאשר אתם מגישים כתב אישום בין אם זה על הריגה או על חבלה חמורה.
שרן השכל: האם השופט מתייחס בסוף לכמות השנים שהוא נותן בפועל ובמקרים הספציפיים שבהם כן העמדתם לדין מה הייתה כמות השנים שהשופט בסוף נתן לפושע?
שרן השכל: האם זה היה חמש שנים מתוך זה או אם זה באמת היה מלוא הכמות, 20 שנה, כלומר האם יש פה משקל גם יותר כבד בסוף - - -
<לילך וגנר: שאלה טובה.
<לילך וגנר: אין לי נתונים של כתבי האישום.
<לילך וגנר: זה מופיע בדו"ח של העונשים שנקבעו על - - -
<רינת בניטה: לא על העונשים כי המשטרה לא אוספת את המידע הזה באשר לעונש הנגזר - - -
<לילך וגנר: אני רק יכולה להגיד שבניסיון המקרים בהם בית המשפט נותן את העונש המירבי בצד העבירה הם מקרים ספורים ביותר.
<לילך וגנר: בית משפט קובע מתחם ענישה לפי מגוון של פרמטרים שקבועים היום בחוק.
<לילך וגנר: ביניהם הנזק שנגרם.
שרן השכל: זאת אומרת שאם הגשתם בסוף על חבלה חמורה הוא יכול גם לצאת עם חמש שנים למרות שהיה כאן ניסיון להריגה - - -
איילת נחמיאס ורבין: למה לא אוספים את האינפורמציה הזאת?
איילת נחמיאס ורבין: אני תוהה לעצמי למה אין אף גוף.
איילת נחמיאס ורבין: בעיניי המשטרה היא בכלל לא הכתובת לזה, לאיסוף של המידע על העונשים.
שרן השכל: משרד המשפטים צריך לאסוף את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שרינת תמשיכי להעלות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהצורך באיסוף מידע כזה אפשר להתייחס אליו גם בדיון של החברים גם נסיים את זה.
<רינת בניטה: אז כמו שראינו בממוצע נפתחים 24 תיקים מדיי שנה בעבירת ניסיון לרצח של אישה.
<רינת בניטה: בשנתיים האחרונות חלה עלייה של 67% במספר תיקי ניסיון לרצח של אישה בהשוואה ל-8 השנים שקדמו להן שזו עלייה שהיא משמעותית ואנחנו רואים שבשנת 2017 כבר נפתחו בחמשת החודשים הראשונים 25 תיקים בעבירה הזו, ולכן לא תהיה בה ירידה של מספר התיקים בסוף השנה.
<רינת בניטה: מבחינת מאפייני הקורבנות בניסיון לרצח אנחנו רואים ש-127 נשים הן יהודיות ו-114 הן לא יהודיות וגם כאן, כמו בתיקי הרצח, אנחנו רואים ייצוג יתר של נשים לא יהודיות בהשוואה לשיעורן באוכלוסייה - - -
שרן השכל: אבל זה היה גם יכול להיות בגלל אכיפה מוגברת מבחינת המגזר שלפני כן פשוט התעלמו מתלונות או ממקרים כאלו ואולי הזיזו אותם הצידה?
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שזאת הסיבה.
עאידה תומא סלימאן: מעניין אותי למה במקרה הזה הסטטיסטיקה מתייחסית לשתי הגדרות.
עאידה תומא סלימאן: כאילו, יהודיות ולא יהודיות.
עאידה תומא סלימאן: הרי כולם יודעים שיש יהודים, ערבים ואולי זרים.
עאידה תומא סלימאן: למה החלוקה היא לא - - -
<רינת בניטה: אלה נתוני המשטרה והגדרת המשטרה באשר למי יהודי ומי לא יהודי.
שרן השכל: לא יהודים זה כולל אוכלוסיות כמו דרוזים, צ'רקסים ועוד?
עאידה תומא סלימאן: דרוזים הם ערבים, צ'רקסים לא.
שרן השכל: - - - אם הדרוזים יסכימו איתך, עאידה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא צריכה שיסכימו כולם איתי.
עאידה תומא סלימאן: לפחות הם דוברים ערבית, יש להם מנהגים ערבים, בואי לא נתווכח על זה.
עאידה תומא סלימאן: בטוח שאני יודעת יותר טוב ממך בעניין הזה.
שרן השכל: אני לא הייתי בטוחה וגם לא הייתי בטוחה אם תשאלי אותם אישית, אבל בסדר נשים את זה בצד.
<אילת אורנשטיין: זו מדיניות מסירת הנתונים שמטרתה למנוע תיוג אוכלוסיות ופגיעה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע את זה, אני לא שמעתי.
אורלי לוי אבקסיס: אולי זה כדי להתאים את הטיפול פר גם, את יודעת, סביבה ופר - - -
עאידה תומא סלימאן: זה היה קורה אם היו אומרים מי ערבי ומי ולא.
עאידה תומא סלימאן: אבל במקרה הזה יהודים ולא יהודים זה לא יתאים.
עאידה תומא סלימאן: מה המטרה?
<אילת אורנשטיין: למנוע תיוג של אוכלוסיות ופגיעה ברגשות של אוכלוסיות.
<אילת אורנשטיין: אגב זו, הפילוח יהודי לא יהודי הוא לא רק בהקשר, חלילה, של נתון זה או אחר, זו המדיניות של המשטרה.
עאידה תומא סלימאן: הלוואי והרגשות שלנו הם נושא כל כך חשוב.
עאידה תומא סלימאן: כדי להבין את הבעיה לעומק צריך לנתח את הנתונים, צריך להכיר את הבעיה.
עאידה תומא סלימאן: צריך להבין מי כן עלולה להרצח יותר ממישהי אחרת.
עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת לך, בשם כל הנשים הערביות, על כל השייכות הדתית שלהן, אין לנו בעיה לחשוף את הנתונים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו דורשים לחשוף את הנתונים האלה.
עאידה תומא סלימאן: והרגשות שלנו לא קשורים לנושא, תאמיני לי.
עאידה תומא סלימאן: מי שאכפת לו מהרגשות שלנו, שיקצה את המשאבים כדי להלחם בתופעה.
עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שהדברים הם לא מכוונים אלייך אישית אבל אני רוצה שתעבירי את המסר הזה.
עאידה תומא סלימאן: עדיף לי פגועה רגשית וחיה מאשר שומרים על הרגשות שלה כמתה.
<רינת בניטה: אז מהסיבה הזו שציינה המשטרה גם לא נמסרו לנו נתונים באשר לעולות שהיו קורבנות לניסיון רצח, לא נמסר לנו הפילוח הזה.
<אילת אורנשטיין: אני חייבת לתקן.
<אילת אורנשטיין: למיטב זכרוני לא התבקשנו למסור על עולות שהיו קורבנות לרצח אלא על עבירות אלמ"ב כנגד עולות.
<אילת אורנשטיין: מה שלא נמסר הוא הפילוח לארצות המוצא.
<רינת בניטה: אז אני אגיד לך שלמסמך הזה שביקשנו לא קיבלנו את הפילוח לפי עולות מהסיבה שציינת קודם לכן, שאתם לא רוצים לתייג אוכלוסיות, ולכן גם פנינו לנתוני הוועדה הבין משרדית באשר לעולות שנרצחו בידי בני זוגן כי גם שם סירבתם למסור לנו נתונים באשר לעולות.
<רינת בניטה: מסרתם נתונים באשר לעולות לוועדת העלייה והקליטה בנושא אחר- - -
<אילת אורנשטיין: תנו לי - - - את הפנייה אני לא מכירה אותה.
<רינת בניטה: אני יכולה להראות לך, הפנייה נמצאת אצלי.
אורלי לוי אבקסיס: אולי נגיש את הבקשה דרך המשרד לעלייה והקליטה.
<רינת בניטה: אנחנו פנינו גם למשרד העלייה והקליטה, תיכף אני אתייחס גם לזה.
<רינת בניטה: ביקשנו לדעת כמו שאמרתי קודם - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, זה לא שאין להם, הם מסרבים לתתת את זה מפולח ברמה הזו.
<קריאה: הם מסרבים גם לתת לנו.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל הם אמרו שהם נתנו את זה לוועדה - - -
<רינת בניטה: לוועדה הבין משרדית לבדיקת מקרי רצח של נשים בידי בני זוגן יש את הנתונים האלה.
<רינת בניטה: אבל רק באשר לרצח לא באשר לניסיון.
<רינת בניטה: ביקשנו לדעת האם הפרופיל של נשים שהיו קורבנות לניסיון רצח ונשים שנרצחו הוא פרופיל דומה ואנחנו רואים שלא.
<רינת בניטה: אנחנו רואים שברוב המקרים שבהם נשים היו קורבנות לניסיון רצח החשוד אינו בן משפחה ובמחצית מסך המקרים מדובר בכלל באדם שהוא זר לאישה.
<רינת בניטה: כשאנחנו מדברים על המקרים שבהם החשוד הוא בן משפחה זה סך הכל שליש מהמקרים ובתוכם 62%, בערך שני שליש, הם בני זוג.
<רינת בניטה: כך שאם נסתכל על סך כל המקרים שבהם בן הזוג הוא החשוד במעשה של רצח או ניסיון רצח אנחנו נראה שבסך הכל האירוע הזה מסתיים במוות של אותה אישה.
אורלי לוי אבקסיס: אה, רגע, כאשר זה בתוך המשפחה זה בדרך כלל נסגר במוות?
<רינת בניטה: כשמדובר בחשוד כשהחשוד הוא בן זוג של אישה, אם ניקח את סך מקרי ניסיון הרצח והרצח אנחנו נראה שבסיכמו של עניין ניסיון הרצח מסתיים במוות של האישה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא הגדרת בן זוג כוללת גרוש, כוללת חבר לשעבר, כוללת חבר נוכחי?
<רינת בניטה: מכוון שלא קיבלנו את נתוני המשטרה באשר לפילוח של העולות פנינו גם אל משרד הרווחה וגם אל משרד העלייה והקליטה.
<רינת בניטה: ממשרד העלייה והקליטה נמסר שהמשרד הוא לא גוף טיפולי ולכן הוא לא מקבל את הנתונים.
<רינת בניטה: צויין שגם משרד העלייה והקליטה לא מקבל בשנים האחרונות באופן סדיר נתונים באשר לעולות.
<רינת בניטה: ממשרד הרווחה קיבלנו תשובה באשר לנהלים שמתקבלים אבל גם להם אין נתונים באשר לנשים שהיו קורבנות לרצח.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, איך למשרד הרווחה אין, הרי הם מטפלים.
<רינת בניטה: נשים שהיו קורבנות לניסיון רצח אין להם נתונים סדורים על הדבר הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אין להם דיווח?
<רינת בניטה: יש להם דיווח במסגרת מה שנקרא נוהל האורות האדומים ב- - -
איילת נחמיאס ורבין: אוקיי, יופי, יש להם נוהל אורות אדומים ו?
<רינת בניטה: אז אולי הם ירחיבו על זה כי זה נוהל משותף יחד עם המשטרה.
<רינת בניטה: אני רק רוצה להגיד קודם כל שהמסמך המלא מופיע גם כאן בפרינט אבל גם באתר מרכז המחקר והמידע של הכנסת ולהודות לנועה - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל הנתון על כתבי אישום.
<רינת בניטה: את רוצה שאני אציג נתונים על כתבי אישום?
עאידה תומא סלימאן: כתבי אישום בניסיונות רצח בטח.
עאידה תומא סלימאן: זה נתון מזעזע.
<רינת בניטה: אז אנחנו רואים שמסך התיקים שנפתחו בעבירה זו של ניסיון רצח של נשים ב-30% הוגש, עד למועד סגירת המסמך, כתב אישום בגין העבירה הזו.
<רינת בניטה: ב-71 תיקים שהם 30%.
<רינת בניטה: מבין אלו ב-40 תיקים שהם קצת יותר ממחצית מסך התיקים שבהם הוגש כתב אישום הקורבן היא אישה מהמגזר היהודי וזה בדומה לשיעור הנשים שהיו קורבנות לניסיון רצח בשנים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: כמה תיקים נסגרים בלי כתב אישום?
<רינת בניטה: אנחנו ביקשנו רק את כתבי האישום.
עאידה תומא סלימאן: 70% מניסיונות הרצח לא מוגש בהם כתב אישום.
עאידה תומא סלימאן: אישה שהתמזל מזלה וניצלה מניסיון רצח אבל הרוצח שלה או מי שניסה לרצוח אותה עדיין מסתובב חופשי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר הנשים האלה עלולות, חס וחלילה, להרצח כל יום כי הרוצח עדיין מסתובב או מי שניסה לרצוח אותן עדיין מסתובב חופשי.
איילת נחמיאס ורבין: עאידה המילה היא הופקרה, האישה הופקרה.
אורלי לוי אבקסיס: עאידה, יש לנו נתון של אותן נשים אם הייתה תלונה חוזרת- - -
איילת נחמיאס ורבין: קודם התייחסנו לזה כשניסיתי לשאול ולא הגענו לשלב השאלות אבל ניסיתי למשל לשאול סביב נושא כתבי האישום כשיש כמה עבירות, כשיש ריבוי עבירות, הרי לבנאדם שהוא בסופו של דבר אפילו עוד לא הגיעו לרצח, הלוואי, אבל יש ריבוי עבירות, כי היה פה דיון על מה הופך עבירה לניסיון רצח בניגוד לעבירת אלימות "רגילה".
<רינת בניטה: אני אציין רק שביקשנו את הנתון הזה על רקע פלילי של חשודים ברצח ובניסיונות רצח והמשטרה לא מסרה לנו.
איילת נחמיאס ורבין: אבל יש הרי כתבי אישום שמורכבים מיותר מאישום אחד, זאת אומרת יותר מעבירה אחת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש משהו חברות הכנסת הנכבדות.
עאידה תומא סלימאן: אני רואה שעולות לכן הרבה שאלות.
עאידה תומא סלימאן: מה דעתכן שאני אתחיל לתת לכן זמן דיבור ותעלו את השאלות כדי שנקבל את התשובות.
עאידה תומא סלימאן: אז חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין ואני אלך לפי הסדר ואנחנו נשלב חבר/חברת כנסת ומישהו מנציגי הציבור.
איילת נחמיאס ורבין: חברת הכנסת תומא סלימאן אני מאוד מודה לך על הדיון הזה.
איילת נחמיאס ורבין: לא מפתיע, כמובן, אנחנו עושות את זה פה מדיי שנה.
איילת נחמיאס ורבין: רק אני חושבת שכל שנה אנחנו מקוות שנגיע לכאן ויוקצו המשאבים המתאימים, כולל המשאבים שהממשלה התחייבה להם בעבר, שנגיע לכאן והנתונים יהיו יותר טובים, שנגיע לכאן והתחושה תהיה שמשרדי הממשלה מתקשרים ביניהם.
איילת נחמיאס ורבין: כלומר, גם אם אתם מדברים ביניכם התחושה שלנו היא שבאמת בסופו של דבר נשים, בוודאי במגזר הלא יהודי, צריך להגיד את זה בצורה ברורה, מופקרות לגורלן.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא אומרת שלא עושים כלום ואני לא אומרת שלמישהו לא אכפת אבל אני אומרת שאנחנו צריכים להבין שלא אכפת מספיק ולא דואגים מספיק.
איילת נחמיאס ורבין: כי למשל תשימו לב מה עובר כאן
איילת נחמיאס ורבין: כחוט השני דרך השאלות שלנו ודרך הדברים שאת אמרת והוצגו גם בדו"ח העצוב והמרתק של הממ"מ זה שבעצם הדבר הזה שנקרא ניסיון רצח הוא כמעט לא מורגש.
איילת נחמיאס ורבין: כי הרי כל עבירת אלימות, יכולה להתחיל מאגרוף ולהסתיים ברצח באותו מועד, אבל היא גם יכולה להיות עבירה מתמשכת.
איילת נחמיאס ורבין: כלומר, הרבה מאוד נשים נמצאות על הרצף הרבה הרבה זמן.
איילת נחמיאס ורבין: דעו לכם, מבחינה מקצועית, בכל תחום שהוא, בין אם מדובר בקטל בדרכים ובין אם מדובר בתאונות עבודה, תמיד בודקים את הדבר הזה שנקרא כמעט תאונה.
איילת נחמיאס ורבין: כמעט רצח בהקשרים האלה זה מה שצריך לבדוק.
איילת נחמיאס ורבין: זה מה שצריך לבדוק על פני הרצח, כמה פעמים כמעט קרה רצח.
איילת נחמיאס ורבין: זה עניין מקצועי שמחייב בדיקה.
איילת נחמיאס ורבין: כמה פעמים האישה הזאת כבר הייתה חשופה לאלימות עד כדי כך שהרצח כבר יכול היה לקרות.
איילת נחמיאס ורבין: איסוף המידע.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מבינות פה שאין מישהו שעוקב.
איילת נחמיאס ורבין: נתנה דוברת האדיבה ממשרד המשפטים נתנה לנו לא מעט פיסות מידע אבל פיסות המידע האלה לא מחוברות כי בסופו של דבר אם אנחנו לא יודעים מה מתחם הענישה בבתי המשפט אנחנו בעצם לא יודעים מה המצב ולמשל האם אנחנו צריכים וצריכות לתקן את החוק.
איילת נחמיאס ורבין: האם אנחנו צריכים לעשות משהו בעניין הזה כי אולי אלה מסוג העבירות שמחייבות מתחם ענישה מינימלי.
איילת נחמיאס ורבין: אני יודע שבמשרד המשפטים שומעים רק ענישה מינימלי, ישר מתחרפנים.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו הם - - -
איילת נחמיאס ורבין: בסדר אבל אני רוצה שאנחנו נדבר על הדברים האלה בצורה מאוד מאוד ברורה ואנחנו מדברים על זה.
איילת נחמיאס ורבין: כי בסופו של דבר כשאנחנו קוראות פה באחד מהנתונים שמחצית מהנרצחות לא מוכרות למשטרה, כלומר עבודת ההסברה שאנחנו עושים וזה באמת חלק מהמשאבים שהממשלה חייבת להשקיע היא לא מספיק טובה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו צריכים כל הזמן לזכור, יש אלימות פיזית, יש אלימות מילולית ונפשית ויש אלימות כלכלית.
איילת נחמיאס ורבין: אני כל הזמן שואלת את עצמי את השאלה האם העובדה שנשים יצאו לעצמאות כלכלית מוגברת ומועצמת כולל במגזר הערבי, במגזר הלא יהודי, האם זה מחזק את מעמדן או שמא זה מחליש את מעמדן.
איילת נחמיאס ורבין: כלומר, האיום בעצם זה שהן מתחילות לצאת לעצמאות כלכלית האם זה משפר את מצבן.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לספר לכם בשני משפטים על עמותה שנמצאת כאן כי אני אוהבת אותה משום שהיא יוזמה מקומית של עמותת בשבילך שמאתרת גברים בעזרת משטרת פתח תקווה ומחלקת הרווחה של פתח תקווה, אנשים פרטיים שלקחו פה יוזמה, שלום קוטלר, יושב ראש העמותה, אילנית, תמר ודב- - -
עאידה תומא סלימאן: איילת.
איילת נחמיאס ורבין: לא, זה חשוב להצביע על זה כי דווקא היוזמות המקומיות הן מאוד חשובות וצריך לברך עליהן גם בטיפול בגברים.
איילת נחמיאס ורבין: לזהות מוקדם, לאתר, לנטר ולא לוותר שלא יהיה - - -
עאידה תומא סלימאן: רק כדי לסבר את האוזן, עוד נתון מדהים, שלפני שבע שנים היה מספר הגברים שטופלו על ידי הרשויות השונות, משרד הרווחה, גברים אלימים, היה 2500 גברים.
עאידה תומא סלימאן: הנתון מהשנה הזו זה עדיין 2500 גברים.
עאידה תומא סלימאן: אז כנראה צריך לעשות משהו שם.
איילת נחמיאס ורבין: בגלל זה היה לי חשוב לספר על זה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם אותם 2500, אני מקווה שהם לא אותם - --
איילת נחמיאס ורבין: אבל זאת שאלה, רציתי לשאול אותך תוך כדיי אבל פחדתי שתצעקי עליי - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מצליחה להפחיד אותך איילת?
עאידה תומא סלימאן: בבקשה סמאח.
<סמאח סלאימה: סאמח סלאימה, אני מעמותת נע"ם ותודה לכל הנוכחים וגם על הנתונים שרובם, לצערנו, מוכרים אבל הם על הנייר.
<סמאח סלאימה: הבנו שרוב הנשים מוכרות למשטרה אבל המשטרה לא מכירה בבעיה שלהן זו אחת מהבעיות שלנו.
<סמאח סלאימה: אחד מהנתונים שחסרים בדו"ח הזה על נשים נעלמות במדינת ישראל.
<סמאח סלאימה: יש נשים שנעלמות והן לא נמצאות בסטטיסטיקה של אף אחד- - -
אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת נשים נעלמות?
<סמאח סלאימה: נשים נעלמות שיום אחד הן לא נמצאות בחיים ואנחנו לא יודעים מה עלה בגורלן.
<סמאח סלאימה: היה לנו מקרה של גופת אישה שנמצאה באמצע המדבר ומשטרת ישראל - - -
עאידה תומא סלימאן: כמה מקרים כאלה אפילו.
<סמאח סלאימה: אנחנו יודעים על יותר מ-20.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לך, אפילו כמה מקרים.
<סמאח סלאימה: כמה מקרים אבל זאת גופה שנמצאה והיא לא הייתה בסטטיסטיקה ומשטרת ישראל באמת חקרה ואמרה שסיבת המוות לא ידועה והיא לא הייתה בשום מקום ונמסר למשפחה על קבורה וכמובן נסגר התיק.
<סמאח סלאימה: חשוב גם לציין, היה לנו גם מקרה של ניסיון רצח של גבר שהיום יושב בכלא כי הוא שוחרר והצליח לרצוח את יסמין אבו סעלוק והוא הורשע בניסיון רצח אבל היה קצת מאוחר מדיי אחרי שנמצאה גופתה של האישה.
<סמאח סלאימה: מהנתונים, מה שאני לומדת, כשמדברים על נשים ערביות ש-30% ממקרי הרצח הרוצח הוא מהמשפחה ואנחנו יותר מ-50% מהקורבנות זה לא אומר שמישהו זר רוצח, זה אומר, וזה מה שמפחיד אותנו בארגוני הנשים, שיש התמקצעות ברצח של נשים ערביות, במיוחד באזור רמלה לוד, 40% ממקרי הרצח נמצאים בלוד- - -
עאידה תומא סלימאן: משלמים עבור הרצח בני המשפחה.
<סמאח סלאימה: בדיוק.
<סמאח סלאימה: שוכרים מישהו ומשלמים לו כסף, והיו לנו כמה מקרים כאלה, אז בן הזוג אחרי זה מקבל, כמובן, פיצוי על נפגע עבירה, שתבינו, לפי החוק.
<סמאח סלאימה: והיה לנו מקרה של גבר שהזמין רצח - - -
עאידה תומא סלימאן: ואין שום בעיה שיקבל את הילדים לחיקו - - -
<סמאח סלאימה: מקבל את הילדים, אם זה רכוש, חלקת אדמה שרבו עליה וכמובן הדבר הזה - - -
אורלי לוי אבקסיס: הרצח משתלם מה שאת אומרת.
<סמאח סלאימה: הרצח משתלם ביותר והיה לנו מקרה של אישה שנרצחה שבעלה או הגרוש שלה או מי שביקשה להתגרש ממנו קיבל 70 אלף ₪ ממדינת ישראל והוילה, כמובן, שחשקה נפשה בו.
<סמאח סלאימה: אז מהבחינה הזאת חשוב לשים את הדברים על השולחן ולקרוא לדברים בשמם.
<סמאח סלאימה: אני מציעה לעשות גם תכנית הגנה.
<סמאח סלאימה: הבנו שמשטרת ישראל לא יכולה להרשיע בניסיונות רצח ופגיעה קשה בנשים.
<סמאח סלאימה: אני מבקשת להגן על הנשים שהמפגע בהן שוחרר כי לא יכלנו להכניס אותו לכלא.
<סמאח סלאימה: נשים כאלה חיות בטרור יום יומי ויש לנו עשרות מקרים כאלה.
<סמאח סלאימה: באולם הזה העידו 60 נשים מאויימות שאף אחד לא מתייחס אליהן.
<סמאח סלאימה: חשוב גם הנושא של נפגעי עבירה והזכויות של המשפחות.
<סמאח סלאימה: יושבת פה אמא של אלא בהאר שנרצחה ב-2010, נסגר תיק החקירה בלי להודיע לה על כך והיא לא ידעה שהדבר הזה קיים.
<סמאח סלאימה: למרות שמפכ"ל המשטרה הבטיח לה, שוב, באולם הזה, לעדכן - - -
אורלי לוי אבקסיס: באיזה תואנה נסגר תיק החקירה?
<סמאח סלאימה: יש היום שני עורכי דין שמטפלים במשפחה ועדיין לא מקבלים את האינפורמציה מהמשטרה למה נסגר התיק.
<סמאח סלאימה: אפילו את המידע הזה אין לאמא הזאת והיא היום צריכה לעבוד, לשלם לעורכי דין כדי לרדוף אחרי משטרת ישראל ש- - -
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, סמאח, שגם במקרה של סוהא מנסור המחנכת שנרצחה בטירה, התיק של החקירה של הרצח שלה נסגר כמה חודשים אחרי הרצח.
עאידה תומא סלימאן: אני קטונתי מלהבין.
עאידה תומא סלימאן: רצח מתבצע, אישה נרצחה.
עאידה תומא סלימאן: יש גופה אז בטח יש רוצח.
עאידה תומא סלימאן: למה ממהרים לסגור את התיק?
עאידה תומא סלימאן: למה יש תיקים שנשארים פתוחים שנים על גבי שנים?
עאידה תומא סלימאן: למה פתאום התיק הזה נסגר?
עאידה תומא סלימאן: עוד משהו, נרמין מוגרבי וסודוס שמרוח, אמא ובת שנרצחו בשנת 2015.
עאידה תומא סלימאן: אני קיבלתי תשובה על שאילתא ששלחתי, שב-10.12 כבר באותה שנה הוגשו כתבי אישום.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי, ותתקנו אותי, כאילו באותה שנה אחרי חודש אני מקבלת תשובה שאחרי חודש הוגשו כתבי אישום.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי לא הוגשו כתבי אישום בשני המקרים האלה.
עאידה תומא סלימאן: לפי המשפחה לא הוגשו כתבי אישום או שהם לא יודעים.
איילת נחמיאס ורבין: את קיבלת תשובה לשאילתא שהוגשו כתבי אישום?
עאידה תומא סלימאן: חודשיים אחרי הרצח אז אני ארצה גם לדעת מה קורה.
<סמאח סלאימה: משטרת ישראל עד 2012 נתנה לנו את הפילוח שנטען פה על רגישות תרבותית, נתנה לנו פילוח על זה ועל רקע לאומי, הלאום של הקורבן, ופענוח מקרי הרצח ויצא ש-80% ממקרי הרצח נגד נשים ערביות לא מפוענחים.
<סמאח סלאימה: במקום לטפל במקרים הפסיקו לתת לנו את הנתונים אבל אנחנו עוקבים ויש לנו את הנתונים והגיע הזמן לטפל בזה.
מסעוד גנאים: אני הייתי גם בדיון הראשון ורוצה גם עוד הפעם להודות לך על הדיון החשוב הזה.
מסעוד גנאים: לצערי הרב את התופעה הזו של רצח נשים היא מבישה והיא מסוכנת והיא הולכת ומחמירה יותר.
מסעוד גנאים: הייתי אומר בסוגריים משכללת משום שסמאח דיברה על מה שקורה בקשר לרצח נשים שנכנס לשם כל העניין של כנופיות הפשע והרוצחים שסוחרים אותם כדי להרוג נשים וכדי לרצוח נשים.
מסעוד גנאים: המדאיג ביותר זה שני הנתונים שהוזכרו בדו"ח של הממ"מ.
מסעוד גנאים: הראשון זה שכמחצית מהנרצחות התלוננות במשטרה ושליש מהן מוכרות לגורמי הרווחה.
מסעוד גנאים: השאלה החשובה ביותר ושאנחנו עדים לה בשטח שאישה שבעלה אלים מאיים עליה מתלוננת במשטרה, רובם, לפי הסטטיסטיקה גם, כאשר הוא מרצה את העונש שלו הוא יוצא ורוצח אותן.
מסעוד גנאים: אז האישה המוכה, המאויימת ברצח מוצאת את עצמה בלי ישע, בלי גב.
מסעוד גנאים: אז אם את הגב הזה לא נותנת המשטרה וכל הגורמים האחרים, אבל המשטרה בעיקר, אם לא נותנת מענה לאישה הזו שהיא יכולה להגן עליה ושיש מי שיעמוד לצידה הרצח ימשיך לצערי לחגוג וכל אחד, כל בעל, כל בן משפחה, יראה שזה עניין קל מאוד לרצוח אישה.
מסעוד גנאים: הנתון השני והאחרון המדאיג הוא הפענוח.
מסעוד גנאים: לא הפענוח זאת אומרת החקירה ויש חשוד ויאללה מצאנו אותו, לא, בסוף רוצים לראות מי הרוצח הזה שיעמוד לדין וייענש.
מסעוד גנאים: ואלה הם מעטים לצערי הרב.
מסעוד גנאים: במיוחד במקרי הרצח של הנשים הערביות.
<אילת אורנשטיין: אני מבקשת להתייחס רגע לנתוני הפענוח אם אפשר כי זה באמת חשוב להשיב עכשיו.
<אילת אורנשטיין: אני אתחיל מנתוני פענוח רצח ממניעים שונים לא על ידי בני זוג, ללא בני זוג.
<אילת אורנשטיין: בני זוג בדרך כלל החשוד הוא ידוע דיי מהר.
<אילת אורנשטיין: ב-2016 מתוך שבע נשים במגזר היהודי 4 כתבי אישום, 3 תיקים בחקירה.
<אילת אורנשטיין: שש נשים במגזר הלא יהודי, מהן 5 כתבי אישום ואחד בחקירה.
עאידה תומא סלימאן: באיזה שנה?
<אילת אורנשטיין: 2016.
<אילת אורנשטיין: ב-2017 אני מייד אפרט, שתי נשים במגזר היהודי - - -
<לילך וגנר: אבל היו 20 ומשהו - - -
<סמאח סלאימה: היו 11 מקרי רצח זה לא ארבעה מקרים שהיתה דקירה בתוך הבית ודקירה בתוך הבית הרבה יותר קל מנשק בלתי חוקי - - -
<אילת אורנשטיין: אני מדברת כרגע על משהו אחר.
<אילת אורנשטיין: אני מדברת על פענוח.
<אילת אורנשטיין: אחוזי הפענוח הם גבוהים, אחוזי כתבי האישום הם גבוהים.
<לילך וגנר: אבל כתוב שהיו 11 מקרי רצח.
<לילך וגנר: את מדברת על 4 מתוך 7.
<לילך וגנר: מה עם הששה - - -
<אילת אורנשטיין: הקראתי מניעים שונים, עכשיו אני אקריא בני זוג.
<אילת אורנשטיין: ב-2016 מתוך 6 נשים במגזר היהודי 6 כתבי אישום.
<אילת אורנשטיין: 5 נשים במגזר לא יהודי, 4 כתבי אישום ותיק נוסף בחקירה.
<אילת אורנשטיין: ב-2017, 9 נשים במגזר היהודי מהם 7 כתבי אישום ושניים אותו נאשם.
<אילת אורנשטיין: לא היו נשים במגזר הלא יהודי שנרצחו על ידי בני זוג עד עכשיו 2017 - - -
עאידה תומא סלימאן: מה עם הסטטיסטיקה של 2015?
עאידה תומא סלימאן: למרות שאני - - -
<אילת אורנשטיין: אנחנו נאתר אותה היא כרגע לא במסמך - - - אבל נתוני הפענוח הם גבוהים וכתבי האישום הם גבוהים וצריך להגיד את זה.
<סמאח סלאימה: יש רשימה שמית, בוא נעבור - - -
<קריאה: זה הגיע מהממ"מ הנתונים האלו?
<קריאה: אלה נתונים של המשטרה.
<אורלי אלמגור: לא ראינו באמת הבדל, אני חושבת שזה מה שמתייחסת נציגת המשטרה, לא ראינו הבדל בכתבי אישום בין יהודים ללא יהודים בהקשר הזה.
<אורלי אלמגור: אולי לזה את מתייחסת, הכל ביחד זה אחוז של התיקים של כל האוכלוסייה מסך התיקים.