GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מורן יונה: לא, גם ליישם, לא רק להכין תכנית חמש שנים, גם ליישם אותה.
עאידה תומא סלימאן: אז אפשר להבין מה בדיוק התכנית שלכם לחומש?
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה, בדרך כלל אני קולטת מהר, עכשיו אני לא מצליחה.
עאידה תומא סלימאן: מה בדיוק תכנית החומש שלכם?
חנין זועבי: והאם נעשית הערכה לתכנית החומש הקודמת?
חנין זועבי: מה הערכה?
חנין זועבי: כלומר, יישום, מידת היישום, אחוז ההצלחה, תגידי לנו קצת ביקורת או - - - לגבי התכנית הקודמת, איזה יעדים עמדתם, איזה יעדים לא - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שממשרד החקלאות - - - שנייה, אני אתן לך, אבל אני רוצה רק להבין מה התכנית של משרד התחבורה לחומש הבא בעניין תעסוקת נשים, איך יתמכו בתעסוקת נשים ושילוב נשים?
<מורן יונה: כמו שאמרתי מקודם, התכנית מתייחסת לתחבורה הציבורית.
<מורן יונה: כמובן שיש גם התייחסות לפתיחה של קווים לאזורי תעסוקה כדי לתמוך בכל הנושא הזה.
<מורן יונה: התכנית היא כללית, היא מתייחסת כאילו - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני מבינה כשמזמינים נציגי משרדים לדיונים מכינים את עצמם קצת.
עאידה תומא סלימאן: אתם ידעתם שאתם מגיעים לישיבה שמתעסקת בתכנית החומש שתומכת בתעסוקת נשים ערביות בדואיות.
עאידה תומא סלימאן: יש ועדת משנה בכנסה הזו שדנה בתחבורה ציבורית שאני יודעת שחבר הכנסת דב חנין, חברי טוב, מטפל בנושא של תחבורה ציבורית בנגב בדחיפות רבה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים להבין איך תכנית החומש, כלומר כשמשרד החקלאות יבנה את התכנית שלו יש לו את הנדבך הזה שנקרא תחבורה ציבורית, מה אתם מגישים לו שם, מה התכנית שלכם?
<מורן יונה: התכנית שלנו, שוב, כמו שאמרתי, היא מתייחסת - - - בסוף אני לא יכולה לבוא וכאילו - - - משרד התחבורה הוא כן יכול לבנות תכנית לתח"צ שתתמוך בהגעה של נשים מהיישובים לאזורי תעסוקה, למוסדות לימוד.
<מורן יונה: את התכנית הכוללת משרד החקלאות עושה וכמובן שגם בשיתוף משרדים אחרים.
<מורן יונה: המדידה של כל הדבר הזה - - - כדי למדוד את התכנית חומש הקודמת צריך לבצע סקרים ספציפיים של הנוסעים באוטובוסים שנפתחו, תוגברו, להבין לאן הם נוסעים.
<מורן יונה: אני כן יכולה לתת לך נתונים כללים לגבי הגידול בכמות הנוסעים בארבע-חמש שנים האחרונות, להגיד לך כמה מתוכם נוסעות לאותם אזורי תעסוקה אני לא יכולה להגיד לך.
עאידה תומא סלימאן: את האמת, זה לא ממש, אני רוצה לקבל את הנתונים האלה, אבל אני לא אעשה את זה עכשיו כי כאשר יש אפס תחבורה ציבורית בטוח יהיה גידול ברגע שיהיה אוטובוס.
עאידה תומא סלימאן: כלומר זה לא ביג דיל.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שפותחים קו אוטובוס ולא היה מקודם אתם משם רק מזנקים למעלה, בטוח.
עאידה תומא סלימאן: זה לא מדד הצלחה, לצערי.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע ממר יריב מן, מנהל אגף בכיר, פיתוח כלכלי חברתי, משרד החקלאות ופיתוח הכפר.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה באמת, לא דברים כלליים.
עאידה תומא סלימאן: הייתה לכם תכנית חומש שלא צלחה כמו שצריך, זה אני קובעת לאחר שקראתי את כל ההערכות שהיו בנושא, לאחר שהסתכלנו על הסטטיסטיקה ועל הנתונים, זאת האמירה שלי.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, אתם בונים עכשיו תכנית חומש, אתם כבר אמורים, אני לא הבנתי כלום, איך משרד התחבורה יתרום לתכנית הזו.
<קריאה: הוא משרד החקלאות.
עאידה תומא סלימאן: כן אבל הם אחראים על התכנית.
עאידה תומא סלימאן: אם הם אחראים על התכנית הם צריכים לדעת איך בדיוק זה יקרה.
<יריב מן: קודם כל אני לא יכול להתווכח עם הקביעה שלך ואני מקבל את מה שאת אומרת בכבוד.
<יריב מן: הפערים שיש בין החברה הבדואית בנגב, בין השירותים שהיא מקבלת לבין כלל השירותים שניתנים בכל רחבי המדינה הם ברורים וידועים ואנחנו לא מתכחשים להם, זאת נקודת ההתחלה שלנו, והפערים האלה נובעים מהעדר השקעה בתשתיות לאורך שנים והפער הוא קיים והוא מוכר, השר שלי אומר אותו, אנחנו מודעים אליו וזאת נקודת ההתחלה.
<יריב מן: לגבי החלטה 3708 - ההחלטה הזאת עמדה על היקף של 1.2 מיליארד.
<יריב מן: אם לא היינו מצליחים להגיע לרמה, אני לא אומר טובה, של יישום, סבירה של יישום, האוצר בחיים לא היה הולך איתנו קדימה והאוצר הלך איתנו להחלטה של 3 מיליארד ₪ מהסיבה הפשוטה שהבאנו את אמיר לוי, ראש אגף תקציבים דאז, עשינו איתו סיור ביישובים, הראינו לו שמהחלטה 3708 שזו הייתה החלטה ראשונה שנכנסו בה קווי תחבורה ציבוריים ליישובים, כלומר הראינו לו שהתחילו גם תפוקות וגם הצלחות ועל בסיס זה הוכפל התקציב שהגיע בהחלטה הבאה.
<יריב מן: בהחלטה הבאה משרד התחבורה משקיע בתחבורה ציבורית 250 מיליון ₪, 210 מיליון ₪ בתשתיות תחבורה, פריסת הקווים היא ידועה.
<יריב מן: לגבי השאלה שלכם איך תוכננו הקווים - תעסוקת נשים זה יעד שהוא, אגב, היעד בהחלטת הממשלה 2397 הוא תעסוקה, חיזוק הרשויות המקומיות, שילוב החברה הבדואיות בחיי החברה והכלכלה בדרום, אבל אין יעד ספציפי של תעסוקת נשים ובזה אתם צודקים.
<יריב מן: אבל אנחנו רואים את התעסוקה כיעד עצמאי.
<יריב מן: אנחנו נמצאים ב-24% תעסוקת נשים בנגב, נשים מיישובי הבדואים בנגב.
<יריב מן: כדי להגיע, אני אגיד את האמת, אם נגיע למצב של תעסוקת הנשים בחברה הערבית אנחנו נהיה במצב מצויין.
<יריב מן: 41% הוא יעד כללי לכל האוכלוסייה הערבית, אנחנו ביישובי הבדואים בנגב בעצם נמצאים עוד פחות מזה, רק ב-24%, נדמה לי שבישובי הערבים בצפון אנחנו עומדים על 35%-36% משהו כזה - - -
עאידה תומא סלימאן: כן אבל זה היה אותו יעד - - -
<יריב מן: אני עכשיו אענה.
<יריב מן: לגבי התכנון, הייתה פה שאלה איך בעצם תוכנן.
<יריב מן: תעסוקת נשים הוא משהו שאתה צריך אליו לא רק את משרד העבודה, את מרכזי ריאן, אתה צריך את אזורי התעשייה עידן הנגב - - -
עאידה תומא סלימאן: יריב, אנחנו יודעים את זה, אנחנו יודעים את זה ובגלל זה קיימנו את הדיונים בצורה שהסברתי בהתחלה.
<יריב מן: הקווים שלהם, אתם תוכלו לקבל את הפריסה שלהם, אנחנו נשלח לכם את תכנית העבודה של משרדי הממשלה, היא תצא לפרסום במהלך החודש הקרוב, הצגנו אותה לראשי הרשויות ב-11 בינואר בבית דגן יחד עם השר שלנו.
<יריב מן: ולמעשה כל קו שמתוכנן, למשל קווים שמגיעים למכללת ספיר, לבן גוריון, למרכזי תעסוקה, לעידן הנגב, ברור שמשרד התחבורה לא בונה את הקווים שלו לשום מקום ולשום מקום, אלא הוא אמור לחבר לעיר המחוז, לבאר שבע ומשם קווים.
<יריב מן: למשל יש קווים שנפתחים עכשיו למלונות ים המלח אם דיברנו על תעסוקת נשים, אנחנו מקווים שבעניין הזה נוכל להגביר את התעסוקה.
עאידה תומא סלימאן: הקווים האלה למשל מאיפה יוצאים?
<יריב מן: הקווים האלה מוגדרים כקווים שמשרתים את החברה הבדואית בנגב.
<יריב מן: הם יוצאים מישובי הבדואים, לא משום מקום אחר, אין פה, אנחנו לא מרמים את עצמנו - - -
עאידה תומא סלימאן: מבאר שבע לא?
<מורן יונה: לא, יש משגב שלום, מערערה, כל מיני - - -
<יריב מן: הם גם אמורים להגיע לבאר שבע כי באר שבע היא העיר המרכזית במחוז.
<יריב מן: אבל אין פה, אנחנו לא משחקים עם עצמנו משחקים כדי לספר לעצמנו סיפורים, אנחנו בסוף נמדדים על התעסוקת נשים ונמדדים על תעסוקת גברים.
<יריב מן: אם הקו לא משרת את הציבור הוא לא שווה כלום.
עאידה תומא סלימאן: להגיד לכם את האמת, אני פעם ראשונה מנהלת דיון ומרגישה שרוצים להחזיר אותי לנקודת האפס ההתחלתית בלי להתמקד בדברים שעולים פה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא ייתכן.
עאידה תומא סלימאן: עלו הרבה דברים, אני שוב שמעתי הרצאה כללית.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את זה, בגלל זה קיימתי את הדיונים האלה, כי אנחנו בשלב אחרי, כבר היה לכם תכנית חומש.
עאידה תומא סלימאן: מה אחוז העלאת, כמה העליתם אחוז תעסוקת נשים בחומש הקודמת?
<יריב מן: יש לנו נתון - - - זה לא נבדק בצורה מסודרת, אני חושב לפי איך - - -
עאידה תומא סלימאן: אז אני לא רוצה לחזור לתיאורים הכלליים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתקדם קצת הלאה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שיבואו לפה נציגי המשרדים ויגידו מה התכניות שלהם לחומש.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לשמוע שהתכנית היא לבדוק מה הם הצרכים.
עאידה תומא סלימאן: הצרכים ידועים כבר, הייתה לכם תכנית חומש, נבדקו בה הצרכים, אני מקווה, ונקבעו בה יעדים שלא הגעתם אליהם.
עאידה תומא סלימאן: איך אתם מתכננים את החומש הבא?
ג'מעה אזברגה: אפשר ברשותך?
ג'מעה אזברגה: גברתי אני מחזיק נתונים אחרי שאילתה שהעליתי לשר העבודה והרווחה.
ג'מעה אזברגה: ב-2015 השתתפו למשל בריאן 3007 אנשים בשביל - - -
עאידה תומא סלימאן: כמבקשות עבודה, כן.
ג'מעה אזברגה: תעסוקה, ללמוד.
ג'מעה אזברגה: ב-2017, אני מדבר על 2015, 3007 נשים.
ג'מעה אזברגה: ב-2017 זה ירד ל-2486, הכוונה - - - אני רוצה לשאול שאלה לגבי תכנית 3708 למר יריב, אולי אדוני יענה לי, 239.
ג'מעה אזברגה: עכשיו יש לי 24 בנות בלקיה שהן לא לומדות מהראשון בינואר שהן עושות לימודי השלמה בגלל חוסר תקציב.
ג'מעה אזברגה: כל התקציבים האדירים ואין - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו לא נוכל עכשיו - - - יש לנו דיון - - -
ג'מעה אזברגה: הדיון שלנו הפך להיות על משרד התחבורה ואני חושב שזה דיון על התעסוקה, אנחנו מאבדים את הכיוון.
עאידה תומא סלימאן: הדיון היום הוא על משרד התחבורה ומשרד הבריאות ומה התכנית שלהם לחמש השנים לעזור בשילוב נשים בתעסוקה.
עאידה תומא סלימאן: יהיה לנו דיון על משרד העבודה והרווחה ואז נדון בנתונים האלה ביום שני הבא.
עאידה תומא סלימאן: עדיין יושבים בשקט נציגי משרד הבריאות שאני גם כן רוצה לשמוע אותם.
<קריאה: בא כאן בנאדם ממצפה רמון כדי להגיד שני משפטים.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לו להגיד שני משפטים אבל תנו לי גם לנהל את הישיבה בצורה שתוביל אותנו לאנשהו.
עאידה תומא סלימאן: בינתיים לא קיבלתי שום תשובה מנציגי המשרדים ולא הבנתי מה התכניות.
עאידה תומא סלימאן: תנו למשרד הבריאות גם להציג ואז אני מבקשת שתתייחסו לכלל הדברים שעלו מהמשרדים.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, ד"ר עמנואל כץ, מנהל מחלקת אם וילד.
<עמנואל כץ: בוקר טוב לכם.
<עמנואל כץ: קודם כל אמירה אישית, אני 37 שנים בנגב וחי את הנגב גם כרופא ילדים וגם בבתי חולים שונים, קופות החולים, מרכז הרפואי סורוקה ו - - - אני חושב, וזה רלוונטי מה שאני אגיד לעתיד החברה הבדואית, החברה הבדואית נמצאת לא רק בפריפריה הגיאוגרפית אלא גם בפריפריה החברתית ועתיד החברה הבדואית אני חושב שהיא מבוססת ותתבסס בעתיד בהעצמת האוכלוסייה עצמה ובהעצמת הנשים.
<עמנואל כץ: הנושא של בריאות הוא תוצאה של כל מיני משתנים שמגיעים בסופו של עניין לבריאות שלמה, טובה או פחות טובה, וכל הנתונים הבריאותיים הקיימים בפחות ממה שקורה בתוך המערכת הבריאותית.
<עמנואל כץ: אבל מ-2010, 2012 התחלנו עם תכנית מיועדת בעיקר לנשים בדואיות לשלב אותן בתוך המערכות שלנו שהן בדרך כלל מערכות של טיפות החלב.
<עמנואל כץ: יש 40 טיפות חלב בתוך המגזר כאשר 20 ביישובים הלא מוכרים ו-20 ביישובים המוכרים.
<עמנואל כץ: יש לנו 34 אחיות בדואיות כאשר כל אחת מקבלת את ההכשרה המתאימה.
<עמנואל כץ: יש 5 שהן בנוסף לאותן אחיות בדואיות שהן ערביות מהצפון והשתלבו בתוך המערכת.
<עמנואל כץ: יש 5 אחראיות תחנה.
<עמנואל כץ: יש תפקידי רוחב שמתבצעים על ידי אחיות בדואיות.
<עמנואל כץ: יש 23 תארים של אחיות, אנחנו בעצם מוציאים אותם כל שנה לתכנית על בסיסית וכרגע יש לנו עוד 3 אחיות שהן בתוך המערך הזה.
<עמנואל כץ: עדיין יש לנו 15 תקנים שאין לנו איוש מתאים כי אין לנו את הכוח אדם המתאים ואני - - -
עאידה תומא סלימאן: ובכל זאת ב-2016 החזרתם 13 מיליון ₪ מתוך ה-20 מיליון ₪ שהוקצו לתעסוקת נשים ערביות באופן כללי במשרד.
עאידה תומא סלימאן: זה כן נכון, אדוני, אני יודעת על מה אני מדברת.
עאידה תומא סלימאן: משרד הבריאות קיבל 20 מיליון ₪ ב-2016 - - - אתה לא תדע על זה כי זה כללי, זה לא רק לנגב, והוציא רק 7 מיליון ₪.
עאידה תומא סלימאן: 13 מיליון ₪ היו יכולים להיות מושקעים בנגב.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אומרת את זה סתם.
<עמנואל כץ: ועכשיו יש 3 נוספות שהן לומדות.
<עמנואל כץ: עוד פעם אני אומר, אנחנו צריכים אחיות מהמגזר למלא את התפקידים.
<עמנואל כץ: אני צריך לציין את הקשיים - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול מה התכנית של משרד הבריאות בעניין תעסוקת נשים.
עאידה תומא סלימאן: לא מה קיים, מה התכניות שלכם?
<עמנואל כץ: התכניות זה לקדם את זה ולהמשיך לקדם את זה.
<עמנואל כץ: אנחנו הפסקנו את ה- - -
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, תכנית זה אומר, אנחנו הולכים לעשות הסבות מקצועיות לנשים, אנחנו הולכים לפתוח תכניות להכשרת אחיות, אנחנו הולכים לעשות - - -
<עמנואל כץ: זה מה שאני רוצה - - -
עאידה תומא סלימאן: אז בבקשה, אני כבר מחכה לזה חמש דקות.
<עמנואל כץ: זה מה שאני מדבר.
<עמנואל כץ: תכניות בעצם הן כבר כתובות ואנחנו הצגנו אותן לפני שבועיים והן כתובות - - -
עאידה תומא סלימאן: סודיות?
<עמנואל כץ: לא, הן פתוחות.
עאידה תומא סלימאן: אז בבקשה, מה התכנית?
<עמנואל כץ: אנחנו מקצים כרגע מיליון ₪ לשנה לחמש שנים הבאות בנושא של הון אנושי כאשר בהון אנושי יש תכניות הכשרה לצוות של טיפות החלב, בעיקר טיפות החלב ובעיקר בתוך המגזר הבדואי - - -
עאידה תומא סלימאן: הקיים?
<עמנואל כץ: תכניות הכשרה לחלק מנשים הקיים ויש 15 תקנים פנויים שמחכים לאיוש שאנחנו מחפשים את הכוח אדם המתאים ש- - -
עאידה תומא סלימאן: חשבתם על לעשות תכנית הכשרה מיוחדת שתזרז אולי ואז יוכלו - - -
<קריאה: אני ממנהל הסיעוד ממחלקת הסמכה יכולה לדבר.
<עמנואל כץ: כן, ברור, ברור, ויש מישהו שידבר פה על הכשרה.
<עמנואל כץ: יש 8 מגשרות בתוך התכניות הזו שהן מגיעות לטיפות החלב.
עאידה תומא סלימאן: הן נמצאות עכשיו?
<עמנואל כץ: הן נמצאות עכשיו ויהיו עוד 20 בשנים הבאות.
<עמנואל כץ: יש לנו את הכסף לזה ויש את התכנית לקדם את זה.
עאידה תומא סלימאן: אז זה מה שאני רוצה לשמוע.
עאידה תומא סלימאן: בואו תגידו, משרד הבריאות הולך - - - תשמעו, זה הולך ככה, כאשר אני מבקשת תכנית זה הולך בצורה כזו: באים ואומרים לי, משרד הבריאות תוך חמש השנים הבאות הולך להכשיר כך וכך מספר מגשרות לבריאות הציבור, כך וכך - - -
<עמנואל כץ: זה מה שקיים וזה מה שיהיה.
עאידה תומא סלימאן: כמה אני צריכה להתאמץ כדי להוציא מכם את המידע?
<עמנואל כץ: תשמעי, כל הנושאים האלה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מכבדת ד"ר, אבל תסלחו לי, זה לא הולך ככה, זה לא הולך ככה.
<עמנואל כץ: הם כתובים וזה מה שאני אומר - - -
עאידה תומא סלימאן: הם כתובים, אני צריכה לדעת אותם, בשביל זה קיימתי את הדיון הזה, בשביל זה קיימתי את הדיון כדי לשמוע! שתבואו עם תכניות מוכנות, תגידו, זאת התכנית של המשרד.
עאידה תומא סלימאן: בלתי אפשרי שאני צריכה רבע שעה להתחנן כדי לשמוע מה התכנית.
<עמנואל כץ: אבל זו התכנית, זו התכנית של המשרד.
עאידה תומא סלימאן: בינתיים לא אמרתם לי מה התכנית, סליחה.
עאידה תומא סלימאן: גברת רינה, מרכזת ומתאמת הסמכה וסיעוד.
<רינה שימונוב: אני נציגה של מחלקת הסמכה של מנהל הסיעוד, מתעסקת בהסמכה של אחיות.
<רינה שימונוב: במחזורים הקודמים סיימו חמשה מחזורים של תכניות ייעודיות של הכשרת אחיות בבית חולים ברזילי וסורוקה.
<רינה שימונוב: נתוני הנשירה שהיו במהלך חמשת התכניות היו סביב ה-20%.
<רינה שימונוב: כל מי שסיים את תכנית הלימודים עד שנת 2016 עובדת ומועסקת.
<רינה שימונוב: בשנת 2017, סוף שנת 2017, באוקטובר סיימו - - -
עאידה תומא סלימאן: שזה סך הכל כמה?
<רינה שימונוב: קרוב ל-150.
<רינה שימונוב: באוקטובר 2017 בשני מקומות, בבית ספר ברזילי ובסורוקה בבן גוריון התחילו שתי תכניות במקביל.
<רינה שימונוב: תכנית אחת אקדמית, תכנית אחת לא אקדמית לסיעוד.
<רינה שימונוב: התכנית האקדמית היא ארבע שנים הלא אקדמית היא שלוש שנים.
<רינה שימונוב: הן מגיעות בהסעה בסיוע של מרכז ריאן.
<רינה שימונוב: בתכנית הלא אקדמית לומדות כרגע 62 בנות.
<רינה שימונוב: לאחר חצי שנה של מכינה ושיעורי עזר וכו' הנשירה היא נמוכה ובתכנית האקדמית כרגע לומדות 45 לומדות.
<יריב מן: כולם על מלגות, צריך להגיד, מלגות והסעות מהיישובים כי אנחנו יודעים את הבעיה שיש לחלקן לנסוע באוטובוסים ציבוריים וזה גם רחוק להגיע לברזילי או למכללת אשקלון.
עאידה תומא סלימאן: עד שיהיו הסעות ציבוריות יתרגלו לזה.
עאידה תומא סלימאן: תעשו את האוטובוסים יתרגלו להסעה הציבורית.
<יריב מן: נכון, זה פתרון שיש בו התאמה גבוהה גם לצרכים.
<רינה שימונוב: מבחינת המקומות של העסקה הן מועסקות בבית חולים סורוקה, בית חולים פסיכיאטרי באזור, קופות חולים ולשכות הבריאות בנגב.
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת אני בדרך כלל לא עצבנית אבל זה מה שרציתי לשמוע.
עאידה תומא סלימאן: אני מתחילת הישיבה מנסה להבין מה התכנית.
עאידה תומא סלימאן: אני רציתי לשמוע מה מתוכנן, איך זה משתלב עם תעסוקה ואם התעצבנתי מקודם זה בגלל שלא שמעתי את זה.
עאידה תומא סלימאן: אז תודה לך.
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לקבל לידיים שלי את התכנית של המשרד שהצגתם לרשויות המקומיות ואני חושב שאני ארצה לקבל גם את התכנית שלכם, המשרד לתחבורה ציבורית.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע, מר ג'מעה, בבקשה.
<ג'מעה טמטאוי: - - - מתיישבי עבדת במשך 2012 קם משרד התחבורה ומפרק את כל התחנות הקרובות לנו שאפשר לעלות מהן לאוטובוס הציבורי, פירקו אותן לגמרי.
<ג'מעה טמטאוי: שלחתי כמה מכתבים לא התייחסו.
<ג'מעה טמטאוי: נוסף לזה, יש כניסה מסוכנת לבית הספר, פניתי לשר ב-2016 ואחרי חמשה חודשים הבטיחו לי שמטפלים בזה בתוך חצי שנה, לא קרה שום טיפול עד היום.
<ג'מעה טמטאוי: כל פעם שאני פונה אומרים לי שהנושא מטופל, אין לנו את התקציב.
<ג'מעה טמטאוי: נתיבי ישראל שולח לי מכתבים, עדיין אין לנו תקציב, הכניסה מסוכנת.
<ג'מעה טמטאוי: לא מסוכנת רק לתלמידים בדואים אלא לכל הנוסעים בכביש.
<ג'מעה טמטאוי: שאוטובוס יכול לפנות לבית הספר שמאלה פונה על פס לבן אבל מאחריו אוטובוס התחבורה הציבורית ואז מחכים עד שתקרה תאונה.
<ג'מעה טמטאוי: וכאן, כתוב לי הכל, במהלך ששה חודשים הכל יטופל.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לשלוח לנו העתק מהמכתבים.
<קריאה: איזה יישוב?
<קריאה: עבדה שליד עבדת.
עאידה תומא סלימאן: שהזכיר אותו גם חבר הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שתעביר לנו לוועדה העתק - - - אני מבקשת שתעביר אלינו את כל המכתבים ששלחת למשרד בעניין ואנחנו נעקוב איתם לקבל תשובות ולראות איך הם מטפלים בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: נג'אח אבו נאדי, בבקשה גברתי.
<נג'אח אבו נאדי: תודה לך על ההזמנה.
<נג'אח אבו נאדי: רציתי לספר לכם את הסיפור האישי שלי.
<נג'אח אבו נאדי: אני גרה ביישוב לא מוכר, אני אמא לששה ילדים, אני אישית שיצאתי ללמוד - - -
חנין זועבי: מה שמו שהם יכירו.
<נג'אח אבו נאדי: אין לו שם אפילו, ליישוב אין שם.
<קריאה: ליד מה?
<נג'אח אבו נאדי: ליד לקיה.
<נג'אח אבו נאדי: אני הייתי צריכה לצאת ללמוד - - -
עאידה תומא סלימאן: אז איך אומרים, הולכים למה?
<נג'אח אבו נאדי: הולכים ללקיה.
עאידה תומא סלימאן: וחוזרים מלקיה לאן?
<קריאה: ליישוב הלא מוכר שלה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה לא מוכר, השאלה מה השם שלו.
<נג'אח אבו נאדי: איפה שאני גרה עכשיו זה ממש ליד לקיה, קרוב ללקיה, ג'מעה זאברקה, חבר הכנסת, הוא מכיר שם.
<נג'אח אבו נאדי: אנחנו היינו תושבים של אום בטין, אחר כך לקחו אותנו למקום שלא יודעת, זרקו אותנו שם.
<נג'אח אבו נאדי: אני 20 שנה שם, ללא תשתית, ללא חשמל ללא - - -
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, בואי.
<נג'אח אבו נאדי: אני אמא של ששה ילדים, אני כל יום צריכה לאסוף את הילדים שלי, חמשה ילדים, ברכב הפרטי שלי, לבית ספר ואני מחזירה אותם.
<נג'אח אבו נאדי: אין אוטובוס שם, לא מגיע אוטובוס ושום דבר.
<נג'אח אבו נאדי: אני גם רכזת תעסוקת נשים בתכנית אשת חיל, עמותת בעצמי, יישוב שגב שלום שהוא גם מוכר.
<נג'אח אבו נאדי: האוטובוס מגיע לתחנה כל שעה.
<נג'אח אבו נאדי: הנשים לא יכולות לעלות לאוטובוס ולחכות שעה שלמה בשביל לצאת לבאר שבע שהוא גם - - -
<קריאה: האוטובוס בכלל מגיע בשעה שמונה ואלה שיוצאות לעבודה - - -
עאידה תומא סלימאן: יוצאות מוקדם.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אוטובוס ראשון שיוצא זה בשמונה?
<מורן יונה: על איזה מספר קו?
<נג'אח אבו נאדי: 30
<מורן יונה: יש גם קווים אחרים שמשרתים את שגב שלום.
<נג'אח אבו נאדי: אני אתמקד בשתי נקודות.
<נג'אח אבו נאדי: קודם כל התחבורה הציבורית לא מגיעה בכלל לכפר לא מוכר.
<נג'אח אבו נאדי: אם הוא לא מוכר אין שם תחבורה, הילדים שלי גם אני מצרפת אותם לחוגים, כל מיני פעילויות, אני מסיעה אותם כל הזמן, אני צריכה להיות צמודה, זה אחת הבעיות שלי הבסיסיות.
<נג'אח אבו נאדי: גם אני אתמקד בתעסוקה של נשים.
<נג'אח אבו נאדי: אין מקומות עבודה לנשים בדואיות.
<נג'אח אבו נאדי: אני מקדמת את הנשים, אני מכינה אותן לעולם עבודה ואחר כך הן נשארות בבית.
<נג'אח אבו נאדי: אני מעבירה להן קורס עברית, קורס מחשבים, הכנה לעולם עבודה ואין מקומות עבודה אז הן נשארות בבית.
<נג'אח אבו נאדי: תודה.
עאידה תומא סלימאן: הודה אלנבארי.
<הודה אלנבארי: (אומרת דברים בשפה הערבית, תורגם סימולטנית בזמן הישיבה) הודה מגיעה מכפר תל ערד בלתי מוכר והיא תדבר על הכפר.
<הודה אלנבארי: אין לנו תחבורה, אין לנו קופת חולים ואין טיפת חלב.
<הודה אלנבארי: היא מדברת על החוויה שלה ועל הקושי לקחת את הילד שלה שהיה ממש בן כמה חודשים להגיע למרפאה בכסייפה או לערד ואז אם צריך הפניה אז צריך לנסוע ברכב עד שמגיעים בכלל לאחד היישובים המוכרים.
<הודה אלנבארי: 25 שנים אחורה וזה אותו מצב שאנחנו חיים אותו היום, שום דבר לא השתנה.
<הודה אלנבארי: שום שירותים, שום תחבורה.
<הודה אלנבארי: האוטובוס העובר על הציר ולא עוצר.
<הודה אלנבארי: הם ניסו לפנות גם לריאן, גם למועצה האזורית כדי שתעזור להן, אף אחד לא עזר.
<הודה אלנבארי: הן עשו קבוצת נשים מאבק כדי לפתוח משפחתון והיו צריכות פשוט לצאת, ללמוד נהיגה בכוחות עצמן והכל במאבק.
<הודה אלנבארי: הן פנו לריאן כדי לקבל עזרה, הכוונה, שום דבר, אין שום מענה.
<הודה אלנבארי: גם כשפונים למועצה האזורית אל קאסום גם משם אתם לא מוכרים, לא שייכים, אין לכם תקציבים, אין שום מענה.
<הודה אלנבארי: גם בבחירות האחרונות הם לא היו חלק מזה של המועצות האזוריות ש- - -
עאידה תומא סלימאן: איך אתם מנגישים את השירותי בריאות להם, אדוני, ד"ר?
<קריאה: עכשיו מסרבים, דרך אגב, לתת אישור להקים את המרפאה בסמוך לבית הספר, יש מהלך כזה - - -
חנין זועבי: נכון שסגרו - - -
עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי שאלה מאוד פשוטה.
עאידה תומא סלימאן: 2500 בני אדם, איך אתם מנגישים את שירותי הבריאות להם?
עאידה תומא סלימאן: מאיפה הם מקבלים שירותי בריאות, מה עושה משרד הבריאות?
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאין מרפאה, אני מבינה שאין שירותי בריאות בתוך המקום הזה, איך אתם מנגישים את זה?
<עמנואל כץ: אני עוד פעם חוזר על מה שאני אמרתי.
<עמנואל כץ: אני 35 שנה בנגב ומכיר את האוכלוסייה ומכיר מה שקורה שם.
<עמנואל כץ: לקופות החולים יש את האחריות על שירותים של רפואה קורטיבית וטיפות החלב הן על פי ההגדרה מופעלות על ידי משרד הבריאות.
<עמנואל כץ: חלק מהשירותים אתם מקבלים את זה באזור, גם בערד וגם בכסייפה וגם- - -
<קריאה: ביישובים הסמוכים.
<עמנואל כץ: כן, כן, ביישובים הסמוכים.
<עמנואל כץ: זה מאוד מאוד קשה - - -
<הודה אלנבארי: אבל אין לנו, בתל ערד ביישוב אין.
<עמנואל כץ: יש, אם אתם מגיעים לשם יש בעצם, בתוך היישוב אין.
<הודה אלנבארי: איפה, אין בכלל.
עאידה תומא סלימאן: לא, אבל אני רוצה להבין.
עאידה תומא סלימאן: 2500, יש שם אמהות, יש שם תינוקות, רוב הנשים אין להן אוטו.
עאידה תומא סלימאן: אם למשפחה יש אוטו אז בדרך כלל הבן זוג לוקח אותו בדרכו לעבודה כי הוא צריך לעבוד והבנו את הסיפור של התחבורה הציבורית.
עאידה תומא סלימאן: זאת הדרך שלו לצאת לעבודה להביא פרנסה הבייתה.
עאידה תומא סלימאן: איך מצפה משרד הבריאות מנשים שיושבות במקום מסוים בלי תחבורה ציבורית להגיע עם התינוק למרפאה הבאה שהיא נמצאת במרחק של אני לא יודעת כמה - - -
<קריאה: חצי שעה נסיעה ברכב.
עאידה תומא סלימאן: חצי שעה.
עאידה תומא סלימאן: ומדברים על הנגשת שירותי בריאות.
<עמנואל כץ: אבל אם אני שואל האם הילדים שלה - - - כמה ילדים יש לך?
<הודה אלנבארי: יש לי עשרה.
<עמנואל כץ: קיבלו חיסונים?
<הודה אלנבארי: כן בטח.
<עמנואל כץ: אוקיי.
<עמנואל כץ: 97% מהילדים בנגב מקבלים חיסונים ומקבלים את זה בתחנות אם וילד של משרד הבריאות.
<עמנואל כץ: זאת אומרת שהיא מגיעה לתחנת אם וילד של טיפת החלב לקבל את החיסונים ולקבל - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, זה שהיא מבינה את הצורך בלתת את החיסונים לילדים שלה ודואגת לעשות את מסע הקשיים הזה כדי להגיע לטיפת חלב, אם וילד, ולתת את החיסון זה לא פוטר את המדינה מהאחריות שלה להנגיש את השירות.
סעיד אלחרומי: מדובר ב-30 קילומטר בשביל להגיע לעשות את החיסון.
<קריאה: לא מגיעים, גם נשים לא מגיעות למעקב, כן לא מגיעות למעקב.
עאידה תומא סלימאן: סארה אבו סיאם, מתאמת בריאות עיריית רהט, בבקשה.
<סארה אבו סיאם: אני מברכת מאוד את הוועדה שמתייחסת לבריאות ולנשים.
<סארה אבו סיאם: לגבי תכנית חומש שאנחנו שומעים אבל עדיין לא מרגישים בזה, בחלק לא בהכל.
<סארה אבו סיאם: רציתי לדבר בכללי.
<סארה אבו סיאם: קידום בריאות בנגב באוכלוסייה הבדואית לא קיים.
<סארה אבו סיאם: אם יש קידום בריאות, בואי נגיד, אני עובדת ברשות המקומית חצי משרה בלי תקציב.
<סארה אבו סיאם: פשוט חוסר.
<סארה אבו סיאם: יש לנו את הכוח להכשיר מדריכים או מדריכות אבל אין את התקציב להחזיק אותן, בזה יש צורך.
<סארה אבו סיאם: כי מבחינה בריאותית, סכרת, רהט מספר אחת.
<סארה אבו סיאם: את התאונות בית, תמותת ילדים, מספר אחת ברהט.
<סארה אבו סיאם: למרות שיש תכניות, יש ארגונים שמתלבשים על זה ולוקחים את התקציבים, לא מבצעים את הדברים האלה.
<סארה אבו סיאם: פשוט רק מקבלים את הנתונים שלנו ומגייסים כספים על חשבון גם ילדים שלנו ולא קיים בפועל פשוט כי אין את העדכון השוטף עם הרשות המקומית.
<סארה אבו סיאם: יש חלק ואחריות לרשות המקומית שגם צריך תקציבים ודרך הרשות המקומית להעסיק עוד אנשים ולקדם את הדברים.
<סארה אבו סיאם: קידום בריאות, חינוך ובריאות בתוך מוסדות חינוך המון בעיות, גם לגבי עישון וגם לגבי נרגילה.
<סארה אבו סיאם: וגם את החינוך, אפילו בתיכון הבנות לא יודעות על הגוף שלהן, על ה- - - והריון, פשוט מי שמתחתנת לא יודעת מה היא תעשה אם תיכנס להריון וזו בעיה רצינית.
<סארה אבו סיאם: גם אנחנו רוצים רכז בתיכון, רכז במוסדות חינוך, רכז ב- - - יש התייחסות למשרד החינוך אבל אין פשוט אין איש מקצועי שמתערב בזה כי אני לא יודעת מה לעשות עם זה.
<סארה אבו סיאם: בצפון, במקומות אחרים יש התייחסות לזה, יש תקציבים, אבל בדרום אני מבקשת ומבררת איפה הקידום בריאות, איפה החלטות, איפה משרד ראש הממשלה, איפה אחריות משרד הבריאות, משרד פיתוח הנגב והגליל, אף אחד לא מתייחס לזה, בכלל.
<סארה אבו סיאם: העניין של בריאות בנגב אף אחד לא מתייחס לזה ואם מישהו מתייחס, בא לי מישהו מתל אביב, עמותה, ארגון, לא נוגע לדבר שהוא פשוט מתלבש על זה אם אנחנו מבקשים את זה.
<סארה אבו סיאם: יש בעיה רצינית, אני פשוט בתחום הזה עשר שנים, אין פתרון לזה - - - ברשות המקומית מה יכול לתת, אין התייחסות למשרדי ממשלה.
<סארה אבו סיאם: היא נותנת את החלק שלה, חצי משרה וכמה דברים.
ג'מעה אזברגה: לא עזבי החצי משרה, אני מדבר על הקידום בריאות.
<סארה אבו סיאם: - - - בנושא הזה- - -
<עמנואל כץ: - - - הייתה משרה מלאה והיא ירדה לחצי משרה - - -
עאידה תומא סלימאן: תודה סארה.
עאידה תומא סלימאן: אם יש משהו ספציפי, אני הבנתי את הצרכים שאת מדברת עליהם, יש לך עוד משהו ספציפי להגיד?
<סארה אבו סיאם: קידום בריאות בנגב לאוכלוסייה הבדואית, אין התייחסות - - -
עאידה תומא סלימאן: הבנתי את זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מקדמים את הדיון קודם כל, אני מבינה שוב שאיפה שניגע יש בעיות אבל עכשיו אנחנו מדברים על קידום תעסוקה ומה משרד הבריאות יכול לעשות לקדם תעסוקת נשים אבל באותה הזדמנות לדחוף את הנושא של הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: תני לי לתת לחברת הכנסת זועבי לפני שהיא עוזבת לעוד ועדה ואז נתייחס.
חנין זועבי: אני אתייחס למשרד החקלאות ומשרד הבריאות.
חנין זועבי: משרד החקלאות הוא הצליח והצליח בגדול באמת לחסל את כל התחום הזה של עבודה חקלאית עם נשים ערביות.
חנין זועבי: יש הצלחה, אם שאלת אותו האם הצלחנו או לא, הצלחה אדירה, חיסול שטחי מרעה, חיסול עבודה בחקלאות שזו הייתה התעסוקה הכי עיקרית.
חנין זועבי: היישוב האחרון שאת יכולה לתאר אותו כיישוב כפרי, ביר א-דאש, תשאלי כמה דונמים מוכנים לתת, לתת, זה אדמה שלהם, אבל זה על הסיכון של המדינה שהפקיעה ואומרת זה הכל לי, כמה דונמים יש למשפחה בדיר א-דאש, ממוצע של חצי דונם.
חנין זועבי: כמה ליישובים היהודים?
חנין זועבי: לא נדבר על חוות בודדים, אז תדמייני עאידה שיש חוות בודדים לאנשים הפלשתינאים ואת פתרת 70% מבעיית התעסוקה.
חנין זועבי: לא להפקיע אדמות, לא להפקיע שטחי מרעה- - -