GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סיגל מורדוך: תודה רבה.
<סיגל מורדוך: אני מועסקת מזה 26 שנים במגזר הציבורי מתוכן 18 שנים במועצה להשכלה גבוהה במגוון של תפקידים, חלקם תפקידי ניהול, ובארבע השנים האחרונות אני בעצם משמשת כיועצת בכירה לסגן יושב ראש המל"ג.
<סיגל מורדוך: לפני מספר שבועות פנו אלי לקחת תחת אחריותי גם את כל הנושא של מניעת הטרדות מיניות במוסדות להשכלה גבוהה.
<סיגל מורדוך: נרתמתי לנושא ברצון.
<סיגל מורדוך: במהלך מספר השבועות המועט הזה באמת הוצאנו הודעות למוסדות בדבר התפקיד שלי.
<סיגל מורדוך: רעננו איזה פרמטרים חשוב שיודגשו בדוחות בהתאם לפורמט שהם צריכים להגיש.
<סיגל מורדוך: אני רוצה להדגיש שקיימים 63 מוסדות להשכלה גבוהה שמעניקים תואר אקדמי והם תחת הפיקוח של המועצה להשכלה גבוהה, 63 מוסדות נכון לשנת הלימודים תשע"ז.
<סיגל מורדוך: נכון להיום המספר הוא 62.
<סיגל מורדוך: קיבלנו 37 דוחות כאשר על עשרה מתוכם כבר עברנו והתחלנו להעיר למוסדות הערות החל מעניין טכני של באמת פורמט ההגשה וכלה בבקשות לבירור והבהרות וטיפול נקודתי של תלונה זו או אחרת.
עאידה תומא סלימאן: הגישו לכם על משהו שהם בנו או אותו דוח שנשלח לנו נשלח גם לכם?
<סיגל מורדוך: רובם בפורמט שלכם.
<סיגל מורדוך: יש כאלה שיש פורמט אחר אבל ביקשנו מהם שיקפידו על הפורמט שלכם כי הוא באמת עושה סדר.
עאידה תומא סלימאן: כי אז יותר נוח להשוות.
<סיגל מורדוך: גם להשוות וגם זה עושה סדר בכל הדיווח עצמו.
<סיגל מורדוך: עמרי ואני נפגשנו עם מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית, אורית שראיתי אותה כאן קודם לכן.
<סיגל מורדוך: שמענו וקצת למדנו ממנה.
<סיגל מורדוך: אני באופן אישי אמורה להתחיל הכשרה כבר השבוע, את אותה השתלמות בת 18 שעות שעוברות הממונות.
<סיגל מורדוך: הכוונה היא באמת בהמשך, ואפילו בהקדם, בהתאם להחלטת מל"ג לעשות איזשהו יום עיון לכל המוסדות ולכל הגורמים הרלוונטיים בנושא כאשר לפני כן – שוב, בהתאם להחלטת מל"ג – יש עוד איזשהו פורום שאנחנו צריכים לכנס לקראת יום העיון, להעלות סוגיות, לראות איזה נושאים בוערים נדרשים.
<סיגל מורדוך: גם מתוך מה שדיברו עד עכשיו רשמתי לעצמי קצת סוגיות שבהחלט יכולות להוות בסיס לדיון.
<סיגל מורדוך: אני מאחלת בהצלחה לכולם.
מירב בן ארי: בהצלחה לך.
<סיגל מורדוך: המטרה לעבוד בשיתוף פעולה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה על השינוי שחל.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה משהו שייחלנו לו.
עאידה תומא סלימאן: היו לנו הרבה ויכוחים עם נציגי המל"ג בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שהרמתם את הכפפה.
עאידה תומא סלימאן: למרות שיש מוסדות שעדיין לא נמצאים תחת האחריות שלכם, אנחנו נדאג שהאחראים על המוסדות האלה יפעלו בהתאם.
עאידה תומא סלימאן: לאחר שתעברו על הדוחות ותסכמו אותם, אני חושבת שכדאי שנשב ונשווה מסקנות שאנחנו והצוות משפטי של הוועדה עשה אתכם ונראה איך אפשר לתרום לנושא.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מוסי רז.
מוסי רז: ראשית, החוק הזה הוא באמת מרשים.
מוסי רז: נאמר כאן קודם לא רק לגבי מוסדות שדווח בהם על אפס מקרים.
מוסי רז: הדיווח אולי אמיתי אבל זה מראה על בעיה אחרת, שלא מתלוננים ולא מתלוננות.
מוסי רז: גם במוסדות עם מספרים יותר גבוהים.
מוסי רז: אני חושב שהשאלה היא מה השיניים שיש לנציבות והאם מי שמתלוננת או מתלונן מרגישים שבכלל עוזרים להם והאם החיים שלהם בקמפוס בטוחים לאחר הגשת התלונה.
מוסי רז: יכול להיות שזו הסיבה או אחת הסיבות למיעוט התלונות כי עדיין במוסדות של עשרות אלפי סטודנטים, אם מתלוננים עשרים-שלושים בשנה, הלוואי שזה המצב שיש עשרים ושלושים הטרדות בשנה, אבל אני ממש לא בטוח שזה כך.
מוסי רז: אני חושב שככל שנוכל לטפל בנושא של מה עושים עם התלונות האלה אחר כך וכמובן שאלת הסמכויות היא מאוד חשובה, אבל צריך לפתור אותה.
מוסי רז: כרגע לי זה לא חשוב מי אבל צריך לעשות את זה.
מוסי רז: אז תהיה מניעה, כי אם אנשים יודעים שיש טיפול, אני מאמין שזה יקרה פחות ופחות.
מוסי רז: אני חושב שהדברים האלה חשובים מאוד.
מוסי רז: לאחרונה התפרסם איזשהו קמפיין של תיכוניסטים וביקשתי מיושבת ראש הוועדה אם אפשר לקיים על זה דיון כי אנחנו רואים שבעצם גיל המודעות לדברים האלה הולך ויורד וזה טוב.
מוסי רז: אלה לא רק סטודנטיות אלא גם תיכוניסטיות.
מירב בן ארי: בוועדת חינוך קיימנו דיון על חניכות בצופים.
מוסי רז: מעולה.
מוסי רז: אני חושב שצריך גם להם לתת כלים יותר משמעותיים מהכלים הוולנטריים שהם ייצרו שם ולראות את הדברים האלה שקורים בבתי הספר ובתנועות נוער.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה חבר הכנסת מוסי רז.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מרב מיכאלי ואחר כך חברת הכנסת שלי יחימוביץ שהיא יושבת ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שטיפלת בנושא הזה באחת הישיבות בוועדה שלך.
עאידה תומא סלימאן: מרב ויתרה, את רוצה להתייחס?
שלי יחימוביץ': אני אומר בקצרה ואני גם מתנצלת כי אני צריכה לעזוב מאחר שיש לי דיון של הוועדה.
שלי יחימוביץ': אני קצת פחות מתרגשת מהבשורה שנישאת כאן בכנף המל"ג והמוסדות האקדמיים.
שלי יחימוביץ': הסיטואציה היא סיטואציה מאוד קשה.
שלי יחימוביץ': במקום להיות ראש חץ, הדוגמה והמקום שבו תופסים את המהלך ההיסטורי שאנחנו נמצאים בעיצומו שבו נשים לא פוחדות יותר – לא כולן - ולוקחות אחריות על גורלן ובאומץ לב הולכות ומתלוננות, במקום לקחת את התופעה המבורכת הזאת, את המהפכה הזאת ולהיות ממש נושאי הדגל – אמנם כתבתם את זה במכתב התשובה שכתבתם לי, שאתם רוצים להיות נושאי הדגל – אתם ממש משרכים מאחור.
שלי יחימוביץ': בדיון שקיימנו בוועדה לענייני ביקורת המדינה על שני דוחות של המבקר בעניין הזה שמראים שאתם לא אוכפים את החוק למניעת הטרדה מינית אף שגם לדברי המבקר יש לכם כלים רבים לאכוף אותו, הופיעו שלוש מנהלות מרכזי סיוע נפגעי ונפגעות תקיפה מינית מערים אוניברסיטאיות – מבאר שבע, מתל אביב ומחיפה – והן אמרו שעשרה אחוזים מהפונים והפונות למרכזים באים מהאוניברסיטאות בעיר.
שלי יחימוביץ': זה מספר מטורף.
שלי יחימוביץ': זה מראה על שני דברים.
שלי יחימוביץ': זה מראה, ראשית, על כמות עבריינות המין בתוך המוסדות האקדמיים, ושנית, על חוסר אמון במערכת והפתרונות שיכולים לספק המוסדות האקדמיים כי לכאורה הרבה יותר קל לגשת למוסד אם יש כתובת מאשר לגשת למרכז הסיוע לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שכן הבנתם שיש עליכם ביקורת ציבורית, שזה מאוד יפה וחשוב, ולכן גם חשוב שאנחנו מקיימות את הדיונים האלה, אבל אני ממש לא משוכנעת שזה הופנם.
שלי יחימוביץ': אני מכבדת את העובדה שנמצא כאן יועץ משפטי וממונה חדשה.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה צריך להיות ברמת הדיקנים וברמת הצמרת של המוסדות להשכלה גבוהה וזה צריך להיות לא רק פרוצדורלית שאתם תגישו לנו טבלאות יפות ותסבירו לנו שהנה תיקנתם את התקנה הזאת והזאת כמו שעניתם לי במכתב שקיבלתי השבוע, אלא אתם ממש צריכים להיות ראש החץ באופן הכי משמעותי וציבורי.
שלי יחימוביץ': אני רוצה לשמוע את נשיאי האוניברסיטאות, אני רוצה לשמוע את הדיקנים, אני רוצה שאתם תובילו את המאבק הזה ולא שתשתרכו מאחור.
שלי יחימוביץ': אני רוצה שתהיו ראש לאריות ולא זנב לשועלים.
שלי יחימוביץ': נכון להיום הנורמות הנהוגות במוסדות האקדמיים הן זנב לשועלים.
שלי יחימוביץ': אני מאוד אשמח, אולי נעשה דיון משותף בהמשך, עאידה, של שתי הוועדות.
עאידה תומא סלימאן: בשמחה.
שלי יחימוביץ': אולי נזמן באמת את ראשי האוניברסיטאות ואולי יש להם אמירה מוסרית להגיד בעניין הזה ולא רק כמה תקנות שתוקנו.
שלי יחימוביץ': כל הזמן יש לי הרגשה שהם גולשים למדרון אחורי, למקום הפרוצדורלי והמשפטי, כדי לא להתמודד מוסרית, ערכית, ציבורית בריש גלה עם הסוגיה הזאת והציפיות שלי הן הפוכות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לומר שמניסיוני הצנוע בנושא הזה למדתי לא לסמוך יותר מדי על הכוונות אלא לחייב שיעשו ותוך כדי כך תקרה ההפנמה וזה לטווח ארוך.
עאידה תומא סלימאן: ההפנמה לא קורית ביום ולילה.
עאידה תומא סלימאן: אני אף פעם לא מאמינה שהולכים לישון, חולמים משהו וקמים בבוקר עם שינוי בתפיסת עולם.
עאידה תומא סלימאן: אלא שלפעמים ברגע שאתה מחויב לעשות משהו, אתה צריך להצדיק אותו ואז אתה בונה את מערכת ההסברים וכך נבנית ההפנמה.
עאידה תומא סלימאן: מצדי, שיעשו.
עאידה תומא סלימאן: אפילו אם זה בהתחלה מס שפתיים, שיתחילו לעשות.
מירב בן ארי: אפשר לנהל על זה מעקב ולראות איך זה עובד.
מירב בן ארי: בדיוק כמו שעושים מעקב על מה שקורה במוסדות ואנחנו רואים את השיפור.
עאידה תומא סלימאן: זה שיפור אדיר מזה שהמל"ג אינו מתערב ומתעסק בחופש האקדמי למינוי ממונה, ביקורת וקריאה של הדוחות ופענוח של הדוחות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזאת כברת דרך שגם העבודה בשתי הוועדות וגם המעקב בשלושת השנים האחרונות הביאה לזה.
מירב בן ארי: אפשר גם לפקח על העבודה של המל"ג ולראות מה הם עושים.
מירב בן ארי: אולי הם ידווחו בעצמם.
עאידה תומא סלימאן: לא רק אפשר אלא לפעמים גם צריך.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לדוקטור קרן גרינברג, ממונה ארגונית בנושא הטרדות מיניות.
<קרן גרינברג: לי חשוב משהו אחד לומר.
<קרן גרינברג: אני נציבה למניעת הטרדות מיניות במרכז האקדמי רופין.
<קרן גרינברג: הערה קטנה בנוסף לכל מה שנאמר כאן.
<קרן גרינברג: אני לא אגזול זמן רב.
<קרן גרינברג: צריך להכניס את עניין המכללות ולא רק האוניברסיטאות.
<קרן גרינברג: אנחנו גם אקדמיה.
עאידה תומא סלימאן: הן בפנים.
עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא פטר אותן.
<קרן גרינברג: דיברנו קודם על האוניברסיטאות.
<קרן גרינברג: אני מדברת יותר להתאחדות הסטודנטים.
<קרן גרינברג: כל העבודה שנעשתה מול, נעשתה מול אוניברסיטאות.
ענת ברקו: האוניברסיטאות שהגיעו לכאן אבל היו בפורום גם נציגות מהמכללות.
ענת ברקו: זה נשלח לכלל הנציבות.
ענת ברקו: זה נשלח לכל ור"מ.
ענת ברקו: מי שרוצה, יוכל לראות אחר כך.
ענת ברקו: יש לי כאן העתקים.
<קרן גרינברג: זה חשוב.
<קרן גרינברג: תודה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין פפי יקירביץ, היועצת המשפטית, האוניברסיטה העברית.
<פפי יקירביץ: אני רוצה להגיב לדברים שנאמרו.
<פפי יקירביץ: יש לפעמים את התחושה, ואני באה לכאן לא מעט, שלא משנה כמה עשייה אנחנו עושים וכמה אנחנו מתאמצים, תמיד יימצא מישהו שלא רוצה שיבלבלו אותו עם העובדות ולא, זה לא טוב ואנחנו זנב לשועלים ואנחנו לא דוגמה.
<פפי יקירביץ: אני חושבת שאין ארגון במדינה שפועל למיגור התופעה של הטרדה מינית כמו האוניברסיטאות.
<פפי יקירביץ: אני אדבר בשם האוניברסיטאות ולא בשם המוסדות האחרים.
<פפי יקירביץ: אני בטוחה שיש פעילות גם במכללות.
<פפי יקירביץ: בשם האוניברסיטאות, יש לנו עשייה וחשיבה וטיפול אינטנסיבי.
<פפי יקירביץ: יש לנו מה שפירטה כאן חברתי הנציבה של הטכניון.
<פפי יקירביץ: מעבר לזה, יש לנו תקנונים.
<פפי יקירביץ: התקנון של האוניברסיטה העברית למשל לדעתי הוא יכול לשמש דוגמה לתקנונים למוסדות אחרים.
<פפי יקירביץ: יש לנו חובת דיווח.
<פפי יקירביץ: יש לנו נציגי ציבור משפטנים שיושבים בוועדות משמעת.
<פפי יקירביץ: יש לנו צעדי ביניים.
<פפי יקירביץ: יש תקנון עם שיניים ואנחנו גם פיטרנו אנשים, פיטרנו חברי סגל.
<פפי יקירביץ: לבוא ולומר שעשרה אחוזים מהמתלוננות הן של האוניברסיטאות וזה אומר שלכן יש כאן איזשהו מוסר נוראי באוניברסיטאות, זה לעשות עוול לפעילות המבורכת והחשובה שעושות האוניברסיטאות גם בשיתוף עם התאחדות הסטודנטים כמו שהם פירטו, שאנחנו מברכים על כך.
<פפי יקירביץ: גם הפעילות של המל"ג שהרימה את הכפפה ובאמת מינתה אדם שיהיה אחראי על הנושא הזה, גם זה זוכה לביקורת.
מירב בן ארי: את שמעת את חברי הכנסת שלי יחימוביץ שאומרת את זה כי היא באמת מלווה את הנושא, אבל במקביל גם שמעת אותי ואת עאידה באות ואומרות את הצד השני.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להעיר בעניין.
עאידה תומא סלימאן: חברי וחברות הכנסת מעירים מתוך הידע והניסיון שיש להם.
עאידה תומא סלימאן: זה שיש ביקורת מסוימת, זה לא מונע מלראות את העבודה שנעשית.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שלפעמים התפקיד שלנו כחברי כנסת הוא להאיר דווקא את הביקורת כי אנחנו רוצים לשפר את המצב.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלא לזרוק את הכול ביחד.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, ביקורת היא לגיטימית והיא מחויבת.
עאידה תומא סלימאן: להפך.
עאידה תומא סלימאן: בעיני צריך להקשיב לה ובאותו זמן גם לקבל את המחמאות שהיו בהתחלה.
<פפי יקירביץ: תודה גברתי.
<פפי יקירביץ: אני רוצה להעיר לעניין הזה שהאוניברסיטאות על פי חוק מוסמכות לטפל בהטרדות המיניות במסגרת האוניברסיטה.
<פפי יקירביץ: אם סטודנט הטריד סטודנטית בדירה שלו בעיר או באיזשהו מקום שלא שייך לאוניברסיטה, אין לנו סמכות לטפל.
<פפי יקירביץ: כאשר יש סטודנטיות שבאות ומתלוננות במרכזים למניעת תקיפה מינית או בארגונים האלו, זה לא אומר שזה לא טופל באוניברסיטה אלא צריך לקחת בחשבון שעיר כמו באר שבע, בה יש אלפי סטודנטים, או עיר כמו ירושלים, יכול מאוד להיות, וחלק גדול מהסטודנטים לא מתגוררים בקמפוס, ויש מקרים לא מעטים – אגב, הנציבות שלנו נתקלות וגם מסייעות לפעמים לסטודנטיות שפונות על הטרדות מיניות שחוו במשפחה או הטרדות מיניות שחוו בבית שלא קשורות בכלל לאוניברסיטה.
<פפי יקירביץ: כלומר, לבוא ולהסיק מזה שסטודנטיות מתלוננות, זה לא אומר שאותה הטרדה מינית נעשתה במסגרת האוניברסיטה.
<פפי יקירביץ: הערה אחרונה שאני רוצה להעיר.
<פפי יקירביץ: אם אנחנו כבר מדברים על איך לשפר את המצב.
<פפי יקירביץ: אנשים באים אלינו מהצבא או מבתי ספר והחינוך למניעת הטרדה מינית לא יכול להתחיל באוניברסיטאות אלא הוא צריך להתחיל הרבה לפני כן.
<פפי יקירביץ: אם אנחנו נזניח את כל החינוך למניעת הטרדה מינית בתיכונים, ואפילו בתי ספר יסודיים, ונתחיל פתאום לחנך את הסטודנטים שמגיעים לאוניברסיטה או את האנשים שנמצאים בקהילת האוניברסיטה, ויש לה מעט הטרדות מיניות, אגב, בין סטודנטים לבין עצמם, אז אני חושבת שאנחנו חוטאים למטרה.
<פפי יקירביץ: חשוב לא פחות לטפל ולחנך במסגרות שם נמצאים אנשים לפני שהם מגיעים לאוניברסיטה.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להתחיל את החינוך באוניברסיטה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם מדברים על המצב בבתי הספר, אנחנו מדברים על החינוך בבתי הספר ובמסגרות אחרות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מסכימות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהפניות למרכזי הסיוע לא אמורות לתת לנו הרגשה לא טובה.
עאידה תומא סלימאן: מרכזי הסיוע הם מוסד חברתי שכבר קיים עשרות שנים ומרכזי הסיוע קיבלו את האמון של ציבור האנשים בגלל העשייה המאוד מבורכת שעשו לאורך שנים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם הממונות וגם האחראיות באוניברסיטאות הן מוסד חדש.
עאידה תומא סלימאן: הן עדיין צריכות לעבוד עד שקודם כל תהיה הכרה בתפקיד עצמו והכרה בפעילות.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, יבנו את האמון לאט לאט וזה טבעי.
עאידה תומא סלימאן: כך לפחות אני רואה את זה.
שלי יחימוביץ': כשאנחנו קיימנו את הדיון בוועדה, עלו דוחות ישנים של מבקר המדינה.
שלי יחימוביץ': זה לא שהם שמעו ולראשונה נודע להם שיש הטרדות מיניות באוניברסיטאות ועכשיו הם עושים את צעדיהם הראשונים.
שלי יחימוביץ': גם שם אמור היה להיות לפחות עשרים שנים מאז נחקק החוק ובטח מאז שנכתבו דוחות מבקר המדינה.
שלי יחימוביץ': אי אפשר להתייחס אליהם כאל עולל שקם על רגליו עכשיו וגילה שיש הטרדות מיניות.
שלי יחימוביץ': אגב, גם מנהלות המרכזים, בין היתר דיווחו על כך שאין מענה באוניברסיטאות עם כל הניסיון האדיר שלהן.
<קריאה: מה עם החינוך?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא מתווכחות על כך שעדיין יש המון מה לעשות ולבנות.
עאידה תומא סלימאן: כולנו מסכימות על כך.
<קריאה: השאלה אם עושים נכון.
<קריאה: מה עם האמון?
<קריאה: אני חושבת שזה הדבר הכי חשוב ואיכשהו זה עבר כאילו כלום, שזה צריך להתחיל הרבה קודם.
עאידה תומא סלימאן: כל מי שרוצה לדבר, נא להירשם כדי שאני אוכל לתת זכות דיבור.
עאידה תומא סלימאן: עדן מרין, יושבת ראש אגודת הסטודנטים במכללת דוד ילין.
<עדן מרין: בוקר טוב.
<עדן מרין: אני רוצה לומר כנציגת הסטודנטים, כנציגת אגודת הסטודנטים במכללות וכחברת ועד מנהל בהתאחדות, שחשוב לנו מאוד שילוב נציגי הסטודנטים.
<עדן מרין: כמו שענבר דיברה על פי הדוח, נציגי האגודות, ובעיקר נציגי ההתאחדות כארגון היציג של הסטודנטים שישבו ובנו כאן דוח, בהמשך למה שנאמר כאן על נציבות מכללות, אני כסטודנטית וכיושבת ראש אגודה של מכללה, היה לי מאוד מאוד חבל לראות שבאמת ההיענות מטעם נציבות המכללות הייתה דלה על אף שבאמת כולן הוזמנו.
<עדן מרין: חשוב לי לומר שהייתי רוצה שתהיה יותר שקיפות מטעם המוסדות.
<עדן מרין: אני יודעת שיש מוסדות שגם שם הנציבות היו רוצות שהשקיפות תהיה יותר גבוהה בכל הנוגע לטיפול בהטרדות מיניות בתוך המוסדות.
<עדן מרין: אני חושבת שיש היום שונות מאוד מאוד גדול בין המוסדות בטיפול בהטרדות ובמידה ובאמת נאמץ כאן איזה שהם עקרונות מנחים, אנחנו נוכל להגיע לתוצאות יותר טובות.
<עדן מרין: בסוף הטרדה מינית היא הטרדה מינית ולא משנה באיזה מוסד היא קורית.
<עדן מרין: בהמשך למה שנאמר כאן.
<עדן מרין: התופעה היא תופעה קיימת בכל מקום, בין באקדמיה ובין אם מחוץ לאקדמיה.
<עדן מרין: זה שיש מוסדות שמתיימרים לומר שאין שם שום מקרה של הטרדה מינית, זה צורם כי בסוף הסטודנטיות שחוות הטרדה לא ירצו לבוא ולדווח כי הן יודעות שהמוסד פשוט לא עושה עם זה שום דבר.
<עדן מרין: שמחנו לשמוע שהמל"ג מינה מישהי שתרכז את הנושא וכמובן שנשמח לעבוד אתה בהמשך.
עאידה תומא סלימאן: הערה בנושא של האוניברסיטאות או המכללות שאומרות שאין להן שום מקרה של הטרדה מינית.
עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת שאחד הסלוגנים הראשונים שהשתמשנו בהם בתנועה הפמיניסטית בנושא של לשבור את הטאבו על נושא הטרדות מיניות, היה: את לא לבד.
עאידה תומא סלימאן: באת לא לבד, התכוונו לא רק בגלל שיש מתנדבות במרכזי הסיוע שמוכנות לשמוע אלא גם את לא היחידה שעוברת את זה.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שהמכללה מצהירה וחושבת שזה הדבר הנכון להגיד שאין לנו אף מקרה של הטרדה מינית, זה משתיק את האנשים עוד יותר כי היא תשאל את עצמה ותגיד שבטח היא זו שגרמה לכך כי אף אחת אחרת לא סובלת בתוך האוניברסיטה ואם זאת רק היא, אז בטח יש משהו לא בסדר אצלה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שכל המכללות שמצהירות ומדגישות את זה ואומרות באוכלוסיות שלנו אין הטרדה מינית, הגיע הזמן לשקול את זה שוב, במיוחד כשאנחנו יודעים שאין דבר כזה לצערי הרב.
עאידה תומא סלימאן: גברת אורית סוליציאנו, מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, ועכשיו אקפיד, לא לעבור שלוש דקות.
<אורית סוליציאנו: ברכות לך ולחברות הכנסת האחרות שנמצאות כאן על הדירוג במשמר המגדרי.
<אורית סוליציאנו: ברכות על ההישג הזה.
<אורית סוליציאנו: זה מאוד מרשים.
<אורית סוליציאנו: כמה נקודות מאוד קונקרטיות.
<אורית סוליציאנו: ראשית, לדבר על המספרים של ה-146 תלונות ועוד שבעים מקרים של שמועות.
<אורית סוליציאנו: אם מסתכלים על מערכת ההשכלה הגבוהה שמונה היום למעלה מ-300 אלף או אולי 350 אלף סטודנטים, זה כלום.
<אורית סוליציאנו: זה ממש מעט וזה אומר דרשני.
<אורית סוליציאנו: המספר הזה לא הגיוני לעומת מספר התלונות.
<אורית סוליציאנו: אין ספק שאני חושבת שגם בעקבות הפגישה שהייתה לנו עם המל"ג, ממש צריך לקבוע יעד בשנה הבאה ולראות גידול במספר התלונות שכמובן יבוא אך ורק אם יעשו צעדים קונקרטיים אופרטיביים לעודד, כמו היה כתוב בעיתון "הארץ" היום, את הנגישות ואת המודעות.
<אורית סוליציאנו: נקודה שנייה ספציפית אבל מאוד משמעותית.
<אורית סוליציאנו: אנחנו גם מכירים מקרים שהגיעו אלינו למרכזי הסיוע, תלונות על הרכבים של ועדות משמעת, בעיקר כאשר ההליך המשמעתי הוא פלילי מדי.
<אורית סוליציאנו: כלומר, הסטודנטית, בלי להיכנס למקרים קונקרטיים כרגע בדיון, ברגע שהיא מגיעה לוועדת משמעת, כבר הגישו תלונה והיא עברה את כל המשוכה, מרגישה שהיא נחקרת שם.
<אורית סוליציאנו: זאת סיטואציה מאוד מאוד קשה.
<אורית סוליציאנו: כמובן זה לא מספיק רק עניין של להכשיר את אנשי המקצוע בוועדת המשמעת.
<אורית סוליציאנו: אני יודעת שיש מוסדות שיש בהם ועדות משמעת קונקרטיות, הרכבים קונקרטיים לטיפול בהטרדות ופגיעות מיניות אבל זה לא מספיק.
<אורית סוליציאנו: צריך למצוא איזושהי דרך שהיא לא תצטרך לעמוד בפני טריבונל להתחיל לספר את כל הסיפור.
<אורית סוליציאנו: שבעה אנשים, זה מצב לא הגיוני.
<אורית סוליציאנו: נקודה שלישית שהעלינו אותה כבר בדיון אחר על רופאים אבל נתקלנו בה גם בתלונות ספציפיות, על הטרדות מיניות בהשכלה הגבוהה.
<אורית סוליציאנו: מעבר של מרצים – אני חייבת לומר שזה יותר חזק במכללות שם כוח האדם לא קבוע ולכן מרצים במכללות יכולים לעבור ממכללה למכללה – מקרים שאנחנו יודעים עליהם, שמישהו נאלץ לסיים את תפקידו, אני לא יודעת אם הוא פוטר, אני לא יודעת איך הדברים נסגרו פנימה, והוא עבר למכללה אחרת ואין שום יידוע.
<אורית סוליציאנו: אני יכולה לתת אולי רעיון שנתקלנו בו גם במשטרה עכשיו.
<אורית סוליציאנו: המשטרה, בגלל כל גל ההטרדות המיניות של ניצבים, מכריחה את השוטרים, את הבכירים, לעבור שאלון.
<אורית סוליציאנו: בין השאר שואלים אותם בשאלון הזה האם היו לך יחסי מרות.
<אורית סוליציאנו: אולי צריך שכאשר מקבלים מרצים שנודדים בין מוסדות להשכלה גבוהה לחשוב גם בראיון קבלה, המל"ג אולי יכול לעשות את זה כאיזושהי רגולציה, לשאול את השאלה האת.
<אורית סוליציאנו: פשוט למנוע מעבר גם אם הבן אדם לא רשומה לו תלונה במשטרה, עדיין אם הוא נהג בצורה של הטרדה מינית, לבדוק.
<אורית סוליציאנו: זאת הצעה קונקרטית.
<אורית סוליציאנו: מאוד התרשמתי מהדברים שלך פרופסור נעמי כרמון וגם סימסתי לשני אלוני, מנהלת מרכז הסיוע, והיא אמרה שאתם באמת עושים עבודה מאוד מאוד יפה.
<אורית סוליציאנו: למען הגילוי הנאות, עבדתי המון שנים באוניברסיטה העברית ואני מכירה את היחס ואת הטיפול המאוד רציני שם.
<אורית סוליציאנו: את העלית את הנתון שאנחנו הצגנו בדיון בראשות עאידה תומא סלימאן על הנושא של 92 אחוזים מהתלונות על הטרדות מיניות שמגיעות למשטרה נסגרות.
<אורית סוליציאנו: מה משמעות הדבר?
<אורית סוליציאנו: לא שהאוניברסיטאות לא יכולות לטפל בזה אלא להפך, כאשר תלונה למשטרה היא לא הכלי.
<אורית סוליציאנו: הכלי הוא טיפול בתוך המוסד ומשמעות הדבר היא לטפל בזה בכל מיני דרכים.
<אורית סוליציאנו: אני חושבת שהנתון הזה, צריך לקחת אותו אחרת.
<אורית סוליציאנו: אני מאוד מברכת על המינוי של המל"ג ואנחנו נשמח לסייע.
<אורית סוליציאנו: אני חושבת שכאן אפשר יהיה לייצר עוד רעיונות חדשים לרגולציה כי כמו שאת אמרת, זה לא נמדד בכוונות אלא זה נמדד במעשים.
<אורית סוליציאנו: נשמח לשתף פעולה אתכם.
מרב מיכאלי: תודה גברתי יושבת הראש.
מרב מיכאלי: תודה על הדיון.
מרב מיכאלי: אני רוצה לקחת את זה מהמקום שאורית סיימה את דבריה ולדבר בדיוק על מה שצריך לעשות לנוכח המספרים האלה שהם מגוחכים בכל מוסד אותו היינו בודקות.
מרב מיכאלי: באמת, אין דבר כזה שאין הטרדה מינית.
מרב מיכאלי: למרבה הצער אין חיה כזאת.
מרב מיכאלי: זה חלק מהתשתית של הציביליזציה הפגומה שלנו, הפטריאכלית שבה אנחנו חיות וחיים, אבל באוניברסיטאות, בהשכלה הגבוהה בכלל, יש הרי מבנה ארכאי ייחודי שהשתמש של כוח ושל תלות של סטודנטיות וגם סטודנטים – אבל אצל סטודנטיות זה אולי יותר דרמטי – במרצות ומרצים.
מרב מיכאלי: זה סוג של מבנה כוח שבאמת מעטים המקומות בעולם שזה השתמר, כאשר לפעמים זה יותר דרמטי מאשר תלות אפילו בבוס.
מרב מיכאלי: לכן אני לא נכנסת עכשיו לדיון, גברתי עורכת הדין שהתלוננה על חוסר קרדיט על מה שעושות ועושים, אבל מה שצריך להיות, האוניברסיטאות, כשסוף סוף ירד האסימון, צריכה להיות הבנה של מאמץ מיוחד ושימת לב מיוחדת.
מרב מיכאלי: בכל מקום יש מועדות להטרדה מינית ולפגיעה מינית, באוניברסיטאות יש מקומות שהמועדות הזו היא גדולה יותר.
מרב מיכאלי: לכן גברתי יושבת הראש, אני חושבת שמה שנכון לדבר עליו זה לדבר על קריטריונים קונקרטיים, על מדדים לא רק למספר תלונות כי זה כבר הקצה אלא קודם כל לדבר על הכשרות.
מרב מיכאלי: אני חושבת שזה דרמטי להעביר את הסדנאות שבכל מקום עבודה צריך להעביר ובאוניברסיטאות זה דרמטי וצריך לתקנן את זה, ממש לעשות תקן מי צריך לעבור כמה סדנאות בדיוק ואיך.
מרב מיכאלי: אנחנו צריכות לדבר על מספר ממונות פר סטודנטים.
מרב מיכאלי: הרי זה דבר מופרך, אבל יש מקום שיש בו 13 ממונות ויש מקום שיש ממונה אחת ל-15 אלף סטודנטיות וסטודנטים.
מרב מיכאלי: זה לא באמת מתקבל על הדעת.
עאידה תומא סלימאן: אם זה אחת ל-15 אלף, זה כבר לא לפי התקנות.
עאידה תומא סלימאן: אבל אם שתיים, לצערי זה לפי התקנות.
מרב מיכאלי: אנחנו צריכות לעבוד על התקנון הזה.
מרב מיכאלי: אנחנו צריכות לחשוב על מסגרת בה נחשוב על תקנון וזאת צריכה להיות העבודה של המל"ג.
<עומרי גולן: המל"ג לא מתקן את התקנות.
<עומרי גולן: התקנות הן של שר העבודה.
מרב מיכאלי: אני אומרת שהעבודה צריכה להיות מולכם כמי שירכזו את זה במסגרת הפרויקט החדש, הם ירכזו את זה ויביאו משהו שמבחינתי יעבוד ביחד.
מרב מיכאלי: אני לא אומרת לשים על הראש בכוח.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו בדיוק משרד המשפטים עובד על התקנות ואני חושבת שזה בדיוק הזמן להביא להם את כל ההצעות כולל ההצעה שעלתה בתחילת הדיון בעניין מספר האחראיות לעומת מספר הסטודנטים בכל מוסד.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך לרכז את כל ההצעות האלה ולהגיש אותן למשרד המשפטים.
מרב מיכאלי: צריך לדבר גם על מסלולים.
מרב מיכאלי: שוב, זה לא יכול להיות וולנטרי האופן שבו מתלוננות והאופן בו זה מטופל, מה שאמרה אורית לעניין ההבחנה בין תלונה במשטרה, הרי החוק למניעת הטרדה מינית לא בכדי נותן את המסלולים השונים, בדיוק בגלל ההבנה שלא כל תלונה מתאימה למשטרה ולא כל מקרה צריך להגיע לשם.
מרב מיכאלי: אגב, זה לא בהכרח האינטרס לא רק של הפוגע אלא גם לא של הנפגעת תמיד.
מרב מיכאלי: החשיבות של הטיפול האיכותי המשמעותי בתוך האוניברסיטאות הוא דרמטי שכן אתם באמת חממה.
מרב מיכאלי: נכון שזה לא מתחיל אצלכם, הכול בסדר, אבל כמו שאמר כאן מוסי בשקט לי באוזן, זה לא מתחיל אצלכם אבל גם לא צריך להתנער מאחריות.
מרב מיכאלי: האחריות שלכם היא באמת אחריות של חממה וככזאת אתם צריכות לנהל אותה.
עאידה תומא סלימאן: חברת יעל גרמן, אנחנו מנסים לשלב את הדוברים.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לעורכת הדין רוני אלוני סדובניק ואת תדברי אחריה.
עאידה תומא סלימאן: קראתי את הפנייה שלך ולצערי לא נוכל לעסוק בעדויות.
<רוני אלוני סדובניק: בסדר.
<רוני אלוני סדובניק: אני אעשה את זה קצר.
<רוני אלוני סדובניק: נמצאות כאן שתי סטודנטיות שהגיעו אתי משני מוסדות אקדמיים, אחת מהן כבר יצאה פומבי.
עאידה תומא סלימאן: לא להזכיר שמות.
<רוני אלוני סדובניק: שני המקרים, מותר להן והן עומדות על כך שמותר להן להגיד.
עאידה תומא סלימאן: מותר להן והן עומדות על כך, אבל יש נהלים מבחינת עבודת הוועדה.
<רוני אלוני סדובניק: יש שני נושאים שהם יכולים לעזור מאוד.
<רוני אלוני סדובניק: קודם כל, הממונות, חשוב מאוד שמי שממונה במוסד להשכלה גבוהה, מדובר כאן בחוק, בפרשנות של חוק, צריך להעדיף, עם כל הכבוד לכל אישה שרוצה להיות ממונה על בירור תלונות, בכל זאת אנחנו רואים שכאשר לא משפטנית או בעלת השכלה משפטית עוסקת בנושא של בירור תלונות, עלול להיווצר, וזה קורה הרבה פעמים, יותר מדי פעמים, שיבוש החקירה, תיאום עדויות, דברים שנעשים לא בכוונה אבל יש משמעות.
<רוני אלוני סדובניק: אנחנו מדברים על חוק וכדאי מאוד שתהיה איזושהי העדפה למנות ממונות שיש להן השכלה משפטית.
<רוני אלוני סדובניק: זה יכול לייעל ולקצר מאוד את התהליך ולעשות אותו איכותני יותר ונכון.
<רוני אלוני סדובניק: דבר נוסף.
<רוני אלוני סדובניק: הנתונים שהוגשו לוועדה, אני קראתי את הדוח שגברתי הציגה, עבודה מצוינת.
<רוני אלוני סדובניק: הבעיה היא שגם בדוח הקודם של שנה שעבה, אחד המוסדות הגדולים ציין דיווח על אחד המקרים.
<רוני אלוני סדובניק: זה לא נכון.
<רוני אלוני סדובניק: זאת אומרת, הנתונים שמוזנים, אני לא יודעת עד כמה כל הנתונים מדויקים אבל אנחנו יודעים משני מוסדות שמופיעים בדוח של שנה שעברה שזה פשוט לא נכון.
<רוני אלוני סדובניק: שהנתונים לא נכוני.
<רוני אלוני סדובניק: צריך לשים לב לעניין הזה.
מרב מיכאלי: אני רוצה להתעכב על מי יכולה לבדוק ומי צריכה לבדוק.
עאידה תומא סלימאן: אני רציתי שהיא תסיים את ההערה שלה כדי לומר דבר אחד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מבחינתנו כוועדה לא נוכל לברר אלא אם יגיע אלינו מידע ספציפי אודות מקרה מסוים.
עאידה תומא סלימאן: אז נוכל לבדוק.
מרב מיכאלי: זאת אמירה מאוד קשה.
<רוני אלוני סדובניק: זאת הערה מאוד קשה.
<רוני אלוני סדובניק: אני לקחתי את זה בחשבון לפני שאמרתי ולכן אני גם לא נוקבת בשם המוסד.
<רוני אלוני סדובניק: יושבת כאן, היא יודעת על מה אני מדברת, הנציגה של אותו מוסד.
<רוני אלוני סדובניק: אנחנו מדברים על השתקה והסתרה.