GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלינור דוידוב: אני לא מכירה כאלה מקומות.
<אלינור דוידוב: אני חושבת שפה הבעיה.
<אלינור דוידוב: גם פקודת השירות המשותף שגם איתה יש לי הרבה בעיות היא הרבה יותר פלורליסטית מאשר מתחם סגור שאליו ל-50% מהאוכלוסייה או, לצורך העניין, 35% ממשרתי החובה אין כניסה.
<אלינור דוידוב: וזאת הנקודה.
<אלינור דוידוב: כל הדוגמאות, וגם חברת הכנסת בן ארי אמרה שהששה ימים האלה, הששה ימים האלה הם לא הפואנטה של אותה גברת שנותנת זריקה.
<אלינור דוידוב: השאלה אם את היית מוכנה לששה ימים בשנה לפנות את מקומך בגלל שאת אישה.
מירב בן ארי: האמת שכן.
<אלינור דוידוב: אוקיי, אני לא.
מירב בן ארי: אני אומרת כשאני רואה את התמונה הגדולה אני רוצה - - -
<אלינור דוידוב: במחיר שהם מצטרפים לצבא.
מירב בן ארי: כל מי שנמצאת כאן מהנשים יודעת טוב מאוד שאני בדרך כלל, בכל מה שקשור למאבקים של נשים, אני תמיד שם.
מירב בן ארי: ואני אומרת לך, בתור אישה פמניסטית שגם לא מזמן קיבלתי איזה עיטור כאן, לא משנה, אני יכולה גם בלי העיטורים, כל יום וכל שבוע נמצאת בוועדה הזאת וכל הזמן בעניין של קידום נשים.
מירב בן ארי: בשביל ששה ימים שחרדים יתגייסו לצבא אני מוכנה לא להיות בשרשרת החיול, אני מתנצלת, שאלת, עניתי.
<אלינור דוידוב: אני מסכימה לגמרי ותודה על תשובתך.
איילת נחמיאס ורבין: זה מה שנקרא ההשתדלות ההגיונית.
איילת נחמיאס ורבין: כן כי גם - - -
<אלינור דוידוב: אמרתם שבכל שנה יש 10% עלייה, 12% עלייה בגיוס חרדים.
<אלינור דוידוב: מבחינתי הדבר מבורך.
<אלינור דוידוב: מה יקרה בעוד עשור שלא יהיו 3000 אלא יהיו 10,000 - - -
מירב בן ארי: הלוואי.
<אלינור דוידוב: הלוואי, אני איתכם, הלוואי, אז לא יהיו ששה ימים - - -
מירב בן ארי: אז יהיה 12 יום - - -
<אלינור דוידוב: אז יהיו 12 יום ויהיו עוד 50 מתחמים סגורים בפני נשים ואז השאלה איפה הגבול שלנו.
מירב בן ארי: אלינור, שאני מכבדת את עבודתך, תבדילי בין זה שהתייחסתי לשרשרת חיול לבין המתחמים הסגורים שאני תיכף אתייחס אליהם.
מירב בן ארי: לא שמתי, מה שנקרא, את כל הביצים בסל אחד.
מירב בן ארי: יש לי מה להגיד על מתחמים, בסיסים סגורים- - -
איילת נחמיאס ורבין: המכלאות.
מירב בן ארי: לא, אני לא אוהבת - - - לא לבעלי חיים ובטח לא לאנשים, תחסכי ממני את הביטוי הזה.
מירב בן ארי: אותם בסיסים בתוך בסיסים, אני לא אתייחס, אני כרגע אתייחס לשרשרת החיול, שאלת ועניתי.
מירב בן ארי: יש לי עוד דברים אחרים לומר.
מירב בן ארי: אלינור, משפט מסכם.
איילת נחמיאס ורבין: - - - אני חושבת שזה הייעוד של הצבא לא כי - - -
מירב בן ארי: אני לא אוהבת את המילה מכלאה גם לא לבעלי חיים.
איילת נחמיאס ורבין: זה לא מילה טובה אבל כן, זו המציאות.
<אלינור דוידוב: אני אגיד משפט לסיום.
<אלינור דוידוב: המקרים הכאלה ואחרים שגם אלינו, שדולת הנשים, מגיעים, זה נכון, זה אנקדוטה פה ואנקדוטה שם.
<אלינור דוידוב: השאלה המרכזית היא איך הצבא מתכוון באמת להתוות מדיניות שבה, לדעתי, לא לגיטימי לסגור מקומות בפני נשים.
מירב בן ארי: אוקיי, על זה, היוהל"מ שיושבת פה רושמת ובסוף היא תתייחס כי יש כאן באמת דברי טעם שאנחנו רוצים לשמוע.
מירב בן ארי: נעמה זרביב, יו"ר פורום נשים ואמהות למען צה"ל.
<נעמה זרביב: קודם כל ישר כוח מירב, זו ועדה שנייה שאני משתתפת בה ואני ממש נפעמת מהניהול שלך של הדיון הזה שהוא מדהים.
<נעמה זרביב: לא משנה אם חלק אני מסכימה או לא אבל הוא ממש מדהים בעיניי אז קודם כל.
<נעמה זרביב: דבר שני, לגבי הפתיחה אני מצטרפת לשכנתי שהדיון הוא לא אמירות רבנים או לא אמירות רבנים.
<נעמה זרביב: בעיניים שלי, החלטנו לגייס ציבורים דתיים, החלטנו כיעד שמגייסים בנות דתיות אז גם הגיוני שרבנים יקומו וידברו, זה בסדר, זה הציבור שלהם, ואפשר להתייחס - - -
איילת נחמיאס ורבין: סליחה, לא בצורה כזאת, לא, לא, וזה אגב, מה שכן, סליחה - - -
<נעמה זרביב: אני לא נכנסת, סליחה - - -
איילת נחמיאס ורבין: יש פריבילגיה אחת לחברי כנסת וזה לפעמים להפריע לדברי האורחים.
איילת נחמיאס ורבין: אין לנו הרבה פרבילגיות פה.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת לך שאני לא התייחסתי, למען הסר ספק, אני לא התייחסתי לדברי כל הרבנים, אני התייחסתי לדברי אותם רבנים שחושבים שזה בסדר לעשות שמות במהלכים ציבוריים חשובים ומשמעותיים ולמעשה לעשות שמות בצבא ולערער ככה גם את ביטחונן של הנשים ואת ביטחונן של הנשים הצעירות הדתיות שרוצות להתגייס ולהעלים מהן את האפשרות הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: אני התייחסתי רק לאותם רבנים שלוקחים להם את החירות להגיד דברים כאלה על נשים.
<נעמה זרביב: חבר הכנסת שישב לידך השתמש במילים, "צה"ל משמש כמנוף לשינוי פני החברה".
<נעמה זרביב: אם את לוקחת ציבור דתי ורוצה להשתמש בצה"ל כמנוף לשנות אותם, בואי תזמיני את הרבנים ותדברי איתם.
<נעמה זרביב: להגיד הם חשוכים זה לא יפתור לך את הבעיה.
<נעמה זרביב: את רוצה לעשות פה משהו גדול, את רוצה לעשות בצבא משהו גדול, החלטת כיעד שיש לך ציבור דתי.
<נעמה זרביב: בבקשה.
<נעמה זרביב: החלטת לשנות אנשים?
<נעמה זרביב: אז זה בסדר שרבנים יראו התנגדות או לא.
<נעמה זרביב: אני חוזרת לנושא ההדרה.
<נעמה זרביב: מה שקשה עליי בדיון הזה, אני מרגישה מהצד שלי שיש פה איזה סוג של הדרת חרדים.
<נעמה זרביב: כי יש פה איזשהו דיון שלם וחוץ מנציג שהביאו שהוא נהדר והוא דיבר יפה אני לא מוצאת פה חרדים שהם יכולים להגיד לנו.
<נעמה זרביב: נגיד שנחליט כל מיני דברים, נגיד שנתקדם, אבל אנחנו רוצים הרי לגייס אותם, אנחנו רוצים לא לפגוע ברגשותיהם, אנחנו שמחים למהלך הזה.
<נעמה זרביב: אז אם יש לנו יעד באמת לשלב חייבים להיות פה חרדים בדיון.
מירב בן ארי: כן, אבל זה הצבא ובגלל זה גם אין כאן חיילות.
מירב בן ארי: נעמה, תרשי לי.
<נעמה זרביב: לא אבל חברי כנסת - - -
מירב בן ארי: הם הוזמנו אבל הם מדירים את רגליהם מהוועדה.
מירב בן ארי: זה יוזמה שלהם, אני לא אחראית.
איילת נחמיאס ורבין: בוועדת חוץ וביטחון - - -
<נעמה זרביב: אם הם הוזמנו והם לא - - -
איילת נחמיאס ורבין: בוועדת חוץ וביטחון על מתן פטור לבנות מטעמי דת כל חברי הכנסת החרדים היו.
איילת נחמיאס ורבין: בדיון ההוא על הפטור הם היו.
<נעמה זרביב: הבנתי.
<נעמה זרביב: אוקיי.
מירב בן ארי: תביני משהו אחד.
מירב בן ארי: חברי כנסת מוזמנים לדיוני הוועדה.
מירב בן ארי: הצבא הוא לא מסגרת דמוקרטית.
מירב בן ארי: לא מביאים לכאן חיילת ולא מביאים חייל חרדי, מביאים אותם.
מירב בן ארי: וזה גם, בשבילנו, הם לא תמיד מגיעים כי הם עסוקים מאוד שניהם.
מירב בן ארי: אז הפעם הם כאן והם הייצוג.
מירב בן ארי: אין כאן בעיית ייצוג, יש כאן חברי כנסת שאמורים להיות ומי שנמצא את רואה בעצמך ויש כאן את נציגי הצבא ונציגים של הארגונים החברתיים ומשרדי הממשלה שעוסקים.
מירב בן ארי: כך מתנהלת ועדת הכנסת.
<נעמה זרביב: אין באמת אף ארגון שמייצג חרדים, גם זה מעניין אותי - - -
מירב בן ארי: תשמעי רגע, בינתיים, אני רוצה להגיד לך שבינתיים השיח הוא דיי שוויוני.
מירב בן ארי: אז באמת, אין פה צדדים, יש כאן אחריות של כל ארגון.
מירב בן ארי: בסוף מי שבא ומכין מצגת ועשה שיעורי בית והגיע לכאן זה הם.
מירב בן ארי: ודרך אגב, הן עושות את זה, גם אם אני לא מסכימה על כל דבר שכתוב, הן חרוצות והן עושות את זה כל הזמן בוועדה זו.
מירב בן ארי: אז אי אפשר לקחת את זה מהן.
מירב בן ארי: וארגונים אחרים, הנה ונרשם פה הנציג של חותם כרגיל ולא הגיע.
מירב בן ארי: יש לך עוד משהו להעיר לגופו של עניין?
<נעמה זרביב: לא.
מירב בן ארי: לורן, בבקשה.
<לורן פוריס: אני מייצגת כאן הבוקר את פורום ועדי ההורים היישוביים.
<לורן פוריס: מאוד משמעותי לנו, אמנם החיילות הן כבר לא תלמידות והן לא לגמרי בסמכות של ועדי ההורים אבל מאוד משמעותי, באמת, כמו שאת ציינת, שרון, ואני ממש מברכת על הדברים שלך, שהדברים גם ייעשו, לא רק יאמרו.
<לורן פוריס: זאת אומרת, שלא תהיה חיילת שמרגישה שהיא נפגעת, שהיא לא מקבלת את התפקיד שהיא אמורה לקבל בגלל שיש גדודים מעורבים כמו בצנחנים.
<לורן פוריס: אדם קרוב אצל עצמו.
<לורן פוריס: הבת שלי אמורה להתגייס שנה הבאה אחרי שהיא סיימה את מסלול צמרת, הבית ספר לרפואה צבאית.
<לורן פוריס: אני מאוד מקווה שכמו שהיא שירתה כבר שבועיים-שלושה בצנחנים, נלוותה לרופא של היחידה, שהיא תוכל לקבל תפקידים קרביים על אף היותה אישה.
<לורן פוריס: כי יהיו מצבים שהיא תצטרף לבדוק גם חיילים חרדים.
<לורן פוריס: מה קורה כשמגיעים לרופאה ולא לרופא.
<לורן פוריס: זאת אומרת, האם בגלל זה לא תקבל תפקיד מסוים?
<שרון ניר: מקבלים טיפול מרופאה.
<לורן פוריס: מקבלים טיפול מרופאה?
<לורן פוריס: ומה קורה עם מש"קית ת"ש בצנחנים?
<אמיר ועקנין: מקבלים, מקבלים.
<לורן פוריס: בכל מקרה, חוץ מזה, רציתי גם מאוד מאוד לברך גם אותך על הניהול המדהים וגם את מיכל בירן על ההצעה לסדר שהיא הביאה וגם את הרב טהרלב שנמצא פה שהוא עושה ימים כלילות בשביל גיוס של בנות.
איילת נחמיאס ורבין: לילות כימים.
<לורן פוריס: לילות כימים.
מירב בן ארי: בבקשה, לורן העבירה לך, הרב אהד טהרלב, ראש מדרשת לינדנבאום.
<אהד טהרלב: אני מייצג פה גם את רבני בית הלל, שאני חלק מרבני בית הלל ובכלל את כל מסלול המדרשות.
<אהד טהרלב: אז אני אגיד כמה מילים.
<אהד טהרלב: אני מגייס בנות דתיות לצבא כבר 20 שנה.
<אהד טהרלב: התחלתי ב-14 בנות שזה היה אז מהפכה - - -
מירב בן ארי: מה זאת אומרת מגייס בנות?
מירב בן ארי: אני מניחה שלשכת הגיוס לא אצלך בבית.
<אהד טהרלב: לא לשכת גיוס אבל יש לי תכנית שמשלבת לימודי יהדות עם שירות צבאי לבנות במסלולים ספציפיים בחיל המודיעין, בחיל האוויר ובחיל החינוך ובחטיבת קומנדו.
<אהד טהרלב: ואנחנו התחלנו עם 14 בנות לפני 20 שנה והיום אני מדבר על מעל 300 בנות שנמצאות רק במדרשת לינדנבאום ושלוחותיה.
<אהד טהרלב: יש לנו שתי שלוחות ויש היום שבע מדרשות.
<אהד טהרלב: ואני חייב לומר שיש תנועה, הרבה מאוד הרב אליהו והרב אבינר עוזרים לנו בשיווק התכנית.
<אהד טהרלב: יש לנו - - -
מירב בן ארי: אגב, צריך גם לתת קרדיט לחבר כנסת בצלאל סמוטריץ' הוא גם עוזר.
מירב בן ארי: בכל זאת, אם כבר נותנים קרדיט בוא ניתן לכולם.
<אהד טהרלב: היום יותר ויותר בנות מגיעות ממוסדות שפעם בנות לא היו מתגייסות וגם באופן מעשי נותנים לי להכנס למוסדות כמו רשת צביה וכל מיני אולפנות שפעם רגלי לא דרכה שם.
<אהד טהרלב: זאת אומרת, קורה תהליך מאוד מאוד מבורך ואני רוצה לומר את מה שאני אומר, אני זוכר לפני 20 שנה, הבנות שלי הגיעו לבית כנסת ולא היה להן מקום בעזרת נשים.
<אהד טהרלב: והייתה מריבה גדולה באחד הבסיסים כי הם הדירו את רגלי הגברים.
<אהד טהרלב: והגברים התלוננו ואמרתי, רבותיי, אמרתי גם לרב הצבאי, שהוא לא הבין מאיפה שזה בא לו, אם הצבא רוצה לגייס בנות דתיות צריך להגדיל את עזרת הנשים.
<אהד טהרלב: זאת אומרת, אם אנחנו רוצים להכיל, ודווקא מהמקום הזה אני אומר, את כל הציבורים, צריך לתת לכולם מקום.
<אהד טהרלב: אני בשנים האחרונות, בשקט בשקט, מגיעות גם בנות חרדיות להתגייס, שזה תופעה שבכלל אני לא יודע אם הצבא יידע איך לאכול את זה אבל זה דבר שהוא קורה ממילא.
<אהד טהרלב: ודווקא מהכובע הזה שאני מצפה שאולי יבואו בנות ויגידו שהן לא רוצות לראות גברים, גם זה יכול להיות, צריך לדעת להערך לקראת זה שהצבא יכיל את כולם.
<אהד טהרלב: זאת אומרת, אני לפעמים מרגיש בדיונים סביב השולחן הזה, ופה אני מרים את הכובע כמובן לשרון ולרמטכ"ל, אני הייתי גם שותף קצת בשיח של פקודת השירות המשותף מטעם הרבנים כי אני באתי לייצג את הבנות הדתיות שם שגם להן יש אינטרסים בדברים האלה.
<אהד טהרלב: אני לפעמים מרגיש בדיונים האלה שאנחנו מתייחסים אל הצבא ואל החברה בכלל כאילו יש לנו איזה חוזה, איזה אמונה חברתית ולא כברית.
<אהד טהרלב: חוזה זה מה ייצא לי מזה, מה האינטרס שלי.
<אהד טהרלב: ברית זה מה ייצא לנו.
<אהד טהרלב: חוזה זה אני אתה, ברית זה אנחנו.
<אהד טהרלב: ואם אנחנו חפצים, כמו שאמרה נעמה, שהחרדים יהיו, ואני אומר גם החרדיות כי הן יגיעו עוד כמה שנים, אני חושב, לאט לאט, זה יקח אולי כמה שנים, אבל אם החרדים מגיעים גם החרדיות מגיעות.
<אהד טהרלב: צריכים לדעת להערך, לתת לכל אחד את צרכיו ולפעמים זה אומר לוותר קצת, ללכת צעד אחד אחורה.
<אהד טהרלב: ואני חושב שהצבא עושה את זה נפלא, וכל אחד מושך בשמיכה שלו מצדו.
<אהד טהרלב: בסופו של דבר, המשפט שנאמר על הצבא, אין דבר כזה בצבא שאין דבר כזה והצבא הוא לא אקדמיה והצבא הוא לא מוסד עבודה, הצבא הוא מקום שעל פי חוק כל אחד זכאי ללכת ולשרת, ולכן הוא צריך לאפשר לכולם.
<אהד טהרלב: ואני חושב שגם הבנות הדתיות משלמות מחיר היום שהחרדים נמצאים וזה בסדר גמור.
<אהד טהרלב: בסופו של דבר כל אחד יעשה צעד אחורה ובא לציון גואל.
מירב בן ארי: תודה רבה אוהד.
מירב בן ארי: סיון יעקבסון מקול"ך, פורום נשים דתיות.
<סיון יעקבסון: אני קצת אמשיך עם הרב אוהד וקצת אדבר עם לורן.
<סיון יעקבסון: אני רוצה לדבר שנייה אחת, אני חושבת שבשונה מנעמה שכנתי, ובאמת שכנתי במציאות גם, אנחנו גרות יישוב ליד יישוב, אני ממש לא מסכימה שהאמירות לא רלוונטיות, תסלחו לי, כי האמירות האלה מחלחלות פנימה.
<סיון יעקבסון: אני בוגרת קורס מדריכות שריון, שירתתי כמדריכת שריון, לא צנח לי הרחם, נשבעת לכם, שלושה ילדים מקסימים.
<סיון יעקבסון: בן זוגי אוהב אותי ואני אוהבת אותו ומצאתי את משפחתי הדתית וקצת נמאס לי מהדתומטר הזה ששמים לי ליד הכניסה לבסיסי צה"ל, האם את מספיק דתיה או לא מספיק דתיה.
<סיון יעקבסון: אם תסתכלו, היו כמה אמירות לאחרונה עד כמה אנחנו דתיות.
<סיון יעקבסון: אני חושבת, ומשהו שהרב אהד עושה, אבל לצערי הרב, כמו שהוא אמר, לא מספיק נותנים לו להכנס במקום להבין.
<סיון יעקבסון: החמד ישב פה בישיבות של ועדת חוץ וביטחון, איילת, היינו שם יחד, ואמר שזאת בחירה אישית של נשים, של נשים צעירות בנות 18 שעומדות בפני הבחירה הזאת.
<סיון יעקבסון: הן לא יכולות לבצע בחירה כשהן לא מקבלות מידע.
<סיון יעקבסון: הן לא יכולות לבצע בחירה כשמתעסקים בלהפחיד אותן.
<סיון יעקבסון: אתגרים יהיו להן גם בשירות הלאומי.
<סיון יעקבסון: הבוקר שמעתי בדרך לפה, בכאן, מישהי שמספרת על בעיות כשרות בשירות הצבאי.
<סיון יעקבסון: הרב אורן דובדבני מהשגחה פרטית פרסם לפני כמה ימים פוסט על זה שהוא מקבל שאלות מנשים על בעיות כשרות בשירות לאומי.
<סיון יעקבסון: כשרות, נגיעה, שבת - - -
מירב בן ארי: בכל מקום יש בעיות כאלה.
<סיון יעקבסון: הטרדות מיניות לצערנו הרב יהיו בכל מקום השאלה אם מטפלים בהן או לא.
<סיון יעקבסון: לצערי הרב, אני לא בטוחה כמה מטפלים בהן באותה כנות שהשירות הצבאי מטפל בהן ואני חושבת שבעיקר מה שנעשה פה זה שם רע.
<סיון יעקבסון: אני ישבתי וקראתי מקצה לקצה את פקודת השירות המשותף.
<סיון יעקבסון: נעשה פה שם רע מאוד לצבא על ידי רבנים שבוחרים להוציא סעיפים ולסלף אותם בצורה גורפת.
<סיון יעקבסון: ומי שהיה פה בישיבה על פקודת השירות המשותף שמע את זה.
<סיון יעקבסון: לא מכריחים אף אחד, האיש שלי הוא קצין דתי, מ"פ מילואים, בשריון, לא הכרנו בצבא - - -
איילת נחמיאס ורבין: אבל אין כמו שריון, כולם יודעים פה, למרות שליד ברק אסור לי להגיד את זה.
מירב בן ארי: מה שיפה זה שבדיון שהיינו פה יחד בפקודת השירות המשותף אני שאלתי את ראש אכ"א, אפרופו אישך, האם יש קצין דתי אחד שביקש לעבור לבסיס אחר בגלל הבנות שאיתו ביחידה ולא היה אף אחד.
<סיון יעקבסון: והנה הנכונות שלו להתפשר כי הוא אמר שהוא הכניס את הסעיף הזה למקרה שיהיה קצין שכן ירצה.
<סיון יעקבסון: ואני בטוחה שזה נוצר כתוצאה מהדיונים כי אם קצין רוצה ולא יודע מזה אז יש לו את האופציה כי היא כתובה בפקודה.
<סיון יעקבסון: וזה בדיוק העניין.
<סיון יעקבסון: זה פשוט שם רע.
<סיון יעקבסון: מחנכים אותנו בציבור הדתי לאומי על קדושת הצבא, אני גדלתי במוסדות חרד"ליים דווקא, מחנכים אותנו על קדושת הצבא, אריאל שנמבר כתב מאמר מאוד מעניין על זה שאם אתם מחנכים את הבנים לקדושת הצבא אל תתפלאו שהבנות רוצות גם, לפחות תתנו להן את הבחירה ותכבדו אותן ואל תספרו להן סיפורים שמפחידים אותן ומאיימים עליהן, תכבדו אותן כנשים בוגרות.
מירב בן ארי: מיטל ארבל, לוחמת קרקל לשעבר.
מירב בן ארי: את השתחררת כבר?
<מיטל ארבל: אני השתחררתי לפני שמונה שנים.
מירב בן ארי: אה, יפה, זה מחמאה קיבלת עכשיו.
<מיטל ארבל: תודה ותודה על זכות הדיבור.
<מיטל ארבל: אני רוצה להגיד בשם החברים והחברות מהגדוד, שחלק אנחנו עדיין בקשר, השירות בגדוד הקרקל, ואני בטוחה שבכל גדוד מעורב, הוא שירות קשה, הוא שירות סיזיפי, הוא שירות חסר יוקרה.
<מיטל ארבל: הרבה פעמים הוא לא מוערך כל כך כמו שירותים קרביים אחרים - - -
מירב בן ארי: את קוראת שם ממכתב נכון?
<מיטל ארבל: עשיתי נקודות.
מירב בן ארי: לא אין בעיה, את יכולה עבר לעבור ככה כדי שנראה אותך כי המסך קצת מסתיר לנו אותך ואת מדברת מאוד יפה.
מירב בן ארי: פה רק איזה כסא אחד קצת שנוכל לראות אותך גם אני וגם שרון.
<מיטל ארבל: רציתי להגיד שחלק מהחברים והחברות עדיין עושים מילואים ואני רוצה להגיד שלדעתי עשינו את השירות הזה לא פחות טוב מאף גדוד שהוא לא מעורב, שהוא רק של גברים.
<מיטל ארבל: אני רוצה להגיד שהיינו מסורים ושהיינו גם שבוזים לפעמים והיינו כמו כל חיילים בצבא.
<מיטל ארבל: הדוגמאות שעלו פה ביחד עם האמירות של הרבנים בחודשים האחרונים והגיבוי של השתיקה של החברי כנסת, חלק מחברי הכנסת, כמובן, הגיבו, אבל לצערי לא מכל הבית ומכל הקצוות.
<מיטל ארבל: זה כמו יריקה בפרצוף.
<מיטל ארבל: זה מעליב בעיניי, אגב לא רק חיילות, גם את החיילים שמצטיירים כנוטפי טסטוסטרון ושירתו איתי צד לצד ממש במסירות ותוך עבודה קשה.
<מיטל ארבל: אני רוצה להזמין את כולם, אם אפשר לסדר להם אישורים, לבוא ולבקר.
<מיטל ארבל: אני רוצה להגיד שהאווירה המינית שמתוארת היא ממש ההיפך ממה שקורה שם.
מירב בן ארי: רחוקה מהמציאות.
<מיטל ארבל: רחוקה מאוד, שנות אור.
<מיטל ארבל: יש ריח של זיעה, יש ריח של טונה, יש חול ואבק, זוחלים אחד ליד השני, אין בדברים האלה שום דבר שמעודד שום דבר חוץ מלהיות לוחמים ביחד.
<מיטל ארבל: ואני חושבת שזה אפילו מעודד יותר שוויון מאשר פקידה פלוגתית לצד חיילי גולני כי זה ממש כתף אל כתף.
<מיטל ארבל: ואני רוצה להגיד שכנראה מה שמפחיד בדבר הזה זה שהנשים משרתות בתפקיד שהוא חזק, במקום להכין קפה ובמקום להשאר במטבח ובמקום, אני לא יודעת מה הרבנים או אי אילו אנשים היו רוצים מאתנו - - -
מירב בן ארי: לסרוג.
<מיטל ארבל: לסרוג.
<מיטל ארבל: אני רוצה להגיד שעידן ההדרה נגמר, שגדוד הקרקל הוקם לפני 18 שנים, הרכבת הזאת יצאה ואני מבקשת מהפוליטיקאים אמירה ברורה שהרכבת הזאת יצאה ושצריך להגיד בכל רם שההדרה נגמרה, בצה"ל לפחות.
<מיטל ארבל: תודה.
מירב בן ארי: תודה רבה לך, כל הכבוד.
מירב בן ארי: ויש את הלני הלל, בבקשה.
<הלני הלל: שלום, קוראים לי הלני ובשונה מכולם אני בת 18, עוד לא התגייסתי.
<הלני הלל: אני חניכה במכינה הקדם צבאית תלם בחולון של התנועה הרפורמית, אני והחברות שלי שיושבות פה.
<הלני הלל: בעצם בחרנו לדחות את השירות הצבאי שלנו כדי ללמוד עוד שנה, להתנדב בקהילה ולהתכונן לשירות הצבאי.
<הלני הלל: כשאני כחניכה שמתכוננת ומתרגשת לשירות הצבאי שלי, אני צפויה להתגייס ביולי, שומעת את הדברים האלה אני נפגעת.
<הלני הלל: אני נפגעת כי בעצם מדירים אותי באופן אישי.
<הלני הלל: אני אישה ואומרים לי, את יכולה לעשות פה פחות, את פוגעת באוכלוסייה.
<הלני הלל: חשוב לי שכל האוכלוסייה תתגייס ואני רואה בצבא משהו מאוד עקרוני וחשוב, אבל גם חשוב לי לקבל את היחס שמתאים לי.
<הלני הלל: ברור לכולנו בחדר פה, אני חושבת, שצה"ל הוא הארגון הכי גדול והכי משפיע.
<הלני הלל: החלטה שקורית בצבא משפיעה באופן ישיר על מה שקורה בחברה.
<הלני הלל: ברגע שמפרידים את חלק מהאוכלוסייה בחברה בבסיס בצה"ל, יפרידו אותו גם אחר כך בחברה.
<הלני הלל: בעצם מה שקורה זה שאותם אנשים שמשתחררים, חיו שלוש שנים או יותר או פחות, תלוי בשירות הצבאי שלהם, באופן מסוים.
<הלני הלל: הם יוצאים לחיים האזרחיים שלהם וככה הם יתנהלו.
<הלני הלל: אני מאמינה שברגע שמשחררים את החבל הזה אי אפשר לדעת איפה הוא יגמר.
<הלני הלל: וכל זה נשמע פה בחדר.
<הלני הלל: אנחנו מקווים שיגייסו יותר ויותר חרדים אבל אני רוצה שגם המקום שלי יישאר ושיהיה אפשר להגיד שיש להם את המקום שלהם ולי את המקום שלי.
<הלני הלל: אני מקווה שזה לא יישאר רק 7200 חיילים וגם אני לא אשאר 35%, אני רוצה להיות כמו הפלג שלי באוכלוסייה.
<הלני הלל: צריך לאפשר שוויון בחדר אוכל כי צריך לאפשר שוויון גם בדרגים הגבוהים.
<הלני הלל: זה מתחיל בחדר אוכל וזה נגמר שם.
<הלני הלל: תודה.
מירב בן ארי: טוב אנחנו מתכנסים לסיום.
מירב בן ארי: מישהו ממשרדי הממשלה רוצה להגיב משהו?
מירב בן ארי: אוקיי, אז בבקשה גברתי היוהל"מ, אחרי זה נעשה סיכום.
<שרון ניר: בפתח הסיכום שלי אני רוצה לומר שצה"ל מאפשר וימשיך לאפשר שירות משמעותי למגוון רחב של אוכלוסיות, כמו שאמרתי, כל האוכלוסיות: גברים, נשים, חרדים, דתיים, יהודים, לא יהודים וכן הלאה - - -
מירב בן ארי: ולהט"בים.
<שרון ניר: ולהט"בים.
<שרון ניר: אני רוצה לומר כמה דברים לגבי המנגנון שתואר פה וכתובת לפניות.
<שרון ניר: אז אנחנו בהחלט זיהינו שאנחנו צריכים להתחזק ביכולת שלנו לתת מענה ולהיות כתובת לגיטימית לפניות בכל מיני נושאים רבים ומגוונים.
<שרון ניר: אז אצלנו יש מערך שלם שנקרא מערך ממונות יוהל"מ, זה קצינות בדרך כלל שנמצאות ומפוזרות בתוך הבסיס בנוסף לתפקידן.
<שרון ניר: ממונות מטעמי, שגרירות שלי, והן מרכזות הרבה מאוד נושאים שקשורים לנושא מגדר.
<שרון ניר: אחד מהנושאים זה טיפול בהטרדות מיניות, נושא נוסף זה נושאים מגדריים, שירות נשים, שירות להט"בים, אגב, וגם הסוגייה של הדרת נשים.
<שרון ניר: אז ככל שיש לחיילת בעיה היא יודעת שממונת יוהל"מ היא הכתובת, אנחנו גם תדרכנו את הממונות יוהל"מ והן עושות הסברה מדיי חצי שנה ואומרות שהן כתובת.
<שרון ניר: כנ"ל גם יש יכולת, ואנחנו עושים את זה, אגב, במסגרת מבואות אכ"א אנחנו עושים ביקורת בנושא מגדר ובודקים גם ספציפית את הנושאים המגדריים שנוגעים להדרת נשים.
<שרון ניר: איפה שיש התנהלות יחידה לא טובה בשונה מהפקודות אנחנו גם מעירים, מורידים נקודות ועושים אחרי זה איזשהו סוג של סיכום.
<שרון ניר: במסגרת פקודת השירות המשותף נקבע שיהיה מנגנון לכל השאילתות והשאלות שעולות אגב אורח פקודת השירות המשותף משני הצדדים, מכל הצדדים, גם פערים שיש לחייל הדתי וגם פערים שיש לחיילת בגין פקודת השירות המשותף והיא יכולה לפנות גם לקצינת פניות הציבור שיודעת אגב לעבוד גם מולנו.
<שרון ניר: כך שיש ניטור ספציפי ואנחנו גם קבענו שבשנת 2018 דווקא בגלל שעכשיו גמרנו את פקודת השירות המשותף ננטר באופן יותר ספציפי נושאים שנוגעים להדרת נשים.
<שרון ניר: אני רוצה להגיד שהצבא הוא ארגון גדול וגם בדברים שעלו פה על ידך, ריקי, וגם דברים שעלו על ידי אלינור וגם דברים שקראתי בכתבה זה אירועים חריגים שברור לכם שאינם עולים בקנה אחד עם הפקודות וההוראות שלנו ואנחנו גם למדים מהם.
<שרון ניר: בה"ד 10 זה היה לפני שנה וחצי, בה"ד 10 היום עבר לקריית ההדרכה.
<שרון ניר: מחנה 80, אמרתי לכם, דווקא בגלל שנוצרו לא מעט בעיות סביב העניין הזה אז היום מרבית החרדים עוברים את הטירונות בצריפין, בבה"ד 20.
<שרון ניר: אנחנו נערכים לעשות את הדברים ואת ההכשרות בצורה יותר טובה ואנחנו לומדים לקחים ומפיקים לקחים.
<שרון ניר: אני אגיד רגע משהו לגבי המתחמים כי את גם העלית את זה וגם העלתה את זה לדעתי אלינור ומאוד בצדק.
<שרון ניר: ככלל אנחנו שואפים שהמסגרות לא יהיו מסגרות מגודרות או ממוגדרות.
<שרון ניר: המסגרות בצה"ל הן מסגרות שמכילות, כמו שאמרתי, את כולם.
<שרון ניר: אבל בהחלט בהקשר של חרדים מטעמים של כבוד האדם אנחנו בנינו לעצמנו פרקטיקות שיאפשרו לנו לשלב טוב יותר את החרדים.
<שרון ניר: הבנו שההכשרה, שזה בעצם שער הכניסה, אפרופו מיתר ושער הכניסה והכשרה ראשונית, היא שלב מאוד מאוד קריטי, ולכן נתנו להם בשלב ההכשרה במסגרת פלוגות של הלוחמים, כמו שאמרתי, גבעתי, צנחנים ו-97, אמרנו שניתן להם להיות במתחם פלוגתי משלהם כדי לייצר איזשהו סוג של כניסה רכה יותר.
<שרון ניר: תשאלו אותי לאן הולכים החרדים הבוגרים, אם הם משובצים אחרי זה במתחמים או בבסיסים נפרדים, ממש לא.
<שרון ניר: החרדים משולבים בכל הצבא.
<שרון ניר: ביחידות אמ"ן אפשר לראות חיילים שמשרתים בצוותים ליד חיילות והמפקדים שלהם זה גם מפקדות.
<שרון ניר: ביחידות תקשוב אותו דבר, ביחידות וחילות לוגיסטיים אותו דבר.
<שרון ניר: זאת אומרת, אפשר לראות את החרדים במסלולים התעסוקתיים משתלבים בצבא.
<שרון ניר: אנחנו לא מייצרים לא גדרות ולא מתחמים אבל כן בנינו פרקטיקות שיאפשרו לנו בהקשר של הטירונות לתת טירונות שהיא טירונות שמאפשרת להם לעבור את השלב הזה בצורה יותר טובה.
<שרון ניר: זאת אומרת הפרקטיקה היא פרקטיקה שנגזרת במידה מסוימת מהמציאות.
<שרון ניר: הדבר הכי חשוב בעיניי זה הסיפור של כבוד האדם.
<שרון ניר: אנחנו, כדי לשלב חרדים כמו שצריך, ואנחנו כולנו רוצים, אני חושבת שכל היושבים כאן מבינים את החשיבות, אנחנו בונים מנגנונים שבסוף מתחשבים גם בכבודם.
<שרון ניר: וברור לחלוטין שחיילות הן חלק בלתי נפרד מהמערכת ומשתלבות ובדיון אחר שנקראתי אליו הייתי צריכה להסביר על שירות נשים ולאן אנחנו מתקדמים והסברתי לכם בצורה מאוד מקיפה שיש תהליך אבולוציוני ונשים נמצאות יותר ויותר ביחידות לוחמות מאז 2000 ואילך, במסגרת חוק שירות הביטחון.
<שרון ניר: זאת אומרת, הניהול של המורכבות הוא ניהול שכל הזמן מתקיים וזה בעיניי הדבר שאנחנו נבחנים בו יום יום, שעה ושעה.
<שרון ניר: אנחנו צריכים לראות שיש לנו מה יותר אירועים טובים ומה פחות אירועים חריגים.
<שרון ניר: זה הכל.
מירב בן ארי: אני רוצה לומר כמה דברים לסיכום.
מירב בן ארי: אחד, קודם כל להגיד תודה לארגונים החברתיים שפעילים, גם פרגנתי לכם במהלך הדיון על החריצות וההתמדה בעניין, שדולת הנשים, המרכז הרפורמי.
מירב בן ארי: ובכלל כל הארגונים החברתיים שגם פועלים למען גיוס של צעירות דתיות, אני חושבת שאתה עושה עבודת קודש, אתה גם דיי בודד כאן בעניין של הגברים, זה דיי בודדים פה אבל אתם בולטים לטובה שזה מה שחשוב בעיניי.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד שני דברים פרקטיים, לאחר מכן קצת משהו על רוחניות כי הרוחניות של נשים מוגבלת.
איילת נחמיאס ורבין: אז זהו, אני מרגישה היום מאוד רוחנית את יודעת?
איילת נחמיאס ורבין: זה דווקא גרם לי להרגיש מאוד רוחנית.
מירב בן ארי: שני דברים פרקטיים.
מירב בן ארי: אחד, גברתי היוהל"מ, אתם צריכים לעשות איזשהו מנגנון ברור שבו נשים שמגיעות למתחמים, הרי אין הרבה כאלה, אבל באותם בסיסים שיש מתחמים, וזה, אלינור, את שומעת שם?
מירב בן ארי: באותם בסיסים חייב להיות שם, את יודעת, אני מכירה את זה מהתקופה שלי, בטח היום כבר יותר מתקדמים משלטים, הגדרה ברורה לנשים.
מירב בן ארי: הגעת למתחם הזה, יש כללים בו, אבל קחי בחשבון שאם את נפגעת, כבוד האדם אמרת שהוא עניין מרכזי, אם את נפגעת זה הבנאדם שאליו את פונה ואליו את מעלה.
מירב בן ארי: היא לא צריכה ללכת לחברת כנסת.
מירב בן ארי: ואגב, היא אמרה כאן משהו על זה שגם אליי בנושא אחר לחלוטין הגיעו תלונות של קצינה שהיא גם חברה מאוד טובה שלי.
מירב בן ארי: וכמה שאנחנו חברות, היא אמרה לי, מירב אני מתחננת לא להזכיר את השם שלי, לא להגיד מי אני.
מירב בן ארי: הצבא הוא לא מקום דמוקרטי, אין לו ועד עובדים, אין לו אפשרות להתגבש, אין לו אפשרות להגיש תלונות.
מירב בן ארי: ולכן הן מגיעות, עכשיו אליי הן בכלל הגיעו בנושא של ה-IVF ואיך אישה עוברת מסע תלאות, אני לא אלאה אתכם, אני ביקשתי מהרמטכ"ל להעביר את אנשי הקבע לקופות החולים, הוא הבטיח לי שהוא מטפל בזה.
מירב בן ארי: אבל זה פשוט הגיע אליי והיא התחננה.
מירב בן ארי: למה הבאתי את זה כדוגמה?
מירב בן ארי: על העניין הזה שבאמת אין ועד עובדים, אי אפשר לבוא ולהתלונן.
מירב בן ארי: אבל באותם בסיסים שציינת שיהיה מנגנון ברור, מהשלט בכניסה, אל המפקד שאומר לה, נפגעת, הגעת לבסיס הזה, הושפלת, נעלבת, לא יודעת מה, לא צריך - - - אפילו נעלבת, פגעו בה, זה הבנאדם, זו האישה אפילו, שיהיה לה יותר קל, אליה תתלונני.
מירב בן ארי: זה פשוט, אין לך הרבה ואת יכולה, את יודעת, להגדיר את הגבולות כמו שמגדירים את הבסיסים.
מירב בן ארי: תראו, אני בעד שחרדים יתגייסו.
מירב בן ארי: אני אוהבת את זה, זה מביא אותם אחרי זה לשילוב בתעסוקה, בהכשרה מקצועית ואנחנו צריכים לעודד.
מירב בן ארי: ואם יש כלים שבהם אנחנו מפחיתים התנגדויות שלהם אני בעד ואני חושבת שזה שאתה יושב פה בוועדה לקידום מעמד האישה זה כבר תהליך שאנחנו עוברים וזה לא היה פה אף פעם.
מירב בן ארי: בקדנציה הקודמת בכלל לא היה אירוע כזה שיושב כאן מי שאחראי על חרדים בצבא.
מירב בן ארי: זה דברים שעוברים כאן.
מירב בן ארי: אני חייבת להגיד שאתמול היה לי דיון על העניין של מודיעין עילית.
מירב בן ארי: סיפרתי לכם בהתחלה על הנשים שיושבות מאחורה.