GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איילת רזין בית אור: אבל עדיין, התחושה היא שחייבים למצוא מענה לאותם נפגעות ונפגעים כי התופעה הולכת ותופסת תאוצה.
<איילת רזין בית אור: אנחנו שמענו אתמול על הנגישות הרבה – אני לא יודעת אם כולם ראו את הכתבה הזאת – לנוער, נערים שמתנדבים במד"א, יש להם נגישות לארונות התרופות של מד"א, והם לוקחים משם קטמין, שזה אחד מסמי האונס הנפוצים.
<איילת רזין בית אור: התופעה הולכת ומחריפה ואין מענה.
עאידה תומא סלימאן: מה שאמרת, זה לא עניין של מה בכך.
עאידה תומא סלימאן: זה לא משפט שאפשר לעבור עליו – למתנדבים במד"א יש נגישות חופשית.
<איילת רזין בית אור: היה אתמול תחקיר ב-Ynet.
עאידה תומא סלימאן: להוסיף לשאלות בסיור הבא במד"א, שאמור להתקיים בתוך שבוע.
<איילת רזין בית אור: הייתה כתבה, אני אעביר לכם אותה, שארון התרופות פרוץ וגם הם עצמם משתמשים, אני יכולה להניח שגם על אחרים, בין היתר, בקטמין.
<איילת רזין בית אור: אני יודעת שזה לא הפורום שיכול לתת מענה על הדבר הזה, לכן אמרתי את זה ברמת המשפט.
<איילת רזין בית אור: לכן היה לנו חשוב לקיים דיון כזה, כדי לשמוע מה נעשה.
<איילת רזין בית אור: אנחנו נשמח אם יהיה מעקב עתי אחר הנעשה.
<איילת רזין בית אור: מעבר לפתרונות בהקשר הראייתי, של איסוף ראיות, של שימור ראיות, אני חושבת שיש מענים שאפשר לתת כבר עכשיו, שוב, בגלל המקרים שאנחנו מקבלים מהשטח, למשל בהקשר של שימור דגימות דם לאורך זמן.
<איילת רזין בית אור: יש מקרה מזעזע – אני לא אכנס לפרטיו – שבדקו את דמה של הנפגעת, מצאו MDMA, אבל בית החולים אומר שהמשטרה לא ביקשה, המשטרה אומרת שהיא ביקשה ובית החולים לא שמר.
<איילת רזין בית אור: בכל מקרה, דגימת הדם לא נשמרה וכרגע אין שום דבר לעשות עם זה.
עאידה תומא סלימאן: בכל מקרה, שימור כל הראיות הוא נושא בפני עצמו במקרים האלה.
<איילת רזין בית אור: של אונס, נכון, סביב ערכת אונס.
<איילת רזין בית אור: נכון, זה עוד דיון כשלעצמו.
<איילת רזין בית אור: ספציפית בנושא של סמי אונס שימור הראיות הוא חשוב במיוחד בגלל שאני מקווה שממש מעבר לפינה נמצא הפתרון המיוחל, שנדע לאתר את החומרים האלה.
<איילת רזין בית אור: זה הנושא של שמירת דגימות.
<איילת רזין בית אור: הנושא של היעדר הכשרה לדגימה.
<איילת רזין בית אור: אנחנו שומעים את זה גם בהקשר של בתי החולים, גם בהקשר של המשטרה, שלא יודעים תמיד לשאול את השאלות הנכונות כדי לאתר אינדיקציה לשימוש בסמי אונס.
<איילת רזין בית אור: שוב, גם הנושא של נגישות לסמים, שזה גם נושא שצריך לטפל בו.
<איילת רזין בית אור: נמצאת איתי חברתי, מנהלת מרכז סיוע חיפה, שתביא שני סיפורים בקצרה מהשטח לחשד בשימוש בסמי אונס, שאנחנו חושבים שטיפול אחר היה יכול אולי לקדם מעט יותר את התיק.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, נשמע, אבל שיהיה קצר, נרצה לשמוע גם את נציגי המשרדים השונים.
<שני אלוני: קודם כל, פנינו לוועדה בבקשה לקיים את הדיון הזה בעקבות פוסט שפורסם ב"פייסבוק" בחודש האחרון על-ידי ש', שקיבלתי את הרשות שלה.
<שני אלוני: היא התנצלה שהיא לא יכלה להגיע היום, היא נכנסת לניתוח היום, היא רצתה מאוד להיות פה, אבל קיבלתי את הרשות שלה להביא חלקים.
<שני אלוני: זה פוסט ארוך מאוד, אני לא אקריא את כולו, אני אקריא רק חלק ואספר את השלשלות העניינים.
<שני אלוני: היא כותבת כך: קוראים לי ש', אני רק בת 24.
<שני אלוני: הייתי רק בת 22 כשהוא אנס אותי אצלי בדירה בירושלים.
<שני אלוני: לא, לא המצאתי את זה, דמיינתי את זה או הגזמתי את זה.
<שני אלוני: לא ביקשתי את זה או דרשתי את זה כי חצאית או שיער פזור, או שרקדתי, אז מגיע לי.
<שני אלוני: הוא שם לי סמים במשקה במסיבה, הזרים אותי במניפולטיביות גאונית לחזור אלי הביתה טרם ידעתי את שמו, אחרי זה שוב סימם אותי אצלי בדירה, כשהייתי פחות קלה ממה שציפה, אנס אותי בכמה תנוחות שונות, חלק במצב ערנות וחלק במצב שינה.
<שני אלוני: השפיל אותי עם חיוך נבזי – איזה שמנה את – השאיר אותי לישון על הרצפה והלך לישון במיטה שלי.
<שני אלוני: אני אחסוך מכם את שאר הדוגמאות ואקצר.
<שני אלוני: הוא היה סוטה חולני, הוא עדיין כזה.
<שני אלוני: הוא עדיין במועדונים, אני אישית ראיתי אותו כמה פעמים מאז.
<שני אלוני: הוא השאיר אחריו כוס זכוכית עם אבקה לבנה.
<שני אלוני: אז היא מתארת איך היא מיד ניגשה והגישה תלונה.
<שני אלוני: עשו לה בדיקת ערכת אונס ולקחו את הכוס לבדיקה.
<שני אלוני: הכוס חזרה עם תשובה שאי-אפשר להוכיח שהיו סמים בכוס.
<שני אלוני: אחרי כמה חודשים היא קיבלה תשובה שהתיק נסגר.
<שני אלוני: בדיעבד היא גילתה שהמשטרה מעולם לא אספה את ערכת האונס מבית החולים.
עאידה תומא סלימאן: הייתה תלונה על אונס ובדקו את הנושא של סם האונס וברגע שידעו שאין סמים נסגר כל התיק?
<שני אלוני: כן.
<שני אלוני: היא מספרת שהתיק נפתח כנראה בעקבות הכניסה של הבדיקה החדשה לבדיקת שיער.
<שני אלוני: בדיעבד היא הבינה שהתיק נפתח כי רצו שהיא תעשה את הבדיקה, אבל אף אחד לא הודיע לה שהיא צריכה לעשות את הבדיקה, אז היא לא עשתה.
<שני אלוני: כשהודיעו לה כבר היה מאוחר מדי כי כבר חלפה מעל שנה, והיה מאוחר מדי לבצע את הבדיקה.
<שני אלוני: כשהתיק נסגר בפעם השנייה היא נפגשה עם הפרקליט ושאלה אותו למה לא אספו מעולם את ערכת האונס, אז הוא אמר: את שואלת שאלות טובות, אבל אין לי תשובות, התיק נסגר.
<שני אלוני: אגב, ערכת האונס מעולם לא נאספה.
<שני אלוני: עברו שנתיים והיא מעולם לא נאספה.
<שני אלוני: התיק נסגר כבר פעמיים, אף אחד עוד לא פתח את ערכת האונס.
<שני אלוני: בסופו של דבר, כשהיא ניגשה אחרי שהתיק נסגר, היא החליטה להגיש ערר.
<שני אלוני: היא חשבה שכדאי שהיא תבדוק בעצמה את הכוס, תיקח את זה למעבדה פרטית.
<שני אלוני: היא פנתה למשטרה, אמרו לה אין בעיה, תגישי מכתב, היא הגישה מכתב, ואז התקשרו אליה מהמשטרה.
<שני אלוני: היא מתארת שיחה מאוד לא נעימה עם המשטרה שאמרה לה אין לך מה לבדוק את זה, בדקנו.
<שני אלוני: היא אמרה תחזירו לי, אני רוצה לבדוק.
<שני אלוני: אחרי כמה צעקות היא הבינה שהכוס הושמדה, הראיות הושמדו.
<שני אלוני: אני אספר שבפוסט שהיא העלתה היא הראתה את התמונה של הכוס.
<שני אלוני: היה משהו בכוס.
<שני אלוני: אנחנו לא יודעים מהו כי זה הושמד, אבל היה משהו בכוס.
<שני אלוני: היא מעולם לא קיבלה בחזרה את הכוס כדי לבדוק את זה.
<שני אלוני: אני חושבת שמשהו בסיפור הזה ממחיש בצורה חזקה מאוד את הסיפור שהמערכת מתנהגת כאילו אם לא הוכח קיום של סם, התיק הוא קייס סגור.
עאידה תומא סלימאן: אז אין אונס.
<שני אלוני: הוא קייס סגור, אי-אפשר להגיש עליו כתב אישום.
<שני אלוני: אין איסוף של ראיות נוספות, אין חקירה נוספת.
<שני אלוני: אני אגיד עוד משפט.
<שני אלוני: בהכנה לדיון הזה – יושבת פה דנה שמר, היא מתמחה שלנו מארצות-הברית.
<שני אלוני: ביקשתי ממנה שתעשה חיפוש מהעולם.
<שני אלוני: היא מצאה מסמך של איגוד הפרקליטים האמריקאי שעוסק בהגשת כתבי אישום במקרה שבו היה שימוש באלכוהול.
<שני אלוני: וזה לא משנה אם השימוש באלכוהול היה מכוון, לא מכוון, באשמת הנפגעת, לא באשמת הנפגעת, מרצונה של הנפגעת, לא מרצונה.
<שני אלוני: כל התפיסה של הגשת כתב האישום בכלל לא עוסקת בשאלה בואו נוכיח איזה סם היה, אלא היא עוסקת בשאלת ההכרה של הנפגעת, המצב ההכרתי שלה, שאת זה אפשר להבין גם מאנשים שנכחו בסביבתה.
<שני אלוני: כל העיסוק הוא לזהות את המצב ההכרתי של הנפגעת אל מול ההתנהגות של הפוגע – אם הוא שידל אותה לשתות יותר, אם הוא הגיש לה יותר משקאות, אם הוא זיהה, אם אפשר היה לזהות שהיא לא במצב – מה שאני רוצה להגיד, שאולי שווה להפסיק לחפש את הסם ולהתחיל לחפש את הראיות.
עאידה תומא סלימאן: זה היה משפט מאוד ארוך.
עאידה תומא סלימאן: האמת היא שגם מרכז המחקר והמידע של הכנסת פיתח מסמך השוואתי שבדק את המצב בארצות אחרות, מה קורה בעניין של חקיקה בנושא סמי האונס ומה הדילמות העיקריות שנמצאות בתהליך הזה.
עאידה תומא סלימאן: בכל זאת, מה ששמעתי על המקרה הספציפי, אני ארצה לקבל את המידע ואני ארצה לקבל תשובות.
<ישראל לוי: אני אוכל להגיב על זה?
עאידה תומא סלימאן: אני תיכף אתן לך להגיב, כי בעיני זה חמור ביותר, מה שנטען במידע שהוגש.
עאידה תומא סלימאן: העניין הוא לא רק שברגע שלא יכולים להוכיח שהיו סמים מפסיקים את התיק.
עאידה תומא סלימאן: התלונה מוגשת על אונס ולא על שימוש בסם האונס.
עאידה תומא סלימאן: זו אחת הראיות שיכולות לשמש כדי לבסס את העבירה עצמה.
עאידה תומא סלימאן: אבל לסגור את התיק ברגע שמתקבל המידע שלא היו סמים, אפילו אם בודקים ומוצאים שלא היו, יש תלונה על אונס שצריך להמשיך לחקור אותה.
עאידה תומא סלימאן: לחקור את מקרה האונס ולנסות לבדוק את הראיות שמצטברות.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה הרי משמרים.
עאידה תומא סלימאן: אני החלטתי כבר לקיים עוד דיון בנושא או להתחיל לעקוב אחר הנושא של שימור הראיות וערכת האונס ואיך בדיוק מטפלים בזה.
עאידה תומא סלימאן: אבל מה שנאמר פה – אני ארצה לשמוע תשובה עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: למה נסגר התיק בפעם הראשונה?
עאידה תומא סלימאן: התיק הספציפי.
עאידה תומא סלימאן: למה נפתח שוב?
עאידה תומא סלימאן: האם הוא נפתח שוב כדי שהמתלוננת תעבור את בדיקת השיער שדובר עליה?
עאידה תומא סלימאן: ואם לא, אם זאת לא הייתה המטרה, אלא פתיחה מחודשת של החקירה, למה לא היה שימוש בערכה, לא בפעם הראשונה ולא בפעם השנייה?
עאידה תומא סלימאן: ולמה נסגר שוב?
עאידה תומא סלימאן: אם התחלתם לחקור שוב, למה סגרתם את התיק עוד פעם?
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, נציג המשרד לביטחון פנים, רב-פקד ישראל לוי.
<ישראל לוי: תודה רבה.
<ישראל לוי: האירוע הזה, גברתי הזכירה את השם, והשם עלה לי בראש.
<ישראל לוי: אני אישית לא הייתי מודע לכל זה, אבל קיבלתי מייל מאיזבל, מפקחת ארצית, על בחורה שהעלתה פוסט – עותק של פוסט שהעבירה אלי חברה שעובדת עם בני נוער.
<ישראל לוי: אני לא ארחיב יותר מדי.
<ישראל לוי: את זה קיבלתי למייל האישי שלי.
<ישראל לוי: אני הגבתי לה.
<ישראל לוי: קשה לי מאוד לקרוא את הדברים.
<ישראל לוי: הרבה דברים במייל לא מובנים לי, היו שם פרטים שלא ידעתי אותם.
<ישראל לוי: אבקש לקבל את הפנייה המסודרת ולדעת מה קרה.
<ישראל לוי: לקחתי את זה אישית לבדיקה.
עאידה תומא סלימאן: ו-?
<ישראל לוי: אני לא ארחיב עוד.
<ישראל לוי: איזבל השיגה לי את הטלפון של אותה בחורה בשם ש'.
<ישראל לוי: אני מקווה מאוד שאנחנו מדברים על אותו דבר כי זה במחוז ירושלים.
<ישראל לוי: אני אישית התקשרתי אליה, דיברתי אתה, וישר חיברתי בינה לבין מחוז ירושלים.
<ישראל לוי: לגבי סטטוס תיק החקירה, כן יהיה חיבור, כן לראות את המצב, כן לראות מה נעשה שם לא נכון או כן נכון, אני לא יודע לגבי התיק - - -
<ישראל לוי: אני אגיד לך את כל ההתכתבויות.
<ישראל לוי: ב-28 במאי קיבלתי מענה מאיזבל.
<ישראל לוי: אני מאמין שבאותו יום אפילו דיברתי אתה.
עאידה תומא סלימאן: זה היה לפני השיחה שנזפו בה שהיא ביקשה את הכוס, או אחרי?
<שני אלוני: אחרי.
<ישראל לוי: אמרתי לך, אני קיבלתי את זה דרך - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, שאלתי כי לא הוזכרו תאריכים.
עאידה תומא סלימאן: רציתי לדעת.
<ישראל לוי: ברגע שזה הגיע לפתחי, כן הגבתי, היה חשוב לי.
<ישראל לוי: אני, חס חלילה, לא אתעלם מדברים כאלה.
<ישראל לוי: דיברתי אתה, אני אישית, בדרך כלל אנחנו לא עושים דברים כאלה, אבל כמישהו שכן אכפת לו מהדברים האלה - - -
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי – עכשיו לא ידוע לך, אין לך תשובות לטענות האלה שעלו.
<ישראל לוי: זו פעם ראשונה – אני לא הבאתי.
<ישראל לוי: אם את רוצה, אני אביא מענה לחברת הכנסת.
<ישראל לוי: אני אסביר לה לגבי התיק.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש תשובה ברורה מהמשטרה לטענות שעלו, גם כן תשובות לשאלות שאני העליתי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר למה נסגר תיק החקירה?
עאידה תומא סלימאן: למה לא היה שימוש בערכת האונס?
עאידה תומא סלימאן: למה נתפח התיק בחזרה עוד פעם?
עאידה תומא סלימאן: למה נסגר?
<ישראל לוי: אני רושם את זה.
עאידה תומא סלימאן: אתה תקבל את זה מסודר, אל תדאג.
עאידה תומא סלימאן: זה למקרה הספציפי.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהמשרד לביטחון פנים יזם לפני תקופה מסוימת את הערכות.
<ישראל לוי: יש כמה דברים שאני ארצה להרחיב עליהם.
<ישראל לוי: קודם כל, אנחנו רואים חשיבות רבה בטיפול בכל הנושא של סמי אונס, וגם הצורך לקבלת אומדן על היקף התופעה.
<ישראל לוי: במהלך חודש מאי בוצעה הנחייה לפתיחת תיקים בחשד לשימוש בסם האונס בהתאם לעבירה של שלילת כושר התנגדות לשם ביצוע עבירה.
<ישראל לוי: צריך להדגיש ששימוש בסם האונס הוא לא רק לתקיפה מינית, למטרות של עבירות מין, אלא הוא יכול להיות להרבה דברים אחרים.
<ישראל לוי: לגבי הפעילות המשטרתית – ברמה הארצית הייתה פעילות.
<ישראל לוי: אם אתם זוכרים, במהלך סוף השבוע האחרון, ה-30-29 בדצמבר היה מבצע ארצי כנגד השימוש בסמי האונס.
<ישראל לוי: חולקו מעין כרטיסיות שאפשר היה לזהות חשד לשימוש בסם האונס.
<ישראל לוי: במחוז תל אביב אנחנו יודעים על פעילות ענפה שהייתה באכיפה במועדונים ובמקומות בילוי.
<ישראל לוי: נושא סמי האונס מודגש בהשתלמות חקירות עבירות מין לחוקרי המשטרה בכמה הרצאות שונות.
<ישראל לוי: אנחנו חברים גם בוועדת היגוי רב ארגונית בנושא סם האונס.
עאידה תומא סלימאן: שבמשרד הבריאות.
<ישראל לוי: דיברתי עם ג'וליה היום, חברי הוועדה לא זומנו לפה, כך אני יודע.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בדרך כלל מזמנים את המשרד בעצמו.
עאידה תומא סלימאן: אם ראו לנכון, היה כדאי להעיר את תשומת לבנו או להזמין אותם.
<ישראל לוי: אני דיברתי עם ג'וליה הבוקר.
<רוני ברקוביץ: ד"ר רוני ברקוביץ ממשרד הבריאות.
<רוני ברקוביץ: אני מנהל אגף אכיפה ופיקוח.
<רוני ברקוביץ: יש כמה גורמים, גם מנהלת מעבדה טוקסיקולוגית בתל השומר.
<רוני ברקוביץ: אחר-כך אני ארחיב על מה שאנחנו עושים ביחד.
<רוני ברקוביץ: הוא הזכיר את ג'וליה.
<רוני ברקוביץ: ג'וליה היא מנהלת חדר 4 בוולפסון.
<רוני ברקוביץ: אליה מגיעה מי שעברה תקיפה מינית.
<רוני ברקוביץ: חוץ מזה שהיא גניקולוגית, יש לה את הידע והניסיון, אז חשוב שהיא תהיה כאן.
<רוני ברקוביץ: היא גם מנהלת של המעבדה בתל השומר, הם אלה שעושים את הבדיקות במעבדה טוקסיקולוגית.
<רוני ברקוביץ: שהיא תגיד איך עושים את הבדיקות.
<רוני ברקוביץ: להבא, הם גורמים חשובים מאוד שכדאי שיהיו כאן.
עאידה תומא סלימאן: כדאי מאוד, ואנחנו רשמנו בפנינו.
עאידה תומא סלימאן: אם היינו יודעים את המידע הזה, אולי - - -
<איילת רזין בית אור: היא הייתה בדיון בוועדת הסמים.
<איילת רזין בית אור: הם היו בדיון.
עאידה תומא סלימאן: ראיתי שהיא דיברה על ממדי התופעה ממה שהיא קיבלה.
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לשמוע איפה עומד העניין בוועדה הרב משרדית.
<רוני ברקוביץ: שוב פעם, ד"ר רוני ברקוביץ, מנהל אגף אכיפה במשרד הבריאות.
<רוני ברקוביץ: רוב השימוש – רק שיהיה ברור – בסמי אונס, בחומרים שמשתמשים בהם, משתמשים בהם בתור סמי מסיבות, לא בתור סמי אונס.
<רוני ברקוביץ: זה רוב השימוש בעולם וגם בארץ.
<רוני ברקוביץ: ויש להם שימוש גם בתור סמי אונס.
<רוני ברקוביץ: כלומר, הכול תלוי במינונים, בריכוזים, בכמות החומר, בשילובים של הדברים.
<קריאה: ובכוונה.
<רוני ברקוביץ: ובכוונה.
<רוני ברקוביץ: הראשון זה הכוונה.
<רוני ברקוביץ: אנחנו במשרד הבריאות עובדים הרבה עם המשטרה, יש לנו גישה ואנחנו רואים את החומרים.
<רוני ברקוביץ: אנחנו מעבירים גם הדרכות, גם סדנאות לבתי ספר וגם סדנאות שהעברנו במשטרה על החומרים.
<רוני ברקוביץ: הבעיה העיקרית מבחינת סמי האונס שצורכים אותם דרך הפה, החומרים שאנחנו רגילים, היא שהחומרים נעלמים מהר מהגוף, אני מדבר על תוך שמונה עד עשר שעות.
<רוני ברקוביץ: לכן המשטרה לא הצליחה להוכיח מכיוון שעד שנותנים לה את הכדור, את התמיסה או מה שלא יהיה, עד שהיא מעורפלת חושים עוברות בין שעתיים לארבע שעות.
<רוני ברקוביץ: עד שהיא מתעוררת, עד שהיא מבינה מה שקורה.
<רוני ברקוביץ: היא מגיעה למשטרה, עד שלוקחים בדיקת דם או שתן עוברות שמונה או עשר שעות.
<רוני ברקוביץ: לכן עד היום לא הצליחו להוכיח למרות שהחומר נמצא והוא נמכר, והוא נמצא המון, והוא נמכר המון, ויש סחר גדול בחומר הזה.
<רוני ברקוביץ: לכן מה שעשינו ביחד עם משרדים שונים, יחד עם המחלקה להתמכרויות של פאולה רושקה, ונמצא פה הנציג של הרשות למלחמה בסמים, וגם עם גופים אחרים – אפשר לבדוק את סמי האונס דרך השיער.
<רוני ברקוביץ: השיער צומח בממוצע סנטימטר בחודש.
<רוני ברקוביץ: אם אנחנו חודשיים אחרי האונס, אנחנו בודקים שתי סנטימטר מהקרקפת.
<רוני ברקוביץ: אפשר לעשות את בדיקות השיער משלושה שבועות אחרי האונס עד חצי שנה אחרי.
<רוני ברקוביץ: כלומר, יש לנו כאן טווח של חצי שנה, שזה המון זה לא שמונה עד עשר שעות שדיברתי עליהן.
<רוני ברקוביץ: בלי להיכנס לפרטים אני יכול להגיד שבינתיים אנחנו - - -
עאידה תומא סלימאן: עד כמה הבדיקות האלה הן אמינות?
<רוני ברקוביץ: זה מה שאני אומר, יש עכשיו תיק – עוד פעם, אני לא אכנס.
<רוני ברקוביץ: אם הפרקליטות רוצה, שיכנסו.
<רוני ברקוביץ: עכשיו נמצא בפרקליטות צפון תיק של סם אונס.
עאידה תומא סלימאן: שהאישה עברה בדיקת שיער.
<רוני ברקוביץ: בדיקת שיער במעבדה.
<רוני ברקוביץ: יש תיק אחר שלא נתגלה שם.
<רוני ברקוביץ: כנראה השבוע הזה אנחנו ניקח דגימה שלישית.
<רוני ברקוביץ: אני אומר כאן, מעל הבמה הזו, שבמקרה גם למשטרה, גם לארגונים או שאומרים יש לנו תקציב, יחד עם הרשות למלחמה בסמים, המחלקה להתמכרויות – אם יש להם חשד שמישהי עברה אונס משלושה שבועות עד חצי שנה אחרי והיא מוכנה לתת את השיער – זה גם עניין של שיער.
<רוני ברקוביץ: לוקחים יחידות של שיער מחמישה מקומות שונים.
<רוני ברקוביץ: צריך לגזור.
<רוני ברקוביץ: זו גם הפרוצדורה עצמה, היא לא פרוצדורה נעימה.
<רוני ברקוביץ: אבל יש את האפשרות הזאת ואנחנו נשלח את המעבדה.
<רוני ברקוביץ: זה העתיד.
<רוני ברקוביץ: כרגע אנחנו נוכל לשלוח, יש את התקציב אם יהיו מקרים ספציפיים - - -
<איילת רזין בית אור: אבל התנאי הוא שתהיה תלונה במשטרה.
<איילת רזין בית אור: אנחנו קיבלנו את הפנייה הזאת ורצינו להפנות נפגעות.
<איילת רזין בית אור: אבל ככל שהתנאי הוא להגיש תלונה במשטרה – זה לא תמיד מסתדר.
<שני אלוני: אני חייבת להגיד, אנחנו קיבלנו את הפרטים.
<שני אלוני: מבין הפניות שהגיעו אלינו אין פניות שמתאימות למאפיינים.
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת מתאימות למאפיינים?
<איילת רזין בית אור: לפעמים צבע בשיער יכול לשבש את הבדיקה.
<שני אלוני: תזמון, שיער שהוא לא - - -
<רוני ברקוביץ: צבע לשיער דווקא לא כל-כך.
<שני אלוני: אני לא זוכרת עכשיו, דווקא קראתי את זה בשבוע שעבר, את כל התנאים להתאמה לבדיקות האלה.
<שני אלוני: אין לנו.
<שני אלוני: מה שאומר שזה מצמצם מאוד את מספר הנשים שיכולות להתאים לבדיקה.
<שני אלוני: ואז השאלה היא אם זה באמת פתרון ממשי.
<רוני ברקוביץ: זה פתרון.
<רוני ברקוביץ: עוד פעם, אנחנו נדון.
<רוני ברקוביץ: כשיש מישהי, גם אנחנו כמובן נפגשים אתה כדי לראות איזה תרופות היא לוקחת, אם יש תרופות שדומות, כמה זמן עבר.
<רוני ברקוביץ: כל הדברים מסביב, לראות אם היא מתאימה.
<רוני ברקוביץ: כמובן בהתייעצות עם הפרקליטות ועם המשטרה.
<רוני ברקוביץ: המקרים האלה של חצי שנה, שלא כל אחת מתאימה ולא כל אחת יכולה, יש קריטריונים לראות אם היא מתאימה וגם אנחנו נפגשים.
<רוני ברקוביץ: אם אנחנו כבר שולחים מקרה לחו"ל, אנחנו רוצים שהתשובה תהיה יותר חיובית.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה היה מוזר לי מאוד שבתוך שישה חודשים כמעט – אני קראתי את המסמך שלכם – אתם שלחתם רק שתי בדיקות.
<רוני ברקוביץ: נכון, והשבוע את השלישית.
<רוני ברקוביץ: נכון, זה בדיוק מה שאני אומר, שזה מוזר כי אנחנו מחכים לקבל.
<רוני ברקוביץ: אני אומר מחכים במירכאות.
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת מחכים?
עאידה תומא סלימאן: עד כמה הפצתם את המידע?
<רוני ברקוביץ: הפצנו את זה דרך – הנה, גם המשרד מפיץ את זה למשטרה.
<שני אלוני: זה הופץ, זה הגיע.
<שני אלוני: הבעיה היא שהקריטריונים הם כאלה - -
עאידה תומא סלימאן: מאוד קשים.
<שני אלוני: - - שאף אחד מהמקרים שאנחנו - - -
עאידה תומא סלימאן: איזה קריטריונים למשל?
<איילת רזין בית אור: קודם כל הדרישה שהיא תגיש תלונה במשטרה.
<איילת רזין בית אור: יש גם דברים אחרים – אם היא לוקחת תרופות מסוימות, כתוב שגם צבע לשיער יכול לשבש.
<רוני ברקוביץ: צבע לשיער יכול, בדרך כלל לא.
<איילת רזין בית אור: אני יכולה להגיד ממה שאני שומעת מרכזות הליווי של מרכזי הסיוע שהתנאי הזה שחייבים להגיש תלונה במשטרה זה כבר חסם שקשה לעבור אותו.
עליזה לביא: מי הציב את התנאי הזה?
<איילת רזין בית אור: בדיוק אני פותחת את המסמך.
<איילת רזין בית אור: אנחנו קיבלנו את זה, הוא הופץ אלינו, הפצנו את זה לכל מרכזי הסיוע על מנת שזה יופץ לחדרים האקוטיים.
<איילת רזין בית אור: אני מניחה שזה הופץ גם בפרקליטות ובמשטרה.
<רוני ברקוביץ: זה הופץ למרכזים האקוטיים ולכולם.
<רוני ברקוביץ: כמובן שמבחינתנו עדיף שיהיה תיק במשטרה, אבל אני אומר לך שגם אם יש מקרים ספציפיים שאת חושבת שיכולים להתאים גם אם אין תלונה במשטרה, יש לך מקרה.
<שני אלוני: הדרישה של המשטרה, אני יכולה להבין שזה משהו - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יכולה להבין קריטריונים של המעבדה עצמה שאומרת שאם היא נוטלת תרופות מסוימות, זה ישבש את הבדיקה ולא נוכל להיות אמינים בתוצאות שלנו.
עאידה תומא סלימאן: אבל קריטריונים שקשורים בתלונה במשטרה או לא תלונה – להיפך, יכול להיות שהאישה תרגיש יותר בטוחה להתלונן למשטרה דווקא לאחר שהיא מקבלת תוצאה חיובית.
<רוני ברקוביץ: בסדר גמור.
<רוני ברקוביץ: אני מקבל את ההערה.
<רוני ברקוביץ: אנחנו נשב, בסדר גמור.
<שני אלוני: פתחתי את המסמך.
<שני אלוני: אם אתם רוצים, אני אקריא, זה כמה נקודות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נוכל לעבור על המסמך נקודה-נקודה וקריטריון-קריטריון, אבל את תוכל לעיין בו ואם תמצאי עוד משהו שלא קשור במהימנות של הבדיקה עצמה והוא בכל זאת קריטריון מקשה, אז אפשר לסמן אותו.
עאידה תומא סלימאן: אבל ממילא אנחנו נצטרך לעשות את הבדיקה הזו, ואולי נבדוק את האפשרות של שינוי חלק מהקריטריונים ונציע לכם.
עאידה תומא סלימאן: כמובן שזה עניין גם מקצועי וגם משפטי כדי להחליט.
<שני אלוני: אולי אם אפשר לשאול, אם אתם יודעים להגיד, אם רשימת הסמים שהבדיקה הזאת בודקת הם בנמצא.
<רוני ברקוביץ: היא בודקת 30 סמים – מקוקאין, הרואין, אקסטזי.
<רוני ברקוביץ: סמי אונס הם לא רק GHB ו-GBL, זה גם תרופות, זה גם משפחות - - - תרופות.
<רוני ברקוביץ: כשאנחנו שולחים את זה אנחנו מנסים להתמקד במשהו ספציפי מכיוון שאנחנו מתחקרים ושואלים.
<רוני ברקוביץ: אנחנו נותנים למעבדה רשימה של כ-20 חומרים שאפשר להשתמש בהם ושיעברו על כל החומרים האלה.
<רוני ברקוביץ: כמובן.
עאידה תומא סלימאן: נשארה לי רק הסברה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, הוועדה עצמה דנה רק בנושא של הבדיקות, או שמעבר לזה?
עאידה תומא סלימאן: האם אתם לוקחים בחשבון גם כן הכשרות?
<רוני ברקוביץ: אנחנו מעבירים הכשרות גם בבתי ספר לשוטרים, גם בבתי ספר רגילים, בפנימיות.
עאידה תומא סלימאן: אמרת, בבתי ספר ובמשטרה.
עאידה תומא סלימאן: מה עם הצוותים הרפואיים?
<רוני ברקוביץ: גם לצוותים הרפואיים אנחנו העברנו.
עליזה לביא: מה זה צוותים רפואיים?
<רוני ברקוביץ: כל המרכזים האקוטיים בהדסה - - -
עליזה לביא: מה קורה בחדרי מיון, אפשר לדעת?
<רוני ברקוביץ: אנחנו נפגשנו בהדסה עם מי שאחראית על חדר 4, כלומר מי שאחראית על המרכז - - -
עליזה לביא: עזוב חדר 4.
עליזה לביא: חדרי מיון.
עליזה לביא: מה קורה בחדרי מיון?
עליזה לביא: הבטיחו שתהיה השתלמות, כאן, בוועדה הזאת לפני שלוש שנים.
עליזה לביא: שתהיה השתלמות.
<רוני ברקוביץ: אני לא יודע מי הבטיח, אבל אני אצור קשר עם חדרי מיון ונסביר להם.
עאידה תומא סלימאן: השאלה – כאשר אומרים היו הרצאות.
עאידה תומא סלימאן: האם מדובר על לו"ז סדיר שמקיימים בכל שנה לכל הצוותים?
עאידה תומא סלימאן: הרי הצוותים מתחלפים, צוותים נכנסים.
עאידה תומא סלימאן: או שהייתה הרצאה?
<רוני ברקוביץ: לכן אנחנו לכל המרכזים – גם למשטרה שאחראית, גם לשוטרים וגם ישראל מפיץ את זה לשוטרים, גם דרך המרכזים וגם דרך הפרקליטות.
<רוני ברקוביץ: כלומר אנחנו מנסים להפיץ את זה דרך מי שאפשר.
<רוני ברקוביץ: אם יש לכם, כמו שאמרת, חדר מיון – אני לא שמעתי, אבל אין בעיה – או משהו אחר, אנחנו נגיע לכולם כי האינטרס שלנו הוא כמו האינטרס של כולם פה ביחד, להגיע לכמה שיותר אנשים.
<רוני ברקוביץ: אני אומר שאם יש לנו אפשרות לשלוח כבר מחר לבדיקות מעבדה של השיער, אם נצטרך – בסופו של דבר כולנו פה עם אינטרס משותף.
עליזה לביא: ד"ר ברקוביץ, את הדיון הזה יזמתי בעקבות בקשה שהגיעה אלי מאיגוד מרכזי הסיוע.
עליזה לביא: אני מתנצלת על האיחור ועל זה שהפסדתי את ההתחלה.
עליזה לביא: היה לנו דיון סוער ויהיה לנו יום סוער בנושא אחר.
עליזה לביא: קיימנו דיון בפברואר 2014.
עליזה לביא: אתה לא היית אתנו כאן, הייתה נציגה אחרת ממשרד הבריאות.
עליזה לביא: שטחנו את המצוקה של חוסר מודעות של הצוותים הרפואיים.
עליזה לביא: לא בכדי שאלתי על חדרי מיון.
עליזה לביא: יש את הפרוטוקול, גברתי, של הוועדה.
עליזה לביא: הייתה הבטחה של משרד הבריאות לגבי תדרוכים שוטפים, לגבי עדכון, לגבי מעקב.
עליזה לביא: אני מקשיבה לך כבר כמה דקות, ולא קרה כלום.
<רוני ברקוביץ: זה לא נכון שלא קרה כלום, כי אנחנו מנסים להפיץ את הבשורה למי שרק אפשר – גם לגורמים רפואיים, גם לאחיות, גם בבתי חולים.
<רוני ברקוביץ: לא רק בין גורמים של משרד הבריאות, גורמים משטרתיים, פרקליטות, למי שרק אפשר.
<רוני ברקוביץ: אנחנו כן מנסים להפיץ את זה, אפילו לבתי ספר אנחנו עושים הדרכות, למורים, למשרד החינוך.
<רוני ברקוביץ: אנחנו מנסים.
<רוני ברקוביץ: כמובן שאנחנו אולי צוות קטן ואולי עדיין לא הגענו לכולם, כמו שאת אומרת – את עכשיו הזכרת חדרי מיון, אז אני אומר לך שאני אצור קשר עם חדרי המיון ואנחנו נגיע גם לחדרי המיון.
עליזה לביא: מאז שקיימנו את הדיון התופעה הזאת הפכה להיות תופעה - - -
<רוני ברקוביץ: היא תמיד הייתה.
עליזה לביא: אבל המספרים האחרונים גדלים, מעידות כאן נציגות מרכזי הסיוע.
עליזה לביא: אנחנו רואים את זה, אנחנו שומעים את זה.
עליזה לביא: השימוש בסמים – אגב, גם בקרב גברים, גם בקרב נשים.
עליזה לביא: זה לא רק בקרב נשים, אנחנו אולי נחשפים לזה יותר.
עליזה לביא: בדיון שקיימנו בוועדת הסמים ובוועדת הזנות ראינו לאן זה הולך ולמה משתמשים בסמים האלה.
עליזה לביא: אני מבקשת ומציעה שנפנה לשר הבריאות לשים את הנושא בראש סדר העדיפויות.
עליזה לביא: ההשלכות הן קשות.
עליזה לביא: הן קשות.
<רוני ברקוביץ: אנחנו יודעים.
<רוני ברקוביץ: אנחנו מודעים.
<רוני ברקוביץ: ולכן אני אומר בזהירות רבה - - -
עליזה לביא: ביקשתי את הדיון הזה כדי להבין איך הדברים קורים בכל הרמות – גם מודעות, גם הדרכות, גם תיכף נחשוב על הנושא הבא של חקיקה.
<רוני ברקוביץ: גברתי חברת הכנסת, אנחנו גם מופיעים בתור עדים מומחים בבתי המשפט.
<רוני ברקוביץ: אנחנו הופענו כמה פעמים בבתי משפט על סמי האונס.
<רוני ברקוביץ: הפרקליטה נמצאת שם, היא יכולה להעיד.
<רוני ברקוביץ: אנחנו עושים reach out למי שאנחנו רק יכולים.
<רוני ברקוביץ: אנחנו מבינים את המשמעות של הנושא הזה.
<רוני ברקוביץ: אנחנו גם כן נמצאים בשטח, עובדים עם המכס ותופסים את החומרים האלה שנכנסים לארץ.
<רוני ברקוביץ: אנחנו רואים בדיוק.
<רוני ברקוביץ: אנחנו יודעים שכמות קטנה של כמה טיפות יכולה לגרום את הנזק.
<רוני ברקוביץ: אנחנו יודעים מבחינה פרמקולוגית מה זה עושה, איך זה עושה, מכירים את זה מכל היבטיו, את הסכנות.
<רוני ברקוביץ: אני אומר את זה בשיא הזהירות, כי אני יודע שאני יודע שאני לא אכנס לעניין משפטי, אני מקווה שבפעם הראשונה אנחנו נוכל להוכיח את השימוש ולהגיע להרשעה בבית משפט.
<רוני ברקוביץ: בסופו של דבר זאת המטרה של כולנו פה עם בדיקות השיער, שכן תהיה הרשעה, שאנשים ייכנסו לכלא.
<רוני ברקוביץ: כי לא רק שהחומרים הללו מסוכנים, חלק גם מוגדרים כסמים, חומרים שהם בתוך פקודת הסמים וכחומרים מסוכנים מאוד, אנחנו יודעים את ההשלכות.
<רוני ברקוביץ: עוד פעם, מבחינתנו, האגף לאכיפה ופיקוח מגיעים לאן שרק אפשר גם להרצות בסדנאות, גם מבחינת צוותים רפואיים, גם מבחינת המרכזים עצמם – בטבריה, בהדסה, גם לאחרים, מי שרוצה – וגם בעזרת
<רוני ברקוביץ: כם נגיע למי שעוד לא הגענו ביחד.
<רוני ברקוביץ: ביחד, בשיתוף פעולה.
עליזה לביא: לגבי משרד המשפטים, לילך, אין אמירה חד משמעית בחוק לגבי סם אונס.
<לילך וגנר: אנחנו חושבים שיש.
עליזה לביא: אנחנו רואים שאין.
מירב בן ארי: זה בפקודת הסמים המסוכנים?
מירב בן ארי: הוא בפקודה?
עאידה תומא סלימאן: בואו נשמע את התשובה שלה.
עליזה לביא: ממה שאנחנו רואים, ההיקף - - -
מירב בן ארי: רגע, שתענה.
עליזה לביא: תני לי לסיים את שאלה.
עליזה לביא: אין אמירה חד משמעית בסוגיה הזאת של סם האונס.