GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איימן עודה: ויש דברים שאנחנו במחלוקת אבל פה, לפחות מבחינה תיאורטית, אין מחלוקת.
איימן עודה: אנחנו מבחינה תיאורטית לפחות נמצאים באותו מקום.
איימן עודה: אז בואו נשלב ידיים ונאבק נגד התופעות הללו: רצח נגד נשים בפרט ורצח בקרב האוכלוסייה הערבית.
איימן עודה: יש נשים פה שאני באמת, קטונתי, מול נבילה אספניולי, מול נאילה עוואד, מול בדיעה נכדיכנפס, באמת אני מרגיש שאני הכי לא מבין בסוגיות הללו כי הן הכי מבינות.
איימן עודה: מה גם שנמצאת פה עאידה תומא שעושה עבודה מבורכת ויש לי הרבה גאווה שנציגת האוכלוסייה הערבית בנושא הכל כך רגיש, כל כך חשוב הזה, עומדת בראש הוועדה הזו ומנהלת אותה בצורה מעולה.
איימן עודה: אנחנו חייבים חייבים לחדש תכניות ולהגביר תכניות ולהוסיף תכניות ולעשות בצורה הכי עקבית שיש בשביל לא לקום בבוקר ולשמוע עוד כתבה חדשה על רצח נשים.
איימן עודה: מחר אני מבקש הקמת ועדת חקירה פרלמנטארית בנושא רצח ורצח נשים.
איימן עודה: נשיאות הכנסת קיבלה את ההצעה שלי שפה בכנסת בתחילת יולי יהיה יום מיוחד בנושא רצח ורצח נשים.
איימן עודה: רצח בכלל בקרב האוכלוסייה הערבית, ואין ספק שיש את הדבר הייחודי שהוא רצח נשים.
איימן עודה: אני מקווה שעד אז תהיה לכולנו דרך.
איימן עודה: האמת שהשאלה היא לא התיאוריה ולא לכתוב תכנית ולא אפילו לפעמים להעביר תקציב פה ושם, השאלה היא הרצון האמיתי, הכן, בשביל למגר תופעה נבזית זו.
עאידה תומא סלימאן: נבילה אספניולי, בבקשה.
נבילה אספניולי: רצח נשים, פמיסייד, זה תופעה כלל עולמית ובכל מקום שיש את התופעה מנסים לטפל בה.
נבילה אספניולי: אבל גם בארץ היו ניסיונות בעבר, והיו ניסיונות מוצלחים בעבר.
נבילה אספניולי: השאלה הגדולה שלי, איך זה שהתכנית שהופעלה בשנת 2007 שגרמה בעיר לוד לאפס רציחות של נשים, ברמלה, איך התכנית הזאת לא מופעלת בכל מקום בארץ.
נבילה אספניולי: איך זה שהתכנית הזאת לא מתועדת מספיק ולא מביאים את הלמידה שמתוך התכנית הזאת שהגיעה לאפס רציחות של נשים.
נבילה אספניולי: אני חושבת שהדרישה שלנו צריכה להיות לתעד את התופעה הזאת וללמוד ממנה.
נבילה אספניולי: כאן בארץ נעשתה, ב-2007, לשנה אחת - - -
עאידה תומא סלימאן: זה היה ברמלה.
נבילה אספניולי: ברמלה, ולא הופקו הלקחים מזה.
עאידה תומא סלימאן: העבירו את מפקד התחנה אחרי שהופקו הלקחים.
נבילה אספניולי: הופקו הלקחים לא למימוש הטוב בזה.
נבילה אספניולי: אבל אני חושבת, זאת הדרישה שלנו צריכה להיות.
נבילה אספניולי: הדרישה שלנו צריכה להיות לקחת את הלקחים של התכנית הזאת ולנסות ולממש אותה בכל מקום.
נבילה אספניולי: יש למידה, צריך לתעד אותה וצריך לדרוש את המימוש שלה.
נבילה אספניולי: רצח נשים בחברה הפלשתינית בישראל הוא תופעה שמאז ומתמיד אנחנו פעלנו נגד כל הלגיטימציות השונות.
נבילה אספניולי: הלגיטימציות שניתנות בתוך החברה או מחוץ לחברה לכל רצח.
נבילה אספניולי: אנחנו קוראים לכולם להתייחס לרצח של נשים כרצח.
נבילה אספניולי: רצח הוא רצח הוא רצח ואין שום לגיטימציה לאף רצח.
נבילה אספניולי: לא כבוד, לא הרס ולא שום מילה שתשפר את המציאות הזה.
נבילה אספניולי: לכן תקראו לדבר בשמו, רצח נשים.
נבילה אספניולי: בחברה הערבית המידע שלנו מתוך המעקב אחרי רצח נשים בשנים האחרונות, מאז שהתחלנו לפעול נגד התופעה, מראה לנו שני סימנים.
נבילה אספניולי: אחד שהכתובת הייתה על הקיר.
נבילה אספניולי: ברוב המקרים הכתובת הייתה על הקיר.
נבילה אספניולי: ברוב המקרים הנשים שנרצחות או שהגיעו למשרדי הרווחה וגם אם משרדי הרווחה לא יכלו לגלות צריך לשאול וצריך להגיד כמה תיקים מטפל כל עובד סוציאלי בשביל להיות רגיש מספיק לקרוא את התיקים שמגיעים אליו.
נבילה אספניולי: אז גם את הנושא הזה צריך לקחת אחריות, גם ממשרדי הרווחה וגם במשטרה.
נבילה אספניולי: ואני חושבת שכשאנחנו מדברים על רצח בחברה הערבית אנחנו אומרים רצח של נשים יש בו שני מרכיבים: שהכתובת על הקיר ושהמוסדות שהיו צריכים לטפל לא הצליחו לטפל.
נבילה אספניולי: ולכן הדרישה שלנו היא לתת לכל אינדיקציה של אפשרות של רצח לתת את הטיפול המתאים ולתת את האפשרות המתאימה.
נבילה אספניולי: וכדי לטפל צריכים באמת לתת גם תקציבים למשרד הרווחה וגם תקציבים כדי שתהיה אכיפה.
נבילה אספניולי: אני חושבת ששתי הנקודות האלה בשבילי הן הדבר הכי חשוב.
נבילה אספניולי: וכל פעם אני חוזרת לתכנית שהצליחה, בוא ננסה להצליח תכניות אחרות בכל המקומות בארץ, אולי נגיע להישג עולמי שיאפשר אפס רציחות של נשים בכל הארץ.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה נבילה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מסעוד גנאים בבקשה.
מסעוד גנאים: תודה גברתי היושבת ראש, אני מודה לך על קיום הדיון החשוב והכאוב הזה, וזאת לא פעם ראשונה שאנחנו נדרשים ודנים בתופעה החמורה והמבישה הזו.
מסעוד גנאים: בתחילת חודש רמאדן, האמת, כתבתי סטטוס שאני ברמאדן הנוכחי, לפני שאני אאחל צום מקובל על ידי אלוהים, אני מאחל הודנה.
מסעוד גנאים: אני מבקש, אני מאחל שתהיה הפסקת אש בחברה הערבית ממעשי ההרג והרצח.
מסעוד גנאים: וקמנו ליום הראשון ביום חמישי לרצח שתי האחיות ביפו.
מסעוד גנאים: לצערי הרב, כואב, מביש, לא יודע מה להגיד על התופעה הזו.
מסעוד גנאים: אמרתי פעם שהתופעה הזו היא צריכה תחילה אמירה מהחברה, מההנהגה של החברה, נגד תופעת הרג ורצח הנשים.
מסעוד גנאים: אבל זה לא מספיק.
מסעוד גנאים: צריך לעשות הכל, במיוחד על ידי המשטרה, במיוחד כאשר מדובר בנשים שהן מאויימות, שידוע, שזו שאלה של זמן שהיא תרצח או תהרג.
מסעוד גנאים: וכאשר נרצחות אחיות שהאח שלהן עבריין וידוע ואיים ויש לו את כל ההיסטוריה הזו, בסוף שתי אחיות נרצחות בצורה האכזרית הזו.
מסעוד גנאים: זה צריך, הייתי אומר ועדת חקירה, אבל התייאשתי מהנושא הזה, צריך להתבייש בזה, אני מתכוון למשטרה ולכל המוסדות, מהרווחה וכו'.
מסעוד גנאים: איפה כולם?
מסעוד גנאים: כבר את התופעה אנחנו מכירים, אם זה באזור יפו או רמלה, וכולם יודעים שכנופיות ושכירי חרב ורוצחים מעורבים בנושא הזה.
מסעוד גנאים: ועד עכשיו לא שמענו שנעשה דבר חשוב בנושא.
מסעוד גנאים: הייתי אומר שכל החברה הערבית סובלת מאחוז גבוה של אלימות ושל רצח, אבל רצח נשים הוא חמור ומסוכן כפליים.
מסעוד גנאים: אחד, משום שהרוצח רוצח את האישה בגלל שהיא אישה, בגלל שהיא כאילו חלשה.
מסעוד גנאים: ודבר שני את הלגיטימיות שהוא מנסה לתת לרצח הזה, אם זה על כל שמות של כבוד ושל משפחה ושל אחרים, ואנחנו יודעים שאין כל כבוד ברצח ובהרג.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד משהו, תתפלאו ממני עכשיו, אבל השנה הזו 13 מקרי רצח, מתוכם שלושה מקרים של נשים ערביות.
עאידה תומא סלימאן: שלושה יותר מדיי, אבל בסופו של דבר אנחנו ראינו שנים שהאחוזים היו מעל ל-50% ו-60% מהנשים הנרצחות.
עאידה תומא סלימאן: בינתיים, כבר נמצאים פה ארבעה חברי כנסת ערבים שמתעניינים בדיון הזה ובאים לבדוק מה קורה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אין לי, ועוד לא היה בתוך הדיון הזה חבר כנסת או חברת כנסת יהודים, שבתוך האוכלוסייה היהודית נרצחו כבר 10 נשים מתחילת השנה.
עאידה תומא סלימאן: 10 נשים נרצחו מתחילת השנה אבל כנראה הדיון הוא לא מספיק חשוב כדי שיהיו פה.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי מצפה לראות פה לפחות, לפחות עוד 20 חברי וחברות כנסת שיבואו וילחמו איתנו כדי להבין איך אנחנו עוקרים את התופעה הזו מקרבנו.
עאידה תומא סלימאן: אבל לצערי הרב זה המצב.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש דיונים אחרים חשובים בתוך הכנסת אבל אני מאמינה שזה הדיון הכי חשוב בשעה הזו בתוך הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: שיהיה מה שיהיה בדיונים האחרים.
עאידה תומא סלימאן: כאשר מדברים על חיי בני אדם וכאשר מדברים על תופעת רצח נשים בעיניי זה הדיון הכי חשוב שקורה בכנסת ישראל בשעה הזו.
עאידה תומא סלימאן: למה אני אומרת את זה – כי גם הגיע הזמן להגיד את זה כדי שלא נרגיש שאנחנו כל הזמן באים באשמה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאני יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ואני לא מדברת רק כנציגה של האוכלוסייה הערבית, אבל נמאס כבר לשמוע כל הזמן מה עושה ההנהגה הערבית בנושאים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אז מה עושה ההנהגה היהודית בעצם העובדה שיש 10 נשים שנרצחו מתחילת השנה.
עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שגם נשאל את השאלה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אבישג שחם חדד מויצו, בבקשה גברתי.
אבישג שחם חדד: אני רק אדבר על הדרכים למגר את התופעה.
אבישג שחם חדד: דיברנו על הנושא של חינוך ובאמת על כך שדרושה השקעה כספית של המדינה להשקיע בשינוי התפיסה בחינוך.
אבישג שחם חדד: וזה דרוש ונחוץ.
אבישג שחם חדד: עוד דבר שנאמר פה ואני אחזור עליו בקצרה זה הנושא של שיפוט מהיר, שצריך למצוא הליך מואץ בכל מה שקשור לאלימות כנגד נשים, במיוחד כשמדברים במקרים של מסוכנות גבוהה.
אבישג שחם חדד: וזה גם המקרה האחרון שקרה ביפו, שאפשר היה למנוע אותו.
אבישג שחם חדד: עוד דבר נוסף שהוא חשוב שזה האמצעי מניעה שיכול להביא לירידה ולמנוע את הרצח הזה זה איזוק אלקטרוני, שיש הצעת חוק שבאמת דרוש לחוקק אותה, לקדם אותה - - -
עאידה תומא סלימאן: כפי שידוע לך עברה הצעת החוק שלי בעניין איזוק אלקטרוני קריאה טרומית.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו חיכינו שיסיימו את הפיילוט של המשטרה שבעצם הסתיימה.
עאידה תומא סלימאן: אני יזמתי לקיים דיון בתחילת החודש הבא כדי לקבל דיווח ולראות איך אנחנו, אני רוצה לקדם את הצעת החוק שלי, אני רוצה שכבר יהיה חוק.
דוד מישקין: רק בנושא הזה של כתב אישום, רק היסטוריה טיפה, כתב אישום הוגש, האדם הורשע, ישב שמונה חודשים, היה כתב אישום נוסף במעלה, זה היה במהלך, זאת אומרת - - -
עאידה תומא סלימאן: אתה מדבר על מקרה הרצח ביפו.
דוד מישקין: הוא ישב בבית סוהר על מקרה אלימות, לא מנע ממנו לעשות את האלימות בסופו של דבר.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אנחנו יודעים את זה.
דוד מישקין: לא, כל הזמן דיברו שיש תהליך, אבל מעבר לתהליך הוא כבר ישב בבית סוהר.
עאידה תומא סלימאן: הוא ישב והוא הורשע בעוד עבירת אלימות.
עאידה תומא סלימאן: ובינתיים חיכה לזה.
עאידה תומא סלימאן: זה מעלה שאלה של איך מטפלים במקרים שיש בהם מסוכנות גבוהה ועדיין נשארים.
עאידה תומא סלימאן: ובגלל זה הוזכר עניין האזיקונים, כדי להרחיק, אבל במקרה הזה הם ישבו באותו בית.
נבילה אספניולי: צריך להתייחס להגדרה גם כן, מה זה מסוכנות גבוהה.
עאידה תומא סלימאן: כן, זה שוב, אנחנו נחזור להמלצות של הוועדה שהמליצה שכל מבחני המסוכנות יאוחדו או יתואמו ואני מבינה שהם עובדים על זה.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבישג רצית להמשיך במשהו?
אבישג שחם חדד: סיימתי.
נאילה עוואד: כל פעם אני כפעילה פמיניסטית שמגיעה לדיונים האלו אני תוהה ושואלת האם יש חדש.
נאילה עוואד: כל פעם את אותם טיעונים.
נאילה עוואד: רגישות תרבותית באיזשהם שלבים, אותם טיעונים – חסר תקציבים ומשאבים, אותם טיעונים – שהמקרה היה ידוע, רשום על הקיר.
נאילה עוואד: את מי זה מעניין.
נאילה עוואד: עכשיו באמת שתי נשים נרצחו, את מי זה מעניין שהיינו יכולים למנוע את הרצח, הן כבר מתחת לאדמה.
נאילה עוואד: את מי זה מעניין - - -
עאידה תומא סלימאן: זה אמור לעניין נאילה כדי ללמוד - - -
נאילה עוואד: רק לעניין אותנו, כבר כמה פעמים שמענו את הדיון הזה, רק לעניין אותנו שנשב כאן לדיון חירום, נשים נרצחות.
נאילה עוואד: אני חושבת - - -
עאידה תומא סלימאן: נאילה, שנייה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו חובה עלינו לקיים את הדיונים האלו כדי לקבל תשובות.
עאידה תומא סלימאן: אפילו - - -
נאילה עוואד: אני בטוחה בזה, אבל נמאס לנו, אני כבר 20 - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, מעבר לנמאס.
נאילה עוואד: נמאס לנו לשמוע את אותן טענות ולא לפעול.
נאילה עוואד: זאת מדיניות, אתם דיברתם עכשיו על החוסר ערך לחיי בני אדם, וזו המדיניות של הממשלה.
נאילה עוואד: למה חברי כנסת יהודיים לא כאן – כי זה עניין של ערך בן אדם, חיים של בן אדם לא מעניינים אף אחד במדינה הזאת, שמשתמשת באלימות.
נאילה עוואד: וזה גם פוגע בנשים יהודיות.
נאילה עוואד: השאלה מתי נתעורר במובן הזה שלא נרשה למדיניות כזאת של המדינה, של הממשלה, לזלזל בחייהם של כל בני אדם במדינה, ובמיוחד של נשים.
נאילה עוואד: כי כל מיעוט, וגם נשים בתוך המדינה הן מופלות.
נאילה עוואד: ואני חושבת שכאן הדרישה שלנו זה המדיניות, לשנות את המדיניות ואז למצוא ולפתח תכניות פעולה.
נאילה עוואד: כל עוד מי שעומד בדרג העליון לא מעניין את חיי בני האדם אני לא חושבת שישתנה משהו, אנחנו אך ורק מפתחים שירותים לכיבוי שריפות.
נאילה עוואד: אנחנו לא נעקור ונמגר את תופעת האלימות כלפי נשים ורצח של נשים במיוחד.
עאידה תומא סלימאן: יש לי הרבה מה להגיד בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת, לא שאני מתנגדת שיש הרגשה באופן כללי שערך בן אדם או אישה, חיי בני אדם או אישה הם לא הערך העליון, אבל אני חושבת שחובתנו גם כן עד שיקרה ויתמזל מזלנו ויהיה השינוי שכולנו מייחלים לו, יש לנו עבודה לעשות שאני לא אפטור אף אחד ממנה.
עאידה תומא סלימאן: ואני לא מוכנה לתת פטור לאף גורם ממשלתי, ממסדי, שאמון על חיי נשים ואמור לטפל, אני לא אפטור אותם עד שיהיה שינוי במקבלי ההחלטות.
עאידה תומא סלימאן: זה לא לידיים, הידיים שלי אומרות שצריך לבדוק מה המשטרה עושה בכל מקרה, מה הרווחה עושה בכל מקרה והאם עשו את מה שמוטל עליהם כמו שצריך או לא.
עאידה תומא סלימאן: ואחר כך נשנה.
ג'מאל זחאלקה: לצערנו יש ניסיון רב במצב שבו נשים נרצחות ברצח ידוע מראש.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, שהיו אזהרות, היו תלונות, אפילו היו מעצרים ומאסר כפי שסיפרתם.
ג'מאל זחאלקה: והשאלה היא פשוטה – האם המשטרה למדה לקח מהמקרים האלה.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, אם יש לכם, זה לא שאתם מגששים באפלה, אלא יש את הרצח של גברת מנסור בטירה שהיא התלוננה או אמה ואחר כך היה רצח.
ג'מאל זחאלקה: ומה שקרה ביפו גם היו תלונות - - -
עאידה תומא סלימאן: והתיק נסגר.
ג'מאל זחאלקה: כל כך הרבה מקרים שיש, אפשר ללמוד מזה.
ג'מאל זחאלקה: והשאלה אם המשטרה פיתחה כללים בעקבות, צופים פני עתיד, לאור מה שקרה או בצל מה שקרה בעבר כדי למנוע את הרצח.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, ההרגשה הפטאלית היא שאוקיי, אישה מתלוננת, מקבלת איומים ובסופו של דבר היא נרצחת.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, שהמשטרה יודעת והשכנים יודעים שהיא תחת איום של רצח ולא נעשה הנדרש כדי למנוע את הרצח.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא סתם רוצים, יש מקרים שאני אומר שהמשטרה לא יכולה לדעת, אני יודע, סכסוך באיזשהי משפחה שאף אחד לא שמע על זה, לא המשטרה, לא השכנים, לא הרשויות החברתיות.
ג'מאל זחאלקה: זה אני לא יכול.
ג'מאל זחאלקה: אבל אני מדבר על המקרים שהונחו בפני המשטרה, הונחו בפני רשויות הרווחה במועצות המקומיות או רשויות ה- - - מה עושים, ריבונו של עולם.
ג'מאל זחאלקה: כל מי שיושב כאן, אין לנו כלים לפתח כלים למשטרה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא יכולים לבוא למשטרה, תעשו א', ב', ג', ד'.
ג'מאל זחאלקה: אתם, יש לכם את הכוח, יש לכם את התקציבים, יש לכם את המומחים.
ג'מאל זחאלקה: ריבונו של עולם, תבואו אלינו בתכנית ותגידו, אנחנו עכשיו מהיום והלאה יש לנו כללים.
ג'מאל זחאלקה: יש מקרה שאנחנו מזהים אותו כמסוכן ועלול להתדרדר לרצח.
ג'מאל זחאלקה: ושאף אחד לא יספר לי שהמשטרה לא יודעת מה שכל אחד ברחוב יודע.
ג'מאל זחאלקה: המשטרה יודעת.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, אני לא חושב שהאנשים שיושבים שם הם אנשים טיפשים שהם לא מזהים שהולך להיות רצח בכל המקרים האלה.
ג'מאל זחאלקה: השאלה מה נעשה.
ג'מאל זחאלקה: ואם אתם אומרים שהחוק הנוכחי לא נותן את הכלים המספיקים לעניין הזה אז בסדר, יכול להיות.
ג'מאל זחאלקה: אז בבקשה, אפשר לחוקק חוקים שיגנו על חיי הנשים.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה הדבר העיקרי.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שברוב המקרים של רצח נשים זה רצח ידוע מראש, ואני חושב שלמשטרה יש את הכוח, יש את הכלים, יש את הרזרבות, יש הכל, שהיא יכולה לבוא ולהגיד במקרים שאנחנו מזהים מסוכנות גבוהה לאור תלונות, לאור מקרים של אלימות, אפשר לעשות 1-2-3-4 כדי להגן על האישה מפני רצח.
ג'מאל זחאלקה: שאף אחד לא יספר לי שהמשטרה לא יכולה לעשות כלום כאשר הרצח הולך ובא.
ג'מאל זחאלקה: אז אני אומר שזה מה שצריך לעשות, זה מה שאנחנו מבקשים.
עאידה תומא סלימאן: אני רק לאמת את הדברים שלך ושל רבים שדיברו לפניך חבר הכנסת זחאלקה, במסמך שהוגש לפי בקשתי לוועדה בנובמבר 2017 מתברר שכמחצית מהנשים שנרצחו בידי בני זוגן היו מוכרות לשירותי הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: כשליש מכלל המקרים של רצח נשים בידי בני זוגן הנרצחת התלוננה במשטרה טרם האירוע על אלימות במשפחה.
עאידה תומא סלימאן: תעשו חשבון, יש כאלה שהתלוננו פה, יש כאלה שהתלוננו שם.
עאידה תומא סלימאן: יוצא משהו כמינימום 65% מהנשים שנרצחו פנו למוסדות, התלוננות ובכל זאת נרצחו.
עאידה תומא סלימאן: גברת בדיעה חניפס, בבקשה.
בדיעה חניפס: שלום, אני יועצת לקידום מעמד האישה.
בדיעה חניפס: אני בטח מסכימה עם כל מה שנאמר, אבל אני רוצה לשים דגש על משפט שאמרה אותו עורכת הדין משדולת הנשים בהמלצות שלהם כך שלשים את האישה במרכז.
בדיעה חניפס: אז לשים את האישה במרכז זה להקדים את הרצח הזה.
בדיעה חניפס: אנחנו רחוקות מהמרכז בכל תחומי החיים ואני רוצה לתת דוגמה אחת קטנה על עצמי.
בדיעה חניפס: את בירכת את פרלמנט הנערות, יושבת ראש הוועדה, אנחנו לא במקרה גם רצינו להיכנס ולהשתתף, זה עניין שנוגע לנו, לנו במיוחד לנערות, הן העתיד שלנו.
בדיעה חניפס: אנחנו לא במרכז.
בדיעה חניפס: הדוגמה שלי היא שלי בשפרעם יש פרלמנט נערות ש-10 בנות רצו להשתתף והן עשו את כל הניסיונות על מנת להשתתף, דחו מבחנים, עשו את הכל ולא יכולתי לגייס 2000 ₪ מהרשות, לגייס מיניבוס להביא אותן לכנסת.
בדיעה חניפס: זה רצח ורצח ללא שפיכת דמים.
בדיעה חניפס: וכל יום אנחנו הנשים חוות רצח כזה ולדעתי הרצח, כל מה שדיברתם עליו, כל היום, וכל יום אנחנו דנים בו זה מתחיל מכאן.
בדיעה חניפס: אין לנו מקום בכלל, לא חשבון ותקציב ולא במקומות קבלת החלטות ולא באף מקום.
בדיעה חניפס: אז אני קוראת לכל האחראים גם ברשויות מקומיות, גם אצלי בעיר שלי, גם חברי הכנסת, גם הערבים במיוחד.
בדיעה חניפס: אנחנו גם עכשיו לקראת בחירות לרשויות מקומיות, בואו תנו יד לנשים, ותעשו חשבון שאנחנו באמת, אני לא יודעת מה הוא אמר, מר איימן עודה, אנחנו לא סתם, אנחנו הערך.
בדיעה חניפס: אנחנו הערך, אז שיהיה פרקטי לא רק המילים ולא אחרי רצח אלא להקדים את העניינים.
עאידה תומא סלימאן: תודה בדיעה.
עאידה תומא סלימאן: גברת סלעית יעקבסון, יו"ר עמותת בת מלך, בבקשה.
סלעית יעקבסון: תודה.
סלעית יעקבסון: אני מצטרפת לכל מה שנאמר פה ובכאב גדול מאוד.
סלעית יעקבסון: כי הנשים שאנחנו מלוות אותן במקלטים, שהן נמצאות על קצה הרצף, כמה נשים נמצאות בינינו בקהילה בכל מגזר, ואנחנו לא יודעים עליהן, וזה הכאב הגדול.
סלעית יעקבסון: ואלימות היא אלימות, ואני לא רואה הפרדה בין אלימות במגזר מסויים, במגזר כזה או במגזר אחר.
סלעית יעקבסון: אלימות היא אלימות.
סלעית יעקבסון: הרלוונטיות של המגזר, של הקהילה, הוא באופי, ומדברים על רגישות, כן, ברגישות ולהבין את האפיונים המיוחדים כדי לדעת לתת מענה מדויק ונכון יותר לכל מגזר.
סלעית יעקבסון: לא כי יש הבדל.
סלעית יעקבסון: לא בתפיסה אסור שיהיה הבדל ולא בטיפול.
סלעית יעקבסון: ותוך כדי הדיון כאן, אנחנו מדברים כמה נשים התלוננו ולא האמינו שזה יגיע לכדי רצח, כמה עדיין חושבות אף אחד לא יאמין לי אם אני אבוא ואספר ולא יאמין שאני מפחדת פחד מוות שזה מה שיקרה.
סלעית יעקבסון: אז תוך כדי הדיון אני מתנצלת שהייתי בוואטסאפ רוב הזמן, אחת מעורכות הדין שלנו עכשיו הייתה בבית הדין הרבני עם אחת הנשים שלנו במקלט, אחד הסיפורים הקשים.
סלעית יעקבסון: עורכת הדין שלנו ברגע זה לפני כמה דקות הבעל נתן לה אגרוף, היא קיבלה אגרוף לפנים, היא חטפה מכות עכשיו, תוך כדי הדיון.
סלעית יעקבסון: אני פשוט מסתמסת כי עורכת הדין שלנו זה מה שקרה עכשיו.
סלעית יעקבסון: הוא נעצר בבית הדין הרבני, בוא נראה מה יקרה עם זה.
סלעית יעקבסון: היא כרגע - - -
עאידה תומא סלימאן: הוא נתן לעובדת הסוציאלית?
סלעית יעקבסון: לעורכת הדין שמייצגת את האישה בתוך בית הדין.
סלעית יעקבסון: אותה אישה שהיא מייצגת, אותה אישה שלנו שנמצאת היום במקלט, אם זה מה שקורה כלפי חוץ, אם זה מה שקורה בפני ערכאה שיפוטית של מדינת ישראל, בפני נציגת חוק, מה קרה מאחורי דלת סגורה, כל השנים.
סלעית יעקבסון: מה קורה מאחורי אותן דלתות סגורות, מול אותן נשים שנמצאות אצל כולנו.
סלעית יעקבסון: יהודיות, ערביות, אצל כולנו.
סלעית יעקבסון: אבל אף אחד לא מאמין שזה יכול להגיע.
סלעית יעקבסון: מי יאמין לי.
סלעית יעקבסון: לעורכת הדין הזאת מאמינים, ראו את זה.
סלעית יעקבסון: אולי זה רק מחזק את הטענות של האישה מול מי אנחנו מתעסקים.
סלעית יעקבסון: אבל כמה נשים כאלה מסתובבות בינינו.
סלעית יעקבסון: הכתובת כתובה על הקיר אבל הן פוחדות שלא יאמינו לי או לא יאמינו לי עד כמה הפחד שלי הוא ממשי והוא אמיתי.
סלעית יעקבסון: ולצערנו הרב, אני נמצאת פה בכל הישיבות, בכל ישיבות החירום שמקיימים פה, ודיברנו על מספר 11, או 12 או 13 איך שהספירה.
סלעית יעקבסון: לצערי מספר 14 כבר מסתובבת בינינו.
סלעית יעקבסון: ואני אומרת את זה מכאב כי אלה נשים שאנחנו יום יום מלוות אותן.
סלעית יעקבסון: וזה הקול שצריך להישמע.
סלעית יעקבסון: ויש ועדות, ויש בעיות תקציביות ויש בעיות של בירוקרטיה, הכל אנחנו יודעות, כמו שאמרנו, אנחנו שומעות את זה כל פעם מחדש.
סלעית יעקבסון: אבל 14 מסתובבת בינינו.
סלעית יעקבסון: וזאת האחריות של כולנו וזאת הישיבה החשובה בשעה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת מאוד על מה ששמעתי אבל גם אנחנו גם בעבודה הקודמת שלי אני יודעת שגם העורכות דין וגם העובדות הסוציאליות המתלוות לנשים נפגעות אלימות מסכנות את עצמן בהרבה מקרים.
עאידה תומא סלימאן: והן בעצמן הופכות קורבן לגבר האלים במקרה הזה.
עאידה תומא סלימאן: כן מר סאיד, רצית להגיד משהו.
סאיד תלי: כן, רק רציתי להתייחס כמה דברים בקצרה, שלוש נקודות.
סאיד תלי: נקודה ראשונה זה שאין ספק שצריך לקיים, אם אפשר, דיון ותחקיר וועדות על כל מקרה של אישה שנרצחת ואף אחד מהם לא מיותר ואפשר תמיד ללמוד מזה.
סאיד תלי: אבל אני כן רוצה כן להזכיר שיש לא מעט מקרים, אני חושב שמאות מקרים, וחלק מהיושבים כאן מעורבים בזה, שכן רצח נמנע ולא מקיימים עליהם דיון וטוב שכך - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, מקיימים עליהם דיון תחת כותרת אחרת סאיד.
סאיד תלי: אני מדבר באופן כללי יש מאות נשים - -
עאידה תומא סלימאן: על עבודת המקלטים - - -
סאיד תלי: - - ובטח המקלטים יודעים והמרכזים והמשטרה.
סאיד תלי: כלומר זה לא שאין פה שום עשייה.
סאיד תלי: כמובן שצריך לשפר את זה ויש כשלים.
סאיד תלי: אני לא אומר, לא צריך לטייח את זה, יש מקומות שיש סימנים לא טובים, זה עניין אחד.
סאיד תלי: העניין השני הוא שמדברים פה הרבה על הרווחה משטרה וברור שאנחנו בחזית אבל אני לא רוצה ככה אבל כן חשוב הנושא של בריאות כי חלק מהרציחות האחרונות - - -
עאידה תומא סלימאן: בדיוק יצאה נציגת משרד הבריאות.
סאיד תלי: לא שמתי לב אבל למה אני אומר כי חלק מהרציחות בשנה האחרונה זה מקרים שנניח אדם מסוים מטופל או לא מטופל או התערער מצבו וזה לא התגלגל המידע הזה, לא משנה אם זה למשטרה או לרווחה, אני אומר מבדיקה ראשונית - - -
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי בוועדה שלכם אתם אמורים לדון בעניין של כל הנושא של חיסיון רפואי ומתי הם יכולים לדווח ומתי לא.
סאיד תלי: נכון, בוודאי.
סאיד תלי: יש גם שינוי חקיקה.
סאיד תלי: אבל אני אומר שכרגע זה המצב וזה משהו שצריך- - - נקודה אחרונה – ציינת, וגם חבר הכנסת ציין מקודם ואאל יונס, זה ש-50% מוכרים ברווחה.
סאיד תלי: לא כל מי שמוכר ברווחה זה על רקע של איום או אלימות במשפחה.
סאיד תלי: הנתון שהעברנו לכם בזמנו זה שנמצאים תחת המטריה של רווחה לפעמים בהקשרים אחרים.
סאיד תלי: עוד פעם, זה לא שאני ממעיט באחריות של הרווחה, אני אומר שלפעמים זה בתחום x ויש אלימות ולא כל כך הועברה אבל זה רק לדייק את הנתון.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, למרות שהנקודה האחרונה אני לא מוכנה לעבור עליה, כי עובד סוציאלי שמטפל במשפחה, אפילו בגלל שהקטין או הבן או הבת נמצאים בבעיה אמור לזהות אם קיימת אלימות בתוך המשפחה ואמור כן לדעת מה לעשות עם זה.
עאידה תומא סלימאן: ואפילו - - - טוב, זאת הטענה שלי כי בסופו של דבר אני אותו דבר דורשת מהמורה בבית הספר שמזהה שיש אלימות.
עאידה תומא סלימאן: הוא לא יכול להגיד, הילד מגיע אליי כדי ללמוד חשבון, מה אני מתעסק באלימות עכשיו שלו בבית.
עאידה תומא סלימאן: הוא יכול להגיד את זה.
עאידה תומא סלימאן: ובמיוחד שזה התפקיד של הרווחה, זה לא משהו ש- - -
נבילה אספניולי: במיוחד שיש לו את הכלים - - -
שלי שטרכר שלו: אני רוצה להגיד משפט אחד.
שלי שטרכר שלו: אני מנהלת פורום ארגוני צעירות.
שלי שטרכר שלו: קודם כל אני גם מברכת על הדיון הזה וחושבת שזה הדיון החשוב בשעה הזו.
שלי שטרכר שלו: אני מתביישת שאין כאן חברות כנסת יהודיות וגם חברי כנסת וגם ציפיתי למשהו אחר.
שלי שטרכר שלו: אני כן רוצה לציין שאנחנו מדברות ומדברים פה הרבה מול הרווחה ומול המשטרה אבל חבר'ה שום דבר לא יזוז ולא ישתנה אם לא יהיה פה שינוי בחינוך.
שלי שטרכר שלו: אנחנו לא מדברות בכלל על חינוך.
שלי שטרכר שלו: הרי תכניות לשוויון מגדרי זה דבר שהוא וולונטרי היום במערכת החינוך בישראל, אבל שם הכל מתחיל.
שלי שטרכר שלו: ואם הבנים והבנות לא מתחנכים לכבד אחד את השנייה ושלא צריכה להיות אפליה אז איפה אנחנו, זה מאוחר- - - המשטרה אנחנו כבר אחרי הכל.
שלי שטרכר שלו: חייבים לדבר על חינוך.
עאידה תומא סלימאן: איילת רצית להתייחס למשהו?
איילת אורנשטיין: כן, אני חושבת שכבר ציינו בוועדה בדיונים קודמים באמת, שאל חבר הכנסת שיצא, זחאלקה, לגבי פעילות במשטרה בתחום הזה שנעשים צעדים משמעותיים, זה הוצג גם בפני הוועדה, לרבות תכנית מחלקי המשפחה.
איילת אורנשטיין: שבאמת חלק מהחשודים ברצח הם בני משפחה, לאו דווקא בני זוג במקרים האחרונים שהיו השנה וההסתכלות ההוליסטית האחודה על כל המשפחה בהיבטים של אלימות היא תפיסה שהכיוון הוא בעצם להשריש את התפיסה הזאת בכל תחנות המשטרה מעבר לתחנות שבהם יוקמו המחלקים.
איילת אורנשטיין: אם זה הדיונים יחד עם הרווחה בכל אישה שיש כלפיה מסוכנות גבוהה, הכשרות, מערך של קצינים וחוקרים ייעודיים, שמוצגים להם גם תובנות מתיקים כפי שחבר הכנסת שאל.
איילת אורנשטיין: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שהקבוצה השנייה של פרלמנט הנערות נכנסה ונמצאת איתנו.
עאידה תומא סלימאן: פרלמנט נערות יהודיות וערביות שנמצאות בכמה וכמה ערים וכפרים.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שאתן איתנו לא כדי שתשמעו את הדברים הקשים שאנחנו אומרים אלא כדי שתבינו שיש לפחות מישהו או מישהו, חלק מחברי הכנסת בבית הזה, שאכן דואגים לעתיד שלכן ורוצים שתחיו במצב יותר טוב בלי שתחיו בסכנות.
עאידה תומא סלימאן: כולל זה שאנחנו תמיד, נכון, מדברות על סוף הרצף, אנחנו מדברות על קצה הרצף כאשר מגיעים למצב של ניסיון רצח או רצח.
עאידה תומא סלימאן: אבל נכון, השורשים הם יותר עמוקים, לא רק בזה שלא מלמדים בבתי הספר שוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: העיקר מה כן מלמדים ואיזה מסרים נותנים.
עאידה תומא סלימאן: כאשר אני יושבת ומקשיבה ושומעת על הדרת נשים מהמרחב הציבורי, כאשר אני שומעת על התלמידים שהיה צריך להפריד ביניהם בהיכל תרבות במדינת ישראל כדי להושיב את הנערות מאחורה כדי לא לפגוע ברגשות של חלק מהתלמידים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עצם קיומנו פוגע ברגשות כנראה, כנשים ונערות.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לעבור בשקט על העובדה שאכן מספר 14 מתהלכת בינינו ואומרים שזה עניין משפחתי ולא צריך להתעסק בזה בתוך החברה.
עאידה תומא סלימאן: ומנסים להתרחק מלהתערב בזה בחברה.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לעבור בשקט על זה שמופע של נשים על במה מסוימת הופך לעניין של מחלוקת ועניין בעייתי.
עאידה תומא סלימאן: מה המסרים שאמורות נשים וגברים לקבל מהתנהגות כזו.
עאידה תומא סלימאן: המסר הוא שנשים זה משהו שצריך להחביא וצריך לשלוט וצריך לתחם וצריך לשלוט בו.
עאידה תומא סלימאן: זה המסר.
עאידה תומא סלימאן: וזה מסר שרואים אותו בבתי ספר וזה מסר שרואים אותו ברחוב וזה מסר שמקבלים אותו מהחברה.
עאידה תומא סלימאן: וכאשר אישה נרצחת דבר ראשון בהרבה מהקבוצות באוכלוסיות השונות השאלה הראשונה, מה עשתה.
עאידה תומא סלימאן: לא מי האדם הפושע הזה שיכול לעשות רצח כזה אלא שואלים מה היא עשתה.
עאידה תומא סלימאן: מה היא עשתה כאילו מחפשים את הלגיטימציה של הרצח.
עאידה תומא סלימאן: נכון, זה חלק מהסיפור.
עאידה תומא סלימאן: וזה לא פוטר לא את משרד החינוך ולא את מנהלי בתי הספר ולא את ראשי הכפרים והערים וזה לא פוטר אף אחד ולא אותי באופן אישי כאזרחית וכחברת כנסת מהאחריות.
עאידה תומא סלימאן: אבל בכל זאת יש מוסדות במדינה ויש רשויות במדינה שאמונות על טיפול הוליסטי בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו לא יכולים לעבור על זה בשקט שחלק מהנשים היו מוכרות והעיזו והתלוננו ויצאו נגד האדם האלים ובכל זאת נרצחו בסוף.