GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: קודם כל אני רוצה להודות לכל מי שהגיע, למשרדי הממשלה, לארגונים החברתיים, עורכות הדין שהגיעו לכאן במיוחד ולך, נטלי, ששיתפת אותנו בסיפור, שגם אם לא קראת המסר עבר, גם ריגשת אותנו מאוד, אני באופן אישי מאוד התרגשתי, גם חברות הכנסת, כל מי שישב פה, לא יכל להיות אדיש לסיפור שלך.
מירב בן ארי: אמרתי כשהיית בחוץ שהסיפור שלך באופן אישי אנחנו לא יכולים כוועדה להתערב בגלל שאת בתוך הליך משפטי אבל אני מאוד מקווה שהגב שקיבלת פה והתמיכה תעזור לה לאן שתגיעי.
מירב בן ארי: אני מאוד מאוד מקווה, אני אומרת לך באופן אישי שבאת לפה ושיתפת, זה לא פשוט, בטח שזה ועדה מצולמת אז כל הכבוד לך, אני מאוד מאוד מקווה שתשארי כאן, אנחנו כמדינה צריכים להתעקש שתשארי, לא שתלכי, אבל את יודעת, אני עדיין לא בוועדה המשרדית, זה משהו אישי לך.
מירב בן ארי: אני רוצה עכשיו ברמה משרדית – ראשית ה-10 מיליון שקלים האלה, אני רוצה מסמך ברור: האם זה תקציב 2017, אם כן, לאן מתכוון הכסף ללכת.
מירב בן ארי: אם את עושה דירות, אם את עושה משהו מחוץ לקהילה, אם את מחזקת את המקלטים, אם את מחזקת את מסילה, אם את מחזקת את אסף.
מירב בן ארי: אני לא יודעת מה, אני רוצה לדעת בדיוק לאן הולך הכסף.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד לך משהו, אם כל הכסף הזה ימוצה וכולו יבוזבז, אני קוראת, את תהיי בטוחה שכמו שאני עוזרת לציפי נחשון בדברים שלה אני אעזור גם לך, אני מכירה קצת את שר האוצר, אני מבטיחה לך פה לפרוטוקול אם תסיימו את הכסף, כמובן ואנחנו נראה שיש עוד, אני מבטיחה לך שאני אהיה שם לטובת העניין.
מירב בן ארי: אני פשוט לא הבנתי לאן הולך הכסף כי הן אומרות ובצדק, אני צריכה להוציא אותה מהמקלט למסגרת - האם אני נותנת לה סיוע בשכר דירה, האם אני נותנת לה את אותו סיוע בריאותי שהיא צריכה.
מירב בן ארי: ואין כאן אישה - - - את תוציאי לנו מסמך מסודר ואני רוצה לדעת לאן הכסף הולך.
מירב בן ארי: כי יש נטייה להעביר כספים ובסוף, כמו שאנחנו רואים, יש משרדים שלא מבזבזים.
מירב בן ארי: אני רוצה שתבזבזי ואחרי שתבזבזי אם ייגמר אני מבטיחה לך, הנה פה כולם שומעים, שנעזור לקבל עוד ומי שמכיר אותי יודע שצריך אנחנו מתגייסים.
מירב בן ארי: דבר שני, לעניין של משרד הפנים.
מירב בן ארי: את הולכת להגיש לנו לוועדה בדיוק כמה בקשות קיבלתם, מתוך כמה בקשות מה ההליך.
מירב בן ארי: אני רוצה לראות את הטופס שהיא צריכה למלא, אני רוצה לדעת אם היא צריכה עורך דין או שהיא יכולה לעשות את זה לבד.
מירב בן ארי: אמרו לי אותו דבר בחד הוריות שהיא יכולה לקבל סל מהמדינה, תקשיבו טוב, סל מהמדינה לסבסוד בצהרונים וקייטנות, קיבלתי את הטופס, אני בטופס החמישי נשברתי, אני, שאני גם למדתי קצת משפטים בחיי, נשברתי, אמרתי, לא פלא שמתוך 6 מיליון אתן יודעות כמה נשים קיבלו את הסיוע?
מירב בן ארי: 100, בכל העשר שנים 100, למה?
מירב בן ארי: נשברתי בטופס.
מירב בן ארי: אז תשלחי את הטפסים.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים לדעת מה הקריטריונים לפיהם אתם מחליטים, הכל הרי בשקיפות מלאה - - -
<הדס דריקס: זה כתוב בנוהל.
מירב בן ארי: הכל תשלחי לנו.
מירב בן ארי: אנחנו רוצים לדעת בדיוק על מה מדובר.
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת אפילו מי יושב בוועדה.
מירב בן ארי: ואני רוצה לדעת שבנושא של נשים וילדיהן כמה בקשות של נשים עם ילדים זה בוועדה הזאת שאתם חלק ממנה, הבין משרדים, כמה מתוכם אישרתם.
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת כמה דחיתם על הסף ולמה.
מירב בן ארי: אני אומרת לך, אם היית באה לכאן, ובאמת אני התייחסתי אלייך ממש בכפפות של משי כי אני לא אוהבת להאשים פקידים, אני גם לא חברת כנסת שמשתלחת בפקידים.
מירב בן ארי: בסוף כולכם עושים את העבודה שלכם ויש לכם מדיניות.
מירב בן ארי: אבל אני אומרת לך ממש בעדינות, אבל בנחרצות, אני רוצה לדעת איך יכול להיות שבמשך שנה רק 20 נשים.
מירב בן ארי: היא מדברת על מאות, אנחנו מכירים פה, חברות הכנסת הזדעקו בצדק, משהו לא הגיוני, את יודעת, עוד פעם, להבדיל, אתמול היינו בדיון כאן בוועדה על הטרדות מיניות, להבדיל כן, פתאום את מגלה שב-50 מוסדות בארץ אין תלונה על הטרדה מינית.
מירב בן ארי: את אומרת, מה?
מירב בן ארי: הכל בסדר?
מירב בן ארי: אין גברים ונשים.
מירב בן ארי: לא, מסתבר שמשהו בדרך בנוהל לא עובד.
מירב בן ארי: אז הנה אני אומרת, תבדקו את עצמכם ואנחנו נבדוק אתכם.
מירב בן ארי: אני גם רוצה להגיד למשרד הרווחה שאנחנו כאן בסוף המושב הזה שזה סוף מרץ, כנראה שנאריך בעוד שבוע בשביל התקציב.
מירב בן ארי: אבל אתם תבואו לפה ותדווחו לנו על 10 מיליון ₪ אוקיי?
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת כי עלוה שם אמרה, בצדק, אנחנו מחכים לכסף הזה, אני רוצה לדעת, והיא תשב פה ואני אשב כאן, יכול להיות שתשב פה עאידה ואני אשב לידה ואת תגידי לנו לאן הולך הכסף.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד עוד משהו אחד אחרון.
מירב בן ארי: ראשית היה פה איזשהו ויכוח, אני חושבת שהנושא הובהר.
מירב בן ארי: באה קסניה, נתנה כאן דיון, יש נשים מסויימות בעיקר, אנחנו תוך כדיי, היה כאן איזשהו אירוע, הייתה אי הבנה, אני חושבת שההבנה ברורה, בסוף אנחנו מתייחסים לנשים כשקופות, אנחנו צריכים להתייחס לכולן.
מירב בן ארי: מהאריתראיות והסודנית שיוצאת אל הפלשתינית אל אותה צעירה שמגיעה ממולדובה, אוקראינה או רוסיה, בסוף בסוף לצערי מה שהקו המשותף לכולן זה שכולן מוחלשות ולא בגללן, כי המערכת הביאה אותן להיות חלשה.
מירב בן ארי: אז אני מתנצלת על האי הבנה שהייתה כאן אבל מה שמבחינת הוועדה הזאת זה היה דיון על כל הנשים השקופות באשר הן, כולל הנושא שלך.
מירב בן ארי: לכן הייתה פה איזשהי אי הבנה אבל כמו שראיתן סידרנו את זה בינינו, חשוב לי גם שתדעו, בסוף זו המטרה של הוועדה.
מירב בן ארי: אנחנו נעקוב אחרי הדיון הזה, זה לא דיון אחרון.
מירב בן ארי: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב, אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-17 לינואר 2018, אנחנו מקיימים את הדיון בנושא עידוד נשים לדרישת ערבויות מהקרן להלוואות בערבות המדינה, שביקש חבר הכנסת יוסף ג'בארין.
עאידה תומא סלימאן: הוא פנה לוועדה ואני מבינה שזה על סמך הפרסומים והכתבות שהיו בעניין.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לך, חבר הכנסת, לפתוח את הדיון הזה.
יוסף ג'בארין: תודה, גבירתי חברת הכנסת ויושבת ראש הוועדה.
יוסף ג'בארין: האמת היא שהנתונים הדאיגו אותי וצריכים להדאיג כל מי שפועל לקידום הכלכלה בתוך החברה הערבית בכלל, אבל במיוחד בקרב נשים ערביות, וזאת בהתחשב בנתונים המוכרים לכל מי שעוסק בתחום הזה, לגבי השיעור הנמוך במיוחד של השתתפות בכוח העבודה של נשים ערביות, שיעור שהוא נופל בהרבה ממדינות ערביות.
יוסף ג'בארין: אני בעד כל אלה שעוסקים בנושאים הללו, שחוסר ההשתתפות של נשים ערביות בשוק העבודה משליך כמובן על הכלכלה בישראל בכלל, ולדעתי כל הכלכלנים מסכימים שזו בטח סוגיה שלWin-win situation, שקידום תעסוקה בקרב נשים ערביות זו תרומה חשובה מאוד לכלכלה בחברה בישראל בכלל.
יוסף ג'בארין: ולכן כשרואים את הנתון הבעייתי לגבי יכולתן של נשים להשתלב, לדעתי, באחד המיזמים אולי החשובים ביותר בתחום הזה, שזה הלוואות לעסקים קטנים, אם רואים שדווקא הקבוצה שהיא בתוך החברה הערבית שהכי צריכה את התמיכה הכלכלית הזאת, דווקא היא לא זוכה לייצוג, לא נהנית מהשירות, נגיד הציבורי הזה, אז כנראה שיש כאן קושי ולכן היה לי חשוב לקיים דיון להבין מה קורה כאן, איך אפשר לקדם את הנושא.
יוסף ג'בארין: האם הקרן עושה מספיק כדי להגיע לקהל היעד הזה?
יוסף ג'בארין: האם בכלל יש יעד לקרן בתחום, או שזה פשוט סוגיה של היצע וביקוש וזהו?
יוסף ג'בארין: אם זו סוגיה של היצע וביקוש וזהו.
יוסף ג'בארין: אם זה היצע וביקוש וזהו ואלה הנתונים, אז אולי אין לנו הרבה מה לעשות, אבל אם אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שצריכה להיות כאן התערבות אקטיבית, פוזיטיבית, כדי להגיע לקהל היעד הזה של נשים שמעוניינות לפתח עסקים, אז כנראה שיש עוד הרבה מה לעשות ולקדם כדי להגיע לתוצאה שונה לגמרי, לפיה גם נשים ערביות זוכות לקבל את אותה הטבה שקיימת בקרן וככה גם לקדם את העסקים שלהן.
יוסף ג'בארין: אז פשוט חשוב להבין את המחסומים ולנסות לראות איך אפשר לסייע בלהסיר אותם.
עאידה תומא סלימאן: את האמת, כשניגש חבר הכנסת יוסף ג'בארין וביקש ממני לקיים את הדיון הזה, לא ממש ידעתי הרבה על הקרן.
עאידה תומא סלימאן: הלכתי ובדקתי קצת כדי להבין במה מדובר.
עאידה תומא סלימאן: יש לי הרגל גרוע כזה, להתכונן לדיונים.
עאידה תומא סלימאן: בכנסת זה לא ממש מובן מאליו.
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שלא הקרן עצמה נותנת את ההלוואות, אלא נותנת את הערבות לבנקים שכן נותנים את ההלוואות.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא גם, ההחלטה הסופית על מי יקבל את ההלוואה, האם יש לקרן איזושהי נגיעה להחלטה מי זכאי או מי זכאית לקבל, איזה עסק זכאי לקבל את ההלוואה?
עאידה תומא סלימאן: גם שלחנו רשימה של שאלות שניסינו דרכן להבין יותר את הנושא.
עאידה תומא סלימאן: שמחתי לראות, אנחנו גם חזרנו ובדקנו, שבזמנו הייתה פנייה על סמך הדיונים שמתקיימים בוועדה לניתוח תקציב מגדריים, והייתה בקשה לחשב הכללי בזמנו לעשות את הניתוח המגדרי של כלל הערבויות שאמונים עליהם, איך בדיוק הנשים נהנות מהערבויות האלה, כי בסופו של דבר ערבות היא גם כן תקציב שאתם אמונים עליו, שאתם מפקידים אותו כערבות.
עאידה תומא סלימאן: זה שירות שכדאי מאוד לדעת.
עאידה תומא סלימאן: והתשובה שקיבלנו אז בספטמבר 2016, ואשמח לשמוע מהחשבת הכללית, הייתה שבהרבה מהערבויות של המדינה, הגוף שנותן לא נדרש לשום הבהרה, או מקבל הערבות לא מתבקש לתת הגדרה של העסק או של החברה, אם היא מנוהלת על ידי נשים, כמה, מי הבעלים?
עאידה תומא סלימאן: כל המידע הזה.
עאידה תומא סלימאן: זה היה ב-2016, ובסוף המכתב נכתב לי, "אנו ממתינים לאגף התקציבים לצורך הקמת צוותים משותפים והקצאת תקציב להתאמות הנדרשות לפרסום מידע חשוב זה".
עאידה תומא סלימאן: כלומר מידע שהוא על עניין הערבויות ועל עניין מי מקבל ואיך מקבל ואיך אפשר לאסוף את הנתונים, כך שבכל זמן נתון אפשר לעשות את הניתוח הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לדעת גם כן, אם כבר הוקמו הצוותים המשותפים האלה שבזמנו נענינו שיוקמו, זה היה בספטמבר 2016, זאת אומרת שעברו כבר שנה וכמה חודשים מאז.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שאני אתבשר שהצוותים כבר פועלים או אפילו לקראת המלצות.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו, גם כן במידע שביקשנו, אני רואה שזה מאמת את המידע שקיבלנו בעניין הנשים, או בחלוקה המגדרית לערבויות, בדיוק כמו שהתפרסם, בשלוש השנים זה עומד על ה-10%, 8%, 9%, זה נע בין המספרים האלה, אבל לא קיבלנו שום מידע על האוכלוסייה הערבית או חלוקה, מה שנקרא מגזרית, למרות שאני לא אוהבת את המושג מגזר, אבל לא קיבלנו את המידע הזה.
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר גם כן להתייחס לעניין.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שיש לנו ממשרד האוצר את גב' אושרת דוד, רפרנטית ערבויות מדינה?
עאידה תומא סלימאן: את תעני גם כן באופן כללי בקשר לקרן?
<אושרת דוד: כן.
<אושרת דוד: בוקר טוב לכולם.
<אושרת דוד: אני רק אתייחס קודם כל לסוגיה של הפילוח של נשים במגזר הערבי, לזה לא נתבקשנו, לפחות לא ראינו את זה גם במכתב, אז בגלל זה לא פירטנו, וזה משהו שבהחלט אפשר לספק אם רוצים.
<אושרת דוד: זאת אומרת תדעו שאם תרצו, אנחנו יכולים לספק את הפילוח הזה של נשים ערביות בקרן.
<אושרת דוד: צריך באמת להגיד שהלווה, כשהוא ניגש לקרן הוא לא מתחייב לציין את ההשתייכות המגזרית שלו, המגדרית שלו, זה בדרך כלל נעשה על בסיס שמי.
<אושרת דוד: זאת אומרת שאם אנחנו רואים שם של אישה שמחזיקה 50% אנחנו מציינים שבעצם העסק בבעלות של אישה.
<אושרת דוד: זה משהו שחשוב לדעת - - -
<קרן גרינבלט: 50% או 51%?
<אושרת דוד: לפחות 50% מהבעלות הוא בבעלות נשים, שאת זה אנחנו בעצם משייכים בדרך כלל לפי הזהות השמית.
<אושרת דוד: לגבי הקרן, חשוב להגיד שהקרן היא דבר מדהים שהמדינה מפעילה כבר משנות ה-90.
<אושרת דוד: עם הזמן התפתחו כל מיני קרנות.
<אושרת דוד: בהתחלה הייתה קרן רק לעסקים קטנים, אחר כך לבינוניים, ליצואנים ובעצם משנת 2012 הקרן פונה לכל סוגי העסקים, קטנים, בינוניים, יצואנים, תעשיינים עכשיו וכו'.
<אושרת דוד: אין חסמים לקרן.
<אושרת דוד: זאת אומרת תנאי הסף של הקרן הם מאוד בסיסיים, צריך להיות עסק קטן או בינוני.
<אושרת דוד: עסק קטן מוגדר עם מחזור מכירות של עד 25 מיליון ₪, עסק בינוני עד 100 מיליון ₪.
<אושרת דוד: הקרן בעצם נועדה לפתור כשל שוק, מצב שבו עסקים ובינוניים שמייצרים את רוב התוצר במשק לא מקבלים מספיק אשראי, אז פה הקרן בעצם נכנסה.
<אושרת דוד: כדי לגשת לקרן צריך להיות עסק קטן או בינוני שהתאגד בישראל.
<אושרת דוד: המגבלה היחידה שמונעת ממך לגשת זה אם יש לך חובות לרשויות המס, אם העסק שלך מוגבל, אם החשבונות של העסק מעוקלים וכו'.
<אושרת דוד: חוץ מזה, אין הדרה סקטוריאלית, אין הדרה על בסיס מין, גזע וכו'.
<אושרת דוד: הקרן פתוחה לכולם.
<אושרת דוד: זה משהו שחשוב מאוד לציין.
<אושרת דוד: עכשיו, במסגרת הנתונים שאנחנו סיפקנו לכם, אז באמת רואים שאחוז הנשים מסך הבקשות הוא 8%.
<אושרת דוד: זאת אומרת שרק 8% מהנשים בכלל באות ומבקשות הלוואות.
<אושרת דוד: כשאנחנו יודעים שכמה שיעור העסקים של נשים, יוסי?
<יוסי עדס: שיעור העסקים של נשים עומד על כ-26%.
<אושרת דוד: עומד על 26%- -
<קרן גרינבלט: תלוי באיזה ספירה, זה בין 4% ל - - -
<אושרת דוד: אז הבעיה פה היא לא מהכיוון, אין בעיה של היצע, יש בעיה של ביקוש, כמו שציינת - - -
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא גם עד כמה המידע על הקרן הוא נגיש לציבור הנשים, שאם באמת יש תת-ייצוג או תת-ביקוש בואו נגיד, האם המידע על קיום הקרן, על האופציות שהקרן נותנת, הוא קיים והוא נגיש.
עאידה תומא סלימאן: אני שואלת גם כי מצד שני אני אחת מיושבי הראש לשדולה לעסקים קטנים לנשים בכנסת, ואני יודעת אילו חסמים עומדים מול הנשים.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא איך בדיוק הקרן מנגישה את המידע שלה, מה עושים כדי שהציבור יידע?
<אושרת דוד: אז כמו שאמרנו מבחינת חסמים, אין חסמים בקרן.
<אושרת דוד: יכול להיות שיש חסמים רגולטוריים אחרים, שעל זה כבר צריך לשוחח עם משרד הפנים, משרד המשפטים.
<אושרת דוד: אגב, לגבי כמות העסקים בכלל שניגשים לקרן מהמגזר הערבי, אנחנו מדברים כאן על מעל 20%, שזה בערך השיעור שלהם בכלל העסקים באוכלוסייה.
<אושרת דוד: זה משהו שחשוב להגיד.
<אושרת דוד: הקרן נגישה מאוד למגזר הערבי - - -
<אושרת דוד: בעיקר בגלל הפעילות של בנק "מרכנתיל" בקרן ובנק "לאומי".
<אושרת דוד: יש היום ארבעה בנקים שעובדים בקרן, "מרכנתיל", "לאומי", "אוצר החייל" ו"מזרחי-טפחות".
<אושרת דוד: "מרכנתיל" ו"לאומי" הם מאוד-מאוד חזקים במגזר, אתם בטח מכירים את זה, ובגלל זה שיעור העסקים שאנחנו רואים מהמגזר הוא גבוה, הוא יפה, הוא מייצג.
<אושרת דוד: אין בעיה.
<אושרת דוד: תמיד כשפנו אלינו, ראו את הנתונים וכולם היו שמחים מהממצאים.
<אושרת דוד: אז אפשר להגיד שלמגזר אין בעיה של חשיפה לקרן.
<אושרת דוד: למה לנשים יש בעיה של חשיפה, זו כבר שאלה אחרת.
<אושרת דוד: יכול להיות שהבעיה היא מצד הביקוש.
<אושרת דוד: תכף יוסי ידבר אולי על כל מיני מחקרים שנעשו על נשים ועל מימון בהקשר הזה, אבל מי שרוצה להגיע לקרן, כל עסק קטן ובינוני, הקרן היא מאוד נגישה.
<אושרת דוד: כשהוא יגיע לבנק, הבנק יגיד לו, "יש קרן בערבות מדינה.
<אושרת דוד: אתה יכול לפנות דרך הקרן".
<אושרת דוד: יש הרבה פרסומים של מעוף, שזה מערך של סוכנות לעסקים קטנים, שתכף יוסי ירחיב גם על זה, שהם גם מפרסמים את הקרן בלי הפסקה.
<אושרת דוד: בטח אתם שומעים כל הזמן פרסומים על המעוף, מעוף ברדיו.
<אושרת דוד: אז זה עוד כלי כדי להנגיש את הקרן בערבות המדינה - - -
עאידה תומא סלימאן: ברדיו בשתי השפות?
<אושרת דוד: בשתי השפות?
<יוסי עדס: זה התפרסם גם בערבית.
עאידה תומא סלימאן: כנראה אני לא מקשיבה הרבה לרדיו בערבית.
<אושרת דוד: אז באמת בעניין הזה אנחנו לא מכירים בעיה של הנגשה של הקרן, יש לנו שני גופים מתאמים שמפעילים אותם, יש אתרים.
<אושרת דוד: יכול להיות ששם כן צריך לפרסם יותר מידע בשפה הערבית, זה אנחנו נרשום לעצמנו.
<אושרת דוד: רוב המידע כרגע הוא בעברית ובאנגלית, אבל יכול להיות שכן צריך להוסיף מידע - - -
עאידה תומא סלימאן: אנגלית?
<אושרת דוד: חלק מהמידע הוא גם באנגלית, אבל יכול להיות שצריך להוסיף גם בערבית, זאת אומרת ממש פירוט של הקרן בערבית - - -
עאידה תומא סלימאן: יש בערבית או אין בערבית?
<אושרת דוד: כרגע אין, זה משהו שהתחלנו לעבוד עליו בתקופה האחרונה - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל דאגתם שיהיה באנגלית ולא בערבית?
<אושרת דוד: לא.
<אושרת דוד: גם האנגלית לדעתי עוד לא התפרסם - -
יוסף ג'בארין: מי צריך את האנגלית בכלל?
<אושרת דוד: אבל אנחנו כן נדאג שיהיה.
<אושרת דוד: אני מדברת גם מבחינת ה - - -
עאידה תומא סלימאן: יש כמה דוברי אנגלית שהגיעו לארץ, כנראה.
<אושרת דוד: אגב, גם מבחינת הבודקים שלנו בקרן, של אותם גופים מתאמים שבאים לקרן, עושים את הביקורים וכו', תמיד דואגים שיהיו גם דוברי ערבית, זאת אומרת שאם מגיעים לעסקים במגזר – שלא תהיה בעיה של שפה וכו'.
<אושרת דוד: זה פשוט כדי שתדעו גם.
<אושרת דוד: בהיבט הזה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד, אני עוד לא שמעתי על האם הוקמו הצוותים האלה והאם באמת התחלתם לדאוג שתהיה איזושהי אפשרות מההתחלה, כבר בבקשת הבקשות, לעשות את הפילוח הזה, לשאול את השאלות שמובילות לפילוח, בלי להסתמך רק על השם של מגיש הבקשה, או הבעלים של החברה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאחת הבעיות שקיימות בעניין עסקים קטנים, שהרבה פעמים העסקים נרשמים על שם האישה אבל בעצם אין לה את השליטה האמיתית בעסק, והיא לא זאת שמנהלת אותו.
עאידה תומא סלימאן: אז האם נעשה כל צעד שהוא מ-2016 ועד היום?
<אושרת דוד: שוב, גם כשאנחנו מגיעים לעסק, לדוגמא אם מנהל העסק הוא גבר ולא אישה, כל עוד רשום בבעלות האישה אין לנו דרך לפלח את ה בצורה אחרת.
<אושרת דוד: זאת אומרת, את מדברת פה על איזשהו פילוח שהוא - - -
עאידה תומא סלימאן: ברגע שאתם משתמשים רק במה שרשום היום, שזה שם בעל העסק, ואתם לא שואלים שאלות מעבר, מי המנכ"ל של העסק, מי מקבל את ההחלטות, מי - - -
<אושרת דוד: אלה שאלות שנשאלות כדי להבין טוב יותר את העסק ולהבין מי עומד מאחוריו, אבל זה לא משהו שאנחנו מסתמכים עליו - - -
יוסף ג'בארין: אבל את מבינה שיכול להיות מצב שעסק יהיה מסווג כעסק של נשים בבעלות של 50%, ובפועל, גם המנכ"ל וגם כל העובדים גברים.
<אושרת דוד: זה גם יכול להיות בעסקים רגילים.
<אושרת דוד: נכון.
<אושרת דוד: אין לנו דרך פשוט לפלח על הבסיס הזה - - -
עאידה תומא סלימאן: ב-2016 כשעניתם לי לשאלות שהגשנו לאחר הדיונים שהתקיימו על תקצוב מגדרי, אתם הבנתם, או החשב הכללי הבין שכדי לנתח את הערבויות של המדינה ועד כמה נשים נהנות מהן, צריך לעשות משהו בדרך.
עאידה תומא סלימאן: לשאול שאלות, לרשום מידע, ולשם כך נאמר לי שיוקמו צוותים כדי לקבל את ההחלטות האלה ולעשות את השינויים, "אנו ממתינים לאגף התקציבים לצורך הקמת צוותים משותפים והקצאת תקציב".
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שלא הוקמו הצוותים.
עאידה תומא סלימאן: אם אתם, עד היום, לא קיבלתם החלטות איך לעשות את זה והרישומים עדיין נעשים בצורה כזו, זאת אומרת לא נעשה.
<אושרת דוד: ההחלטה שהתקבלה היא לרשום, כמו שאמרנו, בצורה שתיארתי קודם – אם העסק הוא לפחות 50% בבעלות אישה הוא נרשם בבעלות אישה, וזה באמת על פי שם, אבל כמובן גם הגוף הנותן מגיע לעסק ורואה במי מדובר.
<אושרת דוד: זאת אומרת הוא מכיר את הבעלים ופוגש אותם.
<אושרת דוד: גם במגזרים אחרים וגם מגדרים אחרים אנחנו גם בוחנים מי המנהלים של העסק, אבל זה לצורך בחינת התוכנית העסקית וכו', אבל לא לצורך רישום.
<אושרת דוד: האמת היא שהעניין של הקמת צוותים לטובת התיעוד הסטטיסטי הוא לא לגמרי ברור לי.
<אושרת דוד: אם מה שחשוב הוא בעצם תיעוד סטטיסטי אחר, אז זה משהו שאפשר לדבר עליו.
יוסף ג'בארין: כל המטרה של הצוותים היא רק לתעד?
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל מתעדים כדי לנתח את מה שמתועד, ללמוד אותו ולהסיק ממנו מסקנות ולעשות שינויים.
עאידה תומא סלימאן: זו המטרה.
<אושרת דוד: תראו, אז הנתון שאנחנו כרגע מכירים הוא 8%, זה גם משהו שכנראה לפני כן לא היה כל-כך ניתן להגדיר אותו והיום אנחנו יכולים להגיד בצורה יותר מפורשת שזה הנתון.
<אושרת דוד: אתם אומרים שיכול להיות שיש עסקים שרשומים על נשים ובעצם גבר מנהל אותם – יכול להיות, ואז הנתון הוא אפילו קצת נמוך מזה, אבל השאלה היא אם זה העיקר או שאנחנו רוצים לדבר פה על משהו אחר, על ההנגשה, או מהי בעצם הבעיה שאתם רואים אותה.
יוסף ג'בארין: התחלנו לדבר על ההנגשה ומסתבר שאכן, למרות שהקרן קיימת כמה זמן?
יוסף ג'בארין: 20 שנה כבר?
<אושרת דוד: בתצורותיה השונות - - -
יוסף ג'בארין: שעד היום אין פרסומים בערבית על הקרן?
יוסף ג'בארין: זה בכל זאת - - -
<אושרת דוד: יכול להיות שהיו בעבר, אני חושבת שגם דרך הבנקים יש פרסומים בערבית - - -
עאידה תומא סלימאן: אז בואו נקבע ככה - - -
<יוסי עדס: אבל שיעור ההלוואות של הערבים לא נמוך מחלקם היחסי - - -
<אושרת דוד: אבל זה נכון וגם אנחנו רואים שבעצם חלקם בהלוואות של כל המגזר, בוא נעזוב שנייה את הנשים, הוא מאוד גבוה, הוא מעל 20% - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת כמו שעשיתם את הפילוח בקשר לנשים, לקבל לידינו גם כן את הפילוח של מגישים מקרב האוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: כמה הם.
עאידה תומא סלימאן: בדיוק הפילוח שנעשה לנשים ייעשה באופן כללי לאוכלוסייה ומתוך זה כמה נשים ערביות.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, גם פילוח מגדרי בתוך הפילוח של האוכלוסייה הערבית ואז נוכל ללמוד כמה נשים ערביות כן פונות וכן משתמשות בקרן, למרות שאני יודעת שיש קרן מיוחדת לעסקים לנשים ערביות שהיא קרן SAWA, אם אני לא טועה.
עאידה תומא סלימאן: ממשרד הכלכלה, יוסי?
<יוסי עדס: עוד קצת נתונים על נשים בכלל.
<יוסי עדס: באמת אנחנו רואים בנתונים בערבות מדינה ששיעור הנשים הוא יחסית נמוך, אבל אנחנו יודעים גם שבכלל שיעור העסקים שבבעלות נשים הוא נמוך ביחס לחלקם היחסי באוכלוסייה.
<יוסי עדס: כלומר, הרבה פחות מ-50%.
<יוסי עדס: שיעור העסקים שבעלות נשים הוא כ-26%, שזה בערך 8% מכלל הנשים המועסקות, שזה שיעור נמוך ביחס ל-OECD וביחס לגברים שזה עומד על כ-15%, שיעור הגברים העצמאיים ביחס לשאר הגברים המועסקים.
<יוסי עדס: בנוגע לבקשת הלוואות אנחנו יודעים שגם בעולם בקשת ההלוואות של נשים נמוכה ביחס לחלקן היחסי בעסקים, זאת אומרת גם החלק של עסקים בבעלות נשים הוא נמוך יותר וגם אותם עסקים בבעלות נשים מבקשים פחות הלוואות.
<יוסי עדס: יש לזה כמה סיבות.
<יוסי עדס: אחת הסיבות, סוג העסקים של נשים, אנחנו יודעים שרוב העסקים, כמעט הרוב המכריע של העסקים בישראל, זה תחום של שירותים אישיים שהם באופן טבעי סוג עסקים שצורך פחות הלוואות, והסיפור השני הוא שכנראה לנשים יש יותר שנאת סיכון, זה נושא שמוכר בעולם שעסקים בבעלות נשים הם פחות פונות לקבל הלוואות, פחות אוהבות לקחת סיכון ולכן פחות אוהבות למנף את העסק שלהן.
<יוסי עדס: זה נושא שנחקר.
<יוסי עדס: אנחנו בסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים עושים היום בדיקה מקיפה בכלל על צרכים של נשים בעסקים, מבחינת הצרכים ומה אפשר לעשות כדי לקדם את זה.
<יוסי עדס: זו עבודה שנעשית ממש בימים אלה.
<יוסי עדס: אין לנו עדיין ממצאים חד-משמעיים בנושא הזה אבל אני מקווה שיהיו, וכשיהיו זה גם יפורסם.
<יוסי עדס: עכשיו לגבי מה שאמרתי, מעבר לזה במגזר העובד, באופן כללי אנחנו יודעים שבמגזר הערבי שיעור ההלוואות שלו בקרן בערבות מדינה הוא בהחלט כחלקם בשיעור האוכלוסייה, כ-20%.
יוסף ג'בארין: המספר או הסכומים?
<יוסי עדס: גם וגם.
<יוסי עדס: עשינו ניתוח גם של הבקשות שמגישים, גם של מה שמאושר וגם של הסכומים, אלה שיעורים די דומים.
<יוסי עדס: מה שכן, בקרב נשים יש סיכוי טוב שאנחנו נראה ששיעור - - - שלהן אולי אפילו יותר נמוך משיעור הנשים – שוב, זו השערה, אבל אני כן אומר כי אנחנו יודעים שיש חסמים מיוחדים לנשים במגזר הערבי ולכן לשם כך הקמנו את קרן SAWA בשיתוף פעולה עם "קורת", שהיא בעצם נותנת הלוואות לנשים יזמיות מתחילות.
<יוסי עדס: זאת אומרת, זה ממש-ממש להתחלה ואפילו בעבודה מהבית בשלבים הראשונים.
<יוסי עדס: זה במודל של מיקרו פיננס.
<יוסי עדס: בשנה האחרונה ניתנו שם 1,250 הלוואות בערך, בסכום של קרוב לעשרה מיליון.
<יוסי עדס: זו קרן שפועלת כבר מ-2011 ואנחנו רואים שם ממצאים בהחלט מעניינים של 88% מאותם עסקים ממשיכים לעבוד אחרי שלוש שנים.
<יוסי עדס: ההערכה שלנו היא - - -
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא עד כמה כל שנה אתם נותנים?
<יוסי עדס: בערך עשרה מיליון.
<יוסי עדס: קרוב ל - - -
עאידה תומא סלימאן: וזה סכום קצוב?
עאידה תומא סלימאן: כאילו, אם יהיו בקשות - - -
<יוסי עדס: אם יהיו אז אנחנו נגדיל את הצורך.
<יוסי עדס: אנחנו בדקנו, רק עכשיו חידשנו את הפרויקט הזה ובחנו את הגידול בצורך והוספנו תקציב להלוואות שחוזרות, מאחר שהקרן של ההלוואה קיימת והיא רק גדלה במשך השנים בהתאם לצורך.
<יוסי עדס: וגם בהתקשרות הנוכחית, התקציב הזה אמור לגדול בהתאם לצורך וככל שיהיה צורך התקציב הזה יגדל, אבל אנחנו גם מהפעילות - - -
עאידה תומא סלימאן: התנאים בקרן הזו, תנאי ההלוואה עצמה דומים לתנאים שהבנקים נותנים?
<יוסי עדס: לא, זה עולם אחר לגמרי.
<יוסי עדס: זה מודל של מיקרו פיננס, המודל של מוחמד יונס, מי שמכיר - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אני מכירה.
<יוסי עדס: - - של קבוצות נשים - - -
יוסף ג'בארין: חייב להיות יותר טוב, אחרת - - -
<יוסי עדס: לא דורשים שם שום בטחונות, לא דורשים שום דבר.
<יוסי עדס: מתחילים באמת בהלוואות מיקרו, הלוואות קטנות יחסית של 6,000 ₪.
עאידה תומא סלימאן: אני לא במקרה שאלתי את השאלה, כי אני רואה שזה מה שנקרא הנגשת המשאבים, כי רוב העסקים של הנשים באופן כללי, ואתה אמרת גם כן את זה, זה או שזה בנוי על שירותים אישיים או שזה באמת עסקים מאוד קטנים.
עאידה תומא סלימאן: כלומר אפילו אם לוקחים בחשבון את סדר הגודל העסקים של נשים באופן כללי, לא רק באוכלוסייה הערבית, באופן כללי במדינה, בדרך כלל העסקים הם הרבה יותר קטנים וזה גם מה שגורם הרבה פעמים, אנחנו נקיים דיון בשבוע הבא על רכש ציבורי ועסקים של נשים, זה גורם להן הרבה פעמים לאי-יכולת להתמודד על מכרזים כאשר המכרזים הם גדולים ואם היו פורשים את המכרזים אז כן היו יכולים להשתתף.
עאידה תומא סלימאן: זה שהבנקים נותנים, השאלה היא – ואנחנו תכף נפנה לבנקים ונשאל – האם הבנקים לוקחים בחשבון את זה, וברגע שמדברים על הלוואות, אני יודעת שאתם עסקים, אתם לא מדינה, אבל בכל זאת האם לוקחים בחשבון את האופציה הזו לעשות את התנאים שמאפשרים ומנגישים יותר מאשר כמו שנעשה בקרן ההיא לאוכלוסייה הערבית, לנשים ערביות.
<יוסי עדס: אני רק אוסיף על זה שבאמת, כמו שציינת, הרבה פעמים אלה עסקים קטנים מאוד שלוקחים גם הלוואות קטנות מאוד שבדרך כלל הרבה פעמים נחשבות להלוואות אישיות ולא להלוואות עסקיות, זו גם טענה ששמענו מבנק ישראל, שהרבה פעמים הלוואות שרשומות תחת הלוואות של משקי בית משמשות לאותם עסקים מאוד קטנים, ובגלל הגודל שלהם הם לא נרשמים כהלוואה עסקית.
<יוסי עדס: לגבי הקרן, בהחלט נעשית הנגשה.
<יוסי עדס: יש רכזות שטח שפועלות בקרב הנשים, מגבשות את הקבוצות, ההלוואות ניתנות כהלוואות קבוצתיות והקריטריונים היחידים שיש שם, שיהיה איזשהו מיזם ושתהיה קבוצה שהיא ערבה אחת לשנייה.
<יוסי עדס: זה מודל שמוכיח את עצמו והוא עובד בהחלט כבר קרוב לעשור בצורה מאוד יפה.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני שמתי לב שזה פיקוח על בנקים ולא הבנקים עצמם.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב אנחנו ניסינו לגייס את הבנקים שיגיעו לדיון הזה, אבל הבנתי שאני לא צריכה להרגיש רע שהם לא הגיעו כי בדרך-כלל הם לא מגיעים לוועדות בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: כנראה הם מעל התהליכים שקורים פה בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, את תרצי להתייחס גבירתי?
<עודדה פרץ: אין לי יותר מדי מה להוסיף.
<עודדה פרץ: התחושה שלי היא שזה עניין שצריך יותר לחקור אותו במישור הסוציולוגי.
<עודדה פרץ: אני חושבת שבאמת נשים פחות אוהבות סיכון, פחות אוהבות למנף את עצמן ופחות מבקשות הלוואות.
<עודדה פרץ: פחות גם מתעסקות ב - - -
עאידה תומא סלימאן: אלה שלושה משפטים מאוד קשים.
<עודדה פרץ: כן?
<עודדה פרץ: אני לא יודעת.
<עודדה פרץ: אולי - - -
עאידה תומא סלימאן: לא אוהבות סיכון, לא אוהבות למנף את עצמן ולא וואי וואי - - -
<עודדה פרץ: אני חושבת שאלה משפטים חיוביים - - -
יוסף ג'בארין: "לא אוהבות סיכון", זה יוסי אמר וסלחנו לו ולכן - - -
עאידה תומא סלימאן: כנראה לא שמתי לב.
<יוסי עדס: לא, אלה מחקרים שנעשים - - -
יוסף ג'בארין: הוא דיבר על מחקרים בעולם אז לכן - - -
<אושרת דוד: הן "לא אוהבות למנף את עצמן" זה - - -
<עודדה פרץ: אני אומרת "לא אוהבות סיכון" במובן של מינוף.