GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<באטריז רוזן כץ: אני חושבת שאם סימנתי לי מה הן הנקודות שאנחנו צריכות לשים לעצמנו, אני כיועצת חושבת שהשותפות שלי עם השותפות של הארגונים לקדם בתוך הרשויות, זה הנושא של הסימון, כי אני חושבת שהוא נושא מרכזי.
<באטריז רוזן כץ: אני מגיעה לוועדת המכרזים, אני מתווכחת איתם, אני מעלה את המודעות שלהם.
<באטריז רוזן כץ: יש שם שתי טענות.
<באטריז רוזן כץ: אחת, אנחנו מפרסמים ונשים לא ניגשות.
<באטריז רוזן כץ: זה תמיד אותה טענה; ודבר שני זה כשאני מבקשת נתונים אומרים אבל אנחנו לא מסמנים במכרזים בכלל, מכרזי ספקים, ברכש, אנחנו לא מסמנים אם זה אישה או גבר.
<באטריז רוזן כץ: אז דבר ראשון שאני חושבת שאנחנו חייבים ואני לא יודעת אם בתיקון שאתה מעביר זה כן לדרוש שאנחנו כרשויות, כשאנחנו מקבלות הצעות למכרזים, שיהיה סימון של מי בעל העסק ואם זה עסק בבעלות של אישה, משותפת או גבר.
מירב בן ארי: זה חייב להיות.
מירב בן ארי: תשמע, אם תמשיכו להסתמך על השם, בטח בשנים האחרונות ששמות של בנים נהיו שמות של בנות ולחלופין - - -
<באטריז רוזן כץ: וזה משהו כל כך קטן וכל כך מהותי.
מירב בן ארי: זה בלתי אפשרי.
<באטריז רוזן כץ: למה אני אומרת שזה חייב להגיע גם כחלק מההנחיות הברורות, כי אני אעשה את המאבק שלי, היא תעשה את המאבק שלה, אבל יש עוד 250 רשויות וכדי שתהיה לזה באמת השפעה, זה חייב לצאת בפקודת הנחיות.
מירב בן ארי: כן, משרד הפנים, איך אתה מטפל בנקודה - - -
<באטריז רוזן כץ: רגע, רגע, נקודה שנייה.
<באטריז רוזן כץ: אני לא יודעת אם יש פה נציגות של עמותת יסמין.
מירב בן ארי: לא, הן לא כאן.
<באטריז רוזן כץ: אני חושבת שהוא דיבר על הנושא של מאגרי מידע.
<באטריז רוזן כץ: אנחנו כנשים לא יודעות, - - - רוצות להחליט.
<באטריז רוזן כץ: זו אחת מהנקודות החלשות שלנו, של ההתמצאות בים של המידע של המכרזים.
<באטריז רוזן כץ: אז אם יהיו לנו איזה שהם מאגרי מידע שיכול להיות שמעוף יקדמו אותן, שאני נגיד עובדת סוציאלית, אז אני רוצה לדעת איזה מכרזי ספקים של עובדות סוציאליות מתפרסמים היום במדינת ישראל, זה יהיה לי באיזו שהיא צורה מרוכזת ונגיש יותר.
<באטריז רוזן כץ: אני לא מתמצת.
<באטריז רוזן כץ: אני לא יודעת, אולי אין לי את הפנאי.
<באטריז רוזן כץ: משהו לא עובד.
<באטריז רוזן כץ: המכרזים האלה לא נגישים לנו וצריך לחשוב יחד עם מעוף איך להנגיש את המכרזים, שיהיו יותר ידידותיים לנו לנשים.
מירב בן ארי: אני רוצה התייחסות של משרד הפנים לעניין של המכרזים עם השמות.
<אבינועם ביר: יפה, אז לעניין השמות, לעניין הטפסים שמגישים.
<אבינועם ביר: כשאישה מגישה הצעה למכרז של העירייה, מבקשת את ההעדפה במצב דומה, בעת הגשת המסמכים היא צריכה להגיש תצהיר ש - - -
<קרן גרינבלט: אבל היא צריכה לבקש את ההעדפה.
<קרן גרינבלט: היא צריכה לדעת שקיימת ההעדפה, היא צריכה לדעת שזה קיים בתקנות ושהיא צריכה לבקש ולהגיש תצהיר.
<קרן גרינבלט: זה לא שזה פעולה מצד העירייה שבוחנת האם זה עסק של אישה או גבר ואז מפעילה את ההעדפה הזאת.
<קרן גרינבלט: זה האישה צריכה לדעת מראש את כל התשתית החוקית, כדי לדעת לבקש את זה.
<קרן גרינבלט: פה זה לא סדיר, בגלל זה צריך את השדה בטופס.
מירב בן ארי: מה אתה אומר על זה?
<אבינועם ביר: שוב, את טופס המרכז משרד הפנים לא מוציא.
מירב בן ארי: מי מוציא?
<אבינועם ביר: הרשות המקומית.
<באטריז רוזן כץ: אוקיי, בואו ניקח את זה על עצמנו.
מירב בן ארי: הנה, היא רושמת.
<אבינועם ביר: עוד פעם, התצהיר - - -
<חיה מנע: אפשר להמליץ לכל הרשויות.
<אבינועם ביר: אני לא בונה את המכרז.
<אבינועם ביר: משרד הפנים לא מחליט.
מירב בן ארי: גבר מגיש תצהיר?
<אבינועם ביר: לא, אבל הוא גם לא מבקש העדפה.
מירב בן ארי: אבל בתצהיר היא כותבת שהיא אישה?
מירב בן ארי: מה היא כותבת?
<אבינועם ביר: בתצהיר?
<אבינועם ביר: עוד פעם, אנחנו חוזרים לחוק חובת מכרזים - - -
מירב בן ארי: למה לא? למה כל זה?
מירב בן ארי: והתצהיר מאומת גם על ידי עורך דין?
<אבינועם ביר: יש שם בדיוק - - -
מירב בן ארי: התצהיר מאומת?
<אבינועם ביר: יש שם בדיוק הגדרה.
מירב בן ארי: זה גם עולה 300 שקלים החתימה הטיפשית הזאת.
מירב בן ארי: בוא, אני גם למדתי קצת כמה שנים משפטים.
<אבינועם ביר: אני חתמתי על כמה תצהירים בחינם.
מירב בן ארי: עזוב שאנחנו חותמים בחינם, זה ברור, כי חברה או ידידה באה ואומרת לך תשמע, אני צריכה עכשיו תצהיר לגן, תחתמי.
מירב בן ארי: הייתה לי תקופה שהחזקתי את הרישיון ל-5 דקות.
<אבינועם ביר: יפה, אבל אם אנחנו חוזרים לבעיה של רוני ואורי – הבת שלי - - -
מירב בן ארי: אתה רואה?
מירב בן ארי: איך קוראים לבנות שלך?
<אבינועם ביר: לבת שלי קוראים אורי.
מירב בן ארי: נו, מה יהיה כשהיא תיגש למכרז?
<אבינועם ביר: אז היא תביא תצהיר מעורך דין.
מירב בן ארי: הוא לא יידע אם היא גבר או אישה, ואז היא תצטרך ללכת לעורך דין שייקח ממנה עוד 300 שקלים.
מירב בן ארי: 300 שקלים זה עוד בתקופה שלי, אני לא יודעת כבר כמה עולה תצהיר.
<אבינועם ביר: גם, אבל היא לא תצהיר ספציפית על ה - - -
מירב בן ארי: בשביל שהיא תגיד להם שאורי זה אישה.
<אבינועם ביר: זה לא תצהיר ספציפי למכרז הזה, אלא תצהיר ואישורים שהעסק הוא בבעלותה, בבעלות אישה.
<אבינועם ביר: אותו דבר בדיוק כמו שכתוב בחוק חובת המכרזים ויותר מזה.
<אבינועם ביר: התקנה עצמה לא מגדירה את זה, אלא פשוט שולחת את העירייה ואת המתמודדת לחוק חובת המכרזים.
מירב בן ארי: תגיד לי, ההחלטה הזאת על תצהיר זה בתקנות?
<אבינועם ביר: עוד פעם - - -
מירב בן ארי: זה חובה?
<אבינועם ביר: כן.
<אבינועם ביר: אני אקריא את זה.
<אבינועם ביר: ובלבד שצורך לה בעת הגשתה אישור ותצהיר.
<אבינועם ביר: לעניין זה אישור ותצהיר כהגדרתם בסעיף 2 (ב) לחוק חובת המכרזים.
מירב בן ארי: כן, כן, אני רואה את זה, תודה.
<קריאה: אישור של רואה חשבון.
<אבינועם ביר: יש אישור ויש תצהיר.
מירב בן ארי: טוב, תשמע, מה אני אגיד לך?
מירב בן ארי: זה קצת מכביד עליה את הסיפור.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים ולהקל ולהכניס יותר נשים, אז אנחנו אומרים לה לכי תחתמי עכשיו על תצהיר שאת אישה?
<אבינועם ביר: אם היא רוצה לקבל את ההעדפה היא צריכה להוכיח שהעסק בבעלותה.
<אבינועם ביר: זו החקיקה.
<אבינועם ביר: אנחנו התאמנו, משרד הפנים התאים - - -
מירב בן ארי: זה חקיקה ראשית.
מירב בן ארי: התקנות שלך לא עוזרות.
מירב בן ארי: פה בחוק כתוב שהתצהיר של מחזיקה בשליטה, שהעסק הוא בשליטת אישה.
מירב בן ארי: במקום פשוט לעשות קו קטן ליד השם שלה, בו היא כותבת מין – נקבה או זכר – זהו.
<אבינועם ביר: אבל באותה מידה רוני גבר או אורי גבר - - -
מירב בן ארי: לא, אבל בטופס הראשי, כשהיא כותבת את שם החברה.
מירב בן ארי: עזוב רגע, אני אומרת לך עכשיו טכנית.
מירב בן ארי: טכנית אם האישה ניגשת למכרז היא כותבת שם החברה, כתובת החברה ואז מחזיקת החברה – נקבה או זכר.
מירב בן ארי: למה היא צריכה עכשיו להביא תצהיר?
מירב בן ארי: ודרך אגב, היא לא חייבת לדעת, גם אם היא לא יודעת שיש לה העדפה שהיא אישה.
מירב בן ארי: זה העירייה תעשה את החישוב, אבל היא רק צריכה לסמן, כמו בטופס של משרד הפנים.
<אבינועם ביר: את הטופס שאת מדברת עליו משרד הפנים לא בונה.
<אבינועם ביר: הרשות, כשהיא מפרסמת מכרז, יש לה מסמכי מכרז ובתוך מסמכי המכרז יש את התצהיר הזה.
מירב בן ארי: אז בבקשה, אנחנו נפנה לכל הרשויות, לכולן.
<באטריז רוזן כץ: מצוין.
<באטריז רוזן כץ: רעיון נפלא.
מירב בן ארי: שישחררו אותנו מהסעיף הזה.
מירב בן ארי: נוציא מכתב לחיים ביבס שהוא ידאג להוציא, כי זה לא יכול להיות.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים להקל על נשים, לא להכביד עליהן.
<אבינועם ביר: זה לא תצהיר ייעודי למכרז הזה, חשוב להגיד.
מירב בן ארי: אני אומרת שבכלל לא צריך, תבין אותי, אבינועם.
מירב בן ארי: אני אומרת שאישה שבאה, כמו שהיא אומרת, היא לא צריכה לדעת שיש לה עדיפות.
מירב בן ארי: היא לא צריכה ללכת ולקרוא ולדעת.
מירב בן ארי: היא רק צריכה לרשום זכר, נקבה ושהעירייה תעשה את החשבונות שהיא צריכה לעשות לפי החוק, זה מה שאני אומרת.
<באטריז רוזן כץ: אנחנו כבר נפנה אליה ונגיד לה שהיא צריכה להביא תצהיר.
מירב בן ארי: חבל שלא הבאנו את כל הנציגים של הרשויות.
מירב בן ארי: היא כבר יכולה לעשות את זה אצלה ואנחנו נפנה לחיים ביבס.
<אבינועם ביר: עוד פעם, זה עניין של השלטון המקומי.
מירב בן ארי: לא, עזבי נייר, הוא יכול למלא גם בטופס זכר או נקבה והיא מקבלת את העדיפות של זה.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים להקל על הנשים את החיים.
מירב בן ארי: כל היום אנחנו רק מעמיסים רגולציה על הנשים.
מירב בן ארי: צריך לשחרר אותן.
<אבינועם ביר: עוד פעם, זה בידיים של השלטון הנוספת.
<איתי פלומבו ויסמן: אני אציין עכשיו עוד נקודה שבה אנחנו עושים מהלך להנגשת מכרזים, לאו דווקא ברמה המגדרית.
<איתי פלומבו ויסמן: אנחנו בוחנים עכשיו את נושא עלויות מחירי המכרזים ברשויות המקומיות ביחד עם מרכז שלטון מקומי.
<איתי פלומבו ויסמן: יש כבר איזו נוסחה שהולכת ומתגבשת, אני מניח שגם בזה תהיה בשורה משמעותית.
מירב בן ארי: אוקיי, אנחנו נחכה לבשורות שלך, שמתגבשות.
מירב בן ארי: בסדר, יש לנו את הדס מהקליניקה לזכויות נשים באוניברסיטה העברית.
<הדס ארצי: אני הדס, אני מהקליניקה לזכויות נשים ולכלכלה באוניברסיטה העברית.
מירב בן ארי: את סטודנטית?
<הדס ארצי: כן, סטודנטית למשפטים באוניברסיטה העברית.
מירב בן ארי: שנה?
<הדס ארצי: ב'.
<הדס ארצי: ומה שחשוב לנו להדגיש שמבדיקה שערכנו עולה שהתקנות לא חלחלו.
<הדס ארצי: יש איזה פער מסוים בין משרד הפנים לבין הידוע ברשויות המקומיות.
<הדס ארצי: זאת אומרת דבר פרסום התקנות לא - - -
מירב בן ארי: כן, על זה דיברתי.
מירב בן ארי: התקנות לא מחולחלות.
<הדס ארצי: - - - בשבוע שעבר בקורס שיצא לקידום מעמד האישה ברשויות המקומיות, דיברנו עם בערך 40 יועצות, אף אחת מהן לא ידעה.
<הדס ארצי: היו שם מדימונה, אשדוד, מבשרת ציון - - -
מירב בן ארי: בסדר, אנחנו מטפלים בזה.
<הדס ארצי: אוקיי.
<הדס ארצי: אז בעצם אחד הדברים שחסרים בתקנות האלה שקיים אגב בחוק הרכש הממשלתי, זה יידוע של הגוף הממונה על המכרז לערוך איזה שהיא סטטיסטיקה ולפרסם נתונים שמראים מי מתקשר בעצם וזה קיים ברכש הממשלתי ולא קיים בתקנות ואם אתה לא מכיל את חוק הרכש הממשלתי על הרשויות המקומיות, זה דבר שאפשר - - -
מירב בן ארי: דיברנו על זה.
מירב בן ארי: חוה מוסקוביץ.
<רחל בנזימן: אפשר להוסיף מילה אחת?
<רחל בנזימן: לא נרשמתי.
מירב בן ארי: מה שמך?
<רחל בנזימן: רחל בנזימן.
מירב בן ארי: אוקיי, בבקשה רחל.
<רחל בנזימן: אני רק רוצה להוסיף משהו שאני לא יודעת אם היה ברור.
<רחל בנזימן: בחוק חובת מכרזים כאשר מדובר בהעדפה של עסקים קטנים, יש חובה על שר האוצר לדווח מדי שנה כמה עסקים קטנים הועדפו בחוק חובת המרכזים.
<רחל בנזימן: אין חובה כזאת להעדפה בנושא נשים, כך שאם בסופו של דבר אנחנו נחיל את חוק חובת המכרזים ואת העדפת נשים בחוק חובת המכרזים, מן הראוי להוסיף גם את חובת הדיווח הזאת, שמחייבת את שר האוצר להסתכל על כל הרכש הממשלתי ולבדוק כמה עסקים בבעלות נשים הועדפו באמת.
מירב בן ארי: בסדר גמור, רשמתי.
מירב בן ארי: תודה גם על הפעילות שלכם באוניברסיטה, זה חשוב מאד.
מירב בן ארי: חוה מוסקוביץ, בבקשה.
<חוה מוסקוביץ: אני יועצת למעמד האישה במועצה המקומית בית אל, מנהלת הרכש ולכן אני בעצם פה בשני הכובעים.
<חוה מוסקוביץ: במקרה זה אני מייצגת גם את שולה אגמי ממרכז השלטון המקומי, שנבצר ממנה להגיע.
מירב בן ארי: נבצר ממנה.
<חוה מוסקוביץ: נצבר ממנה להגיע, זה מה שהגעתי.
מירב בן ארי: סבבה, שמעתי משהו אחר.
<חוה מוסקוביץ: אני לא אכביד על הנוכחים.
<חוה מוסקוביץ: עלו פה דברים מאד מאד חשובים והקטע של הגעה והבנה שהנושא הזה לא מחולחל לשכבות העוסקות בשטח, מאד מאד חשוב בעיני.
<חוה מוסקוביץ: אני לא ארחיב יותר.
<חוה מוסקוביץ: כל הדברים נאמרו ודברים חשובים שצריכים לקחת - - -
מירב בן ארי: את גם תיקחי מפה את מה שדיברנו, את מה שבאטריז עושה בחיפה.
<חוה מוסקוביץ: בוודאי, בשני הכובעים.
מירב בן ארי: זה מאד חשוב לנו, יופי.
מירב בן ארי: עדי קאהן גונן מהרשות לקידום מעמד האישה, בבקשה עדי.
<עדי קאהן גונן: בוקר טוב.
<עדי קאהן גונן: קודם כל כפי שהוועדה יודעת, רק לפני שלושה חודשים נכנסה מנכ"לית חדשה לרשות והתוודענו לנושא הזה של רכש מספקים בבעלות נשית על ידי מכון אדווה.
<עדי קאהן גונן: אנחנו רואים בנושא הזה נושא מרכזי בעבודה שלנו.
מירב בן ארי: מה אתן עושות?
<עדי קאהן גונן: שנייה, אני כבר מגיעה לזה.
<עדי קאהן גונן: קודם כל בדקנו את העניין של הוספת השדה בטופס וגילינו לתדה
<עדי קאהן גונן: מתנו שמדובר בנושא מאד מאד מורכב.
<עדי קאהן גונן: הרבה משרדים שיתפו פעולה בעניין הזה.
<עדי קאהן גונן: היו ישיבות לאורך השנים בנושא הזה וזה ממש לא טריוויאלי להוסיף שדה, הן מבחינת מערכת המרכבה והן מבחינת-.
<עדי קאהן גונן: באמת, זה נשמע טיפשי, אבל זה באמת - - -
מירב בן ארי: אגב, אני לא חושבת שזה טיפשי.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך שהיה דיון בכאן, דיון אחר לחלוטין עם היועצת של הרמטכ"ל לענייני מגדר.
מירב בן ארי: אין שם כבר מעמד האישה, יש מגדר.
מירב בן ארי: רצינו להוסיף גם בעניין מגדר של טרנסג'נדרים איזה שהוא טופס וזה לקח שנה, אבל בסוף הוסיפו והיה שם גם קטע שהיה רק שם האב ואז החלפנו את זה לשם ההורה.
מירב בן ארי: אז אני יודעת ואין לי שום זלזול.
מירב בן ארי: אם הייתי עכשיו בחוץ הייתי אומרת מה, תחליפו, אבל אני יודעת שלוקח זמן, אבל אנחנו חייבים שזה יהיה על השולחן.
<עדי קאהן גונן: אז אנחנו ניסינו במקביל לזה שאנחנו נמשיך וננסה לשנות את הטופס, אנחנו חשבנו על רעיון עוקף והוא שהרשות תקים מאגר של ספקים בבעלות נשית, שאותה פרוצדורה מעצבנת, של ללכת לחתום על תצהיר וכו', תעשה פעם אחת ואנחנו נתחזק את המאגר הזה ובתקווה ניתן גם גישה אולי לכל הרשויות המקומיות ולמשרדים שיוצאים במכרז.
<עדי קאהן גונן: על בסיס זה אנחנו מאד מאד רוצות לקדם רעיון, שאת כל ההתקשרויות הפטורות ממכרז, ככל שהן – כמו שאתם יודעים – עד 3,000 שקלים – ככל שרשות או משרד יעשה שימוש במאגר וישתמש בספק בבעלות נשים, הוא יוכל להגדיל את זה ל-6,000 שקלים.
<עדי קאהן גונן: כמובן שאנחנו צריכים שיתוף פעולה - - -
מירב בן ארי: יש לי שאלה אלייך.
מירב בן ארי: עכשיו נגיד אורי – נשתמש בבת של אבינועם, או שאני יכולה להשתמש גם בבת שלי – אריאל – שזה גם יכול להיות גבר ואישה – הולכת עכשיו וניגשת למכרז של הרשות.
מירב בן ארי: אין לה את באטריז שם שסוגרת לה את העניין וגם לא בתל אביב.
מירב בן ארי: היא הולכת למכרז נניח בכפר סבא, למה שבינתיים, עד שנשנה את זה, היא לא יכולה להחתים אתכם על התצהיר אצלכם?
<עדי קאהן גונן: זה בדיוק מה שאמרתי - - -
מירב בן ארי: וזה יעלה לה כסף?
<עדי קאהן גונן: אני לא יודעת.
<עדי קאהן גונן: את יורדת לרזולוציות.
מירב בן ארי: בטח שאני יורדת, כי אני רוצה שזה יתקדם.
מירב בן ארי: אני רוצה שהיא תבוא ותהיה לה אפשרות ברשות לקידום מעמד האישה לחתום על התצהיר נניח ב-20 שקלים.
מירב בן ארי: זה יחסוך לה פרוצדורה.
מירב בן ארי: את אומרת לי שהקו לתקן ייקח זמן, בואי נעזור מחר בבוקר לאישה הזאת.
<עדי קאהן גונן: צריך לבדוק את ההיבטים המשפטיים של זה.
<עדי קאהן גונן: יש הגדרה בחוק של ספקים בבעלות נשית.
<עדי קאהן גונן: אני אשמח ל - - -
מירב בן ארי: אז אני אשמח שתבדקי לי את זה.
<עדי קאהן גונן: בסדר גמור.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים לטובת הנשים.
<עדי קאהן גונן: אבל גם זה יהפוך את זה לחד פעמי וגם מה שאנחנו מציעים זה באמת לתת אינסנטיב לאותם משרדי ממשלה ורשויות, להעדיף נשים בגלל שאז יגדל להם ההיקף של ההתקשרות הפטורה ממרכז, שזה מאד משמעותי.
<עדי קאהן גונן: הדבר השני שחשבנו לעשות זה לצאת בפיילוט בעניין של התקשרויות שהן בתהליך מזורז של יועצים עד 50 שקלים.
<עדי קאהן גונן: חשבנו אולי לשבת עם מכון אדווה ולהחליט על כמה גורמים עיקריים שיעשו שינוי ולקבוע איזה שהוא רף.
מירב בן ארי: את פגשת פה את אדווה ושותפות?
<עדי קאהן גונן: כמה פעמים פגשנו את אדווה ואנחנו מאד מאד "חמים" על זה ונכונים לשתף פעולה.
מירב בן ארי: אני רוצה לתת לאדווה ולשותפות לסכם, אלא אם כן יש מישהו שממש חשוב לו לומר משהו, אז ממש בקצרה.
<מיכל לזרוביץ': אני אשמח.
מירב בן ארי: דקה ודקה, כי בשעה 11:00 אני חייבת לסגור את הדיון ואני רוצה לתת להן להתייחס.
<מיכל לזרוביץ': מיכל לזרוביץ', ראש אגף שוויון מגדרי בנציבות שירות המדינה.
<מיכל לזרוביץ': אני לא רוצה להרחיב, אני רק אגיד מה אני חושבת שאפשר לעשות.
<מיכל לזרוביץ': ברמת העשייה שלנו זה למדוד, יש לנו ועדות מגדריות שמודדות בעצם את כל הנושאים, היבטים מגדריים במשרדים, שיעור הנשים בניהול, היבטים מגדריים של התקציב ובתוך הדבר הזה פשוט מדד של הרכש הממשלתי.
<מיכל לזרוביץ': אפשר להכניס את זה ואז אפשר לקבוע יעדים ביחס לכמה נשים נמצאות בתוך האחוזים האלה שהציגו קודם.
<מיכל לזרוביץ': אני כן חושבת שבתחום ההדרכה והייעוץ אנחנו כן נראה גם יישום בפועל שיש שיעורים של נשים שמשתתפות ברכש הממשלתי בהיבטים האלה.
מירב בן ארי: את צריכה להיפגש עם הרשות של עסקים קטנים ובינוניים לדעתי ולשבת על מה שאת רוצה לקדם, כי שניכם נציגים של המדיניות, אני חושבת, זה נראה לי ברור מאליו.
מירב בן ארי: כי שם קצת חסר ואם אתם מקדמים את זה, לדעתי, אני אומרת כשותפות.
מירב בן ארי: כן, מי הגברת?
<ליאורה ניאזוב: שמי ליאורה ניאזוב, אני מרכזת תכניות מרכז ודרום בעמותה להעצמה כלכלית לנשים, שיושבת בחיפה ואחד הארגונים שבאטריז באמת עובדת איתנו מאד מאד קרוב.
<ליאורה ניאזוב: הארגון שלנו כבר 20 שנה מכשיר נשים לפתיחת עסק משלהן, כאשר התכנית שלנו כוללת גם העצמה אישית בליווי של העסק בשנה הראשונה של פתיחתו וביסוסו.
<ליאורה ניאזוב: כרגע אנחנו עובדות גם בשיתוף פעולה עם המעוף וגם שם לדעתי המעוף יכול לתת יותר תכנים של עדכון של ההיבטים המשפטיים, ללמד ספציפית את הנשים לגבי מה הזכויות שלהן, לתת יותר שירותים, נקודה שתיתן מענה לנשים מכל ההיבטים של כל מה שהן צריכות.
<ליאורה ניאזוב: יש לנו יום יום בוגרות, זאת אומרת כל שנה יש לנו 250 בוגרות, מתוכן נשים יכולות לגשת לרכש הציבורי, אבל הן לא מצליחות לעשות את זה, בגלל כל - - -
מירב בן ארי: כן, כל החסמים שדיברנו עליהם.
<ליאורה ניאזוב: כל החסמים וכל הסרבול של המערכת והתסכול הוא גדול.
<ליאורה ניאזוב: וחשוב לקדם את זה.
<חן עבאדי: אפשר?
מירב בן ארי: ממש בחצי דקה, אני חייבת לסגור את הדיון.
<חן עבאדי: בקצרה.
<חן עבאדי: אני חן מהאגף להכשרה מקצועית במשרד העבודה.
<חן עבאדי: אני רוצה להתייחס פה דווקא לסוגיה של בידול העיסוקים שהוצג פה בדו"ח.
<חן עבאדי: אז באמת ראינו שכמעט מחצית מהעסקים של נשים הם במקצועות הבריאות והחינוך ואנחנו רואים את זה גם בהכשרות מקצועיות,
<חן עבאדי: שרוב הנשים הולכות לענפי המינהל, החינוך, הטיפול, טיפוח החן.
<חן עבאדי: כדי לעשות מהלך ולשנות את המצב הזה, אנחנו הקמנו ועדת היגוי לקידום נשים במקצועות שנתפסים כגבריים.
<חן עבאדי: אם אנחנו נלך לעולם הבניין, החשמל, התחבורה, הרכב, באמת אנחנו לא רואים שם נשים ואנחנו רוצים לקדם הכשרות במקצועות האלה.
מירב בן ארי: את עובדת תחת שולי אייל?
<חן עבאדי: כן.
מירב בן ארי: כן, אני יודעת, אני עשיתי איתו גם את ההכשרות המקצועיות.
מירב בן ארי: ראינו את הכמויות של הנשים.
<חן עבאדי: אז באמת ביום ראשון התכנסה הוועדה הראשונה.
<חן עבאדי: אנחנו רוצים לקדם הכשרות לנשים במקצועות שנתפסים כגבריים ונשמח גם לשיתוף פעולה עם מעוף, לקדם אותן לעסקים, לפתוח עסק במקצועות האלה.
מירב בן ארי: אני שמחה לשמוע.
מירב בן ארי: חיכינו לזה הרבה זמן.
מירב בן ארי: זו בשורה מאד חשובה.
מירב בן ארי: מי מדברת?
<קרן גרינבלט: אז אני - - - ואז נוגה תתייחס למה שעלה.
<קרן גרינבלט: אני רק רוצה לומר שזה לא סתם שלצערנו מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים לא היו תשובות מדויקות על מה היא המדיניות בהקשר של קידום נשים בעסקים.
<קרן גרינבלט: אנחנו מאד שמחות לראות את המספרים של 50,000, שהן לקוחות של המעוף.
<קרן גרינבלט: ועדיין, על מנת שהדברים האלה יעבדו, שהמספרים בסופו של דבר במדינה ישתנו, צריך לאמץ מדיניות אקטיבית, שרואה את החסמים הייחודיים שיש לעסקים בבעלות נשים, וזה משהו שצריך לקרות ברמות הגבוהות של הסוכנות ולצערנו עדיין לא קורה, אבל אנחנו נשמח להמשיך את הדיאלוג בנושא הזה.
<קרן גרינבלט: אני אעביר לנוגה את רשות הדיבור.
<נוגה דגן בוזגלו: אני רוצה להגיד שבעיני לא צריך להתמקד בחוק כפי שהוא היום, של שתי נקודות, אם הניקוד זהה, כי ראיינתי הרבה ספקיות שאמרו אף פעם הניקוד הוא לא זהה בדיוק.
<נוגה דגן בוזגלו: אז זה תיקון חקיקה ראשון שנעשה.
<נוגה דגן בוזגלו: אני רוצה להגיד שהדרך היא אחרת.
<נוגה דגן בוזגלו: צריך לאסוף נתונים וצריך להתחיל פיילוטים.
<נוגה דגן בוזגלו: יש עכשיו חובה על הרשויות להקים מאגר יועצים, הנה הזדמנות פז לעשות פיילוט, לבדוק כמה נשים נכנסות למאגר, לפנות לנשים באופן יזום, שייכנסו למאגר וכאשר מתקשרים עם יועצים ויועצות, לעשות מעקב ולראות איך פה למשל כן אפשר להציב רף של 50%.
<נוגה דגן בוזגלו: אני חושבת שמשרד הפנים כן מנחה את הרשויות המקומיות, מוציא חוזרי מנכ"ל.
<נוגה דגן בוזגלו: יש לכם הרבה מה לעשות, כדי לעשות דברים כאלה בצורה של פיילוטים ולקדם את זה, כי אם לא נקדם את זה דרך שינוי תרבות הרכש, אם נמשיך בחקיקה מהסוג הדווקני הזה, של שתי נקודות במצב כזה, אנחנו לא נתקדם.
<נוגה דגן בוזגלו: יש דרכים הרבה יותר פשוטות ונגישות ואפשר לעשות אותן מאד בקלות וזה לא התפקיד של היועצות לקדם את זה.
<נוגה דגן בוזגלו: זה התפקיד של פקידות הרכש.
מירב בן ארי: תודה נוגה.
מירב בן ארי: אני רוצה לסכם ברשותכן את הדיון.
מירב בן ארי: ראשית להגיד לכן תודה רבה, לארגונים החברתיים, לאדווה ולשותפות, גם על היוזמה של הדיון, גם מצגת חשובה וגם כמובן לכל הארגונים החברתיים שכבר פעילים.
מירב בן ארי: לחיה מנע מלשכת ארגוני העצמאים – מלהב וכמובן לרשויות המקומיות, השלטון המקומי ולמי שהגיע מהרשויות עצמן.
מירב בן ארי: אנחנו נסכם.
מירב בן ארי: קודם כל אני חושבת שהייתה ישיבת ועדה מאד חשובה, אנחנו מכאן נמשיך הלאה.
מירב בן ארי: ראשית אנחנו נפנה לשר הכלכלה גם במכתב, גם אני אדבר איתו באופן אישי – איך אנחנו כן מקדמים את הנושא של מדיניות לקידום נשים בתוך אותה סוכנות.
מירב בן ארי: אני חייבת לומר שבהתחלה ראינו מספרים – אמנם הם משנת 2015 – אבל אני לא יודעת כמה שינוי, לפחות לפי מה שקורה כאן, זה לא איזה שינוי משמעותי – אנחנו שומעים על 70% גברים ו-12% נשים.
מירב בן ארי: יש פה חברה צעירים.
מירב בן ארי: נכון שזה קצת עצוב לשמוע דבר כזה, נכון?
מירב בן ארי: חברה צעירים - - -
<קריאה: גם אצלנו אותו דבר.
מירב בן ארי: כן, אני רואה.
מירב בן ארי: אני חושבת על זה שאנחנו בשנת 2018 ואני רוצה שכשהם יגיעו לגיל מבוגר יותר, ואני שמחה שהצטרפתם ואני מקווה שגם היה לכם מעניין, אבל זו הדמוקרטיה הישראלית, לא מה שאתם רואים בחדשות, שחברי כנסת רבים.
מירב בן ארי: זה באמת מה שהכנסת עושה.
מירב בן ארי: אני חייבת לומר שאני רוצה שכשהם יגיעו לגיל זה, או הן תגענה, יהיה להם קל יותר, יהיה להם נגיש יותר, יהיה להן זמין יותר.
מירב בן ארי: היא לא תצטרך ללכת לעורך דין ולחתום על טפסים ולהביא את האישור, בשביל להגיד, בסך הכל היא אישה ואנחנו רוצים לקדם אותה.
מירב בן ארי: ביום שנגיע ל-50-50 באמת, לא רק בפנייה לעסקים, אלא 50-50 בניהול, בבעלות – אז אני אבקש שהיא תחתום על תצהיר.
מירב בן ארי: עכשיו אנחנו צריכים לקדם, אנחנו צריכים למנף נשים.
מירב בן ארי: ולכן על פי הנתונים העגומים שראינו בהתחלה, אני חושבת שמשרד הכלכלה חייב להתוות מדיניות ברורה של העדפת נשים.
מירב בן ארי: לשבת עם הארגונים, שאגב יכול להיות שפשוט נביא אתכם אליו, לשבת עם נציגי השלטון המקומי ולראות איך אנחנו מקלים על נשים להיכנס למכרזים, לזכות בהם.
מירב בן ארי: אם בסופו של דבר אני גם מוציאה את זה, ואמרתי לכם בהתחלה שאני עוסקת בכחול לבן.
מירב בן ארי: בדיוק כמו שאנחנו רוצים לקדם תעשייה ישראלית אל מול תעשייה סינית, ששניהם עומדים באותו מכרז של רשות שדות התעופה, ככה אני רוצה שאם בכלל יש לי אישה בתעשייה הישראלית, שהיא זאת שתזכה.
מירב בן ארי: כי אם היא עומדת באותם קריטריונים, אין סיבה להעדיף מישהו אחר, בטח כשאנחנו מדברים על פער כזה עצום בשוויון.
מירב בן ארי: אנחנו נפנה למשרד הכלכלה.
מירב בן ארי: אני מבקשת גם ממשרד הפנים, כנראה זה לא יקרה בחודשיים הקרובים, אבל אנחנו רוצים שבמושב הבא אתה תגיע לאן ותגיד לנו את כל מה שסיפרת לנו שמונח על שולחן הוועדה, מהדירקטוריונים, רשמתי לי קצת את הדברים שאמרת, מייצוג הולם, שתגיע לכאן ותדווח לוועדה.
מירב בן ארי: זה בדיוק התפקיד של הוועדה הזו.
מירב בן ארי: אני רוצה לומר מילה אחרונה, כי אחרי זה מקבלים כאן עונש אם חורגים מ-11:01.
מירב בן ארי: אנחנו צריכים להבין שיש פער ואנחנו צריכים לפעול לקדם אותו.
מירב בן ארי: תשבו גם ביניכם, משרדי הממשלה יחד עם הארגונים החברתיים.
מירב בן ארי: יש כאן עבודה נהדרת, חשוב מאד לקדם את זה.
מירב בן ארי: גם אני אישית אעשה מה שאפשר מול המשרד הרלבנטי.
מירב בן ארי: אני מודה לכולכם.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון המגדרי, היום ה-29 בינואר 2018 ואנחנו בתעסוקת נשים ערביות בדואיות בנגב, יישום תכנית החומש לפיתוח כלכלי חברתי בקרב האוכלוסייה הבדואית בנגב 2016-2012 ובתכנית החומש החדשה 2021-2017 - משרד התחבורה והבטיחות בדרכים ומשרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לפתוח בזה ולהגיד שהנושא של תעסוקת נשים ערביות בדואיות בנגב כבר עלה בשלושה דיונים שהיו לנו בוועדה הזו.
עאידה תומא סלימאן: כל נושא תעסוקת נשים ערביות הוא נושא דגל מאז נבחרתי להיות יושבת ראש הוועדה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאמרנו די והרבה על החשיבות של השתלבות נשים ערביות באופן כללי בעולם העבודה.
עאידה תומא סלימאן: דיברנו על החסמים שעמדו ועדיין עומדים מול הנשים הערביות.
עאידה תומא סלימאן: הנשים הערביות התחילו את המאבק שלהן כדי להתקדם בשוק העבודה הרבה לפני שהמדינה שמה לב בכלל למאגר הלא, אני לא רוצה להגיד מנוצל, אבל המאגר הרב שנמצא בכוח עבודה שיכול לתרום גם לעצמו וגם לחברה שלו אצל נשים ערביות וגם בסופו של דבר למצב הכללי במדינה.
עאידה תומא סלימאן: היו תכניות חומש שדיברו על תעסוקת נשים ערביות באופן כללי והייתה תכנית החומש שהסתיימה רק לפני שנה לנשים ערביות בדואיות בנגב.
עאידה תומא סלימאן: החסמים שקיימים מול האישה באופן כללי, האישה הערבייה, הם אותם חסמים שקיימים אצל הנשים הערביות הבדואיות בנגב אבל הנשים הערביות הבדואיות בנגב עומדות מול עוד מעגלים של חסמים שמוסיפים לקושי שלהן גם להתפתח ולהתקדם ולהגיע לאופציות של מקומות עבודה והשתלבות במקומות העבודה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו שמענו בדיון הקודם על תכנית החומש הקודמת.
עאידה תומא סלימאן: תכנית החומש הקודמת, לצערי הרב, לא הגיעה אפילו ל-20% מהיעדים שקבעה לעצמה המדינה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא בגלל שנשים ערביות בדואיות לא רוצות להגיע להשתלבות במקומות עבודה, אני בטוחה בזה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חושבת שהטיפול עד עכשיו לא היה בצורה שמאפשרת באמת יצירת מקומות עבודה והוצאת הנשים לעבודה.
עאידה תומא סלימאן: כי ההתפתחות שאנחנו רואים בקרב צעירות ערביות בדואיות ובקרב נשים בדואיות בנגב היא מדהימה בשנים האחרונות.
עאידה תומא סלימאן: אם זה מבחינת החינוך, אם זה מבחינת הרצון כן להתקדם ולפתח לעצמן פרנסה דרך עבודה בפרוייקטים שונים שגם החברה האזרחית תרמה לפיתוחם וניהולם.
עאידה תומא סלימאן: המדינה אומרת שהקצתה תקציבים לתכניות האלה ובישיבה הקודמת שהייתה לנו אנחנו לא הצלחנו לפענח את האחוז האמיתי של העלייה במספר הנשים שהצטרפו לעבודה ואת האמת ניסינו.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלמדינה הוגשו, אני רואה את סימני הפליאה מהדברים שאני אומרת, אני יודעת שיש אחוזים שניתנו על ידי משרדי הממשלה ובעיקר משרד החקלאות שאמון על התכנית הזו באופן כללי, שבסופו של דבר כאשר התחלנו לנתח אותם לא כולם הוכיחו את עצמם, הנתונים האלה.
עאידה תומא סלימאן: מה שבטוח ואפשר לסכם אותו, שתכנית החומש לא הגיעה ליעדים שלה ואפילו לא הגיעה, כפי שאמרתי, לרבע מהיעדים שלה.
עאידה תומא סלימאן: היעד היה להגיע ל-41%, עובדה שהמדינה קבעה, היעד הבא של תכנית החומש הנוכחית, אותו אחוז, 41.
עאידה תומא סלימאן: והגענו לפי הנתונים של המדינה ל-23% של נשים מועסקות.
עאידה תומא סלימאן: לכן החלטתי שאנחנו ננהל את הדיון הזה בכמה ישיבות כאשר נתמקד בכל ישיבה בחלק ממשרדי הממשלה ותהיה לנו ישיבה מסכמת של המשרד האמון באופן כללי על תכנית החומש.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אנחנו היום מתחילים עם משרד הבריאות ומשרד התחבורה והבטיחות בדרכים.
עאידה תומא סלימאן: יהיה לנו דיון עם משרד הכלכלה ומשרד החינוך ויהיה לנו דיון עם משרד העבודה, רווחה ושירותים חברתיים ובסוף הדיון המסכם.