GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב מיכאלי: השאלה היא לא איך לעשות את זה.
מרב מיכאלי: השאלה היא להביא את הרצון הפוליטי לעשות את זה.
מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד לכן ולכם – הכל אפשר לדבר – על התועלת הכלכלית והכל וזה הכל דברים נורא, נורא נכונים, באמת נורא נכונים.
מרב מיכאלי: אני לא אומרת את זה בכלל בשמץ סרקזם, אבל בראש ובראשונה יש פה שאלה של חלוקת הון, נכסים ומשאבים.
מרב מיכאלי: אנחנו משלמות מסים בדיוק אותו דבר כמו שמשלמים מיסים גברים ואז המיסים האלה לא חוזרים אלינו.
מרב מיכאלי: הם לא חוזרים אלינו לא בשכר הלא שוויוני שאנחנו מקבלות, הם לא חוזרים אלינו במה שהמדינה מוציאה מההון המשותף של כולנו בשביל לקנות כל מיני דברים.
מרב מיכאלי: הם לא חוזרים אלינו בזה שעבודות הבית וגידול הילדות והילדים, עדיין אין הכרה בערך הכלכלי שלהם ואנחנו עושות אותם, 90% מהם, בלי לקבל שום סוג של פנסיה, ביטוח לאומי או שיפוי או אפשרות לצאת לעבוד כשמישהו אחר יעשה אותן.
מרב מיכאלי: זה הדבר המרכזי שצריך להבין.
מרב מיכאלי: אנחנו מדברות פה על חלוקה של משאבים, על חלוקה של כוח, על חלוקה של הון.
מרב מיכאלי: אם לפי דו"ח האו"ם משנת 2015 – אני מודה לא התעדכנתי על 2016, אבל אני מרשה לעצמי לנחש שהשינוי איננו תהומי.
מרב מיכאלי: חלוקת ההון והנכסים בעולם בין נשים לגברים את יודעת כמה היא?
מרב מיכאלי: את רוצה לנחש?
מירב בן ארי: תאירי את עיני.
מרב מיכאלי: את לא רוצה לנחש?
מרב מיכאלי: 99-1.
מרב מיכאלי: צריך להבין את המשמעות של זה.
מרב מיכאלי: כשאנחנו מדברות על שוויון, כשאנחנו מדברות על דמוקרטיה, צריך להבין את המשמעות.
מרב מיכאלי: אז יכול להיות שהספירה שמתייחסת גם למדינות עולם שלישי, מאה אחוז, אז אצלנו אולי המצב הוא 97-3.
מרב מיכאלי: אלה הדברים.
מרב מיכאלי: עם זה אנחנו יוצאות כל בוקר מהבית.
מרב מיכאלי: עם זה אנחנו מתחתנות.
מרב מיכאלי: עם זה אנחנו הולכות לגן.
מרב מיכאלי: עם זה אנחנו – עם ה-99-1 הזה.
מרב מיכאלי: ולכן לפי דעתי, גברתי יושבת הראש, אנחנו חייבות לדרוש וקודם כל צריך לתת פה קרדיט לחברת הכנסת טלי פלוסקוב מסיעתך, שהיא יושבת ראש השדולה לנשים בעסקים, אני יושבת ראש משותפת איתה, והיוזמה לדיון הזה באה ממנה.
מרב מיכאלי: אנחנו צריכות לדרוש ממשרד הכלכלה ומהמשרד לשוויון חברתי להקים צוות וממש לשים לו דד-ליין, שבתוך שלושה חודשים יביא באמת דרך פעולה מפורשת, עם הוראות לשלטון המקומי ולמשרדי הממשלה, עם לוח זמנים איך ומתי להוציא לפועל את כל הפתרונות האלה שמונחים לפתחם שוב ושוב ושוב.
מרב מיכאלי: זה לפחות מה שאני אעשה בסוף הדיון הזה.
מרב מיכאלי: אני מאד מאד מקווה שהוועדה תצטרף.
מירב בן ארי: תודה רבה לחברת הכנסת מיכאלי.
מירב בן ארי: ד"ר מירב שמואלי, מנהלת תחום קידום מדיניות וחקיקה מרוח נשית.
<מירב שמואלי: תודה.
<מירב שמואלי: אז עמותת רוח נשית היא חלק מקואליציית שותפות.
<מירב שמואלי: זאת עמותה שמסייעת לנשים נפגעות אלימות לצאת לעצמאות כלכלית, כי בדיוק כמו שקרן אמרה קודם, לאישה עצמאית כלכלית יש פחות סיכוי שתהיה באלימות או תחזור למעגל האלימות.
<מירב שמואלי: אני מסכימה עם כל מה שנאמר פה כמובן.
<מירב שמואלי: אני פשוט רוצה להאיר טיפה יותר את הזווית של אותן נשים עצמאיות, שהן גם נשים נפגעות אלימות, שמנסות איך שהוא לשקם את החיים שלהן.
<מירב שמואלי: הנשים האלה לפעמים פונות לערוץ הזה של להיות עצמאית, לאו דווקא מתוך בחירה, לפעמים מתוך אילוץ, כי קשה להן מאד להשתלב כשכירות בשוק העבודה, בין אם זה בגלל שהן הרבה מאד פעמים חד הוריות, מגדלות לבד את הילדים ובן הזוג לשעבר איננו משלם מזונות, אז כל העול הוא עליהן, ושעות העבודה בהרבה מאד מקומות עבודה כשכירות הן לא בדיוק גמישות ולא בדיוק מתאימות לסיטואציה הזאת.
<מירב שמואלי: דבר שני, בגלל כל מה שכרוך בלהיות נפגעת אלימות, יש תופעות פוסט טראומטיות, אם זה קשיים בריכוז, אם זה עומס רגשי שמקשה להתמיד בצורה רציפה במקום עבודה כשכירה ואם כמו שאנחנו רואים הרבה מאד פעמים קשה להן מאד לקבל סמכות ממישהו שממונה עליהן, בעיקר אם הוא גבר ובגלל הרבה מאד סיבות נוספות הן לא ממש משתלבות כשכירות בשוק העבודה, או שקשה להן להתמיד לאורך זמן ובצורה רצופה, ולכן הן פונות לערוץ הזה, שזה הרבה פעמים איזה שהוא עסק זעיר או עסק קטן, המאפשר להן טיפה יותר גמישות או אולי קצת יותר קרוב לבית או מתוך הבית.
<מירב שמואלי: אז בהמשך למה שנאמר פה, בנוסף לכל האינטרסים החשובים שכבר הועלו, יש פה גם אינטרס של למנוע מנשים לחזור למעגל האלימות וכל מה שזה אומר לגבי הילדים שלהם ולכן יש צורך דחוף להסיר את כל החסמים האלה שמקשים עליהן גם בתחום של רצף ציבורי.
מירב בן ארי: תודה רבה מירב.
מירב בן ארי: עורכת הדין חיה מנע, להב, לשכת ארגוני העצמאים והעסקים.
<חיה מנע: בוקר טוב.
<חיה מנע: קודם כל אני באמת מברכת את קרן ואת קואליציית שותפות וכמובן את מכון אדווה.
<חיה מנע: אני חושבת שהמחקרים שאתם עושים הם חשובים מאד והם באמת איזו שהיא מראה בפני הציבור שכל הזמן חושב שהבעיה היא מאד קטנה וברגע שחושפים את הנתונים רואים שהבעיה היא ממש לא קטנה.
<חיה מנע: רואים שהיא מהותית מאד.
<חיה מנע: גם רואים שיש פתרונות מאד פשוטים וקלים לכאורה ולכן הפלא הגדול למה הן לא באמת מיושמים ולא מבוצעים ולמה אנחנו עדיין, בשנת 2018 נמצאים מול נתונים כאלה.
<חיה מנע: אני רוצה להצטרף ולומר שאני חושבת שהמפתח הוא הרשויות המקומיות.
<חיה מנע: לנשים באמת יותר קל בבית, קרוב.
<חיה מנע: אם יש לאישה עסק ברשות מסוימת, יהיה לה קל יותר להעז ולפתוח עסק ולאחר מכן גם לגשת למכרז מקומי.
<חיה מנע: החסמים שעומדים בדרכה, שזה באמת סכום המכרז, אם לא מפצלים את המכרז והעובדה שבעצם היום חוק חובת מכרזים, התיקון באמת לא חל על הרשויות המקומיות, יוצר פה בעיה.
<חיה מנע: אני ממש לא מבינה למה קשה להעביר שהתיקון יחול גם על רשויות.
<חיה מנע: זה לא אמור להיות משהו שפוגע במשהו.
<חיה מנע: זה גם לא מקצה איזה שהוא תקציב מיוחד.
<חיה מנע: הוגשה הצעת חוק על ידי חברת הכנסת טלי פלוסקוב.
<חיה מנע: אנחנו בלהב חברים כמובן בשדולה לנשים בעסקים של הכנסת, יחד עם חברת הכנסת מרב מיכאלי וחברת הכנסת טלי פלוסקוב, והצעת החוק הוגשה והיא מבקשת לתקן את פקודת העיריות, כך שחוק חובת מכרזים יחול גם על פקודת העיריות אבל זה לא מספיק.
<חיה מנע: גם אם זה יחול, עדיין יש את החסם של הסכום.
<חיה מנע: החסם המשמעותי הנוסף זה החסם של התשלום.
<חיה מנע: יש לי באמת חברה שניגשת למכרזים, היא עצמאית והיא אומרת לי תראי, אני הופכת להיות בנק.
<חיה מנע: אני אשראי.
<חיה מנע: אני באה, ניגשת למכרז, אני לוקחת הלוואה כדי לגשת למכרז, עד שאני מצליחה לשכנע את הבנק שיתנו לי הלוואה.
<חיה מנע: אני ניגשת למכרז, יש לי אומץ, לנשים אחרות אולי אין, לי יש.
<חיה מנע: אז אני ניגשת למכרז, מבצעת את העבודה על הצד הטוב ביותר ואז אני מחכה חודשיים וחצי שישלמו לי.
מירב בן ארי: במקרה הטוב.
<חיה מנע: במקרה הטוב.
<חיה מנע: ואז אני מפסידה כבר פעמיים.
<חיה מנע: קודם כל אני משלמת לבנק את הריבית על ההלוואה שלקחתי ובינתיים אני גם לא יכולה לקחת מכרזים אחרים, כי אין לי את הבסיס.
<חיה מנע: אז אני תקועה.
<חיה מנע: אלה דברים שלא מחייבים את המדינה להכניס יד לכיס.
<חיה מנע: אנחנו מדברים פה באמת על פתרונות פשוטים, קלים.
<חיה מנע: יש פה איזה שהוא משהו שתוקע את המערכת.
<חיה מנע: משהו שעוצר אותה.
<נוגה דגן בוזגלו: אנחנו קוראות לזה תרבות רכש קלוקלת.
<חיה מנע: נכון.
<חיה מנע: הארגונים החברתיים דוחפים.
<חיה מנע: אנחנו בלהב למשל מנסים לקדם.
<חיה מנע: דיברנו פה על הכרה בהוצאות טיפול בילדים.
<חיה מנע: אנחנו ממשיכים לדחוף את זה.
<חיה מנע: היה לנו דיון בשבוע שעבר, השתתפה בו עורכת הדין ורד פרי, שהיא הובילה את המאבק והיא ישבה וסיפרה עד כמה המדינה נאבקה בה - - -
מרב מיכאלי: תוך שבועיים תוקן החוק אחרי הבג"ץ שהכיר בזה.
מרב מיכאלי: שבועיים.
<חיה מנע: ולא רק זה - - -
מרב מיכאלי: בתקופה שלא היו ממשלות שהעבירו חוקים תוך שבועיים, בואו.
<חיה מנע: לא רק זה שהיא נאבקה בה לאחר מכן ותיקנה את הפקודה, גם במהלך המאבק שלה, פתאום הזמינו אותה ואת בן הזוג שלה לכל מיני ביקורות.
<חיה מנע: פתאום דברים צצו.
<חיה מנע: ואז אני הבעתי את דעתי בכך שבעצם זה מאבק של נשים.
<חיה מנע: אז היו כאלה שבאו ואמרו לי סליחה, זה מאבק של כל הציבור.
<חיה מנע: אמרתי זה נכון, זה מאבק של כל הציבור, אבל מי שנפגעות יותר אלה נשים ועד שאנחנו לא נקום ונעשה, זה לא ישתנה.
<חיה מנע: הייתה מחאת העגלות, היא הביאה לאיזה שהוא תוצר.
<חיה מנע: לדעתי הדיבורים הם טובים.
<חיה מנע: הסקרים הם מצוינים, אבל צריך לקום ולעשות מעשה.
<חיה מנע: צריך לשנות.
<חיה מנע: קודם כל באמת אני רוצה לתת דוגמא - - -
מרב מיכאלי: לא ללכת לעבודה, זה כל מה שצריך.
מרב מיכאלי: יום אחר בבוקר.
מרב מיכאלי: כל הנשים צריכות יום אחד לא ללכת לעבודה, לא צריך יותר מזה.
<חיה מנע: אני אגיד לך מה, יותר מזה.
מירב בן ארי: חיה, רק תסכמי, משפט אחרון, אני רוצה לעבור הלאה.
<חיה מנע: משפט אחרון.
<חיה מנע: אני רק רוצה לשתף אתכם ולומר שבעיריית תל אביב לא חיכו שהכנסת תחוקק ותשנה את החוק ותחיל את תיקון החוק של חובת תיקון מכרזים על פקודת העיריות והם כבר היום העבירו החלטה במועצת העיר שמבחינתם בוועדת מכרזים, ברגע שיהיו שני עסקים שמקבלים את אותו ציון מבחינת הקריטריונים שנקבעו במכרז ויש עסק אחד בבעלות נשים, העסק הזה יועדף.
<חיה מנע: לא צריך לחכות.
<חיה מנע: יש רשות מקומית, היא יכולה לכנס את מועצת העיר, היא יכולה לקבל החלטה.
<חיה מנע: באמת התחיל פיילוט בימים אלה.
<חיה מנע: אני מלווה אותו, כי אנחנו בלהב נכנסים בכל הכוח בעניין הזה של הרשויות המקומיות ואני בטוחה שזה אפשרי.
<חיה מנע: צריך לקרוא לכל ראשי הרשויות לא לחכות לכנסת.
<חיה מנע: מחר בבוקר לכנס את מועצת העיר, להעביר החלטה, לקחת מכרזים גדולים, לפצל אותם ולתת אפשרות לנשים לגשת למכרזים בתוך העיר שלהן, במקום שהן גרות ולהצליח.
מירב בן ארי: משרד הכלכלה, הסוכנות לעסקים קטנים – מי מטעמכם מדבר?
<ניר בן אהרון: שלום לכולם.
<ניר בן אהרון: ניר בן אהרון, אחראי על המדיניות והמחקר בסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.
<ניר בן אהרון: אנחנו בסוכנות עבדנו מאד קשה כדי לסייע לעידוד רכש מעסקים קטנים ובינוניים וכפי שנאמר פה, באמת הייצוג של נשים בעסקים הקטנים והבינוניים הוא גבוה יותר ולכן זה בהחלט נושאים שתורמים לנשים.
<ניר בן אהרון: עבדנו גם על שינוי הוראות התק"מ של רכש בממשלה, גם שינוי חוק הרכש שתמכנו בשינוי שלו ואנחנו שמחים מאד שהוא שונה.
<ניר בן אהרון: נכון, עדיין יש בעיה בשלטון המקומי ואנחנו גם כן מאד נשמח אם הנושא הזה יתקדם, זה נושא חשוב של רכש בשלטון המקומי, שגם כן יאפשר לעסקים קטנים ובינוניים להשתתף בו בצורה יותר משמעותית.
<ניר בן אהרון: יש לנו גם את גופי או מרכזי הסיוע לעסקים שמפוזרים בכל הארץ, מרכזי מעוף והם מסייעים לעסקים.
<ניר בן אהרון: חלק מפעילות הסיוע הזאת היא גם לגשת למכרזים וכיצד להתמודד במכרזים.
<ניר בן אהרון: גם בשלטון המקומי, גם בשלטון הרגיל – הממשלתי, ובכל גופי הרכש הציבוריים.
<ניר בן אהרון: חשוב לציין שבמעוף עשינו הרבה מאד מאמצים כדי לאפשר או להקל על נשים לקבל סיוע.
<ניר בן אהרון: למשל שעות פעילות במשך היום שהן יותר נוחות כשהילדים במסגרות, מיקומים שהם נוחים, שהן תוכלנה להשתתף וסך הכל כ-50% מהעסקים או היזמים שבאים לקבל סיוע היום במעוף זה נשים, שאני חושב שביחס לזה שהאחוז שלהן בעסקים, בניהול ובבעלות של עסקים הוא בערך חצי, אני חושב שזה אחוז מאד יפה ואנחנו שמחים וגאים בו.
<ניר בן אהרון: אני אתן לכם דוגמאות לפעילויות שאנחנו עושים למשל לרכש ממשלתי.
<ניר בן אהרון: עכשיו מוקם קניון דיגיטאלי לרכש של גופי הממשלה וכבר עכשיו אנחנו מקימים תכניות של סדנאות, ייעוץ ופעילות פרטנית כדי לסייע לעסקים קטנים ובינוניים להשתתף.
<ניר בן אהרון: כמובן אנחנו מאד נשמח אם תהיה שם כמות גדולה של נשים שתבאנה ותקבלנה את הסיוע הזה.
<ניר בן אהרון: גם במגזר הציבורי, סליחה, גם במגזר הערבי יש לנו הרבה מאד פעילויות בנוסף לפעילויות שתיארתי קודם, שבאות לסייע ליזמים מהמגזר הערבי וגם במקרים רבים מאד לנשים יזמיות, לגשת ולהיכנס למעגל ה - - -
מירב בן ארי: סוכנות של מעוף זה תחת אחריותכם?
<ניר בן אהרון: אנחנו מפעילים את מעוף, כן.
מירב בן ארי: כמה סניפים יש?
<ניר בן אהרון: יש כ-40 סניפים ברחבי הארץ, ככה שזה בפיזור כלל ארצי מאד מאד רחב.
<ניר בן אהרון: זה גופים שהם מאד נגישים, קל מאד להגיע לשם.
<ניר בן אהרון: זה בדרך כלל לא יותר מ-20 דקות של נסיעה כדי להגיע - - -
מירב בן ארי: מה בעצם העדפה שנותנים לנשים במעוף, בסוכנות לעסקים קטנים?
מירב בן ארי: כי עד עכשיו הבנתי את הבעיות, אבל אני רציתי שאתה תגיד לי מה הפתרונות, זאת אומרת מה אתם נותנים?
מירב בן ארי: איפה אתם מעדיפים את הנשים?
<ניר בן אהרון: אנחנו גם מנסים להתאים את שעות הפעילות כמו שאמרתי, גם את המיקומים.
<ניר בן אהרון: זה דברים ש - - -
מירב בן ארי: לא, אבל מיקום נגיש זה קשור לגברים ונשים.
מירב בן ארי: גם גבר שבא ממקום מוחלש ונוסע באוטובוס, הוא רוצה לפתוח, זה לא משנה.
מירב בן ארי: תגיד לי מה העדיפות שנותנים בסוכנות לנשים, כי יש בעיה.
מירב בן ארי: תראה, הציגו פה נתונים לא של 40-60, של 80-12, של 70-15, זה משהו של בעיה לאומית.
מירב בן ארי: אז אני שואלת, אתם הגוף הלאומי.
מירב בן ארי: היא מציפה את הנושא, הודיתי לה על זה.
מירב בן ארי: עכשיו תגיד לי איך אתה בסוכנות בא ואומר יש לי בעיה לאומית, אני רוצה לעזור לנשים.
מירב בן ארי: לא יכול להיות שהם יציפו – ובגלל שליוויתי הרבה זמן את יסמין אז אני יודעת מה הם עושים כמו פילנתרופיה.
מירב בן ארי: השאלה איך אנחנו כמדינה מסייעים לפתור את העניין הזה.
<ניר בן אהרון: אני חושב שסך הכל בפועל, כשאנחנו רואים שמי שהמעוף מסייע לו - - -
מירב בן ארי: מעוף מסייע לגברים ולנשים, אני מכירה את מעוף.
<ניר בן אהרון: לגברים ונשים, אבל לא רק זה, אלא 50% ממקבלי הסיוע במעוף הן נשים, כך שמהבחינה הזאת הסיוע הוא סיוע שאפשר להגיד שהוא מתפזר על פני האוכלוסייה באופן שווה לפרופורציות.
<נוגה דגן בוזגלו: אבל רק 27% מהתקציב של מעוף מגיע לנשים.
<ניר בן אהרון: אם 50% מהתמיכה היא לנשים, אז אני לא רואה איך אפשר להגיד שרק 27% מגיע לנשים.
מירב בן ארי: לא, זה לא רלבנטי.
מירב בן ארי: בעיני כרגע - - -
<נוגה דגן בוזגלו: זה מהניתוח של משרד הכלכלה.
מרב מיכאלי: איך את סופרת את התקציב שהולך לנשים?
מירב בן ארי: רגע שנייה, אני כאן באמצע שיחה.
מירב בן ארי: אני רציתי לדעת האם יש איזה שהם מטרות או יעדים.
מירב בן ארי: אני אתן לך דוגמא - - -
מרב מיכאלי: סליחה רגע, מירב, פשוט זה לפי ספירה של המשרד, זה לא לפי ספירה של הארגונים.
מירב בן ארי: לא, אני בכלל לא בספירה, מרב.
מירב בן ארי: אני שואלת האם יש לסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, שהיא תחת משרד הכלכלה, איזה שהם יעדים או מטרות כדי להעלות את אחוז הנשים.
מירב בן ארי: אני אתן לך דוגמא.
מירב בן ארי: אמרתי לכם שאני עוסקת בסיפור של החד הוריות, אז עכשיו גיליתי להפתעתי מיזם שהיה לחד הוריות, שעבד מעולה.
מירב בן ארי: מדידה והערכה והוא עולה 2 מיליון שקלים ומסתבר שלפני שנתיים המיזם הזה נסגר בגלל שיקולי תקציב.
מירב בן ארי: אז עכשיו באמת הבאנו תקציב ייעודי למיזם הזה, להחיות אותו, כי הוא עבד מעולה והוא נתן שירות ובזכותו חד הוריות עצמאיות פתחו עסקים.
מירב בן ארי: אז אני אומרת - וסתם נתתי דוגמא של חד הוריות - אתה מתעסק בנשים באופן כללי, האם יש מיזמים – זה ספציפי לחד הוריות עצמאיות – שבא ואומר אני רוצה לעזור לנשים עצמאיות, אני שם על זה כסף – 2 מיליון שקלים, 4 מיליון שקלים, מה שצריך – ואומר עכשיו אישה נכנסת למעוף, היא רוצה לפתוח עסק עצמאי – בואי נראה איך אפשר לעזור לך.
<ניר בן אהרון: תראו, אנחנו לא באים בשער של המעוף ואומרים לגבר אל תעבור.
<ניר בן אהרון: אנחנו לא עושים את זה, אבל אנחנו משקיעים הרבה מאד מאמצים כדי לראות שאנחנו נצליח למשוך - - -
מירב בן ארי: אז מה המאמצים שאתם עושים?
<ניר בן אהרון: זה מאמצים רכים יותר.
מירב בן ארי: מה המאמצים?
<ניר בן אהרון: זה כמו שאמרתם ריצ'ינג האוט, זה לקחת - - -
מירב בן ארי: ריצ'ינג האוט זה היא עושה.
<ניר בן אהרון: בסדר.
מירב בן ארי: זה רוח נשית עושים.
<ניר בן אהרון: ואני חושב שסך הכל בתוצאות גם ניתן לראות שהן מאד מאד יפות מבחינת התמיכה של מעוף, כי בסופו של דבר הגענו לשם.
<ניר בן אהרון: אם אנחנו רואים שבאמת הפרופורציה בעסקים זה שבערך רק רבע מהעסקים הם בבעלות נשים ועדיין אנחנו מסוגלים לסייע ל-50% מהעסקים בבעלות נשים או הסיוע שלנו ניתן 50% מבחינה זאת ביחס לגברים, אז אני חושב שהמאמצים שלנו מראים - - -
מירב בן ארי: אתם נמצאים תחת משרד העבודה או תחת משרד הכלכלה?
<ניר בן אהרון: הכלכלה.
מירב בן ארי: לפחות את השר שם אני מכירה.
מרב מיכאלי: אני יכולה להכיר לך, אגב, גם את שר העבודה אם תרצי.
מירב בן ארי: בואי, אני יודעת איפה אני יכולה לקדם דברים.
מירב בן ארי: אז תשמע, אני לא אוהבת להאשים את הפקידים, אני אף פעם לא עושה את זה גם בוועדה, אני גם לא מאמינה בזה.
מירב בן ארי: אני חושבת שכל אחד בסוף מבצע מדיניות.
מירב בן ארי: בסוף אני כל הזמן מביאה אותך לעניין של המדיניות, לעניין של ההגדרה.
מירב בן ארי: אני לא רוצה שכשגבר נכנס תגיד לו אנחנו לא רוצים אותך.
מירב בן ארי: אני רוצה שכשאישה נכנסת אתה תגיד לה אנחנו מאד מאד רוצים אותך, בואי נראה איך יכולים לעזור לך, בואי נראה איך אנחנו יכולים לקדם אותך, כי את באחוזים מאד מאד נמוכים.
מירב בן ארי: אני לא אומרת חלילה, אין לי את העניין שאנחנו לא רוצים.
מירב בן ארי: אני רוצה שאותו פקיד או פקידה שמקבלים, יעשו לה את הריצ'ינג האוט.
מירב בן ארי: יבואו ויגידו לה אנחנו מאד מאד רוצים אותך.
מירב בן ארי: לכן שאלתי אותך על מדיניות, על מטרות, על יעדים.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים להעלות בעוד 20% - - -
<קריאה: רוצים להכניס פה - - -
מירב בן ארי: עם זה אין לי בעיה.
מירב בן ארי: אדרבא ואדרבא.
מירב בן ארי: תביא, שישמעו על הדמוקרטיה.
מירב בן ארי: תגיד לי גם את השם של הקבוצה ואני גם אברך אותה.
מירב בן ארי: בקיצור, אתה מבין אותי?
מירב בן ארי: אני אומרת לך את זה מאד בנועם - - -
מרב מיכאלי: ב - - -
מירב בן ארי: תודה מרב.
מירב בן ארי: באורך רוח, אבל תשמע, אתה לא הבאת לי כלום היום, בוא.
מירב בן ארי: כי מרב אומרת בואי, אני אומרת בוא, כי אתה גבר.
מירב בן ארי: אתה לא נתת לי משהו לעבוד איתו, אני אגיד לך את האמת.
<ניר בן אהרון: דרך אגב, בעוד חודש למשל אנחנו עושים כנס גדול על יזמות של נשים בעסקים וגם כן, מי שרוצה - - -
מירב בן ארי: קודם כל זה מעולה.
מירב בן ארי: אני מברכת כל יזמה וגם השותפות הנהדרות כאן מברכות, אבל אנחנו גם כוועדה ואני באופן אישי מכירה היטב את שר הכלכלה ואני אדבר איתו.
מירב בן ארי: אני חושבת שלא ראיתי כאן משהו, אפילו לא משהו שקצת קידם אותי בעניין.
מירב בן ארי: לכן אני גם אשלח אותך להכין קצת שיעורי בית וגם אני אקח אחריות על העניין.
מירב בן ארי: מרב, טלי, הן עושות את זה גם ככה.
מירב בן ארי: אני חושבת שכולנו שותפות כאן, שאין לי כאן ממש משהו לעבוד איתו.
מרב מיכאלי: אני מצטרפת לדברייך.
מרב מיכאלי: לצערי אני חייבת לצאת, אז רק להגיד שאני מצטרפת לדברייך ואנחנו נתחיל להיות יותר אגרסיביות.
מירב בן ארי: כן, תודה מרב.
מירב בן ארי: משרד הפנים – היה כאן הרבה שיח על השלטון המקומי, אני אשמח להתייחסות שלכם.
מירב בן ארי: מי מהמשרד כאן?
<איתי פלומבו ויסמן: איתי פלומבו-ויסמן, אגף תאגידים עירוניים במשרד הפנים.
מירב בן ארי: שלום איתי.
<איתי פלומבו ויסמן: אני רוצה לגעת בכמה ממדים.
<איתי פלומבו ויסמן: קודם כל קראתי בעיון את הדו"ח של אדווה, הוא דו"ח מרתק, מעניין.
<איתי פלומבו ויסמן: יש לי סייג אחד מאד חשוב, שכדאי להעלות אותו.
<איתי פלומבו ויסמן: אתן מגדירות את תחומי הרכש הציבורי הרלבנטיים לנשים.
<איתי פלומבו ויסמן: לתפיסתי לא אמורים למגדר את הרכש.
<איתי פלומבו ויסמן: כל הרכש הציבורי הוא רלבנטי לנשים וכנקודת מוצא נראה לי שזאת נקודת המוצא שצריך לצאת אליה לדיון הזה.
<איתי פלומבו ויסמן: עכשיו כשנלך למה משרד הפנים עשה בעניין, לפני כשנה וחצי החליט שר הפנים להקים ועדה לבחינת קידום ושילוב נשים בשלטון המקומי בישראל.
<איתי פלומבו ויסמן: בראש הוועדה מונתה הגברת ליזי דה לריצ'ה, ראש מועצת גני תקווה.
<איתי פלומבו ויסמן: הוקמו מספר צוותי משנה, כשהצוותים בוחנים גם את עולם התאגידים העירוניים וגם את עולם הרשויות המקומיות ובמסגרת הבחינה אנחנו הולכים להידרש למספר תחומים שלפי דעתנו יביאו לשינוי בכל הנוגע לעולם הרכש הציבורי ברשויות המקומיות.
<איתי פלומבו ויסמן: אחת אנחנו בוחנים את הרכבי ועדות המכרזים.
<איתי פלומבו ויסמן: עד עכשיו לא היו איזה שהם כללים לייצוג הולם בתוך ועדות המכרזים שבוחנות את ההצעות.
<איתי פלומבו ויסמן: זה משהו שנמצא על השולחן ואנחנו בוחנים את הנושא.
<איתי פלומבו ויסמן: נושא נוסף זה הדירקטורים.
מירב בן ארי: רגע, אני אוהבת זמנים.
מירב בן ארי: עד מתי אתה בוחן את זה?
<איתי פלומבו ויסמן: אנחנו אמורים להגיש את ההמלצות למנכ"ל ולשר בימים הקרובים, בחודש הקרוב.
מירב בן ארי: בחודש הקרוב.
<איתי פלומבו ויסמן: למנכ"ל ולאחר מכן לשר.
<איתי פלומבו ויסמן: מנכ"ל המשרד היה פה לפני כחודש וחצי וגם שוחח על הנושא.
מירב בן ארי: שלום, ברוכים הבאים לבית ספר ברנקו וייס מבית שמש.
מירב בן ארי: אנחנו עושים דיון על שילוב של נשים בתוך הרכש הציבורי.
מירב בן ארי: במילים פשוטות – לכמה נשים תכלס יש עסקים בניהול ובבעלות שלהן.
מירב בן ארי: בסדר, הבנו?
מירב בן ארי: תהנהנו.
<איתי פלומבו ויסמן: אז זה בנושא של ועדות המכרזים.
<איתי פלומבו ויסמן: נושא נוסף שאנחנו נדרשים אליו - - -
מירב בן ארי: זאת אומרת שתוך חודש בערך אתה תדע מה.
<איתי פלומבו ויסמן: אנחנו מגישים את ההמלצות של הוועדה למנכ"ל והמנכ"ל יעביר אותן לבחינת השר, כששוב אני אומר שהשר הנוכחי הוא השר שמינה את הוועדה.
מירב בן ארי: כן, הייתה כאן נציגה והציגה את התכנית הזאת.
<איתי פלומבו ויסמן: דבר נוסף שאני רוצה לדבר עליו, שאנחנו דנים בו במסגרת הוועדה, זה הרכב הדירקטוריונים בתאגידים העירוניים, שאנחנו מבינים שככל שנייצר תמהיל הוגן יותר מבחינה מגדרית בתוך ההרכבים הללו, אנחנו גם נוביל לשינוי לאו דווקא מתוך חקיקה וכלים קשים, אלא מתוך נורמות תרבותיות.
מירב בן ארי: עד היום בדירקטוריון של העירייה אין חובת ייצוג הולם.
<איתי פלומבו ויסמן: בתוך דירקטוריון יש חובת ייצוג רק בחלק שאמור להגיע לוועדת בחינת המנויים.
<איתי פלומבו ויסמן: לוועדת בחינת המנויים מגיעים שני שלישים מתוך סך הדירקטורים.
<איתי פלומבו ויסמן: נבחרי הציבור לא נבחנים בוועדה ובתוך שני השלישים אנחנו צריכים להביא לייצוג הולם.
<איתי פלומבו ויסמן: זאת אומרת בפועל אנחנו מדלדלים את הייצוג ההולם ומגיעים לשליש לכל היותר.
<איתי פלומבו ויסמן: אחר כך הדברים שנדונים זה להרחיב את הבחינה על כלל הרכב הדירקטוריון, כך שאם יש נבחרי ציבור שהם גברים, אז האיזון יצטרך לבוא על כלל ההרכב ולא רק על שני השלישים.
מירב בן ארי: וגם את זה אתם בוחנים?
<איתי פלומבו ויסמן: זה גם נמצא בבחינה ונמצא על שולחן הוועדה.
מירב בן ארי: תגיד, מה לגבי הסיפור שהציגה פה גם עורכת הדין מנע, בעניין הזה של מה שעשו בעיריית תל אביב, על האפשרות לתת את מה שאנחנו יודעים שלא קיים בחוק חובת המכרזים.
<איתי פלומבו ויסמן: דווקא לזה יש מענה.
מירב בן ארי: מה הוא?
<איתי פלומבו ויסמן: תיכף אבינועם מהלשכה המשפטית שלנו ייתן את המידע.
<חיה מנע: זה תוקן בשנת 2016.
<חיה מנע: זה חל על הרשויות המקומיות משנת 2016.
מירב בן ארי: חל?
מירב בן ארי: אז למה היא אמרה שלא?
<חיה מנע: העדפה מתקנת לנשים.
<חיה מנע: זה פשוט נעשה מאד בשקט, אבל זה קרה.
<חיה מנע: זה תוקן.
מירב בן ארי: זה קיים.
<אבינועם ביר: אם אפשר להתייחס.
מירב בן ארי: כן, אבינועם, מה התפקיד שלך?
<אבינועם ביר: אבינועם ביר מהלשכה המשפטית במשרד הפנים.
<אבינועם ביר: אז החוק שנציגת להב דיברה עליו עבר לוועדת השרים לענייני חקיקה.
<אבינועם ביר: שר הפנים ראה אותו, משרד הפנים ראה אותו.
<אבינועם ביר: המקום שכל העניינים שנדונים בדיני המכרזים לרשויות המקומיות הם לא בחקיקה ראשית, לא בפקודת העיריות אלא בתקנות נפרדות, תקנות עיריות מכרזים.
מירב בן ארי: תקנות חוק חובת המכרזים.
<אבינועם ביר: לא.
מירב בן ארי: אז איזה תקנות?
<אבינועם ביר: תקנות העיריות מכרזים.
<אבינועם ביר: זה תקנות נפרדות לפקודת העיריות ושם בעצם כל ענייני ניהול המכרזים של העיריות, ש - - - - נמצאים שם.
<אבינועם ביר: בין היתר, כמו שהתחילו להגיד, שבשנת 2016 נכנס סעיף 22 (1) - - -
מירב בן ארי: אז בשנת 2016 - - -
<אבינועם ביר: החל משנת 2016 - - -
מירב בן ארי: לא, היא גם אמרה.
<חיה מנע: לא, אבל זה לא נכון.
<חיה מנע: יש לי את זה מולי.
<חיה מנע: התקנות מולי.
<חיה מנע: זה שונה.
<חיה מנע: קודם כל יש פה המלצה, זה לא חובה ואישה שמגישה, בעלת עסק, צריכה לצרף אישור ותצהיר.
<חיה מנע: זה המלצה, זה לא חובה.
<חיה מנע: להמליץ.
<אבינועם ביר: קודם כל אני חוזר על הכל.
<אבינועם ביר: יש לנו ועדת מכרזים.
<אבינועם ביר: ועדת מכרזים בסופו של דבר מביאה את ההמלצה לראש העיר, כמו כל ועדה.
<אבינועם ביר: זה המלצה, אם אפשר לקרוא לה המלצה מחייבת.
<אבינועם ביר: זו המלצה מחייבת.
מירב בן ארי: אין דבר כזה המלצה מחייבת.
מירב בן ארי: המלצה כשמה כן היא, אני ממליצה לך לקחת.
<אבינועם ביר: יש ועדת מכרזים.
<אבינועם ביר: העירייה חייבת להתקשר במכרז.
<אבינועם ביר: מי שמביא את תוצאות המכרז זאת ועדת המכרזים.
<אבינועם ביר: ועדת המכרזים בסופו של דבר מביאה את ההמלצה, מה שקורה זה שראש העיר חותם על ההמלצה, הוא לא סוטה ממנה, בטח לא מהותית.
<אבינועם ביר: בעצם מה שכתוב בחוק חובת מכרזים הוחל במדויק וגם ההפניות בתקנות המכרזים - - -
מירב בן ארי: תגיד, כמה ראשי ערים מודעים לסעיף הזה משנת 2016, ההמלצה המחייבת?
<באטריז רוזן כץ: אל תגידו אף אחד, כי זה מעליב.
<אבינועם ביר: אז קודם כל שהרשויות המקומיות יענו על שאלת המודעות.
מירב בן ארי: מי הגברת?
<באטריז רוזן כץ: באטריז.
<באטריז רוזן כץ: עכשיו את מעליבה אותי.
מירב בן ארי: באטריז, סליחה, סליחה.
מירב בן ארי: את יודעת, אני קיבלתי המלצה למשקפיים השבוע, אז המצב גרוע מאד בראייה שלי.
מירב בן ארי: באטריז, שלום.
<חיה מנע: סליחה ברשותך, בלהב אנחנו הוצאנו מכתב, הוא אמור להגיע לכל ראשי הרשויות, שאנחנו מפנים את תשומת ליבם לעובדה שיש תיקון- - -
מירב בן ארי: אז קדימה, למה את מחכה?
<חיה מנע: אני אומרת.
<חיה מנע: אני מודיעה בזאת שעשינו את זה.
מירב בן ארי: תוציאו את זה.
<חיה מנע: גם שיש את התיקון הזה שצריך לחול ושבאמת יש פה בעיה עם ההמלצה, תצהיר ו - - -
מירב בן ארי: מודעות זה מאד מאד חשוב.
<חיה מנע: וגם העניין שעיריית תל אביב כבר התחילה.
<אבינועם ביר: התצהיר והכל זה אותו דבר כמו בחוק חובת מכרזים.
<אבינועם ביר: זאת אומרת אנחנו לקחנו את כל ההגדרות שם מחוק חובת מכרזים.
<נוגה דגן בוזגלו: אני רק רוצה להגיד שאני - - -
<אבינועם ביר: ובנוסף לזה - - -
מירב בן ארי: רגע, רגע, סליחה, זה לא עובד ככה.
מירב בן ארי: אני נותנת זכות דיבור ויש לי כאן כמה חברה ואתם תתייחסו בסוף, כי אתם התחלתם ותסיימו.
<אבינועם ביר: בנוסף לזה, כמו שאיתי התחיל להתייחס לתאגידים עירוניים, אז אנחנו מזכירים שהתאגידים העירוניים, לאחר התקנת התקנות בעניינם, יחול עליהם חוק חובת מכרזים ככתבו וכלשונו, ולכן מה שכתוב בחוק חובת מכרזים יחול מילה במילה גם על התאגידים העירוניים.
מירב בן ארי: אוקיי, אז אני רוצה לשמוע את באטריז מעיריית חיפה.
מירב בן ארי: תגידי שם ותפקיד.
<באטריז רוזן כץ: אני רוצה להגיד לכם בדיוק את מה שאתה אמרת קודם.
<באטריז רוזן כץ: אני באטריז, אני יועצת ראש העיר חיפה לקידום שוויון מגדרי וכמוני יש עוד 200 - - -
מירב בן ארי: נכון, בכל הרשויות כמעט.
<באטריז רוזן כץ: הנושא של הרכש זה נושא שמגיע אלי כל הזמן, דווקא מארגוני הנשים בחיפה.
<באטריז רוזן כץ: זאת אומרת כמו שיש פה נציגות, בחיפה גם מגיעות, גם אדווה.
מירב בן ארי: איך זה עובד תכלס?
מירב בן ארי: אם העירייה רוצה לבנות עכשיו את היכל התרבות החדש, סתם אני אומרת, מגיעות אליה הצעות שונות כי היא מוציאה מכרז.
מירב בן ארי: עכשיו היא אמרה כאן משהו מאד מעניין כשהיא דיברה.
מירב בן ארי: היא אמרה שמישהי מגישה, לא יודעת מה, שקוראים לה רוני – זה יכול להיות גבר וזה יכול להיות אישה.
מירב בן ארי: לא אמרתי מירב, אמרתי רוני.
מירב בן ארי: היא אומרת שהדרך היחידה שהעירייה רואה זה לפי השם.
מירב בן ארי: אם זה שם ברור של אישה כמו מירב, לימור או באטריז, זה אחלה.
מירב בן ארי: אבל אם זה שם שהוא של גבר ואישה?
מירב בן ארי: איך העירייה יודעת שבעצם היא קיבלה כאן מכרז מאישה ולא מגבר?
<באטריז רוזן כץ: אני אגיד לך.