GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אביגיל סון פלדמן: הוא לא ברמה של נוסח, הוא ברמה של עקרונות על פיהם צריך לעשות את הנוסח, בין אם זה העקרונות היותר בסיסיים ובין אם זה כבר שאלות של אכיפה ואיך וכמה.
<אביגיל סון פלדמן: בכל מקרה, ככל שיוחלט על זה, זה יהיה המשך עבודה של חקיקה, גם החלטה של ועדת שרים הייתה בעצם שההצעה הפרטית תוצמד לממשלתית שתבוסס על ה- - -
שולי מועלם-רפאלי: אז זאת הייתה השאלה הבאה שלי, גברתי - - -
<אביגיל סון פלדמן: זו כמובן לא החלטה שלי אבל הדוח - - -
שולי מועלם-רפאלי: אבל השאלה האם מגמת המשרד היא להביא הצעה ממשלתית?
<אביגיל סון פלדמן: זה החלטה של השרה, אין לי מה - - -
עליזה לביא: לפי מה שהבנו, כן - - - אנחנו אמרנו את שלנו - - -
<אביגיל סון פלדמן: הדוח יוגש לשרה, השרה תקבל החלטה - - -
עליזה לביא: אנחנו מחווים לבקשה של השרה כי קיימנו את הדיון הזה ואנחנו באמת מקווים שהיא תקדם את ההצעה הממשלתית, יש גם הצעות פרטיות כמו שדיברנו ואמרנו.
עליזה לביא: חברות הכנסת שרוצות לדבר, אני אתן - - - אתן לא הייתן כאן בזמן העדויות של הבעד ושל הנגד אבל יש פה את ה' שמבקשת להעיר, אני אתן לה להעיר כדי קצת לשתף אתכן ואני אתן לכן להגיב.
עליזה לביא: בבקשה ה'.
<ה': אני מבינה שיש אנשים שונים עם אידיאולוגיות שונות.
<ה': אני חושבת שזה לא - - - אנחנו סך הכל רוצים להגדיר את עצמנו כמדינה דמוקרטית, זה לא נראה לי הוגן לכפות עלינו את האידיאולוגיה שלכם.
<ה': אני חוזרת בשאלה, אני רגילה מגיל קטן שאומרים לי איזה לבוש מכבד אותי, איזה לבוש לא מכבד אותי, כיצד להתנהל מבחינה מינית וכו'.
<ה': דווקא בתור תנועה פמניסטית זה בעיני קצת עצוב שפה מתנהלים על התנהלות מינית או לבוש כמשהו שמבייש או מבזה אותנו.
<ה': נראה לי שהגיע הזמן להפסיק לשפוט אנשים לפי הלבוש שלהם או לפי ההתנהלות המינית שלהם.
יהודה גליק: לא שמעתי פה מישהו ששפט מישהו לפי הלבוש.
יהודה גליק: אני בכל אופן נמצא פה בדיון מתחילתו ועד סופו ואף אחד לא שפט אף אדם - - -
עליזה לביא: חבר הכנסת גליק, אנחנו ניתן לה לשתף אותנו בתחושות שלה ואנחנו ביקשנו שנכבד אחד את השני.
<ה': אמרו שזנות זה מכירת גוף אז רק חשוב לי לציין שזה לא מכירת גוף, מוכרים שירות, האישה חוזרת עם הגוף שלה הבייה.
<ה': אני אישית אין לי שום רצון לעזוב את העבודה, זו העבודה הכי מתגמלת שעבדתי בה אי פעם, מעניין לי, כיף לי, אני אוהבת את העבודה.
<ה': אני יודעת שזה מוזר לכם, אבל זאת אני.
<ה': לא תמיד קל, גם כשעשיתי תואר לא תמיד היה לי קל עדיין הייתה לי מטרה ורציתי והלכתי על זה.
<ה': לגבי התרומה לחברה - לפני שעבדתי בעבודה הזו לא היה לי זמן לנשום, הייתי עובדת בעבודה הרבה זמן שבקושי נתנה לי כסף.
<ה': עכשיו אני עובדת יחסית מעט זמן ומרוויחה הרבה.
<ה': יש לי זמן להתנדב, אני טבעונית, יש לי זמן לעסוק בתחומים שחשובים לי, מה שלפני כן.
<ה': מה גם שאני חושבת שהעבודה הזו היא לא כזו חסרת משמעות.
<ה': אנשים באים לשם לפעמים בגלל צורך במגע אנושי, בתשומת לב ומקבלים את זה שם והם יוצאים יותר שמחים וזה אנשים שמתפקדים והם חלק מהחברה שלנו, זה לא חייזרים, אנשים מכל הסוגים מגיעים למועדון.
<ה': לי אישית העבודה עזרה לצאת מדכאונות, אני באה ממשפחה חרדית שלא תמכה לי מבחינה כלכלית ולא היה לי כזה כיף להרגיש שאני צריכה לשרוד.
<ה': הייתי מטופלת פסיכולוגית באותה תקופה כשהתחלתי, הפסיכולוגית שלי אז לא תמכה בי והיום היא לחלוטין מפרגנת ותומכת והיא רואה מה זה עושה לי.
<ה': אני לחלוטין לא אומרת שאין נשים שמגיעות לזה ממקומות לא טובים ושזה עושה להן רע.
<ה': אני חושבת שזו לא עבודה שמתאימה לכל אחת.
<ה': אני כן בעד לתת ליווי פסיכולוגי, זה נראה לי מאוד חשוב, בייחוד גם כל עובדת מין גם אם היא אוהבת את העבודה וגם אם לא היא צריכה להתמודד עם קשיים חברתיים קשים שרק מהבחינה הזו זה יכול לפגוע בה בהמשך.
עליזה לביא: תודה ה'.
עליזה לביא: ר', את רצית גם לומר?
<ר': אני רק רציתי להוסיף שהחוק הזה מעבר למסר החשוב שדובר בו יוציא לאור את הנשים שעוסקות בזנות שכרגע הן שקופות ואם אני אתמצת את זה אז באמת חינוך, אכיפה, שיקום, שיקום, שיקום.
עליזה לביא: חברת הכנסת יעל כהן פארן, בבקשה.
יעל כהן-פארן: האמת שאני באתי יותר להקשיב, אני חייבת להודות.
יעל כהן-פארן: אני לא מאוד מעורה בתחום ואני יושבת כאן ואחרי הדברים שנאמרו ולא הייתי בעדויות הראשונות כי הייתי בדיון אחר, קצת המומה גם מהכיוון הזה, גם אני שומעת אותו, יש התבטאויות לאחרונה בתקשורת, כנראה סביב פעילות הוועדה.
יעל כהן-פארן: לי אין ספק שאנחנו, ובאמת אנחנו באיזשהי שעת כושר שהמוכנות מכל הכיוונים של הצד הפוליטי - - -
עליזה לביא: 70 חברי כנסת חתומים על הצעות החוק.
יעל כהן-פארן: כן, ומכל סיעות הבית ברור שצריך ללכת לכיוון של מיגור הזנות ואני מצטערת, אותי, ואני לא רוצה שזה יישמע כמבקרת כלפי מי שדיברה כאן, אבל אותי יהיה מאוד קשה לשכנע שאין כאן ניצול.
יעל כהן-פארן: סורי, זה פשוט לא משהו שאני מוכנה ויכולה לקבל וזה לא עניין אידיאולוגי זה עניין של תפיסה הכי הכי בסיסית של מה שיש פה, מה שיש פה בעולם הזה.
יעל כהן-פארן: וגם אם יש מתי מעט שמרגישות שזה לא ניצול אם מסתכלים על זה באמת מלמעלה למעלה רואים שסורי, זה הסיטואציה ואני באמת רק מברכת על ההתקדמות, באמת באמת, מאוד משמעותית שיש בתחום הזה ובחקיקה ובכיוונים של משרדי הממשלה.
יעל כהן-פארן: ורק צריך, בוא נגיד ככה, לנצל את שעת הכושר לפני שהיא תחמוק לנו עם הבחירות בפתח, כך זה מרגיש, אז צריך להתקדם יותר מהר.
עליזה לביא: תודה, תודה לך שהצטרפת.
מרב מיכאלי: תודה גברתי היושבת ראש.
מרב מיכאלי: אני קודם כל מצטערת שלא יכלתי להיות כאן
מרב מיכאלי: קודם לשמוע את כולן אבל כן שמעתי עכשיו את ה' ואני רוצה להגיד שהניסיון ארוך מאוד השנים שלי בעבודה מול נשים בזנות, בחשפנות, בכל צדדי עבודת המין, הדבר הכי משמעותי זה להבין שדברים שרואות מכאן לא רואות משם.
מרב מיכאלי: נשים שבחירוף נפש נאבקו על הזכות שלהן לעבוד, לא משנה אם בזנות או בחשפנות, יחידות הסגולה מהן שהצליחו לצאת, באמת לצאת ולבנות חיים חדשים אומרות על עצמן אני יודעת שהגנתי על זה בחירוף נפש, אני יודעת כמה הייתי שבויה, בדיעבד אני יכולה לראות כמה הייתי שבויה.
מרב מיכאלי: אין בזה בשום אופן שום חוסר כבוד כלפיכן.
מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד לכן שאני לא יכולה לשאת את קיומה של הזנות לא בגללכן אלא בגללי.
מרב מיכאלי: כי כל זמן שיש זנות לגיטימית אז כל אחת, אני בפוטנציה זונה, אני בפוטנציה חשפנית, רק שאלה של מחיר.
מרב מיכאלי: אפשר להגיד עליי שהתקדמתי בעבודה דרך המיטה, אפשר להציע לי הצעות מיניות תמורת כל מיני.
מרב מיכאלי: כל זמן שהדבר הזה הוא בגדר מקצוע, עיסוק, תעשייה, שאפשר בכלל לדבר במונחים של מתגמל, אני בסיכון, אין אישה שהיא לא בסיכון.
מרב מיכאלי: אני את זה לא יכולה להשאיר, אני מאוד מאוד מצטערת, אני מצטערת אם אתן חוות את זה כפגיעה בחופש העיסוק שלכן.
מרב מיכאלי: אני לא מוכנה לחיות בעולם שזאת אופציה לגיטימית בו, לא מוכנה.
מרב מיכאלי: ואני רוצה להגיד שלמרבה הצער, חברתי יעל, אין בשלות ואין נעליים.
מרב מיכאלי: שרת המשפטים הזאת והממשלה הזאת באופן כללי הן מהאפקטיביות שהיו במדינת ישראל.
מרב מיכאלי: מה שהן רוצות ורוצים להעביר הם מעבירים כהרף עין.
מרב מיכאלי: תסתכלי רק מה עבר עלינו שבוע שעבר עם חוק ההמלצות ועכשיו יבוא אלינו חוק המרכולים, וחוק ההסדרה וחוק ההדחה ו- you name it, כמה פיליבסטרים בילינו פה, כמה לילות, כמה מאבקים, אנחנו באופוזיציה פרפרנו פה באפסות כוחותנו מול הדורסנות שהממשלה הזאת רוצה להעביר משהו היא מעבירה אותו לפעמים בטווחים שאנחנו עומדות מזועזעות מהמהירות של האין דיון ואין זה.
מרב מיכאלי: ופה לעומת זאת אנחנו מחכות ומחכות ומחכות ומחכות.
מרב מיכאלי: .. ואני יכולה להגיד עוד הרבה הרבה מאוד פעמים מחכות.
מרב מיכאלי: גם מה שאנחנו מחכות לו לא ברור מה הוא יביא כי הדוח לא מביא הכרעה, ובצדק הוא לא מביא הכרעה כי זאת הכרעה של מדיניות.
מרב מיכאלי: זה לא איזה ממצא שאנחנו נמצא אותו.
מרב מיכאלי: כאילו הממצאים הם נמצאים כבר עשרות שנים.
מרב מיכאלי: אנדראה דבורקין וקווין מקינון בארצות הברית, את יודעת שאנדראה כבר נפטרה, אבל מקינון עד היום לא מצביעה בבחירות כי היא לא מוכנה שתהיה רשומה הכתובת שלה בגלל שעדיין המאפיה לא הפסיקה לרדוף אחריה.
מרב מיכאלי: אנחנו יודעות הכל אבל צריך לקבל החלטה ושרת המשפטים הזאת כמו שזה נראה לי, לצערי, לא מתכוונת לקבל את ההחלטה הזאת.
מרב מיכאלי: זה לא משהו שהיא מתכוונת להתמודד איתו ואנחנו לא מפעילות מספיק לחץ ציבורי בשביל לגרום לה להתמודד איתו.
מרב מיכאלי: ולכן, זאת הקריאה שאני יכולה להפנות לכן, חברותיי וחבריי, להתחיל להפעיל לחץ הרבה יותר משמעותי בשביל לגרום שזה יקרה והאופציה של כביכול עבודה בתעשיית המין תעבור מן העולם הזה.
עליזה לביא: תודה חברת הכנסת מיכאלי.
עליזה לביא: אני רק רוצה להזכיר שוב, את אחרת, הדיון נעשה על פי בקשת השרה מאחר ופנינו- -
מרב מיכאלי: כן אני מבינה.
עליזה לביא: - - שוב ושוב, היא ביקשה שאנחנו נשמע את מנעד הקולות.
עליזה לביא: אני מזכירה שלנו יש כלי נוסף, אנחנו כנסת ישראל, אנחנו לא מחוייבים.
עליזה לביא: עם כל הכבוד לוועדה שהוקמה ולהמלצות המקצועיות, הערכיות, אנחנו פה 70 חברי כנסת שחתומים על ההצעה - - -
מרב מיכאלי: ונראה אותם מצביעות ומצביעים בניגוד לעמדת הממשלה, בואי.
עליזה לביא: אז אנחנו יודעים באיזה מקום אנחנו נמצאים, ולכן הדיונים כאן הם מאוד חשובים כי הרבה מאוד מהעבודה שנעשית כאן גם אם אין חוק על כרטיסים כשאנחנו מדברות עם ראש העיר באילת ובתל אביב ורואים היום פחות ופחות ועוד נושאים אחרים אז יש הרבה מאוד עבודה שאנחנו כאן כולנו בחבירה אחת יכולים לעשות למרות שעדיין אין מספיק חקיקה בנושאים הללו.
עליזה לביא: אני רוצה לתת בבקשה לנעמה ריבלין, מנהלת תכנית סלעית.
עליזה לביא: אני קודם כל רוצה להודות לך בכלל על ההתארגנות לקראת המפגש היום ועל כל הסיוע שלכם, הארגונים, בכלל.
עליזה לביא: ולאחר מכן אני רוצה לתת לניצן ויעל ואנחנו צריכים לסיים.
<נעמה ריבלין: אני האמת שבדרך כלל מדברת לא מעט.
<נעמה ריבלין: אני באמת חושבת שהיום אני בוחרת לדבר לא הרבה.
<נעמה ריבלין: אני חושבת שהדברים שנאמרו כאן חזקים יותר מכל דבר.
<נעמה ריבלין: חשוב לי להגיד ככה בהקשר לזה שנדמה לפעמים שארגוני הסיוע פוגשים נשים שבוחרות לבוא וכבר בעצם מדברות רק על הפגיעה והסבל אז בסלעית אנחנו מגיעות לרוב הנשים שבקשר איתנו נמצאות עדיין בזנות פעילה, נשים שחלקן אומרות, אנחנו מפחדות מהחוק, חלקן אומרות אנחנו רוצות לצאת ממעגל הזנות ואין לנו אלטרנטיבה אחרת.
<נעמה ריבלין: אני חושבת שהאתגר הגדול ביותר של המדינה זה לספק את הסיוע הנדרש וכן, אין לי ספק שחוק יכול לעשות שינוי לטווח ארוך אבל בטווח הקצר יכול לעשות טלטלה מאוד מאוד קשה בחיי הנשים כי בתהליך שבו אנחנו היום עובדים עם נשים אז כל אישה בוחרת, אני מכירה נשים שאמרו את אותם דברים, שלפני ארבע שנים אמרו, אני עושה את זה מבחירה, זה הדרך הכי טובה לי, אני לא סובלת, אני לא נפגעת, גם אם זה לא הכי כיף אבל זה בסדר לי ואחרי ארבע שנים אני רוצה לצאת.
<נעמה ריבלין: אבל זה הזמן שלי.
<נעמה ריבלין: בזמן שאנחנו מכתיבים ויהיה חוק זה לא הזמן שלה ובאיזשהו אופן מסויים באמת הקרקע תשמט מרגליהן של הרבה מאוד נשים שזאת ההשרדות שלהן והאחריות שלנו, של המדינה, לייצר סל שיקום נרחב וגם, אני אפילו אומרת, משהו של מענק הסתגלות כי זה ברור שנשים בזמן שיפסיקו להן את העבודה לא מהמקום האישי שלהן זה בהחלט בהחלט מצוקה ויש לנו אתגר מאוד מאוד גדול.
<נעמה ריבלין: כן חשוב לי להגיד, אני חושבת שזה עלה גם עם הנשים שהגיעו מסלעית.
<נעמה ריבלין: הנושא של פוסט טראומה.
<נעמה ריבלין: כמעט כל הנשים שמגיעות אלינו לשיקום וגם כאלה שעדיין לכודות בזנות, נשים שעברו דברים בחיים שלהן, הגיעו, אני שמעתי גם פה בין השורות, הרבה מאוד דכאונות עוד לפני אפילו הכניסה לזנות.
<נעמה ריבלין: בין אם זה מצב נפשי ובין אם זה מצב כלכלי ושניהם ביחד סוגרים על האופציה לצאת ממעגל הזנות וגם אחרי.
<נעמה ריבלין: שיקום הכי מוצלח ונשים באמת מדהימות ועובדות בהייטק, אבל הפוסט טראומה נושפת בעורפן וחייבים למצוא גם פתרונות לתחום הזה.
<נעמה ריבלין: אני כן רוצה, יש לי עוד חצי שנייה להקריא משהו קצר של מישהי שהייתה מאוד רוצה לבוא לכאן, שוב, גם עם העבודה וגם עם המצב הנפשי שלה בסוף בחרה לא לבוא.
<נעמה ריבלין: כתבה טור דעה גם להארץ על הנושא של החוק: "אנשים שתומכים במיסוד הזנות מדברים בין השאר על כבוד האישה ועל חופש העיסוק, הכל בשם הליברליזם הנאור.
<נעמה ריבלין: אני רוצה לצרוח שאין להם מושג על מה הם מדברים.
<נעמה ריבלין: אין שום קשר בין המילים האלה לבין החיים בגיהנום.
<נעמה ריבלין: הזנות צריכה להאסר בחוק כפשע נגד האנושות ולהיות מוקעת כרומסת את כבוד האישה.
<נעמה ריבלין: הצרכנים והסרסורים צריכים להענש".
<נעמה ריבלין: זה לא פטרנליסטי, זה אישה שהייתה שם והיא זאת שרוצה את זה בשבילה ובשביל החברות שלה.
עליזה לביא: יעל המרפאה הניידת, משרד הבריאות.
<יעל גור: אני רוצה לחזק את הדברים שנאמרו בעד החוק.
<יעל גור: אני חושבת שהדיון הזה דיון נורא חשוב והקול שלכן, של שלושתיכן, שהצטרפתן לשיח הזה לטעמי מאוחר מדיי, מחזק מאוד את העמדה שלי כאישה שמייצגת את עולם השיקום של נשים שרוצות להשתקם ממעגל הזנות שיש טעם במאבק שלנו.
<יעל גור: אני הייתי מאוד רוצה לראות אתכן בתוכו כחלק מהמעגל של נשים שרוצות עולם טוב יותר עבור עצמן ורוצות לבחור עבור עצמן את החיים שהן רוצות לחיות אבל באופן שמבטא אותן כמו שהן רוצות להתבטא.
<יעל גור: יש מבתוכן כאלה שרוצות עדיין לעסוק בזנות ויש כאלה שלא אבל זה לא אומר שהרוב הגדול של מי שלכודה במעגל הזנות סובלת.
<יעל גור: ואני חושבת שזה לא בכדי שאתן צעירות ושר' ביטאה כאן גם את הקול שלכן שהיא הייתה צעירה.
<יעל גור: עליזה פתחה את הדיון בזה שהיא אמרה שיש אישה שהייתה כאן ובגלל שהיא נחפשה היא נושאת על גבה את הסטיגמה ובגלל זה היא לא יכולה לבוא לפה ובגלל זה החיים שלה נפגעו.
<יעל גור: אני חושבת שהחוק יעשה איזשהו שינוי בנטל הסטיגמה והזרקור יעבור ללקוחות שגם אותם אנחנו נצטרך לבחון דרך המשקפיים של הסטיגמה והעול הזה יירד גם מהכתפיים שלכן, גם לחיות כמו שאתן רוצות.
<יעל גור: ואני חושבת שבשם כל מי שעוסק ועוסקת בשיקום אנחנו צריכים להמשיך לקדם את החוק.
עליזה לביא: ניצן.
<ניצן כהנא: אני רוצה שוב לברך על הדיון הזה וגם להודות לכן מאוד שהגעתן.
<ניצן כהנא: ויעל אמרה וכולנו מתכוונות לזה, אמרנו לכן גם לפני, אנחנו נשמח להמשיך ולשמוע ולדבר איתכן, אתן ללא ספק חלק מהדבר הזה ותהיו מושפעות פה באופן ישיר.
<ניצן כהנא: אבל עם זאת אני חושבת שהלקח הכי גדול שעולה פה הוא שיש פה תמימות דעים שמדובר על מטרה אחת שהיא הושטת יד אמיתית לנשים בזנות, וגם בגלל זה לטעמנו יש את חשיבות האמירה הנורמטיבית הדחופה שלטעמי עולה פה הד מאוד חזק כשמדובר בדיני נפשות.
<ניצן כהנא: וכשמדובר בדיני נפשות, א' - ברור שהטיפול צריך להיות בחקיקה הכי חד משמעית ופלילית ו-ב' שהיא דחופה.
<ניצן כהנא: מחקרים ממדינות שמיסדו את הזנות העלו תמונה חד משמעית שאומרת שעלה בהן הסחר בנשים.
<ניצן כהנא: העלו את התשובה הברורה שככל שצריכה היא נורמטיבית יש לה הרבה יותר תמיכה והיא הרבה יותר גדולה ויש הרבה אינטרסים להרבה גורמים לדרדר עוד ועוד נשים לשם.
<ניצן כהנא: והחוק הזה תפקידו לתת יד משמעותית לנשים שנמצאות היום בזנות אבל בעיקר לדאוג שמדינת ישראל תהיה בטווח המשמעותי הזה של הצעירות שעוד לא נכנסות לזנות וידאגו שהן לא יגיעו לשם.
<ניצן כהנא: ועל זה אני רוצה להודות לכם מאוד על קיום הדיון ושתמשיכו כמה שיותר חזק עם המאבק.
עליזה לביא: ל', אני מבינה שאת רוצה להגיד משפט סיום.
<ל': אני רוצה לפנות לשני דברים.
<ל': קודם כל לומר שכל אחת למכירה ברגע שהזנות מוצעת זה כמו לומר שאם אני קופאית בסופר כל אחד יכול להכנס לבית שלכם ולגנוב אוכל מהמקרר, זה מגחיך את הסיטואציה.
<ל': כל אחד צריך להתייחס לאדם אינדיבידואלית.
<ל': ועצם זה שאתם כל פעם מציינים ומציינים את הסטיגמה ואף מחזקים אותה בזה שאתם אומרים שאנחנו מביישות את עצמנו ומשפילות את הגוף שלנו רק מוכיח לי כמה אין התקדמות בנושא.
<ל': דבר נוסף, אני חייבת להבין מה ההתנשאות שמתרחשת פה כלפינו.
<ל': למה אנחנו לא נחשבות אנשים שיכולים לבחור בשביל עצמן, למה כל אחת ואחת מאיתנו בוטלה.
<ל': כל אחת מהדעות שלנו בוטלה.
<ל': אני אמרתי לכם שאני נכנסתי לפה, לכל העולם הזה, מתוך מצב נפשי רעוע ולא מתוך העובדה שהמצב הנפשי שלי רעוע אלא מתוך העובדה ששוק העבודה הרגיל מביא אותי למצב שהמצב הבריאותי שלי גרוע.
<ל': אני דיברתי בצורה מאוד ישירה וברורה ואז שלושה חברי כנסת ושופט אחד החליטו לקחת רק דברים קטנים ממה שאמרתי ולסלף כל דבר מזה.
<ל': שמעתי כבר את הקטע עם הפוטנציאל ושמעתי כבר את הקטע עם זה שנכנסתי לזנות בגלל שאני מדוכאת וזה היה קריאה לעזרה.
<ל': אתם מדברים מנקודת מבט של לשים את כולנו בקופסא אחת ומאוד נוחה ומוגדרת.
<ל': אנחנו לא.
<ל': ושלושתנו באות מקהילה מאוד מאוד מאוד גדולה של בנות שכן רוצות להיות בזה אבל מתנגדות בצורה ישירה וכועסת למצבים כמו שר' היקרה נכנסה אליהם.
<ל': את סבלת ואנחנו לא רוצות שיסבלו, אנחנו לא רוצות את זה.
<ל': אנחנו לא חושבות שהחוק לזנות יעזור, אנחנו לא חושבות מכוון שתחשבו על זה רגע, אתן הולכות לקחת נשים, לתלוש אותן מהמציאות שלהן ולשים אותן לשיקום.
<ל': אם תקחו מכור לסמים, תתלשו אותו מהמצב שלו ותשימו אותו בשיקום זה יעבוד?
<ל': אני בטוחה שכמה מכם יגידו כן, אבל העובדה האמיתית היא שמחקרים על גבי מחקרים קובעים שזה לא נכון וזה בדיוק מה שהולך לקרות פה.
<ל': בדיוק מול - - - ביציאה, בדיוק כמו עם צריכת סמים, קנאביס, ברגע שאתם תעשו את זה זה יגדל ויחמיר.
<ל': תודה רבה.
עליזה לביא: תודה שחידדת את הדברים ואת הדרך שבה בחרת להציג אותם.
עליזה לביא: אני רוצה להודות לכן על ההשתתפות שלכן בדיון המאוד חשוב שלנו ואין ספק שבטח ובטח בכל מה שקשור לנושא של שיקום, הנגשה, שיתוף, יש לנו עוד דרך ארוכה וגם צריכה להיות מידתית ללא ספק.
עליזה לביא: אני רוצה לתת לך אדוני משפט סיום ואני רוצה לסכם את הדיון.
<אלייקים רובינשטיין: משפט סיום, בלי לפגוע קודם כל, באמת הסטיגמה העצובה האוניברסלית והקיימת היא היא העדה עד כמה נכון מה שהצעת החוק הזאת מכוונת אליו בדברי כבוד האדם.
<אלייקים רובינשטיין: ואני רוצה לומר ליושבת ראש הוועדה ולוועדה יישר כוחכם על הפעילות בתחום הזה.
<אלייקים רובינשטיין: אם תצליחו זה יהיה לא רק הישג של חקיקה אלא הישג היסטורי אסטרטגי במימד ההיסטורי ואני מאוד מקווה שהחוק הזה יתקבל.
<אלייקים רובינשטיין: תודה רבה.
עליזה לביא: תודה אדוני גם על הדברים שכתבת, גם על ההשתתפות שלך ועל האמירה של הדברים.
עליזה לביא: אני מבקשת לסכם את הדיון המאוד חשוב הזה.
עליזה לביא: הפרוטוקול בראש ובראשונה יועבר לשרת המשפטים עם ההשמעה של הדעות השונות ומנעד הקולות שהושמעו כאן.
עליזה לביא: אני רוצה להודות לך אדוני, כאמור, על ההשתתפות שלך.
עליזה לביא: אני רוצה להודות לכן, ה', ד', נ', ל', ר' על העדויות ועל המקום שבו הצלחתן לשתף אותנו בלהעביר מהסיפור חיים שלכן ומהחוויה שאתן חוות את המציאות בישראל.
עליזה לביא: החברה הישראלית כולנו שותפים בה והמקום שבו חברה נמדדת במוסריות שלה ובהתייחסות שלה זה גם העזרה שהיא נותנת וגם הכללים והאמירות שהיא אומרת.
עליזה לביא: ובכל מה שקשור לעולם הזנות אני לא חושבת שזנות היא בחירה.
עליזה לביא: גם במקומות שהזנות ממוסדת כמו בהולנד, הזמנו לכאן את השגריר ההולנדי ושמענו, אבל ראש העיר של אמסטרדם מזמן כבר היה רוצה לצמצם ואפילו למגר את הזנות הממוסדת בעיר שלו והוא התוודה על כך לא אחת.
עליזה לביא: מה שאנחנו מגלים שקיים באמסטרדם זה לא זנות מקומית אלא, כמובן, סחר בנשים.
עליזה לביא: ועדיין כשאני מדברת ושומעת את הקולות שלכן, והקשבתי קשב רב, השתדלתי שאף אחד ואף אחד לא יקטע או יפריע, אני רואה את הלבן בעיניים של הנערות היקרות שפגשתי והן רבות במספר, בסיורים הרבים שלי, ובמיוחד בזה האחרון ביום חמישי, נערות שהתדרדרו, נערות שלא היה להן עורף משפחתי, נערות שהמדינה לא הייתה שם בעבורן.
עליזה לביא: וזה כשל חברתי בראש ובראשונה.
עליזה לביא: ואותו אנחנו חייבים לתקן ולשנות ולאפשר ולהיות פה למי שחששה להגיע לכאן היום.
עליזה לביא: אני תקווה שזאת באמת שעת רצון.
עליזה לביא: 70 חברי כנסת שחתומים על הצעות החוק.
עליזה לביא: אני קוראת מכאן לשרת המשפטים להשלים את החלק שלה.
עליזה לביא: אנחנו קיימנו את הדיון הזה, שמענו את הקולות השונים, הדיון הזה מצטרף למספר רב של דיונים שקיימנו כאן
עליזה לביא: בוועדה לפני החוק ואחרי החוק וסיורים שיצאנו ואנחנו יוצאים ומבקרים במקומות השונים, במיגור ובשיקום.
עליזה לביא: וביקרו אותי כאן גם משרד החינוך ודיברתי עם שר החינוך כן לבוא ולהכניס אל תוך המערכת מניעה וחינוך והסברה, בוודאי ובוודאי.
עליזה לביא: אבל יחד עם זאת, אנחנו מבקשים משרת המשפטים למלא עכשיו את החלק שלה.
עליזה לביא: הוועדה סיימה את העבודה.
עליזה לביא: אני קוראת לפרסם כמו ששמענו כאן את הכוונה בימים הקרובים ולהביא לכאן לדיון במסגרת של הוועדה שלנו גם את המסקנות ולקדם כבר בחודשים הקרובים, בחודש-חודשיים הקרובים כי כשהממשלה רוצה היא מעבירה.
עליזה לביא: אני קוראת מכאן לשרת המשפטים לקדם את הצעת החוק להפללת לקוחות זנות שכמובן כוללת את כל סוגיית השיקום כפי שדיברנו עליה בוועדות הקודמות.
עליזה לביא: אני רוצה להודות לכם חברותיי וחבריי.
עליזה לביא: לא מספיק אני מצליחה לעשות את זה במהלך החודשים האחרונים על העבודה המאומצת של כולנו.
עליזה לביא: תשובות רבות מגיעות למשרד גם לדיונים הקודמים ואנחנו משתדלים להעביר לכם, הארגונים, אם זה ממשרד הבריאות ואם זה מהגבולות, משרד התיירות ועוד ועוד, כמובן המשטרה.
עליזה לביא: בשבועות הקרובים יתארח כאן גם השר לביטחון פנים ויש לנו גם דיון עם שרת המשפטים.
עליזה לביא: שוב, תודה רבה לכל המשתתפים והמשך יום טוב.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי ואנחנו ממשיכות סדרת ישיבות בנושא של תעסוקת נשים ערביות בדואיות בנגב.
עאידה תומא סלימאן: לפני שאנחנו מתחילות את הדיון ברצוני להשתמש בבמה הזו גם כדי לברך על החלטה מאוד אמיצה בעיניי ובמקומה שקיבלה גברת דורית סלינג'ר, המפקחת על הביטוחים, בתגובה לדיון שהתקיים אצלנו בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: היא קנסה שתי חברות ביטוח שהפיצו פוליסות ביטוח בעיקר בהתחלה לעורכי דין שמבטחות את העורכי דין בפני תביעות על הטרדה מינית ומספקת להם ייצוג משפטי במקרה והם ייתבעו על זה.
עאידה תומא סלימאן: הדיון התקיים בוועדה לקידום מעמד האישה, חשפנו את העובדה שלמרות שהחוק מונע הפצת פוליסות כאלה יש עדיין חברות ביטוח שעושות את זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו פנינו, אני פניתי אישית לגברת דורית סלינג'ר וביקשתי ממנה לחקור את הנושא והיא אכן חקרה, מצאה לנכון שיש שתי חברות שעושות את זה, הטילה קנסות גדולים עליהן ומנעה מהן וחידדה עוד יותר את הוראות החוק בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו הצלחה, זה הישג של עבודת הוועדה, זה מעיד שנכון, יכולים לשלול מאתנו את האפשרות לחוקק חוקים בוועדה בגלל כל מיני טריקים של קואליציה נגד האופוזיציה אבל לא יכולים לקחת מהידיים שלנו את הפיקוח והבקרה על עבודת הרשויות שבעיני זו אחת הדוגמאות שלהם.
עאידה תומא סלימאן: אז אנחנו מברכות על ההחלטה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לעבור, התקיים דיון קודם היום בנושא של תעסוקת נשים ערביות בנגב בתכנית של משרד העבודה והרווחה או התרומה של משרד העבודה, רווחה ושירותים חברתיים לנושא ואנחנו נמשיך עכשיו עם האחריות או התרומה של משרד החינוך ומשרד הכלכלה לתכנית החומש הממשלתית שבאחריות משרד החקלאות ופיתוח הכפר.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לברך על הצטרפות קודם כל קבוצה גדולה, כהרגלן כל יום שני, של נשים עושות שלום וגם של קבוצת נשים נעמ"ת נצרת שהיא קבוצה של מנהיגות אני הבנתי.
עאידה תומא סלימאן: ברוכות הבאות ומצטרפות לדיונים שלנו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה רק לחברי הכנסת שיידעו איך אנחנו ננהל את זה.
עאידה תומא סלימאן: מרכז טאוב שפיתח מסמך מאוד חשוב בנושא של אוכלוסייה ערבית ובעיקר תעסוקה יציגו לנו את הנתונים שקשורים לנשים ערביות עם דגש על נשים ערביות בדואיות.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך נעבור למשרד החינוך ומשרד הכלכלה שהוזכר הרבה בישיבה הקודמת.
עאידה תומא סלימאן: ניתן לכן לסקור, אני מאוד מבקשת, הסקירות יהיו חמש, חמש, חמש דקות.
עאידה תומא סלימאן: ואחר כך נפתח את זה לדיון.
<הדס פוקס: אני אציג נתונים מתוך מחקר שפרסמנו על השכלה ותעסוקה של ערבים צעירים, הסתכלנו על כל החברה הערבית, גברים ונשים ופה אני אציג את מה שקשור לנשים בדואיות, בעיקר דברים שקשורים להשכלה.
<הדס פוקס: ואני אגיד לפני שאני מתחילה שזה דווקא תמונה דיי אופטימית, אני חושבת, של הדור הצעיר בחברה הערבית.
<הדס פוקס: יש פה שיעורי תעסוקה לפי השכלה ולאום וכבר דיברו פה, רואים למטה, בכחול בהיר את התעסוקה של לא אקדמאים ובכחול כהה את התעסוקה של אקדמאים.
<הדס פוקס: בדואיות נמצאות למטה.
<הדס פוקס: ואפשר לראות אצל הנשים הבדואיות את הפער הכי גדול בין תעסוקה של נשים שהן משכילות לנשים שלא משכילות.
<הדס פוקס: לא משכילות רק 10% מועסקות, זה בקרב גילאים צעירים, ואצל משכילות 86% מועסקות, הבדלים נורא גדולים, ולכן בעצם השכלה בחברה הבדואית היא מאוד מאוד משמעותית.
<הדס פוקס: כשאנחנו ראינו שאצל משכילות התעסוקה היא מאוד גבוהה אז באמת מה שיעור המשכילות בחברה הבדואית אז מצד ימין אפשר לראות ש-16% מהנשים הבדואיות הצעירות הן אקדמאיות לעומת 7% מהגברים ובאמת הנשים הבדואיות הרבה יותר משכילות מאשר הגברים הבדואים אבל זה עדיין נמוך יחסית לשאר קבוצות האוכלוסייה הערביות.
עאידה תומא סלימאן: זה יותר מכפול.
<הדס פוקס: אפשר לראות יותר מכפול גם אצל הבדואיות, גם אצל המוסלמיות, אצל המוסלמיות זה פי 2.5, מאוד משמעותי ועוד מעט אני אראה גם את הצפי - - -
עאידה תומא סלימאן: תשמעי, זה כנראה מגמה ערבית.
עאידה תומא סלימאן: אפילו אם חילקתם את זה לעדות כי זה אצל כל העדות, זה אומר שזה מגמה ערבית.
יוסף ג'בארין: אם את לוקחת ערבים ויהודים ייצא לך כפול אצל האוכלוסייה הערבית.
<הדס פוקס: גם אצל היהודים, נשים הן יותר משכילות זה משהו שקורה בכל - - - בחברה הערבית זה משהו שהוא הרבה יותר משמעותי ומה שמעניין זה שזה תופעה שהיא חדשה.
<הדס פוקס: בשנות ה-90 הגברים הערבים היו יותר משכילים מאשר הנשים וחל איזשהו שינוי, נשים ערביות יצאו לאקדמיה - - -
ג'מאל זחאלקה: גם היהודים היו אותו דבר אז.
<הדס פוקס: אצל היהודיות גם בשנות ה-90 וגם בשנות ה-80 היהודיות היו יותר משכילות מאשר היהודים ואצל הערבים - - -
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה פערי שכר למשל בין נשים ערביות וגברים ערבים הם לא פערים גדולים כי עיקר ההכנסה של נשים ערביות היא ממקצועות של אקדמאים אז היא יותר גבוהה מאשר של הגברים.
יוסף ג'בארין: אבל סליחה, למה בגילאים הללו 30-33, מה מייחד את הגיל הזה?
<הדס פוקס: הגילאים האלה פשוט יש שינוי מאוד גדול שקורה באוכלוסייה הערבית ורציתי לראות מה קורה אצל הצעירים שזה בעצם הגילאים שבהם חל השינוי.
ג'מאל זחאלקה: בסך הכל התמונה היא קצת אחרת אם אנחנו לוקחים - - -
עאידה תומא סלימאן: ברור, אם אתה מכניס את הגילאים היותר מבוגרים זה מוריד את ה- - -
<הדס פוקס: אני מסתכלת על השינויים שחלו בשנים האחרונות שזה שינויים מאוד גדולים ב- - -
ג'מאל זחאלקה: את לקחת גיל 30-33, אם מעל לגיל הזה המגמה משתנה ומתחת לגיל הזה, כלומר איפה זה עומד על הסקאלה של ה- - -
<הדס פוקס: אז לקחתי 30 ולא גילאים יותר צעירים כי זה פה בהשוואה ליהודים ויהודים בגילאים צעירים מ-30 עדיין לומדים באקדמיה, ולכן זה מגיל 30, כדי שנוכל להשוות ליהודים, וגילאים יותר מבוגרים, כמובן שבשכבות הכי מבוגרות הגברים יותר משכילים - - -
עאידה תומא סלימאן: זה מוריד.
ג'מאל זחאלקה: על פי היגיון ליניארי זה צריך להיות בשנות ה-20 אחוז יותר גבוה של - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אבל עם תואר אקדמי.
עאידה תומא סלימאן: עם תואר אקדמי זה בטח מעל ל-25, זה חייב להיות.
<הדס פוקס: נכון, נכון, פחות או יותר 25 והגברים היהודים לדוגמה מתחילים רק ללמוד בגיל 25, ולכן בשביל לעשות את ההשוואה הסתכלתי על זה.
<הדס פוקס: בכל מקרה זה אקדמאים.
<הדס פוקס: אם אנחנו מסתכלים על שלב יותר מוקדם שזה זכאות לבגרות אז גם פה קצת קשה לראות, הגברים הם למעלה והנשים למטה ואפשר לראות מה קורה בשנת 99' לעומת 2013.
<הדס פוקס: בצהוב יש את מי שמקבל זכאים לתעודת בגרות שעומדת בדרישות סף אקדמיות, כלומר, בגרות שהיא איכותית כשיש אנגלית, יש מתמטיקה ויש מגמה.
<הדס פוקס: צהוב פלוס כחול זה סך הכל האנשים שזכאים לתעודת בגרות.
<הדס פוקס: ואפשר לראות את השיפור המאוד גדול שחל אצל הנשים הערביות בכלל ו- - -
עאידה תומא סלימאן: אבל לא אצל הצעירות הערביות הבדואיות.