GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: אם המדינה תבנה בהיקפים עצומים בנייה תקציבית כמו שבנו בעבר, עשרות אלפי דירות, ותספק אותן לדיור הציבורי, לפי המצב האמיתי, לא קריטריונים ששאובים מן הדמיון.
דב חנין: אני, גברתי, מאוד הייתי שמח, אני בזה אסיים, כי מה שחשוב לי שהקולות האלה של הנשים האלה יישמעו כאן בוועדה ושהציבור ישמע אותן.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו תיכף, עוד מעט אני אתן את זכות הדיבור גם לנשים שאני כבר מכירה את המאבק העיקש שהן מנהלות ומכבדת מאוד.
עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו ניתן קודם לחברי כנסת שיש להם גם אילוצים אחרים את זכות הדיבור.
מירב בן ארי: תודה גברתי היושבת ראש.
מירב בן ארי: אני אדבר בדקה, חלילה לא מחוסר כבוד, להיפך, אני מאוד מעריכה את זה שבאתן, אני פשוט חייבת להחליף את אלי אלאלוף ולנהל דיון בוועדת העבודה והרווחה שכבר מחכים לי.
מירב בן ארי: אז בדקה, אני הגעתי לכאן בעיקר בנושא של החד הוריות.
מירב בן ארי: אני עוסקת בזה - - - אני באתי בעיקר בנושא של החד הוריות, אני גם מכירה חלק מהנשים שיושבות כאן.
מירב בן ארי: אני הבטחתי, גם דיברתי עם חגי, לקחת את הנושא הזה של הקיזוז הנוראי הזה שמשנת 2003 הגזירה הזאת שנופלת על החד הוריות, מקיזוז המזונות שלהן - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז בואי תצטרפי להצעת חוק שלי.
אורלי לוי אבקסיס: יש הצעת חוק כבר מוכנה.
מירב בן ארי: עזבי, הצעת חוק זה בשביל חברי כנסת.
מירב בן ארי: אני מעדיפה לקדם את זה כנוהל.
מירב בן ארי: אני עכשיו יכולה להגיד לכם שפטרנו את המבחן תעסוקה לנשים חד הוריות שהולכות ללימודים אקדמיים.
מירב בן ארי: לא עשינו את זה בחקיקה, אלא בתקנות שהשר חותם עליהם.
מירב בן ארי: הוא יחתום עליהם שבוע הבא.
מירב בן ארי: ובעזרת השם, בשנת הלימודים האקדמית הזו שתגיע, שנשים חד הוריות ילכו לא יצטרכו להיות במבחן תעסוקה.
מירב בן ארי: לא בחוק, אלא בתקנות שהשר חותם עליהן, מונחות על שולחן של שר האוצר.
מירב בן ארי: אני עבורכן בכל הנושא של קיזוז - - -
<קריאה: חוקים, למה תקנות?
מירב בן ארי: גברתי, אם אני משנה לך את זה אז זה מה שחשוב, נכון?
מירב בן ארי: ותקנות זה חקיקת משנה אז בואו לא נתבלבל.
מירב בן ארי: אני מתנצלת, אני מבטיחה לכם לטפל בנושא הזה של הקיזוז אל מול משרד השיכון.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חייבת להגיד שקל יותר לשנות אותן אם יתחלף השר ויחתום על תקנות אחרות יתחלפו התקנות.
עאידה תומא סלימאן: הצעת חוק בכל זאת שעוברת בכנסת היא מחוייבת ברוב מסויים והעין הציבורית פקוחה עליה יותר.
עמיר פרץ: גברתי היושבת ראש אני מודה לך, אבל אני מתכוון להשאר ולשמוע חלק מהנשים שבוודאי תצגנה כאן את המצוקה הקשה.
עמיר פרץ: אני חושב שמה שאת הבאת לידי ביטוי, כמובן מה שראשי השדולה, אורלי לוי ודב חנין, אין ספק שמדובר בשני חברי כנסת שהם אולי הביטוי הכי חד והכי חד משמעי בשאלה כל כך מרכזית שמשפיעה על החברה הישראלית כולה.
עמיר פרץ: ברור לכולם שמי שרוצה חברה צודקת צריך קודם כל לטפל בנשים, במעמד האישה בישראל.
עמיר פרץ: ובתוך הטיפול הזה צריך לבדוק איך הנשים שמגיעות למצב שבו הן נזקקות לדיור ציבורי ומוצאות את עצמן בתהליך קשה, משפיל ולעתים גם חסר פתרון.
עמיר פרץ: אנחנו מכירים את התופעת קצה של נשים שמחכות מספר שנים ואחרי שסוף סוף מתפנה איזה דירה אז מישהו אומר להן, עכשיו אין לכן מספיק ילדים כי אחד הילדים שלך כבר לא זכאי, ופתאום תעודת הזכאות משתנה - - -
<קריאה: הם נהיו מעודדי ילודה.
עמיר פרץ: איזו עדות צריך כדי להבין את הכישלון הקולוסאלי בכל התהליך כולו?
עמיר פרץ: אם משפחה מחכה ארבע-חמש שנים ובסוף אומרים לה, סליחה, הילדים שלך התבגרו, הזכאות שלך כבר לא אותה זכאות, תתחילי הכל מחדש.
עמיר פרץ: הרי זה מצביע על כשל מוחלט במלוא מובן המילה.
עמיר פרץ: אני חושב שמה שאנחנו רואים כאן זה באמת כשלים חברתיים.
עמיר פרץ: הן בשאלות של מה המשמעות של אישה שבכל זאת רוצה לעבוד ופתאום מאבדת חלק מהזכאות שלה.
עמיר פרץ: מה התחרות הזאת שעושים בין נשים, מי יותר ענייה, מי יותר במצוקה.
עמיר פרץ: כמה היא תוכיח שהיא יותר מסכנה ואז אולי תהיה זכאית.
עמיר פרץ: מה העניין של להיות זכאי לקורת גג בישראל?
עמיר פרץ: מה יותר בסיסי מזה?
עמיר פרץ: למה צריכים לעבור את כל ההשפלות האלה?
עמיר פרץ: ולכן אני בא ואומר, אם אנחנו לא נדע להתמודד עם השאלה הזו שהיא שאלה שכבר חוצה מספר ממשלות, זה לא רק הממשלה הזו.
עמיר פרץ: זה התחיל בתהליך של מהלך דרמטי מאוד נכון של חברנו רם כהן שרצה באמת לגרום לכך שמשפחות שמחזיקות דיור ציבורי לא יהיו במצב כל היום להתווכח עם אותה חברה משכנת מי יחליף את המרצפת, מי יחליף את הדוד וכו', והחליט לתת להם אפשרות להיות בעלי הבית של הדירה.
עמיר פרץ: מכאן התחיל הכשל הגדול.
עמיר פרץ: כל ההתחייבויות של הממשלות שעל כל דירה שתמכר בדיור הציבורי יקנו דירה אחרת וכך לשמור על המלאי.
עמיר פרץ: הרי השאלה היא על שאלת המלאי.
עמיר פרץ: כי מספר האנשים שזקוקים לדיור הציבורי רק ילך ויגדל.
עמיר פרץ: אבל המלאי הולך - - -
<קריאה: אבל אין תקציבים.
<קריאה: איפה התקציבים כדי שיהיה דיור.
<קריאה: יש חיסול של דיור.
<קריאה: בגלל זה יש הרבה ממתינים.
<קריאה: אין דיור.
<קריאה: מפני שאין דיור יש מלא ממתינים.
עאידה תומא סלימאן: גברתי, זה לא הולך ככה, אני מבקשת.
עאידה תומא סלימאן: אני ביקשתי בצורה הכי יפה בתחילת הדיון.
עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי שאני מבינה את המטענים שקיימים בלדבר על הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: ואני מבינה את הכאב.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו נעשה את זה בצורה הכי יעילה.
עמיר פרץ: אני רוצה לפנות לנשים ולומר לכן שאחת הבעיות תמיד שדווקא חברי הכנסת שמחליטים לקפוץ לתוך הלהבות ולבוא להתמודד עם השאלות החברתיות הקשות הם תמיד הופכים, בצדק, הכתובת גם לטענות.
עמיר פרץ: כי באמת, מה תטענו כלפי השרים - - -
<קריאה: הם הופכים להיות משרתי ציבור, בוודאי, נתנו לכם תפקיד - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, זה לא הולך ככה, אני מאוד מצטערת.
עאידה תומא סלימאן: אל תגרמו לי למצב - - - אני חושבת, אם תקשיבו טוב, חבר הכנסת עמיר פרץ מסיים את דבריו כדי לתת לכן אפשרות לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אז אנא.
עמיר פרץ: אני מבין את התחושה הקשה ואת העובדה שהתחושות האלה מתפרצות בהזדמנות שאפשר לומר אותן.
עמיר פרץ: התחושה הזאת היא תחושה נכונה, היא טבעית.
עמיר פרץ: אבל, קחו בחשבון שכל אלה שבאו רוצים להיות במאבק ביחד איתכם.
עמיר פרץ: ואותם אתם צריכים לקחת כחלק מהמאבק.
עמיר פרץ: כי שמעתי את הזעקה של הבחור שיצא והוא צודק, הוא מחפש מקום לבטא את המצוקה שלו ואין לי שום טענה לא אליו ולא אל אף אחת מהנשים שמביעות את הכאב הזה.
עמיר פרץ: יחד עם זאת, כל מי שהגיע הנה יודע יפה מאוד שאם נושא הדיור הציבורי לא ייפתר זה העדות הכי גדולה לחולשה ולחולי של החברה הישראלית ובתוכן, כמובן, הנשים, שהן אלה שנושאות בנטל העיקרי.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת פרץ אני מודה לך.
עאידה תומא סלימאן: תשמעו, אני חושבת שכל מי שהגיע לדיון הזה אכפת לו.
עאידה תומא סלימאן: יושבים מולנו שניים ממקבלי ההחלטות במשרד הבינוי והשיכון.
עאידה תומא סלימאן: אני מציעה ככה, וכבר סיכמתי איתם, הם יקשיבו קודם כל לטענות הקיימות ורק אחר כך יגיבו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזאת הדרך שצריכה להתקיים.
עאידה תומא סלימאן: לפני שהם יבואו ויגידו לנו מה הם חושבים שישמעו אתכן.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת עכשיו לשמוע את האורחים מבחוץ ואחר כך נעשה אורח, חבר כנסת.
<קריאה: סליחה, בישיבה הקודמת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה את זה אבל אתן - - -
עאידה תומא סלימאן: גברתי, אני מבינה את מה שאת אומרת.
עאידה תומא סלימאן: זאת ישיבה חדשה, זאת ועדה אחרת, היא דנה בנושא אחר מהדיון הקודם.
עאידה תומא סלימאן: אם תתנו לי, אם תתנו בי קצת אמון שאני אוכל לנווט ולנהל את הישיבה כפי שאני יודעת לעשות אתן תצאו מרוצות.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת מעכשיו תנו לי לנהל, יש לי רשימה של דוברים שהיא כוללת גם נציגים של ארגונים שפועלים בשטח, גם נשים, גם חברי כנסת ואנחנו נוביל את זה.
עאידה תומא סלימאן: מר רן מלמד, סמנכ"ל מדיניות חברתית, עמותת ידיד.
עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שהגשתם נייר עמדה, אני מבקשת לתמצת כמה שאפשר.
עאידה תומא סלימאן: לכולם אני אגיד את זה שלכולם תהיה זכות דיבור.
<רן מלמד: אני אגיד ברשותך שלושה משפטים ואני אבקש מעורכת דין מיה בירן מהמחלקה המשפטית שלנו להוסיף.
<רן מלמד: אני אגיד שלושה דברים מאוד קצרים.
<רן מלמד: הראשון, אנחנו סבורים שכל אמא שמקבלת או זכאית לקבל מזונות ילדים בין אם זה מהביטוח הלאומי ובין אם היא מנסה לגבות אותם דרך ההוצאה לפועל או כל מקום אחר אם היא עומדת בתנאי הסף הבסיסיים שכרגע יש של מספר ילדים וגודל הכנסה צריכה לקבל מיידית זכאות לדיור ציבורי.
<רן מלמד: זה הדבר הראשון שחייב להעשות.
<רן מלמד: הדבר השני, ואני בכוונה רוצה להתרכז בנושא של הדיון היום ולא במשהו רחב אחר.
<רן מלמד: הדבר השני, ואני אומר אותו בצורה חד משמעית ושיהיה מאוד מאוד ברור.
<רן מלמד: מכל המידע שמגיע אלינו, כולל ממשרדי הממשלה ברור לנו שהסיבה שלא מבצעים היום את אותו מבחן תעסוקה שצריך זה כי ועדי העובדים במקומות הרלוונטיים רוצים תוספת כסף.
<רן מלמד: וכמו שנותנים לעובדים שרוצים להכניס מערכת מחשוב חדשה במנהל מקרקעי ישראל, או כל דבר אחר, אם צריך אז שיתנו את התוספת או את הבונוס החד פעמי הזה ויתחילו לבצע את המבחנים האלה ולפתור בזה את הבעיה - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל רן אתה גם שוכח שאם יפתרו את הבעיה הזו יהיו יותר נשים זכאיות ואין מלאי דירות.
<קריאה: הבעיה זה לא הדירות.
אורלי לוי אבקסיס: ואז יחמירו את הקריטריונים כדי - - -
<רן מלמד: אני עדיין רוצה להגיד.
<רן מלמד: נכון שחסרות דירות אבל תזכרו שמי שמקבלת זכאות לדיור ציבורי מקבלת סיוע בשכר דירה שהוא פי שניים ולפעמים פי שלושה ממה שהיא מקבלת היום - - -
<קריאה: 250 ₪ זה לא פי שניים.
<קריאה: זה סיוע מוגדל- - -
<רן מלמד: הן מקבלות סיוע מוגדל וזה מאפשר קודם כל רווחה קצת יותר גדולה.
<רן מלמד: נכון, זה לא מספיק ולא נותן את הביטחון הקיומי והדיורי שצריך לעשות אותו.
<רן מלמד: עד שמדינת ישראל לא תיצור מודלים נוספים, וצריכים להיות מודלים כאלה, צריך לעשות.
<רן מלמד: אבל אני חושב שצריכה לצאת מפה החלטה כפולה, ובזה אני אסיים ואני אבקש ממיה.
<רן מלמד: אחד, זה שכל אם שמקבלת או זכאית לקבל מזונות ילדים וזה לא משנה אם זה בביטוח הלאומי או באמצעות מערכת אחרת של המדינה צריכה להיות זכאית לדיור ציבורי, עומדת בקריטריונים שאת חלקם כמובן צריך לשנות.
<רן מלמד: והדבר השני, פעם אחת ולתמיד לדאוג לתוספת, עובדים אם צריך ותקינה אם צריך כדי לבצע את מבחן התעסוקה ולתת להם את הזכאות.
<רן מלמד: מיה בבקשה.
<מיה בירן: אני רק רוצה להוסיף משפט אחד.
<מיה בירן: אנחנו פשוט רוצות לטעון שהדרישה לוותר על מזונות ולעבור למסלול של הבטחת הכנסה בשביל להיות זכאית לדיור ציבורי היא דרישה שהיא לא צודקת, היא לא ראויה והיא גם לא כלכלית למדינה.
<מיה בירן: באופן הזה אי אפשר, בניגוד למסלול מזונות שכן אפשר, המדינה יכולה לגבות וגבוה 40% מהסכומים חזרה לקופת המדינה.
<מיה בירן: שלא לדבר בכלל על המסלול שבו הגרוש כן משלם, איזה נזק נגרם מזה למדינה?
<מיה בירן: מעמותת ידיד, מהמחלקה המשפטית.
<קריאה: היא לטובתנו, זה בסדר.
עאידה תומא סלימאן: אתן חושבות שאתן ככה תורמות לדיון?
עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר אנחנו רוצות לתרום לדיון הזה ולמצוא פתרונות.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו תעזרו.
<קריאה: הנשים טעונות כל אחת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שכולן טעונות.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה לא עניין של - - - סליחה גברתי, תשמעו, יש שתי אפשרויות.
עאידה תומא סלימאן: יש אפשרות אחת להפוך את זה למן קתרזיס וכולם ידברו ויוציאו את הכעסים שלהם ויש אפשרות לנסות לדחוף לכיוון של פתרונות.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, בזמן המוגבל, אי אפשר לעשות את שניהם ביחד.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו נעזור כדי להתקדם.
<מיה בירן: אני רק מסיימת.
<מיה בירן: גם אם אישה מקבלת את המזונות מביטוח לאומי או מהגרוש שלה אנחנו לא רוצות לדרוש ממנה לעבור למסלול של הבטחת הכנסה שפוגע בזכות החוקית שלה שהוכרה למזונות בזכות החוקתית שלה לכבוד ופוגע, בסופו של דבר, גם בקופת המדינה.
<מיה בירן: אנחנו חושבות שצריך לאפשר לה גם, בהנתן מבחן הכנסה, בהנתן שהיא עומדת בקריטריונים האחרים להכנס גם לדיור הציבורי.
<מיה בירן: גם, וכמובן שמלאי הדירות הוא עניין אחר וכן, כאשר אישה מוכרת כזכאית היא יכולה לקבל סיוע מוגדל שיכול להגיע ל-90% משכר הדירה שלה וזה מאוד משמעותי וזה הבדל משמעותי מה-700 ₪ או 1000 ₪ שאפשר לקבל באופן אחר.
<קריאה: סליחה ומה עם האבות הגרושים שעשו צבא?
עאידה תומא סלימאן: אדוני, נתתי לך זכות דיבור?
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שזכור לי לא נתתי לך זכות דיבור.
עאידה תומא סלימאן: רוצה לדבר, תרשם.
עאידה תומא סלימאן: אדוני, אתה תגרום לעצמך להיות מוצא מהחדר.
עאידה תומא סלימאן: אם לא תשתוק אתה תצא.
עאידה תומא סלימאן: נא להוציא מחוץ לחדר.
עאידה תומא סלימאן: גברת עורכת דין מיה טל, מהסיוע המשפטי, משרד המשפטים.
עאידה תומא סלימאן: אתם הגשתם נייר עמדה שאני חושבת שהוא מדגיש הרבה מהבעיות שעומדות בפני אנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לסקור אותו כמה שיותר מתומצת.
<מיה טל: עורכת דין מיה טל מהסיוע המשפטי במשרד המשפטים.
<מיה טל: אנחנו הגשנו נייר עמדה לוועדה שסוקר ליקויים בכלל בהתנהלות משרד השיכון בנוגע לדיור ציבורי, אבל אנחנו נתמקד היום בהתמודדות של אמהות חד הוריות בנושא הדיור הציבורי.
<מיה טל: כיום, נוהל הקצאת דירות, נוהל שמפלה אמהות חד הוריות צריך לשנות אותו.
<מיה טל: כדי להמחיש את העוול והאבסורד שאיתו אמהות מתמודדות אנחנו הצגנו בעצם את ההשוואה שמקבלות אמהות שמקבלות מזונות אל מול מי שמקבלת הבטחת הכנסה וראינו שהן מקבלות בדיוק אותו דבר.
<מיה טל: הן מקבלות שקל לשקל זהה.
<מיה טל: ככה שאם לקצבה שלך קוראים הבטחת הכנסה את תקבלי דיור ציבורי.
<מיה טל: אבל אם לקצבה שלך קוראים קצבת מזונות בביטוח לאומי את לא תקבלי דיור ציבורי.
<מיה טל: והפגיעה הזאת היא פגיעה מאוד קשה באמהות חד הוריות.
<מיה טל: היא גוזלת מהילדים והאמהות את קורת הגג ומציבה אותם בעצם בהתמודדות בלתי אפשרית מול עוני.
<מיה טל: נשים שמגדלות לבד את הילדים שלהן אלה נשים שמתקיימות מסכום מזונות מלא של 3373 ₪ בלבד.
<מיה טל: זה הסכום שהן מקבלות מביטוח לאומי בסך הכל.
<מיה טל: עם זה הן צריכות להתמודד.
<מיה טל: אנחנו מבקשים ממשרד הבינוי והשיכון במסגרת הדו"ח שהגשנו לוועדה לבדוק את אותן נשים באופן פרטני, את מיצוי כושר ההשתכרות שלהן ולא להסתפק בבדיקה השטחית האם ניתנת להן או לא ניתנת להן הבטחת הכנסה.
<מיה טל: גם אנחנו בסיוע המשפטי, אנחנו רשות מנהלית שבודקת האם לאדם יש זכאות כלכלית לקבל סיוע כן או לא.
<מיה טל: אם בא אליי אדם והוא מקבל הבטחת הכנסה אני אתן לו סיוע משפטי.
<מיה טל: אבל אם הוא לא מקבל הבטחת הכנסה אני לא פטורה מהבדיקה שלו.
<מיה טל: אני עדיין אבדוק את הזכאות שלו, אעבור איתו על הפרטים בדיוק ואראה אם מגיע לו או לא מגיע לו.
<מיה טל: וזה מה שאנחנו סבורים שצריך להתקיים גם במשרד הבינוי והשיכון.
<מיה טל: גם הם צריכים לבחון את ההשתכרות והמצב הכלכלי של אותן נשים ולהחליט באופן מהותי אם מגיע או לא מגיע להן דיור ציבורי.
<מיה טל: צריך לציין שהמנגנון הזה כבר קיים וכבר עובד במשרד השיכון.
<מיה טל: המנגנון הזה קיים, אנחנו לא דורשים להמציא יש מאין.
<מיה טל: הוא בעצם עובד באמצעות כל החברות המשכנות שמקבלות בקשות לסיוע בשכר דירה, שם בוחנים האם לאדם יש או אין זכאות לקבל סיוע, בוחנים את מצב ההשתכרות שלו, האם מגיע או לא מגיע.
<מיה טל: את אותו דבר בדיוק אפשר להחיל גם למקרה של אמהות חד הוריות ולתת להן החלטה האם מגיעה או לא מגיעה זכאות לדיור ציבורי.
<מיה טל: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהדברים שהעלית מהניסיון שלכם בליווי אנשים וסיוע להם משפטית הוא מאוד חשוב ואנחנו, כמובן, מגלגלים כל הזמן עוד ועוד נושאים.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שתוכלו לענות עליהם.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת יוסי יונה, בבקשה.
יוסי יונה: באמת שוב, כמו בדיונים הקודמים, אני מברך על קיומו של הדיון הזה עד כמה שהוא מאוד כואב.
יוסי יונה: וכשאנחנו שומעים את ה- - - במיוחד אני רוצה להתייחס לסוגייה הזאת של הקריטריונים.
יוסי יונה: ואני חייב לומר לכם שהסיפור הזה הוא מעיד על גודל הזוועה.
יוסי יונה: ואני רוצה רק לומר את זה בדוגמה מזעזעת.
יוסי יונה: הייתי לפני מספר שנים בהודו, וישנן משפחות שמטילות מום בילדים שלהן כדי שהם יהיו זכאים לקבץ נדבות.
יוסי יונה: מדיניותו של משרד השיכון ושל משרדי ממשלת ישראל דומה לזה.
יוסי יונה: בעצם היא מעודדת את האנשים להגדיל את המצוקה שלהם כדי שהם יהיו זכאים.
יוסי יונה: במיוחד בנושא של אמהות חד הוריות.
יוסי יונה: פשוט לעודד את המצוקה.
יוסי יונה: הבה ותביאו עוד ילד, תביאו עוד שניים כדי שתהיו זכאיות.
יוסי יונה: אבל מה הבעיה במדיניות הזאת?
יוסי יונה: גם אם כולן יביאו עוד ילד ולא יגדילו את הדיור הציבורי אז נצטרך מעכשיו להקשיח יותר את הקריטריונים כדי לקבל.
יוסי יונה: כלומר, כל הדיונים האלה לא נוגעים בבעיית היסוד.
יוסי יונה: אכן, כפי שרן מלמד הראה שישנה איזשהי תרומה בכך שאם אנחנו משנים בתוך התקנות ומעלים את מספר הנשים הזכאיות, אבל בוודאי שאין מכך משום פתרון יסודי ועקרוני לבעיה הזאת והבעיה הזו החסר הכרוני המבני של דירות לדיור הציבורי.
יוסי יונה: זה אמור להיות המאבק העיקרי והמרכזי.
יוסי יונה: לכולנו כאן קורת גג, הן שלכן, הן של הנציגות והנציגים שלכן והן של חברות וחברי הכנסת שהדבר הזה יקר לליבם.
יוסי יונה: זו בעצם הסוגייה.
יוסי יונה: לחץ, מאבק פוליטי מתמשך על מדינת ישראל כדי שתשנה מן היסוד את מדיניות הדיור הציבורי ובעיקרו בנייה של עוד ועוד ועוד דירות.
יוסי יונה: ככל שיהיו דירות נוספות בוודאי יהיה ניתן להגמיש את הקריטריונים לקבלת הדיור - - -
<קריאה: תדעי לך שהקריטריונים קיימים בדיוק כדי למנוע ממך את הזכאות הזו של דיור ציבורי.
יוסי יונה: לא למנוע כי הביטי - - -
<קריאה: לא זה מונע, מה זה - - -
יוסי יונה: נכון, בוודאי שזה מונע, את צודקת לחלוטין.
יוסי יונה: לכן, אני רק מסיים כאן עאידה, יש יחסי גומלין מאוד הדוקים בין מספר הדירות לבין הקריטריונים.
יוסי יונה: ככל שמספר הדירות הולך וקטן - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שאתם מנהלים שם בקצה השני דיון מאוד חשוב אבל הוא לא תורם.
עאידה תומא סלימאן: אם הוא צודק אז למה קוטעים אותו.
עאידה תומא סלימאן: תנו לו לבטא את עמדתו.
יוסי יונה: הבעיה היא לא עם הקריטריונים.
יוסי יונה: הבעיה שאין דירות.
יוסי יונה: וככל שיש פחות דירות הקריטריונים באופן הכי הגיוני יוקשחו.
יוסי יונה: לכן, המאבק שלנו צריך להיות חד משמעי להגדיל את המלאי של הדיור הציבורי כדי שכל אחת שהיא זכאית באורח סביר בלי שהיא חס וחלילה תטיל מום בגופה או - - - משפחתה כדי שהיא תוכל לקבל את הדירה.
עאידה תומא סלימאן: גברת ריקי כהן בן לולו.
עאידה תומא סלימאן: ואני מבקשת, כל מי שרוצה להשתתף בדיון שיירשם אצל מנהלת הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: יכול לשלוח פתק דרך המשמר.
<ריקי כהן בן לולו: בוקר טוב.
<ריקי כהן בן לולו: אני באמת רציתי לדבר גם אבל חבל באמת לחזור על דברים שנאמרו.
<ריקי כהן בן לולו: דיברו פה על נשים חד הוריות שיש להן ילדים קטנים, שהן נתמכות במזונות או בהבטחת הכנסה.
<ריקי כהן בן לולו: דיברו על קריטריון הילד השלישי, אבל שכחו שאותן נשים שמחכות כבר הרבה שנים לדיור ציבורי והילדים שלהן בסופו של דבר גדלו ועברו את גיל 18 כבר לא זכאיות לסיוע בשכר דירה או שהוא נמוך מאוד ומגיע בסביבות ה-700 ₪ או שהן לא זכאיות לו בכלל.
<ריקי כהן בן לולו: הן בטח לא זכאיות לדיור ציבורי.
<ריקי כהן בן לולו: זאת אוכלוסייה שהיא נעדרת מהשיח, אנחנו צריכים לזכור את זה.
<ריקי כהן בן לולו: זה עדיין לא דיור מוגן וזה כבר לא מטופלת בילדים קטנים.
<ריקי כהן בן לולו: זאת אוכלוסייה של נשים שהיא פשוט נפלטת לרחוב, אנחנו רואים אותן כל הזמן.
<ריקי כהן בן לולו: אני חייבת להגיד שאת הוועדה הזאת בדיוק עשו בשנת 2012.
<ריקי כהן בן לולו: כי אנחנו ב-2017 ושום פסיק לא זז.
<ריקי כהן בן לולו: אנחנו ראינו הגדלה של 1000 דירות, שום קריטריון לא הוזז.
<ריקי כהן בן לולו: ברור שזה טיפה בים.
<ריקי כהן בן לולו: אנחנו דורשים שבאמת יתחילו להזיז כאן את הדברים.
<ריקי כהן בן לולו: לבוא ולהשמיע את אותם דברים במשך כל שנה וכל שנה גם אנחנו כבר קצנו בזה.
<ריקי כהן בן לולו: אנחנו רוצים ממקבלי ההחלטות מעשים, אנחנו רוצים בנייה תקציבית ולא קיבוץ נדבות באגרות חוב.
<ריקי כהן בן לולו: אנחנו צריכים מלאי של דירות נכבד כדי לפתור את המצוקה הזאת.
<ריקי כהן בן לולו: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: גברת לואיז סמרקורן.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת 2-3 דקות מקסימום.
<לואיז סמרקורן: כל מה שריקי אמרה עכשיו משנת 2012.
<לואיז סמרקורן: אני באה לכנסת פעם אחר פעם, יושבת באותה ועדה.
<לואיז סמרקורן: כל פעם, גם שנה שעברה, כל הזמן שום דבר לא השתנה, כלום לא השתנה.
<לואיז סמרקורן: באים לפה, בוכים, אומרים את המציאות, מביאים לכם את המציאות שלנו ושום דבר לא משתנה, רק הבטחות.
<לואיז סמרקורן: משנת 2011 באוהלים שאני סחבתי שם באוהלים עד החורף עם הגשמים עם הכל, לא קיבלתי את הביטוי של רווחה בעיריית תל אביב של 10 אלף ₪ לעזוב את האוהלים.
<לואיז סמרקורן: שלא יביאו לנו פתרונות.
<לואיז סמרקורן: המשכתי באוהלים בחורף.
<לואיז סמרקורן: עד היום אני נאבקת בכל הכוח שלי בכל הקבוצות שיש על דיור, קורת גג.
<לואיז סמרקורן: עברתי כל כך הרבה דירות שזה הזוי.
<לואיז סמרקורן: זה הזוי.
<לואיז סמרקורן: הילד שלי, הוצאתי אותו לפנימייה כדי שתהיה לו קורת גג קבועה.
<לואיז סמרקורן: כי אין לו קורת גג קבועה, כל שנה אני עוברת דירה באותה שכונת עוני.
<לואיז סמרקורן: כי אין לי ערבים, אין לי בטחונות, אין לי צ'קים, יש לי חובות.
<לואיז סמרקורן: החובות שלי משכר דירה.
<לואיז סמרקורן: כל הזמן.
<לואיז סמרקורן: כמעט 40 אלף ₪ לחודש אני צריכה לשלם שכר דירה לשנה.
<לואיז סמרקורן: לא חבל על ה-40 אלף ₪ האלה?
<לואיז סמרקורן: זה לא יכול ללכת לאיזשהי משכנתא לדיור ציבורי, לא יכולים למצוא איזה פתרון מיידי?
<לואיז סמרקורן: אני אמרתי לילד שלי שיגור אצלי בבית איתי, זה מה שאני רוצה.
<לואיז סמרקורן: לא ששר השיכון, מיטל כהן כתבה לי מכתב, כי אני לא יודעת לכתוב מכתבים, היא כתבה לי מכתב לשר השיכון על המצב שלי.
<לואיז סמרקורן: אני חד הורית, כן יש לי 100% נכות, כן אני מספרת להם וכו' וכו' וגם אני בחורה נקייה.
<לואיז סמרקורן: כל התשובה הייתה שאני צריכה להביא עוד שני ילדים כדי להיות זכאית בגיל 53, איך?
<לואיז סמרקורן: נוח מאוד להתפס באיזשהו סעיף שמתאים להם.
<קריאה: הנהלה כושלת במשרד השיכון.
עאידה תומא סלימאן: סגן השר ז'קי לוי רוצה לדבר.
<לואיז סמרקורן: יש לי קצבת נכות, מזונות אני לא יכולה לקחת בגלל שיש לי נכות.
<לואיז סמרקורן: כאילו הכסף הולך עליי - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מכירים את הבעיה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, סגן השר ז'קי לוי.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהתכנית הייתה מהתחלה כשהזמנו לדיון הזה השר יואב גלנט, ואני הייתי מתואמת עם הלשכה שלו, היה אמור להגיע לישיבה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: נודע לי שהיה שינוי בלו"ז שלו ואני חייבת להגיד שסגן השר היה מוכן ברגע האחרון להגיע לדיון.
עאידה תומא סלימאן: אז בבקשה אדוני, יש לך כמה תשובות לנשים שהעלו בעיות מאוד קשות שכפי שבטח אתה מכיר אלה לא בעיות חדשות והפתרון כפי שלפחות מה שאני בדקתי וההתכתבויות שהיו לי, הוא בידיים שלכם.
עאידה תומא סלימאן: הוא ביד של המשרד, מה אתם הולכים לעשות?
ז'קי לוי: קודם כל אני מברך אותך על הדיון.
ז'קי לוי: ובאמת בהתראה של אפס אתמול ביקשת ממני ומצאתי לנכון לבוא כי אני מכבד את המעמד.
ז'קי לוי: אני חושב שהנושא הזה הוא דיי חשוב.
ז'קי לוי: אורלי, אחותי, כמי שמובילה ודב חנין, אני רוצה להגיד לכם עוד דבר.
ז'קי לוי: לקחתם משימה אדירה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי לכם להקשיב.
עאידה תומא סלימאן: אולי סגן השר יביא לנו בשורה, אז בואו נקשיב.
ז'קי לוי: אני מבקש באמת, שנייה.
ז'קי לוי: תראו חבר'ה, היום הזה זה יום שאורלי ודב מובילים אותו באומץ שנים לא ביום שמתכנסים כולם וכולם שותפים, גם בזמן שהם לבד.
ז'קי לוי: ואני רוצה לדבר פה משהו, תנו לי לא לחזור על מה שאמרתי בוועדת הרווחה, אני רוצה לדבר פה.
ז'קי לוי: תראו, זה יום חשוב, זה יום שאתם מציפים את הבעיה שאנחנו חיים איתה יום יום במשרד השיכון וככל שכולם שותפים למשימה כי זו בעיה לאומית.
ז'קי לוי: זה משבר לאומי, זה לא משבר נקודתי.
ז'קי לוי: צריך לזכור שיש בעיה בדיור הציבורי בכמות הדירות.
ז'קי לוי: היום הם עומדים על 60 אלף ויש חוסר של 160 אלף.
ז'קי לוי: אם אנחנו משתתפים ב-160 אלף משפחות זה חוסר של 160 אלף.
ז'קי לוי: לא נכנס עכשיו מי ישן בשמירה, אנחנו לא מחפשים אשמים, מחפשים איך לפתור את הבעיה.
ז'קי לוי: ואני שומע אתכם ואני יכול להגיד לכם דבר אחד, ואף אחד לא יכול לחשוד בי.
ז'קי לוי: משרד השיכון היום מתנהל באנשים של דיור ציבורי.
ז'קי לוי: גם המנכ"ל וגם אני באנו מהדיור הציבורי.
ז'קי לוי: ואחותי ואני חונכנו באותו מקום ששנים שם שגדלנו רק על מאבק חברתי.
ז'קי לוי: אף אחד לא יכול לחשוד בנו.
ז'קי לוי: ואני אומר פה, צריך להוריד את החרפה של מזונות.
ז'קי לוי: צריך לבטל את זה בכל הכוח.
ז'קי לוי: צריך לבטל את החרפה.
ז'קי לוי: הקריטריונים זה לא לוחות הברית.
ז'קי לוי: צריך לבטל הרבה דברים משם, הם לא אנושיים.
ז'קי לוי: תראו, לא תמצאו שותף יותר מהשר וממני למאחזות.
ז'קי לוי: אנחנו שותפים.
אורלי לוי אבקסיס: תנו לו לצאת בהצהרה.
אורלי לוי אבקסיס: אולי הוא יגיד שאני אאנוס את הממשלה לעשות, לבטל את המזונות, בואו.
ז'קי לוי: אורלי מכירה אותי מהבית ולכן היא מכניסה לי דברים לפה.
ז'קי לוי: בסדר.
עאידה תומא סלימאן: בוועדה הזו לא משתמשים במושגים כאלה, אורלי.
ז'קי לוי: אני רוצה להגיד פה מושג - - - מי שמכיר אותי כבר ויודע אני חי את הדבר הזה.
ז'קי לוי: אני לא שומע אותו פעם ראשונה, הוא לא זר לי.
ז'קי לוי: אני מאז שנולדתי שמעתי דיור ציבורי, הייתי ראש עיר, הובלתי את הבעיות של הדיור הציבורי והיום אני במשרד מטפל בדיור הציבורי.
ז'קי לוי: הזנחה של שנים, חוסר עשייה שנים בדיור הציבורי.
ז'קי לוי: המשימה בשנתיים האחרונות, לקחנו את העניינים לידיים, זו טיפה בים.
ז'קי לוי: אנחנו מובילים מהלך ענק, 5000 יחידות הוספנו.
ז'קי לוי: זה לא 1000 זה 5000 הוספנו.
ז'קי לוי: אנחנו לוקחים ל-5% לדיור למשתכן זה גם טיפה בים.
<קריאה: לא לחבר בבקשה את הדיור למשתכן לדיור הציבורי.
ז'קי לוי: אני מחבר מלאי דירות.
ז'קי לוי: אני צריך דירות.
<קריאה: כן אבל מה זה קשור?
ז'קי לוי: 5% מהבנייה תעבור לדיור הציבורי.
ז'קי לוי: זה עדיין לא פתרון.
ז'קי לוי: אני מדבר על דבר אחד.
ז'קי לוי: ברור לכולם שהקריטריונים שנקבעו הם תוצאה של חוסר דיור והם קריטריונים אכזריים.
ז'קי לוי: וצריך לשבור את זה ואני, כל עוד שאני שם, אני אשבור את זה, לא יעזור כלום.
ז'קי לוי: יש היום שר ומנכ"ל ואני שמוכנים ללכת למלחמת עולם בנושא הזה - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה עם המזונות?
ז'קי לוי: אתם רוצים לצאת היום בתחושה שלא משקה ב-12' היא גם ב-17'?
ז'קי לוי: אז תקשיבו ותכבדו את המעמד גם לעצמכם לא רק בשבילי.
ז'קי לוי: ואני אומר את זה פה.
ז'קי לוי: היום זה דיון שלכם.
ז'קי לוי: שנותנים לכם זכות דיבור תסבירו את כאב לבכם, זה מה שצריך.
ז'קי לוי: אבל תשמעו אותנו.
ז'קי לוי: כמו שאמר עמיר פרץ, אנחנו באים להתגייס למענכם, תחבקו אותנו, אל תלכו נגדנו.
ז'קי לוי: אז אני רוצה לחזור למשימה שלי.
ז'קי לוי: כל עוד שאני שם אני אלחם בכל כוחי להוריד את הסעיף של מזונות, צריך להוריד את זה, להוריד את זה.
ז'קי לוי: ואני אלחם בכל הכוח.
ז'קי לוי: גם אם צריך להביא את זה להחלטת ממשלה ולכנסת ויותר מזה, בסדר?
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, למה צריך להלחם כבוד הסגן?
עאידה תומא סלימאן: למה צריך להלחם?
עאידה תומא סלימאן: למה עדיין לא מבינים במשרד שזה צעד מתחייב שלא צריך לנהל עליו מלחמת עולם.
עאידה תומא סלימאן: מה עומד בדרך?
ז'קי לוי: גברתי, אני רוצה לענות לשאלה שלך.
ז'קי לוי: את כל כך צודקת.
ז'קי לוי: צריך לזכור שהקריטריונים האלה נקבעו - - -
אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, שנייה, שנייה, אני מצטערת שאני מתפרצת.
אורלי לוי אבקסיס: בואו, אנחנו צריכים לצאת עם משהו מהיום הזה.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני רוצה לשאול אותך בצורה ברורה, אתה תביא את משרד השיכון להגיש הצעת מחליטים לבטל את הסעיף הכל כך שערורייתי הזה שנשים צריכות לוותר על המזונות כדי להיות זכאיות לדיור ציבורי?
אורלי לוי אבקסיס: אתה תוביל מהלך כזה במשרד השיכון?
ז'קי לוי: אני יכול להגיד דבר פשוט ותשמעו אותי טוב, גם את.