GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אפרת לופו מוסקוביץ': בפרקליטות, אבל המשטרה תחקור.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי, בהרבה מקרים, לצערי הרב - - -
<יוחאי בן שמואל: במשטרה.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה שהמשטרה תחקור כל מקרה, אבל הם לא חוקרים.
<יוחאי בן שמואל: יש עילת סגירה שאומרת שאין להמשיך בחקירה מחוסר עניין או מחוסר - - - שוב, יש גניזה.
<אפרת לופו מוסקוביץ': אני מלווה ארבע שנים, אף נפגעת שליוויתי לא נסגר תיק במשטרה.
<יוחאי בן שמואל: אני לא יודע איך אפשר ללמוד סטטיסטיקה ממה שאמרת, אבל אני יכול להבין - - -
<קריאה: זה מקרה חריג מאוד.
<תהילה פרץ פינטו: יוחאי, אני יכולה להוסיף אולי למה שאמרת דרך דוגמה.
<תהילה פרץ פינטו: יכולה להתקבל אצלנו תלונה של עובדת נגד עובד שאין ביניהם שום יחסי מרות על התבטאות מינית חד פעמית, על אמירה אחת, אפילו ברף הלא גבוה, זה לא עבירת משמעת לפי החוק למניעת הטרדה מינית, אז אנחנו נמליץ למשרד לנזוף בו.
<תהילה פרץ פינטו: זה לא תיק - - -
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת לא - - -
<תהילה פרץ פינטו: זו יכולה להיות אמירה של עובד לדוגמה לעובדת, 'איזה שפתיים חושניות האודם הזה עושה לך'.
<תהילה פרץ פינטו: אמירה אחת ואחר כך היא אמרה לו 'אל תדבר אליי ככה'.
<יוחאי בן שמואל: ובזה זה נגמר.
<תהילה פרץ פינטו: זה תיק שאם אני אשלח אותו לחקירה משמעתית אני אירה לעצמי ברגל כי בסוף אני גם איאלץ לסגור אותו, אז במקום זה אני שולחת אחרי זמן יחסית קצר - - -
<תהילה פרץ פינטו: אז צריך להבין, זה לא שכל התלונות שמגיעות אלינו זה כמו התלונות שמגיעות למשטרה.
<תהילה פרץ פינטו: יש הרבה תלונות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה, את נתת דוגמאות שאי אפשר לא להסכים איתן, אבל השאלה אם כל התיקים שלא נחקרים הם מסוג התלונות האלה.
עאידה תומא סלימאן: זאת השאלה העיקרית.
<תהילה פרץ פינטו: תלונות של עבירות - - - ברור שייחקרו.
<יוחאי בן שמואל: עוד דבר אחד, משולחן העבודה של תביעה, בסופו של דבר אנחנו צריכים גם לחשוב על מקרה רע שייצור חוק רע או הלכה רעה, אנחנו גם אמונים על זה שבסופו של דבר אם אנחנו ניקח תיקים דחוקים לבית הדין ובית הדין ייצר הלכות רעות אנחנו בעצם מקשים על התיקים הבאים בזה.
<יוחאי בן שמואל: גם את זה אנחנו צריכים לאזן וגם את זה אנחנו צריכים לקחת בחשבון, שאם אנחנו ניקח תיק לא טוב לבית הדין אנחנו נקבל החלטה לא טובה זה יהיה תקדים לתיקים הבאים ומשם אנחנו נצטרך להתחיל להילחם מחדש.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני מאוד חוששת מדברים כאלה, כי לצערי הרב אחת הבעיות עם הפרקליטות זה שהם לא מגישים הרבה מהתיקים כי הם מפחדים שיפסידו את התביעה וייצרו איזה שהיא אווירה מסוימת או תקדים מסוימת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאסור גם כן לקחת את כל החישובים, זו בדיוק ההשוואה עם ההליך הפלילי שדובר עליה, צורת מחשבה כזו היא בדיוק ההשוואה שדיברו עליה או השוויון הזה עם ההליך הפלילי.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאי אפשר לקחת כל הזמן את כל השיקולים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה העבר שלך בתביעה, אבל אני חושבת שהחלק הזה, לא צריך תמיד לקחת אותו לעניין המשמעת כי זה יוצר חסמים וחוסם את התלונות הבאות.
עאידה תומא סלימאן: ככל שיראו המתלוננות שהטיפול הוא או סגירת תיקים או אי הליכה על שלבים יותר מתקדמים בהליך המשמעתי הן יהססו, הן ישאלו את עצמן על הכדאיות, במיוחד כשאתם יצרתם גם את הנושא של הדיווח השמי על התלונות.
<תהילה פרץ פינטו: דיווח שמי לא של המתלוננת, רק של העובד.
עאידה תומא סלימאן: רק של העובד, אוקיי.
עאידה תומא סלימאן: זה לא הובן מהתחלה.
עאידה תומא סלימאן: כי זה היה מרתיע הרבה.
<תהילה פרץ פינטו: בוודאי, לא, השם שלה בכלל לא מפורסם.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לאחת הנוכחות המשתתפות איתנו, ואני קובעת כי ל פי סעיף 120 לתקנון, ככל שתהיה בקשה או שיעלה הצורך יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור פרטים מזהים של דוברים או של קטינים שעליהם דובר בדיון או חלקים מסוימים בתוך הדברים שנאמרו.
עאידה תומא סלימאן: זה המקרה של הדוברת הבאה, א'.
עאידה תומא סלימאן: השם לא יופיע בפרוטוקול.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לא לצלם.
<קריאה: להפסיק את הצילום או לצלם אותך?
<א': לצלם אותי, שהציבור יראה אותי.
<א': אז אני כתבתי, כדי לא לפספס.
<א': אני יועצת מקצועית ואני לא לוביסטית, מתוקף עבודתי הגעתי לדיונים בוועדות פעמיים-שלוש בשבוע.
<א': לפני כשנה וחצי הוטרדתי באופן בוטה ומתמשך על ידי דובר של ח"כית.
<א': בהמשך הוא החל לעקוב אחריי בכנסת ואף הגדיל לעשות כאשר בירר מתי אני מגיעה לכנסת וחיכה לי באופן מאיים בכניסה למשכן.
<א': פניתי לח"כית מעסיקתו והיא יצאה להגנתו ותקפה אותי.
<א': היא אף דאגה להצר בעצמה את צעדיי בכנסת ולהכפישני גם כאשר קיבלה רשות דיבור במליאה כאשר היא מסתמכת על חסינותה.
<א': זאת אומרת במליאה היא דאגה להכפיש אותי.
<א': פניתי לקצין הכנסת והוא הפנה אותי לממונה על הטרדות מיניות.
<א': הממונה על ההטרדות המיניות התייעצה עם היועמ"ש והסתבר שקיימת לאקונה לפיה עוזר פרלמנטרי הוא מינוי של הח"כ ואין לממונה סמכות לפעול נגדו ואף לא להזהירו.
<א': נוצר מצב אבסורדי שהדובר הרגיש מוגן ואפילו בעל הבית, בלשון העם.
<א': ח"כיות שסירבו להשלים עם המצב פנו ליושב ראש הקואליציה ולח"כיות כדי לפטרו, על אף שזו לא הייתה בקשתי המקורית.
<א': בתגובה הדובר עקב אחריי ואף צילם אותי משוחחת עם ח"כיות.
<א': כל הפרטים מוכרים לך, גברתי היושבת ראש.
עאידה תומא סלימאן: כן, אני מכירה את הפרטים ו - - -
<א': אני רק מבקשת לסיים, כי הסוף הוא חשוב.
עאידה תומא סלימאן: אז בואי ניגש לעניין, כי את יודעת שהנושא הספציפי לא שייך לנושא הדיון.
<א': אני רוצה לקשור את זה לנושא של שירות המדינה ויש לי עוד שתי שורות.
<א': אחת הח"כיות הגישה תלונה לקצין הכנסת על כך שהדובר מצלם אותי מדברת עם הח"כיות.
<א': פניתי ליושב ראש הקואליציה, דוד ביטן, והוא סירב להתערב.
<א': בסופו של דבר הדובר פוטר ולהפתעתי הוא עבר לדברר את אורן חזן, גם הוא מהליכוד.
<א': המקרה הזה חמור שבעתיים, ופה הנושא של שירות המדינה, המקרה הזה חמור שבעתיים שכן לדובר, רווק כבן 40, רקע של הטרדות מיניות ואיומים במשכן בין היתר בערוץ הכנסת - - -
עאידה תומא סלימאן: תשמעי, אין אף אחד שמערער על הרצון שלי לחשוף כל מטרידן ושיגיע לעונשו, אבל להמשיך כאשר אם היית משאירה את הכול בעילום שם, אבל עכשיו אנחנו כאילו - - - אין מי שיענה על הדברים האלה, אחר כך יבואו בטענות שאני אפשרתי ניהול דיון על אדם, הכפשנו אדם בלי שהוא יהיה פה.
עאידה תומא סלימאן: אז בואי תקשרי את זה, אם יש לך מה להעלות בעניין נציבות שירות המדינה, למרות שאני רואה שהוא לא עובד מדינה.
עאידה תומא סלימאן: עם כל הכעס שיכול להיות על המשך העסקת בן אדם שאת אומרת שהוא מטרידן, אבל איך זה קשור לדיון?
<א': זה קשור לדיון משום שקודם כל זה מוכח, אמרו לי שהדרך היחידה לטפל בנושא הזה זה לפנות למשטרה ובזה אני לא מעוניינת, כי אני רואה איזה ייסורים ואיזה הכפשות עוברות מתלוננות, למרות שהכול מתועד, הכול ברור, גם האיומים שלו כאן על ח"כיות וכו' וכו'.
<א': אני חושבת שהנושא הזה צריך להיות, יש כאן שלוש ח"כיות שהבטיחו לטפל בלאקונה הזאת, למיטב ידיעתי זה נעצר, אני חושבת שיש להכפיף את העוזרים הפרלמנטריים לנציבות שירות המדינה לפחות לגורמי אכיפה וטיפול בכנסת.
<א': אני רוצה לומר לך שאני הפסקתי להגיע לכנסת, פרנסתי נפגעה, שמי הטוב נפגע והיום אני מטופלת.
<א': את זה לא רציתי לומר, אבל היום אני מטופלת במחלקת פוסט טראומה, כי כל חיי נדפקו כתוצאה מהעניין הזה.
<א': ולכן אני אומרת שוב, לצערי הנושא של הטיפול בלאקונה הזאת הופסק, אני לא יודעת מאיזה טעמים ואני חושבת שיש להכפיף את הנושא הזה לשירות המדינה.
<א': לא ייתכן שזה יהיה מינוי אישי כאשר הח"כ הוא הבוס היחידי והעובד ממשיך להסתובב פה במשכן.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני מסכימה איתך שצריך לבוא חשבון עם כל מי שמטריד ונכון, תמיד קיימת בפנייך האפשרות ללכת ולהתלונן במשטרה, אבל מצד שני אני לא אנהל עכשיו ויכוח על מי צריך לפקח על העבודה של העוזרים הפרלמנטריים.
עאידה תומא סלימאן: יש לי דעה - - - אני לא חושבת שאפשר לנהל את הדיון הזה עכשיו, במיוחד שאנחנו מקיימים דיון על נציבות שירות המדינה ועל האחריות שלה, זה דיון אחר שקשור גם כן לפנים אחרות שצריך לדבר עליהן, אבל מצד שני אני יודעת שהח"כית כבר פיטרה את הדובר.
עאידה תומא סלימאן: נכון שקיבלו אותו לעבוד אצל חבר כנסת אחר, אי אפשר לשלוט בזה, כל ח"כ אחראי בסופו של דבר ציבורית וערכית על ההתנהגות של העוזרים שלו והיועצים והיועצות שלו, לפחות כך אני מרגישה, ולצערי הרב אי אפשר לחנך את כולם ביום אחד בהיר.
<א': במשפט אחד אני רוצה לסכם, שאני רוצה להגיד שאני לא מדברת על המקרה האישי שלי, אני כבר - - - אני אומרת שמאחר שיש כאן גורמים משירות המדינה, אולי - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להגיד, זה לא בידיים של עובדי המדינה להכפיף, זה לא עניין שלהם.
<א': לא, זו הצעה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אוקיי, זאת הצעה שלך.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאמרתי שאני לא אכנס לזה ולא אכנס לוויכוח כי יש לי מה להגיד על זה ואני לא כל כך מסכימה עם הגישה.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה לא לדיון פה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין נועה נאמן, עורכת דין בנציבות הארצית לשוויון הזדמנויות.
<נועה נאמן: יש לי משהו לומר ושאלה.
<נועה נאמן: אז קודם כל אני מאוד שמחתי לשמוע מה שדנה סיפרה על העבודה עם הממונות כי המעמד של הממונות במקום העבודה משפיע גם על כמות התלונות וגם על איכות הטיפול בהן ואני מקווה שהעבודה הזאת תביא יותר נשים להתלונן על הטרדות מיניות.
<נועה נאמן: השאלה שלי היא מה האופן של הטיפול בקורבנות של ההטרדות, כי בעצם אנחנו יודעים שהרבה פעמים הקורבנות של הטרדה מינית הן אלה שמשלמות את המחיר ולא המטריד, בין אם זה לאבד את מקום העבודה או בעצמן לעבור למקום אחר, כי את המטריד לא מעבירים, וגם לרדת בדרגה או לעבור לתפקיד שהן פחות רוצות אותו.
<נועה נאמן: אני אשמח לשמוע מכם אם יש לכם איזה שהוא פילוח בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכך הגענו לסוף רשימת מבקשות זכות הדיבור.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לסכם, אם תרצו להתייחס למשהו לפני שאני מסכמת, יוחאי, דנה.
<דנה מיטב: אני חושבת שבסוף, הדברים עובדים יותר טוב ממקומות אחרים, אין ספק, אבל כל ארגון מחויב תמיד לבדוק את עצמו, תמיד לראות איפה אפשר להשתפר ואיפה להתייעל.
<דנה מיטב: הדברים הרבה פעמים תלויים בהמון דברים, כמו שאמרתי, גם במעמד הממונות, גם באמון בנציבות, במכלול של דברים.
<דנה מיטב: דיברה פה יפעת על דוח מ-2014, אני בהחלט חושבת שתהיה פתיחות לשבת ולהקים אולי צוות פנימי בנציבות ולדון בדברים האלה.
<יוחאי בן שמואל: אנחנו כבר התחלנו להריץ את הרעיון המשותף הזה, עוד לפני הישיבה ישבנו על זה, בניסיון להקים צוות משותף כזה.
עאידה תומא סלימאן: יופי, כי התכוונתי להתייחס לזה בסיכום ואני כן אתייחס, אבל בעניין השאלה של מה בדיוק אתם מציעים לקורבנות או לנפגעות.
<דנה מיטב: אז ככה, במצב הקיים היום הממונה היא מלווה את המתלוננת, בנוסף הממונה מפנה את המתלוננת לגופים כמו איגוד מרכזי הסיוע, שיש להם מומחיות מאוד גדולה בנושאים האלה ואני בהחלט פתוחה לשמוע.
<דנה מיטב: כפי שאמרתי קודם, שירות המדינה נותן מענה משפטי ואפשר לנסות לשכלל גם מענים שהם יותר רגשיים, נפשיים, סוציאליים, פסיכולוגיים.
עאידה תומא סלימאן: לא, אבל במקרה נגיד של ערר בבית משפט על החלטה מסוימת שמגיעה לאיזה שהוא מקום שמחייב שהיא תבוא ותעיד, נגיד.
<דנה מיטב: אז אם היא מעוניינת מתלווה אליה הממונה במשרד.
עאידה תומא סלימאן: כלומר בעיקר הממונה אמורה לתת את ה - - -
<נועה נאמן: אבל האם המטריד נשאר במקום?
<נועה נאמן: עוזב?
<נועה נאמן: מחייבים אותו לעזוב?
עאידה תומא סלימאן: לא, הם דיברו על זה, אמרו שיש נהלים של העברה ולפעמים השעיה מתפקיד.
<יוחאי בן שמואל: הכול לפי נסיבות התיק.
<יוחאי בן שמואל: שוב, השאלה היא מה באמת נדרש לעשות כדי לעשות את זה.
<יוחאי בן שמואל: מעבר לזה אני מזכיר מה שתהילה אמרה, יש לנו גם הליכי ביניים של הפרדות, שזה בסמכות שלי שזה כלי יחסית מהיר כדי לנסות וליצור איזה שהיא הפרדה והגנה ראשונית בלי לפגוע בקורבן, אלא יותר בהתייחסות אל הפרדה כזו שתרחיק את המעוול, מה שנקרא, ולא תפגע בקורבן.
<יוחאי בן שמואל: זה איזה שהוא כלי ראשוני שכן נותן מענה לפחות חלקית בשלב הראשוני.
<מרים זלקינד: אני עוד לא קיבלתי תשובה על כמה חקירות נפתחו, הייתי שמחה לדעת, ב-2016.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נבקש לקבל את המידע הזה.
<יוחאי בן שמואל: זה ראש אגף החקירות צריך לתת את התשובה בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת קודם כל, אנחנו נפנה, נבקש את המידע הזה ונעשה את הפילוחים כדי להשוות בכמה מקרים נפתחו חקירות ומה בדיוק קרה עם התיקים האלה, גם מ-2015, 2016 ועכשיו 2017 עד יוני, יש לנו חצי שנה, אפשר גם כן לעשות את ה - - -
<קריאה: יש לי כאן - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, עכשיו אי אפשר, אם כך נקבל את זה אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד קודם כל, כפי שאמרתי בהתחלה, אני מברכת על ההצטרפות של הממונה החדש על האגף, יוחאי, ומקווה שבאמת הגישה שביטאת אותה והרצון לשתף פעולה כמה שאפשר כדי לקדם את העבודה של האגף, במיוחד בנושא של הטרדות מיניות היא גישה מבורכת ואני באמת בונה על זה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן גם העבודה שנעשית על ידי עורכת דין דנה עם הממונות היא עבודה שאני מאוד מקווה שלטווח ארוך נראה את התוצאות שלה והשפעתה גם על האקלים וגם על החשיפה של התופעה.
עאידה תומא סלימאן: מצד שני אני קצת מודאגת, כפי שהבעתי את זה, ממספר התלונות.
עאידה תומא סלימאן: מספר התלונות בעיניי לא משקף את ממדי התופעה שאנחנו מכירים מטיפול בארגונים אחרים ומקומות עבודה אחרים ובעצם היותנו חיים מה שנקרא, זה נשמע גם כן מוזר, חיים בתוך עמנו, אבל אנחנו מכירות, התופעה היא הרבה יותר גדולה ואני חושבת שעד עכשיו כנראה יש איזה שהם חסמים שמונעים מהעובדות או העובדים לגשת בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: לכן אני הייתי באמת ממליצה ומבקשת להקים את הצוות, שהוא לא יהיה רק פנימי של הנציבות, אלא של אגף המשמעת ואגף שוויון מגדרי ויושיט יד גם לערב את למשל איגוד מרכזי הסיוע, כמו שאתם משתפים פעולה בהדרכות ובנושאים אחרים, לשבת ולדון בסוגיות שעלו גם כן מעבר לנושא של איך מטפלים, אלא סוגיות ודילמות כמו ההשוואה עם ההליך הפלילי, מתי כן, מתי לא, מתי זה חוסם ומתי זה מאפשר דווקא.
עאידה תומא סלימאן: והסוגיה השנייה היא העניין של הקבוצות המוחלשות שהם קשורים איכשהו לעבודה מול עובדי מדינה, כמו עובדי הקבלן, ואנחנו לא הזכרנו עובדים בחוזה אישי.
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל הם נחשבים לעובדי מדינה לכל דבר, לא כמו במצב של עובדי קבלן.
<תהילה פרץ פינטו: וגם בסוגיות המוחלשות, אנחנו לא בודקים מה התפקיד של המתלוננת, רק אם הנילון הוא עובד מדינה או לא, המתלוננת יכולה להיות, ולפעמים זה קורה, מנקה, בת שירות - - -
<יוחאי בן שמואל: זהות החשוד.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אבל אם זהות החשוד היא שהוא עובד קבלן, השאלה עכשיו, ואני שמעתי, איך אפשר לעשות כדי להתגבר על הסוגיה, כי בסופו של דבר אני רואה לפחות אחריות של המדינה בהכנסת סוג העבודה הזה לתוך משרדי הממשלה כך שצריך גם לקחת אחריות על תוצר הלוואי שעלול להיות מהכנסת עובדי הקבלן לתוך המערכת הזו.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד כאשר העובדות הן עובדות מוחלשות ולא ברור להן אם יש להן אפשרות לפנות, בסופו של דבר הן מוחלשות מול עובד המדינה ויכול להיות שהן לא יודעות ממש מה הזכויות שלהן וכאשר הן יודעות הן מרגישות הרבה פעמים מאוימות בגלל המצב התעסוקתי שלהן.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לקבל גם איזה שהוא דיווח ראשוני על הקמת הצוות הזה ואני מקווה שבשנה הבאה, כאשר או אני או יושבת ראש אחרת, נראה מי יהיה במקום הזה בעוד שנה, יבקשו את הדיווח נקבל דיווח יותר מפורט, כולל התובנות העיקריות של שיתוף פעולה במסגרת קבוצת העבודה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכם ובהצלחה.
עאידה תומא סלימאן: שלום לכולם, אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי ואנחנו במסגרת היום המיוחד לדיור הציבורי אנחנו מקיימות את הישיבה היום תחת הכותרת של חסמים בפני זכות הנשים בדיור, זכאות לדיור ציבורי לזכאית למזונות מביטוח לאומי (עמידה במבחן הכנסה).
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לברך על הצטרפות חברי וחברות הכנסת וסגן השר לבינוי ושיכון, חבר הכנסת ז'קי לוי, וחבר הכנסת עמיר פרץ, חברת הכנסת מירב בן ארי וכמובן את כלל האורחים ואורחות ביום הזה.
עאידה תומא סלימאן: היום המיוחד הוא ביוזמת חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס וחבר הכנסת דב חנין, השדולה למען דיור והם תיכף יצטרפו אלינו וניתן להם, כמו שמקובל, לפתוח את היום המיוחד שיזמו.
עאידה תומא סלימאן: אבל ברצוני להדגיש שזאת לא פעם ראשונה שאנחנו בוועדה לקידום מעמד האישה מקיימות דיונים שקשורים לנשים ודיור ציבורי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו בשנה שעברה גם במסגרת היום המיוחד שיזמו בשדולת הדיור ב-12.7.2016 דיון תחת הכותרת "חסמים בפני זכות הנשים בדיור" בו העלו הרבה מהשאלות שנמשיך לדון בהן היום.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה השנה לבוא ולהגיד שהעלאת הנושא בשנה שעברה בוועדה וההתכתבויות שהיו עם המשרדים השונים והישיבות שהיו עם המשרדים אנחנו הצלחנו לקדם את הנושאים האלה ושיהיו מאחורינו.
עאידה תומא סלימאן: לצערנו הם לא מאחורנו והבעיה עדיין עומדת בפני עצמה ואנחנו עדיין מטפלות בחסמים האלה בנושא הדיור הציבורי, במיוחד כשזה קשור למשפחות שעומדות בראשן נשים, נשים חד הוריות, נשים שמטפלות בילדים שלהן.
עאידה תומא סלימאן: ובמיוחד כל הבעיות הקיימת אצל נשים שמקבלות מזונות לילדים וזה גורם להן הרבה פעמים לאבד את הזכאות לדיור.
עאידה תומא סלימאן: היה נושא אחר שדיברנו עליו בוועדה ודנו בו וכן הצלחנו לרשום לעצמנו לפחות התקדמות בנושא.
עאידה תומא סלימאן: הנושא עלה לאורך השנה שעברה בנושא של הטרדות מיניות על ידי עובדים או מייצגים של חברות משכנות בדיור הציבורי.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה להגיד שהייתה תגובה מיידית - - - אני מבקשת, בסופו של דבר אנחנו מקיימות את הישיבות כדי להתקדם ולנסות באמת להעלות את הבעיות.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש מכן, כל באי הבית הזה צריכים לשתף פעולה עם הסדרנים בישיבות של הוועדות.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, בגלל גם הלחץ והנוכחות, שאני מאוד מכבדת אותה, של אורחים ואורחות, נא להשמע להוראות של הסדרנים כדי שנוכל לנהל את הישיבה כמו שצריך.
עאידה תומא סלימאן: אני התחלתי לדבר על ההתקדמות שהייתה - - - בעצם גם החברות המשכנות וגם משרד הבינוי והשיכון הרימו את הכפפה לאחר הישיבה שהתקיימה בעניין הטרדות מיניות והקימו ועדות אשר פיתחו נהלים מאוד ברורים למעקב ולמניעת תופעות ההטרדות המיניות.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שהיום נצליח כן לעשות גם פריצת דרך במיוחד שגם סגן השר, חבר הכנסת ג'קי לוי, נמצא.
עאידה תומא סלימאן: וגם הצטרף אלינו מר חגי רזניק, מנכ"ל של משרד הבינוי והשיכון.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, יש הרבה רעש באולם.
עאידה תומא סלימאן: זה לא יתרום לדיון שלנו זה רק יעכב את הדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, כדי שתוכלו להעביר את המסרים ואת החסמים שאתן סובלות מהם אני מבקשת להשמע גם כן.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן זכות דיבור, אנחנו נוכל להתבטא, אבל ניתן גם זמן לקבלת תשובות.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אחת היוזמות, את וחבר הכנסת דב חנין.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אני נותנת לך זכות לפתוח את היום.
אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להודות שבכל פעם שאנחנו פונים אלייך בנושאים הללו, את לא רק אוזן קשבת, את נותנת לנו את הבמה לשמיע את הקול.
אורלי לוי אבקסיס: צר לי שאני לא יכולה לומר את זה על כל נושאי התפקיד בכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: כי הצלחנו להרים את היום הזה יש מאין, בקושי מאוד גדול בעיקר מאחר שנשיאות הכנסת ניסתה למנוע מאיתנו לעשות את היום המיוחד הזה שאנחנו עושים אותו מדיי שנה בשנה.
אורלי לוי אבקסיס: אז בעקבות כך שהצלחנו להשיג את הוועדות אז נענשנו על כך ויושב ראש הכנסת מונע מאיתנו את הדיון במליאת הכנסת.
אורלי לוי אבקסיס: אבל את הקולות האלו אסור להפסיק.
אורלי לוי אבקסיס: הקולות האלו צריכים להדהד מקצות הארץ, לאורכה ולרוחבה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו משחקים בגורלות של אנשים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מכתיבים לילדים מה יהיה העתיד שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גוזרים על דור שני ושלישי להשאר במעגל העוני.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, כשאני אומרת אנחנו, הממסד מקבע את העוני ומעמיק אותו.
אורלי לוי אבקסיס: יש פה אנשים טובים שנכנסו למשרד השיכון שאנחנו יכולים לבוא ולומר, יש לנו הישגים במאבק של הדיור הציבורי ביחד עם פורום הדיור הציבורי וכל הארגונים בשטח, הנשים החזקות הללו ועדיין ההישגים שהשגנו אם טיפה בים.
אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר לדבר על איגוח שיביא מיליארד שקל ויביא לנו אולי עוד אלף דירות, ובמקביל בכל שנה אנחנו מוכרים פי שניים או פי שלושה דירות והמלאי הולך ומצטמצם.
אורלי לוי אבקסיס: הפתרון של אלף דירות בשנה הוא לא פתרון מהותי, הוא לא פתרון אמיתי.
אורלי לוי אבקסיס: הוא אולי, את יודעת מה, אולי הוספנו טיפה אוויר אבל בגלגלים האלו אין כלל אוויר, הם לא יכולים לנסוע.
אורלי לוי אבקסיס: היינו עדים לחוויה של ילדה, היה לנו באמת שדולה מאוד מטלטלת.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לומר ברמה האישית, התחושה של חוסר האונים שלנו מול הסיפורים המזעזעים של ילדים שבאים ומספרים איך נגנבה להם הילדות.
אורלי לוי אבקסיס: איך הן כנערות צריכות לחשוב איך לעזור לאמא להתפרנס ואיך אמא לא מצליחה להשיג דירה בדיור הציבורי ואיך הילדה במקום ללמוד למבחן במתמטיקה היא צריכה לשטוף מדרגות כדי לעזור ולהשלים את שכר הדירה המאוד לא ריאלי שמשרד השיכון נותן.
אורלי לוי אבקסיס: והמציאות הזו, לא רק שהיא משתרשת, היא מעמיקה.
אורלי לוי אבקסיס: והקריטריונים הם קריטריונים שמבטיחים העמקה של העוני.
אורלי לוי אבקסיס: ואם באים ואומרים לאם חד הורית, את צריכה לוותר על המזונות של הילדים שלך ולהיות נתמכת סעד שנתיים שלמות בלי לעבוד כדי שתזכי אולי בתעודת זכאות, דרך אגב, שהיא לא מבטיחה לך דירה.
אורלי לוי אבקסיס: ובכל רגע שהיא תצא לעבוד, החרב הזו מונפת מעל ראשה.
אורלי לוי אבקסיס: והיא יודעת שאם היא הולכת לעבוד היא מסכנת את קורת הגג של הילדים שלה.
אורלי לוי אבקסיס: זה משפט שלמה.
אורלי לוי אבקסיס: הם רוצים לקרוע את הילדים אבל האבסורד הוא שהמדינה, בסופו של דבר, אם היא לא תצליח להעמיד קורת גג לילדים שלה יקחו לה את הילדים למסגרת חוץ ביתית.
אורלי לוי אבקסיס: את יודעת כמה עולה ילד כזה במסגרת חוץ ביתית?
אורלי לוי אבקסיס: בסביבות ה-15 או 17 אלף ₪ בחודש.
אורלי לוי אבקסיס: תגידו לי, ואם מדובר ביותר מילד אחד, לא היה יותר חכם לעשות איזשהו טיפול הוליסטי אחר.
אורלי לוי אבקסיס: גם היינו מטפלים בילדים האלו ולא היו מרגישים נפגעים.
אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לספר לך על מקרה שבו הוצאה ילדה מהמשפחה בגלל שהאמא לא הצליחה להעמיד לה קורת גג קבועה והאמא הייתה במסכת של נישואין קשים עם התעללות.
אורלי לוי אבקסיס: ואז בא משרד הרווחה ותולש בכח את הילדה מזרועות אמה ואחותה ושולח אותה למסגרת חוץ ביתית.
אורלי לוי אבקסיס: ואתם יודעים מה קורה לה במסגרת החוץ ביתית?
אורלי לוי אבקסיס: היא עוברת פגיעה מינית.
אורלי לוי אבקסיס: אז גם שילמנו כספים מיותרים שיכלנו להגן על הילדים ויכלנו להגן על האמהות וחשפנו אותם לחוליים של החברה ולא נתנו פתרון.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא רק חלם, זה אכזרי, זה לא כלכלי, זה אטימות לב.
אורלי לוי אבקסיס: ואם יבואו ויגידו עוד הפעם, שיפצנו 700 דירות שהיו אמורות להמכר.
אורלי לוי אבקסיס: כן, בקדנציה הקודמת.
אורלי לוי אבקסיס: בהיותו של יאיר לפיד שר אוצר ושל אורי אריאל שר שיכון רצו למכור 1000 דירות והצלחנו לעצור את המכירה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: לא לזכאים, למי שהשר רצה ביקרו.
אורלי לוי אבקסיס: ב-50 אלף ₪ לדירה בממוצע עם השתתפות של מימון של המדינה.
אורלי לוי אבקסיס: ואז באים ופעם אחר פעם אומרים לנו, מתוך ה-1000 דירות האלו שיפצנו 700 דירות, אכלסנו 700 משפחות, מצויין.
אורלי לוי אבקסיס: זה לא מספיק.
אורלי לוי אבקסיס: הנושא של הקריטריונים הוא נושא שכל כולו שיקול תקציבי נטו.
אורלי לוי אבקסיס: אם במשרד האוצר היה קצת לב היו יודעים שמאחורי המספרים האלו מסתתרים אנשים וילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אני פשוט קצת מוצפת כי עכשיו לקחתי לטיפול במרפאה אחת מהאמהות שמפחדת שיקחו לה את הילדים והיא לא מצליחה להעמיד להם קורת גג קבועה.
אורלי לוי אבקסיס: אני כבר מסיימת.
עאידה תומא סלימאן: יש לי עבודה קשה בישיבה הזאת אז אני מבקשת שתעזרו לי.
אורלי לוי אבקסיס: צריך לשנות את הקריטריונים ולא להציג מצג שווא של קריטריונים הזויים, אכזריים ולהביא לנו פתרונות חלקיים.
אורלי לוי אבקסיס: רק בנייה תקציבית.
אורלי לוי אבקסיס: רוצים ערבויות לבנייה תקציבית בבקשה תקחו את הכסף של הגז.
אורלי לוי אבקסיס: הבטיחו לנו שהתגמולים עליו יהיו לעניינים חברתיים.
אורלי לוי אבקסיס: יש עניין חברתי יותר מזה.
אורלי לוי אבקסיס: אז אני באמת מעריכה את כל האנשים הטובים שנמצאים היום במשרד השיכון.
אורלי לוי אבקסיס: בלי תקציב של משרד האוצר לא יהיה שינוי אמיתי.
אורלי לוי אבקסיס: ה-1000 דירות האלו לא ישנו במאומה את התמונה הרחבה.
אורלי לוי אבקסיס: ופה אני אעצור.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלכולנו יש צורך באמת להגיד את הדברים כמו שהם.
עאידה תומא סלימאן: המצב הוא קשה.
עאידה תומא סלימאן: גם אני הייתי רוצה להגיד את כל מה שאני חושבת על הסוגייה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אבל לצערנו, כפי שאתם יודעים, הזמן הוא מוגבל בישיבות האלה ואני קיבלתי מאות של בקשות לזמן דיבור אז אני מבקשת שתעזרו לי שנצא עם ישיבה שהיא נותנת לכולם להתבטא אבל תתנהל בצורה הכי טובה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהדברים שאת אמרת, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, הם עלו גם בפעם הקודמת והכאב הכי גדול זה הרגשת אוזלת היד.
עאידה תומא סלימאן: שאנחנו עומדים ועומדות מול הציבור ויודעות את המצוקות, ולצערי הרב, קשה להגיד את זה, אבל זה בעצם אמירה מאוד ברורה - אתם לא על סדר יומנו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהממשלה לא תצליח לפתור את הבעיה אם לא תשים את כל הנושא של הדיור הציבורי במקום יותר גבוה ממה שנמצא היום.
עאידה תומא סלימאן: את האוכלוסיות שנזקקות לדיור ציבורי גם בסדר עדיפות יותר גבוה.
עאידה תומא סלימאן: ואפשר להפשיל שרוולים ואפשר כבר להתחיל לעבוד.
עאידה תומא סלימאן: כשפניתי בנושא של מבחן התעסוקה שתיכף ידברו עליו נאמר לי שזה עניין של לשכת התעסוקה.
עאידה תומא סלימאן: פניתי ללשכת התעסוקה, החזירו אותי למשרד הבינוי והשיכון.
עאידה תומא סלימאן: תיכף נפנה גם לסגן השר ונרצה לשמוע את דעתו בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של מבחן תעסוקה אפשר לפתור אותו או על ידי שמשרד הבינוי והשיכון ישנה את ההוראות שלו ויעשה לעצמו מדד אחר, וכמובן, אנחנו רוצות בכלל לנתק את הקשר הזה בין מזונות לבין העניין של זכאות.
עאידה תומא סלימאן: מזונות זה מזונות לילדים, זה לא הכנסה של האישה, זה מזונות של הילדים.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להתחשבן עם האישה על זכויות של ילדים.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת את ההצטרפות של חברי הכנסת יוסי יונה וחברת הכנסת עליזה לביא.
עאידה תומא סלימאן: ודב חנין שהוא אחד היוזמים, חברת הכנסת אורלי הציגה כאחד היוזמים של היום, נותנת לך גם כן לפתוח בכמה דברים.
דב חנין: אני פשוט הגעתי, גברתי היושבת ראש, מדיון השדולה שאנחנו קיימנו עכשיו.
דב חנין: אני אהיה מאוד מאוד קצר.
דב חנין: כי האמת היא שזו הזדמנות בעיקר לשמוע את הנשים האלה שנמצאות כאן שהן מצד אחד נשים שמספרות את הסיפור החברתי הכי קשה שקיים בחברה שלנו.
דב חנין: ומצד שני הן, גברתי יושבת הראש, יכולות להיות עבורנו דוגמה למאבק, לכבוד עצמי, ליכולת, בתנאים הכי קשים, להרים את הראש ולהסתכל על הילדים ולהסתכל על החברה ולנסות לייצר פתרונות.
דב חנין: אני רואה את הנשים האלה, אני מצד אחד מתבייש על המצב שלנו בתור חברה, אבל אני מצד שני מאוד מאוד גאה בכן.
דב חנין: אני מאוד גאה בכן שאתן באמת נשים שיכולות להיות דוגמה לכל בנאדם בחברה שלנו.
דב חנין: והטענה שלי היא שהנשים האלה לא היו צריכות להיות היום כאן.
דב חנין: המדינה צריכה לתת פתרונות ויכולה לתת פתרונות.
דב חנין: אנחנו לא יכולים להיות במצב שבו אנשים ונשים במיוחד מתמודדות עם קריטריונים בלתי אפשריים, לגמרי שייכים לעולם המדע הבדיוני, ובפועל צריכות להתמודד עם לחיות ברחוב, לא לאפשר לילדים שלהן לגדול בביטחון ובצדק עם חיים ראויים ולשחות כל הזמן נגד הזרם.
דב חנין: המדינה צריכה לייצר פתרונות של דיור ציבורי וזה אפשרי.