GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אושרת בכר: יתירה מכך, חשוב להבין, לנו בצבא יש כמה מאות ממונות שאחריות על כל התחום של מניעת הטרדה מינית והתנהגויות פסולות, ממונות יוהל"מ אנחנו קוראים לזה.
<אושרת בכר: אנחנו עושים הכשרה לממונות האלה אחת לשלושה חודשים.
<אושרת בכר: בכל כנס כזה כשאני מדברת איתן, כי הן בסוף הסנסור שלי בשטח, היה והמפקד לא שם לב, היא בסופו של דבר זה מוגדר לה בהגדרת התפקיד שלה, היא חייבת להיות הסנסור שבאה ופותחת את העיניים של המפקד ואומרת לו, תקשיב, שים לב ל-x,y,z, אני מניחה שקורה משהו.
<אושרת בכר: והן עוברות הסברה והן יודעות היטב גם איך לזהות את זה בסממנים שהם יחסית פשוטים.
<אושרת בכר: כלומר- - -
עליזה לביא: איפה הן עוברות את ההסברה, באיזה שלב, בקורס, בהכשרות, במה?
<אושרת בכר: לפני שהן מוסמכות לתפקד כממונות היוהל"מ ביחידה הן חייבות לעבור אצלנו הסמכה.
עליזה לביא: אז להסמכה הזאת הוספתם עכשיו את הפרק הזה שעוסק - - -
<אושרת בכר: אכן, אכן.
<אושרת בכר: ההסמכה הזאת, כשאני מדברת בהסמכה אז אחד הנושאים הראשוניים שאני מתייחסת זה החובה שלה לזהות אם יש חיילות וחיילים שמצויים במעגל הזנות ולבוא ולעשות איזשהי פעולה.
<אושרת בכר: איזה פעולה?
<אושרת בכר: אני לא מצפה בסוף שהממונה הזאת תבוא ותגיד לה, תגידי את עוסקת בזנות.
<אושרת בכר: סביר להניח שלא יהיה פה באמת שיתוף פעולה כי זה לא משהו שאנחנו הולכים עם שלטים ומצהירים אני עוסקת בזנות.
<אושרת בכר: אנחנו כן מצפים שהיא תפעיל את הסנסורים שלה, כן מצפים שהיא תדבר עם המפקדים, שתבין האם יש שינוי במצב רוח שלה, בשינוי במצב הכלכלי.
<אושרת בכר: היא מדווחת על זה שהיא צריכה סיוע אבל פתאום היא מגיעה עם תיקים של פראדה וכל מיני כאלה, זאת אומרת, סנסורים שיידעו לזהות את זה ותבוא וגם תעלה את זה לתשומת לבם של המפקדים.
<אושרת בכר: הדבר השני, מרכז התמודדות ותמיכה, שאין דבר שיותר מחמם לי את הלב שחבר הכנסת גליק זורק את המילה מהות בכלל בטבעי שלו שהוא כל כך יודע ומכיר, זה הדבר הכי מחמם את הלב בעיניי- - -
עליזה לביא: טוב, אנחנו נתנו פה כמה וכמה במות למרכז - - -
<אושרת בכר: וככה צריך להיות כי זה מקום באמת מדהים.
עליזה לביא: נדגיש שהוא גם לחיילות וגם לחיילים.
<אושרת בכר: הרבה פעמים שאני עושה הרצאות ואני שואלת.
<אושרת בכר: מישהו לא יודע מה זה מהות, אם מישהו מרים את היד אני אומרת, חברים, תבדקו אם הוא עושה את הצרכים שלו בשירותים של הצבא כי בכל תא שירותים חייבת להיות מדבקה ואנחנו עושים על זה ביקורת תמידית.
<אושרת בכר: אנחנו יודעים שכלל החיילים יודעים מה זה מהות כי אנחנו יודעים מה היקף הפניות שהוא הולך וגדל וזה מצויין מבחינתנו.
<אושרת בכר: ולעניין - היה ומפקדים מזהים שיש איזשהו אירוע של מישהי או מישהו שעוסקים בזנות יודעים להתקשר למהות, יודעים להתייעץ.
<אושרת בכר: באשר לנתונים - עשינו באמת סקירה מאוד מאוד רחבה.
<אושרת בכר: הרי ברור לכם שכל תופעה של מישהו שעוסק בזנות כשהוא חייל, אנחנו גם יודעים לנטר אם זה היה לפני שהוא התגייס, אבל גם כשהוא חייל, ברור לכם שזה מקרה שישר מדליק נורה אדומה, ולכן אנחנו מכירים את הנתונים היטב.
<אושרת בכר: בשנת 2017 אנחנו מכירים ששה דיווחים של חיילים שהם טופלו ובשנת 2018 אנחנו היום מטפלים בשני חיילים, לא משנה אם זה חייל או חיילת, חיילים שם כולל, שבעצם עוסקים בזנות בהווה.
<אושרת בכר: ולשמחתי אני חייבת להגיד שאני לא מתחברת למילה תופעה כי אנחנו מכירים מקרים מאוד מאוד בודדים.
<אושרת בכר: לשמחתי הרבה אנחנו יודעים גם לתת להם מענה מצויין - - -
יהודה גליק: מה שהופיע בכתבה זה לא היה זנות אלא ניצול חיילות בודדות.
<אושרת בכר: אני לא יודעת להתייחס לנתונים שאני לא מכירה.
<אושרת בכר: אני לא עושה סקר בצבא ועוברת בביקורת אכ"א ושואלת ציפי, מיכל, דנה, רבקה, לאה, אושרת וקרן, האם אתן עוסקות בזנות.
<אושרת בכר: שוב אני אומרת, אני יודעת להעלות מודעות בקרב מפקדים, אני יודעת לשתול סנסורים ביחידות בצבא.
<אושרת בכר: אני לא יודע לעבור כל חיילת ולשאול אותה - - -
עליזה לביא: אושרת, רגע פאוזה, אני רוצה לתת את רשות הדיבור ליעל גור שיושבת לידך, מנהלת המרפאה.
<אושרת בכר: אוקיי, אני רק רוצה באמת לציין את קפיצת המדרגה שעשינו ברמת המודעות וברמת האחריות שאנחנו מטילים על הרבה מאוד גורמים בצבא.
<אושרת בכר: ושוב לבוא ולומר, יש בצבא כתובת אבל אני מתעקשת לומר שלא מדובר בתופעה.
<אושרת בכר: מדובר במקרים, לשמחתי הרבה, בודדים ביותר שקרן תשלים גם ההליך של הטיפול.
עליזה לביא: קודם כל אני חייבת להגיד שבאמת עשיתם כברת דרך מרשימה, מדהימה וגם שיתוף הפעולה עם ארגוני השטח, עם הידע, עם הניסיון שנצברו, ולכן אני רוצה רגע לעשות פאוזה וכן לשמוע מהשטח.
עליזה לביא: כי את יודעת, יעל מנהלת את המרפאה הניידת והיא כן פוגשת.
עליזה לביא: אז בואי נראה איך אפשר לראות שאתם תעזרו בעוד גורמים, ולכן הדיונים האלה.
עליזה לביא: אנחנו לא באים לריב או להתווכח חלילה, אנחנו באים לראות איך עושים את זה יותר נכון.
עליזה לביא: יעל בבקשה.
<יעל גור: מכל הדברים שלך מאוד תפס אותי משפט שחזרת עליו כמה פעמים שלא מדובר בתופעה.
<יעל גור: זה נורא קשה להגדיר תופעה ולתת מספרים, מאיזה מספר זה תופעה ומאיזה מספר לא כי יבואו ויגידו גם 12,000 אנשים בזנות בישראל זה לא כל כך הרבה, במדינות אחרות יש יותר.
<יעל גור: אני לא חושבת שאנחנו צריכים לדבר על המספרים, אבל אני יכולה להגיד לך שבאווירה הכללית, בדירות דיסקרטיות יש לא מעט חיילות.
<יעל גור: כרגע במרפאת לווינסקי אנחנו מטפלים בשניים, חייל אחד וחיילת אחת, וזה רק בזמן נתון.
<יעל גור: לאורך כל השנים - - -
<יעל גור: לא, אנחנו לא בקשר עם - - - זאת אומרת, זה תחילת קשר, זה לא חבר'ה שבקשר עם מרכז מהות.
<יעל גור: יש גם לא מעט מהמטופלות שלנו שסיפרו לנו שהם התחילו לעסוק בזנות כשהן היו עוד בצבא.
<יעל גור: זאת אומרת, זה ברור שאתם שותלים את הסנסורים אבל בשטח יש כנראה רוב של מי שמעורבות ומעורבים בזנות שלא מדווחים למפקדים שלהם.
<יעל גור: אז חבל שנישאר עם המשפט הזה שזה לא תופעה כי הוא כאילו ממסגר את המצב המצוקתי הזה במסגרת לא נכונה.
<יעל גור: צעירים נקלעים לזנות לפני הצבא, לעתים ממשיכים לשרת בצבא בעודם מפרנסים חלק מהמשפחה שלהם, לאו דווקא חיילים וחיילות בודדים.
<יעל גור: לפעמים, לפחות בשני המקרים שכרגע אנחנו בקשר איתם מדובר באנשים שהגיעו מעוני, לא מהעדר הורים.
<יעל גור: כן מהעדר הורים שיכולים לטפח אותם ולהגן עליהם מפני פגיעות בגלל זה הם הגיעו למצב של זנות, אבל אחת מהן גם משרתת ביחידה נחשבת מאוד במרכז הארץ ואני אפילו הגעתי למפקד של היחידה הזאת והוא הוזמן יחד עם הצוות שלו לקבל איזשהי הכשרה אצלנו במסגרת איזשהו תהליך של העצמת הפיקוד באותו בסיס.
<יעל גור: אבל זה הרבה יותר נמצא אבל מתחת לפני השטח - - -
<אושרת בכר: למה אתם לא מעבירים לנו את המידע הזה?
<יעל גור: מי שמוכנה - - - מרכז מהות זה גם במדבקות בשירותים אצלנו.
<יעל גור: גם אצלנו במרפאה יש מדבקה עם - - -
<אושרת בכר: אין מנגנון סדור בינינו לבין משרד הרווחה או שאר המקומות שעוסקים שמעבירים לנו את המידע.
<יעל גור: מכוון שמדובר בבגירה שהיא מעל גיל 18 אני לא יכולה לדווח במקומה.
<יעל גור: אני יכולה לעודד אותה לדווח ולעודד אותה לשתף קצינת ת"ש או קצין ח"ן או - - -
עליזה לביא: אושרת, אבל אני חושבת שמה שאנחנו לומדות מזה זה באמת שהשולחן הזה נועד כדי להנגיש גם לך את המציאות שאנחנו חוות, מכירות, שומעות וגם את דיברת גם על דרכי זיהוי והכשרות של המפקדים ולא כל כך ברור, לנו בכל אופן, מה באמת זה קורה.
עליזה לביא: כלומר, איך מאתרים - - -
<אושרת בכר: ייתכן שבאמת הן לא רוצות שהמפקדים ידעו כי חיילת שמשרתת ביחידת עילית אולי היא חוששת מהסיווג הביטחוני שלה.
<אושרת בכר: זאת אומרת, הן לא רוצות לספר.
<אושרת בכר: הלוואי והייתי יכולה להיות חשופה לחומרים של יעל ולהגיש לכל אחת טיפול.
<אושרת בכר: זאת אומרת, הלוואי והייתי יכולה להיות חשופה.
<אושרת בכר: אני מבטיחה שאם הייתי יודעת את זה הצבא היה עושה שמיניות באוויר כדי להגיע לכל אחת כזאת ולסייע לה.
<אושרת בכר: אבל יעל בעצם מחזקת את מה שאני אומרת.
<אושרת בכר: לי מאוד מאוד קשה להתמודד עם משהו שאני לא יודעת.
<אושרת בכר: אני כן שותלת את הסנסורים, אני כן מבקשת שישימו לב לשינויים סוציואקונמיים, אני כן מבקשת ש- - -
<קריאה: השאלה היא אולי מהו סל הסיוע.
<קריאה: כי יכול להיות שסל הסיוע - - -
עליזה לביא: סליחה, סליחה.
<אושרת בכר: סל הסיוע, קרן העמיתה שלי תיכף תתייחס ואתם תראו שהסל הוא באמת מלא בכל טוב.
<יעל גור: העניין הוא הזיהוי.
<יעל גור: לפעמים הדפוסים שהמפקד יכול לראות שהם דפוסים של פתיינות, של התנהגות מינית לא מותאמת זה קצת דומה לאיך לפעמים מורות בבית ספר, או לפחות בעבר בעבר, היום זה פחות ככה, היו מזהות את ההתנהגות הלא מותאמת שהיא עלולה להיות סימן לניצול מיני מסחרי, וזה בפירוש ניצול מיני מסחרי.
<יעל גור: ואני חושבת שבמובן הזה את המפקדים צריך להדריך לראות את ההתנהגויות האלה כהתנהגויות שמבטאות מצוקה ואולי חשד למעורבות בזנות.
<אושרת בכר: זה בדיוק הכיוון, זה בדיוק הרוח.
<שרון מאיר: לא, הערתי, אני לא הייתי אמורה להתערב כי זה לא מתחום הסמכויות שלי של המשרד, אני פשוט מגיעה מהמקום של אני עצמי הייתי חיילת בודדה, אני יודעת שיש איזשהו סל שחובק חיילות בודדות.
<שרון מאיר: בתקופתי זה לא היה סל מספק, זה היה חצי סל כי תמיד היית צריכה לעבוד כדי שתוכלי להשלים את הסל הזה ולא לכולן יש את הזמן הזה לעבוד.
<שרון מאיר: אבל זה ממש מהמקום האישי שלי דיברתי, לא מהמקום המקצועי.
עליזה לביא: מטה המאבק, רציתם להעיר?
<ניצן כהנא: הערה קטנה, אני אשמח אחר כך להגיד דברים יותר ארוכים, שברור שכמו בכל סיטואציה אחרת של נשים בזנות שלא רוצות לפרסם את עצמן ככאלה בגלל הסטיגמה הקשה, בגלל הקושי הגדול שבגללו הן הגיעו לזנות, גם חיילות בזנות עם סיווג, בלי סיווג לא ירוצו למתג את עצמן כאלה, להגדיר את עצמן כאלה וודאי שהן צריכות להשאר באותה יחידה עם אותם מפקדים אחר כך ואולי צריך עוד אמירה, שיכול להיות שהצבא זה המפלט שלהן, והמקום שבו הן לא נשים בזנות והן בטח לא רוצות שיסתכלו עליהן ככאלה שם.
עליזה לביא: אושרת רק אולי משפט סיכום שלך וגם, את לא חייבת לענות לי, אבל כן לראות איך את נעזרת בידע שקיים כאן בחדר.
עליזה לביא: המקום של הלזהות, המקום של הלזהות חיילים, אני שמעתי גם על הדרכה למפקדים וגם הדרכה ליועצות יוהל"ן אבל לא הגענו לחיילים - - -
<אושרת בכר: אז אני אתן עוד מדרגה, אני לא הספקתי להגיע לזה.
<אושרת בכר: ראשית, אני אשמח ללמוד מכל אחד ואחת שיושבים בחדר הזה.
<אושרת בכר: מבחינתי כל אחד שיושב כאן הוא מכפיל כוח עבורי, הידע לא נמצא אצלי וכל אחד שיכול לתרום זה מאוד מאוד מבורך, גם אם זה אומר לעשות אפיקים חדשים של טיפול בצבא.
<אושרת בכר: כל הכשרת יסוד, למעשה, טירונות, כל הכשרת יסוד שחייל או חיילת עוברים בצבא מדברים על כל הנושא של ערבות הדדית.
<אושרת בכר: לא רק בהקשר של אובדנות אלא גם בהקשר של זיהוי מצוקות אצל חיילים אחרים וגם הנושא הזה עולה שם.
<אושרת בכר: זה ככה מאוד מאוד בגדול, כך שהנושא מדובר.
<אושרת בכר: אולי אנחנו לא נבוא ונגיד, חברים, שימו לב יכול להיות שיש לידכם חיילים שמתעסקים בזנות כי אני לא אומרת שימו לב שיש חיילים שהם קלפטומנים או חיילים שהם צליאקים או אני לא יודעת מה, אני לא רוצה לתייג אוכלוסיות.
<אושרת בכר: אבל בעצם כשאנחנו באים ומדברים על ערבות הדדית אנחנו בהחלט אומרים שימו לב לאנשים שנמצאים במצוקה, לאנשים שצריכים את העזרה שלכם, לבוא למפקדים ולהעיר את עיניהם שהחייל ה-x,y,z נמצא במצוקה.
עליזה לביא: תודה אושרת.
עליזה לביא: נעבור למרכז מהות.
<אושרת בכר: מרכז מהות אני מייצגת אותם.
עליזה לביא: ואת?
<קרן זר אביב: אני קרן, ראש ענף ת"ש.
<קרן זר אביב: צהריים טובים, אני ראש ענף ת"ש, אחראית על מערך הת"ש בצה"ל.
<קרן זר אביב: הייתי בדיון הקודם ומאז שאת היית חיילת בודדה עשינו כברת דרך מאוד מאוד משמעותית בעולם הת"ש בכלל ובעולם הבודדים בכלל.
<קרן זר אביב: יש נכון להבוקר בצבא 6481 חיילים בודדים ומתוכם 2215 חיילות בודדות בנות.
<קרן זר אביב: בשנת 2010 הקמנו את מדור בודדים, מדור שלם בצה"ל שעוסק בטיפול בחיילים בודדים, בהכרה ובטיפול וגם את מוקד הבודדים שזמין 24/7 כל ימות השנה לפניות של חיילים במצוקה, חיילים בודדים.
<קרן זר אביב: והמעטפת של החיילים הבודדים היא גם מעטפת שמאוד מאוד השתפרה עם השנים.
<קרן זר אביב: והיום אנחנו מאוד מעודדים חיילים בודדים, בתוכם גם כמובן חיילות, להגיע לפתרונות דיור שהם כמו בתי חייל, כמו דירות של יחד למען החייל, כמו קיבוצים, מקומות שבהם הם מקבלים מעטפת שלמה.
<קרן זר אביב: כלומר, הוא לא צריך לשבור את הראש אם אני צריך לקבל או לשלם חשבון חשמל וכל מה שכרוך בהיבט הכלכלי והטיפולי של להחזיק בית.
<קרן זר אביב: כמובן שחיילים גם יכולים לבחור להשכיר דירה וחלקם עושים את זה אבל אנחנו מאוד מעודדים.
<קרן זר אביב: וכשחייל או חיילת נמצאים בכזה פתרון יש להם מעבר לשקט שכל השירותים ניתנים שם החל מליווי חברתי וליווי אישי וכביסה וכל מה שאדם צריך בביתו יש שם באמת מעטפת שהיא מאוד מאוד תומכת וזה לצד המפקדים שנמצאים ביחידות ובעצם מטפלים בצורה יותר קשובה באוכלוסיות הייחודיות הללו, ביניהן החיילות הבודדות.
<קרן זר אביב: אני רוצה להזכיר שבדיון הקודם הייתה פה, אני לא זוכרת מי זאת הייתה בתפקידה, היא הייתה קרימינולוגית והיא דיברה על סיבות לעיסוק בזנות שמצוקה כלכלית זה לא הסיבה העיקרית היחידה.
<קרן זר אביב: זאת אומרת זו סיבה, כנראה תנאי הכרחי אבל הוא לא מספיק.
<קרן זר אביב: היא דיברה על אנשים שעברו בילדות איזשהי התעללות.
<קרן זר אביב: זאת אומרת, יש גם איזשהו דפוס פסיכולוגי, אישיותי, זה לא התחום שאני עוסקת בו, אבל הייתה פה אמירה מאוד ברורה בעניין הזה, ולכן אפשר לדבר על הכלים שצה"ל נותן או קיימים בידי המפקדים לטפל באולכוסיות מוחלשות בצבא.
<קרן זר אביב: והיום אנחנו בשיא של ארגז הכלים לטיפול בחיילים נזקקים בצה"ל, מבחינת תקציבים, מבחינת לא רק משאבים כלכליים אלא גם הקשב של המפקדים, הפקודות, ההנחיות, תהליכי העבודה.
<קרן זר אביב: אבל יש פה גם עניין אחר שנכנס לתמונה וזה היבטים שהחייל מגיע איתם לצבא.
<קרן זר אביב: וכמו שאושרת אמרה אנחנו במערך הת"ש, הגעתי הבוקר מפורום קצינות ת"ש פיקודיות ושאלתי אותן, קצינות ת"ש של כל הפיקודים, מי מכן נתקלה בתופעה ושתיים-שלוש אמרו כן, לפני שלוש שנים, חיילת.
<קרן זר אביב: זאת אומרת זה לא משהו שהוא בשגרה, אנחנו לא רואים את זה ברמה היום יומית עולה על השולחן בשיח בין קצינת ת"ש או מש"קית ת"ש לחיילים - - -
<קריאה: צריך להגביר את ה- - -
<קרן זר אביב: נכון.
שולי מועלם-רפאלי: זה בדיוק מה שצריך לעשות, להגביר את השיח.
<קרן זר אביב: השיח מתקיים, אבל חייל או חיילת שעוסקים בזנות הם לא - - -
יהודה גליק: החיילת הזאת עוד לא מתעסקת בזנות, היא לבד, היא חיילת בודדה, עכשיו הולכת הביתה בערב, יש לה משמונה בערב עד מחר בשמונה בבוקר סיבה - - - היא לבד והיא מחפשת איזשהו מישהו שיקשיב לה והראשון שבא ויוצר איתה קשר באינטרנט כבר משם העסק יכול להתדרדר.
יהודה גליק: אנחנו מדברים פה על ניצול מצוקת הבדידות.
יהודה גליק: על המעטפת הזאת אני מדבר.
<יעל גור: אני חייבת גם להעיר דבר אחד נוסף שכל השיח הזה סביב איסור צריכת זנות וסביב ההתמודדות עם נושא הזנות אחת המטרות המרכזיות בו היא להעביר את הסטיגמה ולהעביר את הסטיגמה מהנשים עצמן אל הגברים צרכני הזנות - -
עליזה לביא: זה המהות של חוק ההפללה.
<יעל גור: - - ואנחנו רואות את זה גם מרגע שעברה הקריאה הטרומית וברגע שמדינת ישראל החליטה לומר בפה מלא, אנחנו עכשיו הולכים לכיוון של איסור צריכת זנות ומאז אנחנו ראינו שיותר ויותר נשים באות ומדברות.
<יעל גור: הגיעו בעצרת באוגוסט, עצרת לזכרן של קורבנות זנות ודיברו וככה גם צריך לעשות בצה"ל כי ברגע שתהיה אמירה מפורשת שאסור - - -
עליזה לביא: תודה, הזמן שלנו קצר, אני חייבת רגע לעבור על הסיכום של הפרוטוקולים מהדיון הקודם.
עליזה לביא: אז קודם כל, פרסום מרכז מהות, פרסום להורים.
עליזה לביא: מעבר לשירותים, הורים יודעים על מרכז מהות?
<אושרת בכר: כן.
<אושרת בכר: הורים יודעים על מרכז מהות.
<אושרת בכר: צריך להגיד שיש לנו אתר גם ברשת האזרחית וגם ברשת הצבאית, שזה לא מעניין הורים, אבל ברשת האזרחית.
<אושרת בכר: ויש לנו גם הרבה פניות של הורים שמתקשרים למהות.
עליזה לביא: נתונים קיבלנו, קוד אתי אמרנו שזה יותר איגרת שמועברת למפקדים.
עליזה לביא: כי הרי המפקדים מתחלפים ומשתחררים אז אחת לכמה זמן האיגרת הזאת יורדת לשטח?
<אושרת בכר: קצין חינוך ראשי מוציא איגרת משהו כמו אחת לחודש-חודשיים.
<אושרת בכר: אז אנחנו נכניס למנגנון שבעצם הנוסח של האיגרת יעבור פרק זמן שהוא סביר.
<אושרת בכר: נגיד אחת לחצי שנה, אחת לשנה.
עליזה לביא: אז אחת לחצי שנה.
<אושרת בכר: אני לא מתחייבת, אנחנו נדון בזה.
<אושרת בכר: האחרונה הופצה במאי האחרון.
עליזה לביא: ומה שציטטת לנו זה ממאי האחרון.
עליזה לביא: דיברנו גם לקראת שחרור בדיון הקודם, על הכוונה מקצועית, הכנה לשחרור חיילים וחיילות, דיברנו על כנס חיילים משוחררים בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה, עמותות, צבא, נוצר איזה קשר, משרד הרווחה, כנס חיילים משוחררים שדיברנו על מניעה, על הסברה על פעם אחרונה שאולי עוד אפשר לדבר במושגים של חינוך?
<גילה רונן: אני לא יודעת באופן ספציפי לגבי הכנס הזה אבל אני כן רוצה להגיד- - -
עליזה לביא: אז אנחנו נבקש לקבל תשובה לוועדה משום שזה היה בדיון הקודם ולא קיבלנו תשובה גם אז ואני, כמו שאנחנו נוהגים לעבוד ביחד בשיתופי פעולה אני מבקשת לקבל תשובה של המשרד.
עליזה לביא: דיברנו על זה בדיון הקודם שהיה כמעט לפני שנה.
עליזה לביא: אז אנחנו נבקש לקבל התייחסות שלכם לגבי המקום של משרד הרווחה בכנס חיילים משוחררים.
עליזה לביא: מה את יכולה לחדש לנו על הכנסה הזה?
<קרן זר אביב: אני יכולה לספר שיש לנו סדנאות לקראת שחרור של אוכלוסיות מוחלשות.
<קרן זר אביב: חיילים בודדים עוברים שבוע שלם של סדנא שעושה להם הכנה מנטלית, הכנה פרקטית, החל מאיך לכתוב קורות חיים ואבחון תעסוקתי שהם מקבלים בחינם וקישור לחימ"ש שזה האגף לחיילים משוחררים של משרד הביטחון שמגיעים לתוך הסדנא הזאת ובעצם מציגים את כל ההטבות, לימודים בחינם.
<קרן זר אביב: זאת אומרת, יש סל של הטבות לבודדים שמשתחררים ויש גם סנדאות כאלו בהתאמות לתושבי פריפריה, ללוחמים, זאת אומרת, לאוכלוסיות שצריכות את זה, שהן במיקוד.
<קרן זר אביב: זה שבוע שלם של סדנא שקורית, היא קיימת - - -
<גילה רונן: אני לא ידעתי להתייחס לנושא של הכנס אבל אני כן רוצה להגיד לגבי הסדנאות האלה שאנחנו זומנו להציג את התכניות שלנו בסדנאות האלה, כבר היינו שם שלוש פעמים, אני הייתי שם אתמול כדי לפרוס את כל שלל השירותים שיש אצלנו החל מנושא של דיור, הכנסה לתעסוקה, אוכלוסיות עם מצוקות ומאפיינים ייחודיים וכו' ואנחנו נעשה את זה כמשהו שהוא בשגרה.
<קרן זר אביב: ואני יכולה להוסיף עוד משהו שאפשר לעדכן כאן שלפני שבועיים היה כנס מאוד גדול, יש את תכנית יתד שהיא בהחלטת ממשלה, לפני שבועיים היה כנס מאוד גדול של כל קצינות הת"ש בצה"ל עם מירב דידיה, עם ציפי נחשון גליק, עם בעצם משרד הרווחה.
<קרן זר אביב: זאת הייתה אבן ראשונה לשיתוף פעולה שאנחנו מייצרים היום בין גורמי הרווחה לגורמי הת"ש בצה"ל בטיפול בצעירים.
<קרן זר אביב: זאת אומרת, יתד היא לצעירים - - -
עליזה לביא: כן, אנחנו נדרשנו לעניין גם בסיורים משותפים גם בבית הלב לגבי שיתופי מידע עם משרד הרווחה והורים, לא ניכנס, יש לנו חמש דקות לסיום - - -
<אושרת בכר: אני רק אציין ואגיד שחיילים שמטופלים במהות שנמצאים במעגל הזנות כשהם משתחררים אני לא שולחים אותם - - - אנחנו יודעים לחבר אותם למסל"ן כזה או אחר.
עליזה לביא: רק עוד שאלה נוספת.
עליזה לביא: קודם כל אני מבקשת לקבל עדכון גם ממשרד הרווחה וגם מהצבא לגבי כנס חיילים משוחררים.
עליזה לביא: זה לא סוד ודיברנו על זה גם בדיו הקודם שיש איזשהי, לא רוצה לקרוא לזה תופעה, בסדר, אבל יש איזשהי, ואנחנו שומעות על זה, כשמשתחררים אז חבר'ה הולכים לחגוג.
עליזה לביא: השאלה איפה מדברים על זה.
עליזה לביא: ואנחנו רואים את זה ואנחנו מכירים את זה.
עליזה לביא: ראינו בתכנית שהייתה מחוץ לישראל, אנחנו מכירים, שומעים, בתוך עמנו אנחנו חיים.
עליזה לביא: אני יכולה להגיד לך שהשתתפתי בכנס באוניברסיטה העברית, כנס שארגנו הסטודנטים וישב מי שהנחה את הכנס הזה והיה אולם מלא והיינו לא מעט על הבמה והוא פתח ואמר:
עליזה לביא: אני עושה את הכנס הזה כי כשאני חגגתי את מסיבת הגיוס הלכנו לזונות וכשהשתחררנו מהצבא מיחידה מובחרת זאת הייתה הנורמה.
עליזה לביא: והוא דיבר בכנות מאוד גדולה.
עליזה לביא: אז אני שואלת איפה המקום שלנו לבוא ולומר, חבר'ה אנחנו משנים את הכללים.
<אושרת בכר: אני מסכימה איתך שזה בהחלט מקום שלנו להגיד כי בסוף הצבא גם מחנך את חייליו להיות אזרחים טובים יותר, אבל אני דווקא רוצה להציע שזה יבוא מבית המחוקקים.
<אושרת בכר: הרי בסוף לבוא ולהגיד שזה אחריות שלנו זה בסדר, אנחנו לא מתנערים מאחריות, אבל בסוף צריך אחריות קצת יותר מרחיבה שתהיה חקיקה כמו שחבר הכנסת גליק - - -
עליזה לביא: את צודקת, ובינתיים בכנס המשתחררים שדיברנו, ודיברנו והרחבנו בדיון הקודם, אבל אמרנו שבכנס המשתחררים אפשר לבוא ולתת, את יודעת, אני בתפקידי הקודם הייתי חברת הנהלת כפר איזון לטיפול בתרמילאים בסמים.
עליזה לביא: אני לא אפתח את זה אם זה כן קשור לשירות בצבא או לא קשור לשירות בצבא, לא רוצה להכנס לשם, אבל אני כן יודעת שהצבא בסופו של דבר הסכים להכניס הדרכות בעניין של איך לא נופלים לסמים, בטח לא לכל מיני פטריות הזיה ואיך נזהרים גם כשיוצאים מגבולות המדינה.
עליזה לביא: אז אנחנו מבקשים, אתן כמובן לוקחות את זה הלאה, אני יודעת שזה לא בסמכותכן להחליט, אתן מעבירות ואתן שגרירות.
עליזה לביא: כי אני חייבת שוב לומר, מה שעשיתם בשנה האחרונה, אין לי מילים, כלומר, גם לכל המשתתפים והמשתתפות, אנחנו יודעים איך התחלנו מאז ששמענו את הדיווח שלכם ומה היה כאן.
עליזה לביא: ויותר מזה, גם האווירה, אני זוכרת שהיוהל"מית יצאה החוצה והיא אמרה, למה התקפתם אותי, והפכנו להיות שותפות, אין פה התקפה, אנחנו עובדים ביחד.
עליזה לביא: וגם המקום שאת היום מדברת הוא אחר לגמרי וזאת הבשלה, זה תהליך כי זה בסופו של דבר החיילים והחיילות שלנו, אין לנו עוד צבא אחר.
עליזה לביא: אתם עושים עבודה מדהימה ובאמת גם כאן, ועדיין צריך.
עליזה לביא: ועוד משפט אחד, גם לא קיבלנו תשובה לגבי חיילות שנמצאות בכלא.
עליזה לביא: כלומר, חיילות שנמצאות בכלא, האם יש שם עוד עין שמתבוננת לגבי שיקומן - - -
<אושרת בכר: שנמצאות בכלא בגין - - -
עליזה לביא: בכל מיני.
עליזה לביא: גם על זה שאלנו בפעם הקודמת.
עליזה לביא: אני לא חלילה באה ואומרת שזאת איזשהי קבוצה אחרת אבל האם גם כאן אנחנו חושבים שצריך להסתכל בעוד עין.
<אושרת בכר: אני לא רוצה סתם לתת לך תשובה.
<אושרת בכר: אני יודעת שחיילות שנמצאות בכלא הן קבוצת מיקוד.
<אושרת בכר: יש הרי את תכנית גחלת שהיא אחראית לעשות התאמה לשירות תקין.
<אושרת בכר: אנחנו מדברות על חיילות שיושבות לא יום יומיים כי אני לא יודעת מה, אנחנו מדברות על חיילות שיושבות תקופה מאוד מאוד ארוכה בגין עריקות, שימוש בסמים או עבירות קשות מסוג אלה.
<אושרת בכר: יש את גחלת שזו תכנית צה"לית שעוזרת להן לחזור למעגל החיים התקין - - -
עליזה לביא: האם שם גם בתוך התכנית, אני לא מכירה, אני רק שאלתי.
<אושרת בכר: אני לא יודעת להגיד לך במאה אחוז, אנחנו נבדוק את זה ואנחנו נשיב על זה.
<אושרת בכר: אבל בהתרשמות שלי לדעתי זה כולל את כל תחומי החיים ואני בטוחה שיש גם התייחסות לנושא הזה.
עליזה לביא: אז ממש נשארו לנו שתי דקות אז אני מעבירה לחברת הכנסת מועלם.
עליזה לביא: אני מבקשת רק את התשובות של משרד הרווחה ושל הצבא לקבל בוועדה תוך חודש.
שולי מועלם-רפאלי: תודה עליזה.
שולי מועלם-רפאלי: שלום לכולם, אני רוצה להמשיך את רוח הדברים שאמרה במשפטים האחרונים עליזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהצבא הוא, אין לי הגדרה אחרת, אלא הזדמנות אחרונה לדבר לרוב הצעירים והצעירות במדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: אני יודעת ש-51% לא מתגייסים, הצבא הוא מקור מרוכז לדבר אל רוב הצעירים והצעירות.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת רגע לדבר על הצעירים בצבא.
שולי מועלם-רפאלי: צריך להודות, זה לא סוד שהמחוקקים עובדים מאוד קשה, בטח מי שנמצא פה בחדר, בשביל תהליכי החקיקה, אבל נראה לי קצת האיגרת היא הזה, קצת דרך סבבה כזאת, כמו שאומרים הילדים שלי, אבל לא מספקת.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, האם הצבא שיודע לקבוע קוד אתי בהמון נושאים במרחב הציבורי מתכוון, רואה שזה חלק מהתפקיד שלו, מבין שזה חלק מהתפקיד שלו להגיד גם אמירה ברורה ביחס לצריכת זנות, נשים, גברים, צעירים, צעירות והדבר מבחינתי, איגרת של קח"ר היא מצויינת, אבל איגרת של קח"ר היא משהו שנתפס כאיזה עולם תוכן רוחני כזה.
שולי מועלם-רפאלי: קוד אתי, אמירה ערכית ברורה שיוצאת מהצבא בשאלות של צריכת זנות.
שולי מועלם-רפאלי: ונכון, לצערי ולצער כל מי שיושב כאן אני מניחה, עדיין לא הצלחנו להעביר את החוק בקריאה שנייה ושלישית וצריכת זנות עדיין לא אסורה בחוק במדינת ישראל, אבל אמירה ערכית היא משהו שחייב לצאת מהצבא.
שולי מועלם-רפאלי: אני מצפה למשהו שהוא יותר בסגנון הקוד האתי מאשר איגרת של קח"ר.
שולי מועלם-רפאלי: יכול להיות שתגידי לי, הציפיה שלך מוגזמת, אני עדיין אגיד שזאת הציפייה שלי.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהצבא הוא גוף שיש לו משמעות אדירה במדינת ישראל, הוא לא משפיע רק על מי שמשרת בו, הוא משפיע על איך נראית החברה הישראלית כולה.
שולי מועלם-רפאלי: יש כאלה שפחות אוהבים את זה, אני בידוע חושבת שהצבא הוא זכות גדולה מאוד שכולנו נוטלים בה חלק ואני מאמינה שכחלק מהיותו עם בונה צבא בונה עם הוא חייב להוציא אמירה הרבה יותר דרמטית ביחס לדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: נקודה שנייה היא סיפור החיילות הבודדות שעלה מתוך הכתבה.
שולי מועלם-רפאלי: צריך להגיד שכשבאתי לפה מתוך האטרף של התקציב שכולנו נמצאים בו אמרתי ליהודה, רגע, אבל זה כבר הגשנו לפני דיי הרבה זמן, הכתבה הזאת הייתה מאוד ממזמן.
שולי מועלם-רפאלי: במה שעולה שוב ושוב בדיבורים על חיילות וחיילים בודדים, ואני שומעת את זה הרבה מאוד ממה שקורה איתם אחר כך, מכל הארגוני סיוע שאתם עובדים איתם בצבא וממשיכים איתם אחר כך לאזרחות, נקודת הבדידות היא הדבר הכי קשה.
שולי מועלם-רפאלי: וכמו שאמר יהודה, סביב נקודת הבדידות אנחנו מדברים כדי שהן לא תחלקנה במורד הזה - - -
יהודה גליק: שלא ינצלו אותן גם.
<אושרת בכר: אני דווקא הייתי רוצה לשאול אותך מה הציפיות שלך מאיתנו כצבא לדעת לאתר את אותה חיילת בודדה שמקבלת את כל התמיכה מהמפקדים שלה שביום שישי בשעה 12 בלילה חזרה מארוחה אצל המשפחה המאמצת שלה בקיבוץ והיא מרגישה בודדה.
<אושרת בכר: זאת אומרת, בואי תעזרי לי למצוא כלים כי אני חושבת שמה שהצבא עושה הוא באמת את מאת האחוזים שלו והמחוייבות של המפקדים היא מעבר - - -
יהודה גליק: המודעות לזהות שאם מישהו פונה אליה באינטרנט, המודעות הזאת לזהות, תזהרי - - -
<אושרת בכר: מה, להתקין איזשהו - - -
שולי מועלם-רפאלי: שיח יותר מונח בנושא הזה של לשים לב, לזהות, להיות עם יד על הדופק - - -
<אושרת בכר: התייחסתי לזה בראשית דבריי - - -
יהודה גליק: היום לילדים בכיתה ה'-ו' אומרים להם, אל תדבר עם זרים, אל תקח סוכריה מזר.
יהודה גליק: בחורה בת 19 זה לא אל תקח סוכריה מזר אלא להנחיל, לזהות, שימי לב, אם הוא שואל אותך מה את עושה, האם את לבד עכשיו בחדר או אם הוא שואל אותך מתאים לך להפגש שבוע הבא, שיידלק לך נורה אדומה.
שולי מועלם-רפאלי: רק משפט אחרון אני אגיד.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא יודעת להגיד את זה כל כך קונקרטי כמו יהודה.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא מתיימרת לקחת את הידע העצום שיש פה לכל מי שיושב מסביב לשולחן, אני כן מחזקת את האמירות שלכן של החיבור לארגוני השטח ולמשרדים ולכל מי שפועל בעולם הזה.
שולי מועלם-רפאלי: יש שם ידע עצום גם באיך לעצור את התהליך הזה עוד בתחילתו.
עליזה לביא: תודה חבריי היוזמים.
עליזה לביא: אנחנו נמצאים בדיון מהיר וגם יש פה כללים.
עליזה לביא: מה שאנחנו נעשה, אנחנו נתנו חודש גם למשרד הרווחה, גם לצבא, להעביר לוועדה.
עליזה לביא: מאחר וזה דיון מהיר אנחנו מחוייבים בהעברת מסקנות למליאת הכנסת אז אני מבקשת שתעבירו את השאלות שביקשנו ואת ההתייחסויות לאריאלה מנהלת הוועדה שלנו.
עליזה לביא: אז אני רק מזכירה, קוד אתי, פקודה, הוראות למפקדים.
עליזה לביא: אנחנו רוצים באמת את כל הנקודות הללו שתתייחסו, כל מה שהקראתי קודם.
עליזה לביא: וכמובן, אנחנו נזכיר לשרת המשפטים את ההבטחה שלה לכנס כאן.
עליזה לביא: אני מבקשת לקבוע - - -
יהודה גליק: היא הבטיחה שב-29 באפריל.
עליזה לביא: אני מבקשת שייצא מכתב לשרת המשפטים, להזכיר את ההתכתבות שהייתה פה של מנכ"לית משרד המשפטים לתזכיר הממשלתי.