GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: סליחה, עוד לפני ששמעתי אותך שאלתי את האלוף אלמוז אם יש קצין דתי שהגיע לגדוד מעורב, אני שמתי דגש, אם הוא ביקש לעזוב או לשנות תפקיד.
מירב בן ארי: הוא אמר במפורש שלא.
מירב בן ארי: אז אתה לא יכול לבוא עכשיו אחרי שבאמת הוא בא ונתן נתונים ועוד שאלתי, בלי לדבר איתך, פשוט עניין אותי.
מירב בן ארי: ובסוף אתה בא ואתה אומר דברים, זה לא נכון, אתה לא יכול להגיד דברים שהם - - - אתה יודע, אני שמרתי על הזכות שלך לדבר, אבל אתה לא יכול להגיד דברים מסולפים.
<אורן הניג: מה אמרתי מסולף?
מירב בן ארי: אני שאלתי אותו אם יש קצין דתי שהגיע לגדוד מעורב, עליו אתה דיברת עכשיו, לא על צה"ל- - -
מיקי לוי: או קצינה דתיה.
מירב בן ארי: עזוב, שאלתי על קצין לא קצינה.
מירב בן ארי: שאלתי על קצין בכוונה כדי לשאול אותו אם הוא ביקש הצבה מחדש.
מירב בן ארי: והוא אומר שאין את זה.
מירב בן ארי: אז למה אתה סתם דוחף דברים.
<אורן הניג: אנחנו מדברים על מציאות חדשה - - -
מירב בן ארי: זה מציאות חלופית שאתה בונה כאן.
<אורן הניג: המציאות של הגדודים המעורבים היא לא מציאות שקיימת משחר ההיסטוריה בצה"ל- - -
מירב בן ארי: אבל זה מה ששאלתי.
<אורן הניג: אבל אנחנו עכשיו בפקודה הזאת כנראה - - -
מרב מיכאלי: הם תמיד היו מעורבים רק הבנות היו שם בתור פקידות וקישוטים, כאילו, זה לא שלא היו.
<קריאה: תמיד היו מעורבים רק לא קראו לזה ככה.
מירב בן ארי: סליחה, הם לא היו קישוט.
מירב בן ארי: גם פקידה- - - גם הייתי בגדוד ולא הייתי קישוט- - -
<אורן הניג: אנחנו מבקשים ולא מצליחים להבין למה לקצין הוא יצטרך להגיע עד ראש אכ"א וכל מי שמכיר את הבירוקרטיה הצבאית, זה לא דבר שקורה בשבוע, זה מסובך.
<אורן הניג: יש מספיק גדודים בצה"ל, יש מספיק חטיבות, יש מספיק יחידות.
<אורן הניג: למה לא לתת לקצין הדתי שרוצה לבוא ולשרת ולתת למען המדינה מראש.
מירב בן ארי: מה תתן לו מה?
<אורן הניג: מראש- - -
מירב בן ארי: מראש אני אתן לו גדוד רק של גברים - - -
מיקי לוי: ראש אכ"א - - -אנחנו נעביר אותו - - -
<אורן הניג: בבירוקרטיה הצבאית דבר כזה לא קורה תוך יומיים.
<אורן הניג: כשקצין משובץ - -
מירב בן ארי: כן, כשקצין משובץ מה?
<אורן הניג: - - אחרי שהוא סיים את בה"ד 1 לבוא ולהתחיל עכשיו תהליך בירוקרטיה - - -
עליזה לביא: שיקרא את סעיף 14: בטרם ישובץ ביחידה לוחמת מעורבת יישאל - - - האם יש מניעה מצדו.
מירב בן ארי: מה הבעיה אצלך אחרי שכבר שאלנו.
<אורן הניג: אם זה יהיה בטרם שיבוצו והוא יוכל לבקש אין בעיה - - -
<קריאה: הנה, זה הפקודה.
מירב בן ארי: הנה, קיבלת תשובה.
<אורן הניג: כן.
עליזה לביא: קרא את סעיף 14 - - -
מירב בן ארי: בסדר עליזה, הוא שמע, הבין ושם הוא עצר, ולבד הוא עצר.
<דורית בר חי: תודה רבה.
<דורית בר חי: אני רוצה להתחיל דווקא עם יום שכולו אור, ערב נר ראשון של חנוכה.
<דורית בר חי: משרד החינוך בתפיסת העולם שלו נותן תכנית הכנה לצה"ל לבנים ולבנות בצורה שוויונית וחושף את המקצועות ואת המסלולים ואת הכל בפני כולם.
<דורית בר חי: אני רוצה לומר שבחינוך הדתי, שהתייחסה אלומה, כן יש קושי להכנס למערכת החינוך הדתית לבנות.
<דורית בר חי: לבנים זה היה, עכשיו זה הרבה יותר טוב ותכנית הכנה לצה"ל היום ממוסדת בתוך החינוך הדתי לבנים.
<דורית בר חי: אבל גם לבנות אפשר לקבל את המידע בשעות אחר הצהריים במרכזי הכנה לצה"ל ברשויות.
<דורית בר חי: אנחנו מנסים לחשוף את הבנות ולפי מה שכתוב בחוזר מנכ"ל הבנות הדתיות, אני קוראת מתוך חוזר מנכ"ל: "את בנות החינוך הדתי המעוניינות לשרת בצה"ל יכינו פרטנית למסלולי המדרשות והמכינות ולשירות בצה"ל"
עליזה לביא: מחוץ לבתי הספר.
<דורית בר חי: לא בבתי הספר.
מירב בן ארי: זה אנחנו מכירים אבל זה לא הדיון.
<דורית בר חי: זה לא הדיון - - -
מירב בן ארי: זה דיון אחר, עשינו עליו פה בוועדת חינוך - - -
עליזה לביא: היא אמרה אור, אולי מליצת אושר - - -
מירב בן ארי: לא, עליזה, אנחנו לא נכנסים לזה עכשיו.
<דורית בר חי: אולי אני אדבר בנימה אישית.
<דורית בר חי: אני אמא לששה ילדים וילדיי בוגרי החינוך הדתי.
<דורית בר חי: ארבע בנות אולפנת עופרה כולן שירתו בצה"ל.
<דורית בר חי: יש לי כרגע שתי בנות תאומות בשירות צבאי.
<דורית בר חי: אחת במסלול תורני של טפטף, מורה חיילת, והשנייה לקראת סיום קורס קצינות מודיעין בבה"ד 15 - - -
<מוטי אלמוז: הן חזרו לא דתיות מצה"ל?
<דורית בר חי: לא רק שהן לא - - - ברוך השם - - -
<מוטי אלמוז: כמה צה"ל פגע בדתיות שלהן?
<מוטי אלמוז: לא זה מעניין אותי, באמת.
עליזה לביא: אנחנו לא מדברים בשפה הזאת.
מירב בן ארי: אבל היא אמרה מאוד יפה מאלומה, היא אמרה 89%.
<דורית בר חי: אני אתן דוגמה של הבנות שלי, בוגרות מדרשות, עין הנציב, שובה וכו', מגיעות לצה"ל מאוד מוכנות.
<דורית בר חי: הבנות נשארו דתיות, כל אחת בדרכה.
<דורית בר חי: אחת עם כיסוי ראש, אחת בלי כיסוי ראש, אחת כיסוי ראש ומכנסיים.
<דורית בר חי: אנחנו מגדלים את הבנות שלנו - - -
<מוטי אלמוז: זה כל הסיפור כולו.
<מוטי אלמוז: זה מעצבן מאוד חלקים שעושים את הכל כדי למנוע את זה.
<מוטי אלמוז: המשפטים האלה הם כל הסיפור כולו.
עליזה לביא: אבל הבנות שלך יש להן מודל חיקוי בעופרה.
עליזה לביא: הבת שלי בצה"
עליזה לביא: לי עכשיו אבל אני יודעת שלא יכלתי להכניס לבית הספר שלה, לצערי הרב, את אלומה, ולכן עשיתי אצלי בבית ערב וארחתי את אלומה ואת שרון.
עליזה לביא: והרבה מאוד בנות אין להן מודל חיקוי ואתם במשרד החינוך נעלתם את בתי הספר הדתיים בפני צה"ל - - -
מירב בן ארי: זה לא הם נעלו, זה מנהלי בתי הספר.
מירב בן ארי: עשינו על זה דיון בוועדת חינוך.
עליזה לביא: לא, לא מנהלי בתי הספר- - -
מירב בן ארי: יש גם מנהלי בתי ספר שלא רוצים - - -
עליזה לביא: שר החינוך - - -
מירב בן ארי: זה לא שר החינוך - - -
עליזה לביא: ברור שר החינוך- - -
מירב בן ארי: עשינו על זה דיון, אני הייתי בדיון, אני חושבת שאפילו ניהלתי אותו.
מירב בן ארי: זה הרבה בתי ספר שלא רוצים את צה"ל בתוך הבתי ספר שלהם.
עליזה לביא: לא, זה שר החינוך.
מירב בן ארי: שר החינוך יושב ונועל במפתח את כל בית ספר.
עליזה לביא: זה שר החינוך, כן, הוא אומר את זה, תראי - -
מירב בן ארי: בסדר, אוקיי.
עליזה לביא: - -אז אני לא אחראי על החינוך הדתי.
מירב בן ארי: אני במקרה גם שאלתי אותו וזה לא נכון.
עליזה לביא: מה לא נכון?
מירב בן ארי: זה לא נכון, עליזה.
עליזה לביא: מירב, שר החינוך - - -
מירב בן ארי: יש מנהלים, ישבו גם מנהלים ומנהלי מדרשות שאמרו שהם לא רוצים שהם ייכנסו.
עליזה לביא: זה לא בסמכות בתי הספר.
מירב בן ארי: תגידי, הנה היא - - - מה לי ולשר החינוך, מה הוא במפלגה שלי?
<שרון בריק דשן: רוב התיכונים והאולפנות לא מעוניינים בשום פעילות שמכינה לצה"ל וגם ראש מנהל החמד.
<שרון בריק דשן: כלומר גם שר החינוך וגם ראש מנהל החמד לא הוציאו שום הנחייה אחרת.
מירב בן ארי: בדיוק, זה מה שאני אמרתי לך ואמרתי לך את זה גם בוועדת חינוך ואת ממשיכה כאילו- - -
עליזה לביא: מה זה לא הוציאו הנחייה, תקשיבי למה שהיא אומרת - - -
מירב בן ארי: מנהלי בתי הספר, היה כאן דיון בוועדת חינוך פה ליד, ואמרו שמנהלי בתי הספר בעצמם אמרו שהם לא רוצים שייכנסו אליהם לתוך בתי ספר.
<דורית בר חי: כי ההוראה של הנהלת החמד היא לכוון לשירות לאומי ולא לשירות צבאי.
מירב בן ארי: ואני עדיין שואלת אותך אם המנהל בית ספר יכול לבחור?
<קריאה: בואי נתרכז במה שבסמכותו- - - הוא גם בצבא מאבד בנות טובות אבל לפחות בואי נדבר על מה שהוא יכול לעשות בעניין הזה לא על מה שהוא לא יכול.
מירב בן ארי: דורית, בבקשה, יש לך דקה, קדימה.
<דורית בר חי: בסופו של דבר הבנות מצביעות ברגליים והן מקבלות את המידע בדרכים אחרות ואנחנו כמשרד חינוך פותחים בפניהן את כל המידע בדרכים שעומדות לרשותנו.
<דורית בר חי: אנחנו משתדלים מאוד שהבנות תקבלנה את אפשרות הבחירה- - -
עליזה לביא: לבנות בעופרה אני לא דואגת אני דואגת לבנות שאין להן - - -
מירב בן ארי: תודה, אנחנו מסיימים, אני צריכה לסגור את הדיון כבר ממזמן.
מירב בן ארי: משרד המשפטים.
<קריאה: אני באתי בעיקר לשמוע בדיון הזה, גברתי, אני מודה על ההזדמנות.
מירב בן ארי: אז אני מסכמת את הדיון.
מירב בן ארי: לפני שאני מסכמת עליזה לביא, לאחר מכן מוטי אלמוז ואז נסכם.
עליזה לביא: תודה גברתי על הדיון ועל הניהול של הדיון.
עליזה לביא: אני רוצה להודות לך שוב, ראש אכ"א, שהגעת לכאן היום.
עליזה לביא: הפקודה הזאת זה שהיא שונתה לפי מה שהבנתי ממך 2009 ולאחר מכן 2016 שמלמדת באמת על הלכי רוח בחברה בישראל.
עליזה לביא: הייתי מקווה ואני יודעת שיש הרבה מאוד קולות מכאן ומכאן ושמענו אותך אומר את זה בכנות גדולה מאוד.
עליזה לביא: צבא הוא הצבא של כולם ואני אמא גם לילדה בצה"לי אבל גם לקצין באחר הב"חים שאת הדברים שאתה כרגע אמרת אני שומעת בבית.
עליזה לביא: צריך לתת לכולם את ההרגשה הטובה.
עליזה לביא: אני לא מאויימת מזה שחיילים דתיים וחרדים שרוצים את המרחב בצורה שמתכתבת עם אמונתם, צריך לאפשר.
עליזה לביא: כמו שיש רגישות שצריכה להיות ניתנת לכל הקבוצות בצבא ובתנאי שזה לא יפגע בנשים.
עליזה לביא: כן לתת את ההבנה ואת הרגישות, הצבא הוא צבא של כולם, הוא צבא מכיל, אבל לא לפגוע בבנות, לא לפגוע בנשים.
עליזה לביא: ואנחנו כאן נוכח הפקודה הזאת אני חושבת שאפשר לחיות איתה אבל היה אפשר בצורה יותר חדה וברורה ואני רק רוצה ברשותך להבין איך מתדרכים את המפקדים בשטח.
עליזה לביא: כי למעלה למעלה אז הפקודה אבל איך, מה צה"ל היום עושה עם מפקדים שנמצאים בב"חים, שנמצאים בגדודים המעורבים.
עליזה לביא: איך אתם מעבירים להם את המידע?
עליזה לביא: הרי המצוקה נמצאת בשטח.
מירב בן ארי: תודה חברת הכנסת עליזה לביא.
מירב בן ארי: מוטי תתייחס לעוד כמה דברים שנאמרו כאן וכמובן ליוזמת הדיון.
<מוטי אלמוז: תודה.
<מוטי אלמוז: הפקודה הזאת החל מהיום היא הפקודה המעודכנת והיא מועברת לשטח כמו שצבא מעביר פקודות לשטח.
<מוטי אלמוז: הוא מעביר את זה דרך שרשרת הפיקוד, זה יגיע למפקדים בגדודים המעורבים, לשאלות האלה שנשאלו כאן, והם ינחו את המפקדים בהתאם למה שנקבע כאן.
<מוטי אלמוז: הפקודה הזאת, למרות שנאמרה כאן לא מעט פעמים המילה לחץ, היא הגיעה מתוך מקום של מה נכון לצבא, לא מה נכון לאיזשהו צד.
<מוטי אלמוז: ואני לא כל כך מתרגש מאמירות כאלה ואחרות או כתבות כאלה ואחרות כי אנחנו יודעים מה נכון לצבא.
<מוטי אלמוז: וכשאנחנו מסתכלים על הגייסות בשטח, על הגדודים המעורבים ומחוץ לגדודים המעורבים אז אנחנו חושבים שהסעיפים האלה נכתבו במדוייק והם מאפשרים לשטח פרשנות נכונה של מה שאנחנו רוצים שיקרה.
<מוטי אלמוז: ומה שאנחנו רוצים שיקרה זה שאף אחד לא ייפגע, שכל אחד בהתאם לרגשותיו ואמונותיו יוכל לחיות.
<מוטי אלמוז: למרות הקולות כאן המספרים מדברים בעד עצמם.
<מוטי אלמוז: וכשהמספרים מדברים בעד עצמם, אני שומע את האמירות האלה על מה עושה הצבא לבנות הדתיות או מה עושה הצבא לבנים הדתיים, אז אנחנו חיים עם זה בסדר גמור ולפעמים הויכוח קצת יוצא מפרופורציות והוא כאילו מגיע לתוך הצבא אבל הוא לא נכנס לתוך הצבא.
<מוטי אלמוז: היו אצלי כל שמונת המג"דים שיש להם גדודים מעורבים, ארבעה פיקוד העורף, ארבעה גדודים מעורבים לפני חודש, ישבו אצלי על השולחן.
<מוטי אלמוז: ושאלתי אותם את כל השאלות שקשורות בכשירות, בפיזיולוגיה, בצורך מבצעי במשימות המבצעיות.
<מוטי אלמוז: חייל בשריון יש לו כשירות מבצעית אחרת מחייל בכיר וזה לא מטריד אף אחד.
<מוטי אלמוז: כשאנחנו מתאימים צורך מבצעי לגדודים מעורבים מיד זה כאילו פוגע בחוסנו של צה"ל.
<מוטי אלמוז: זה אגדות עם.
<מוטי אלמוז: זה אגדות עם של חבורה מתוסכלת שמסתכלת על הבנות האלה והבנות ברחו להם פשוט.
<מוטי אלמוז: אין דרך אחרת להגיד את זה, זה אגדת עם, שאני לא צריך לפגוע בהן.
<מוטי אלמוז: הבנות האלה רוצות לשרת שירות קרבי בצה"ל או שירות בצה"ל ואנחנו צריכים לאפשר להן לעשות את זה.
<מוטי אלמוז: עכשיו עד לאן ולענייניות כסגל וענייני השוויון וכו'.
<מוטי אלמוז: תראו, זה לא תנועה חברתית, בסוף יש לי צרכים.
<מוטי אלמוז: ואי אפשר שאני אגיד רק לוחמות בצה"ל כי השוויון אומר רק לוחמות בצה"ל.
<מוטי אלמוז: יש לא מעט מקצועות שהבנות האלה הן צורך אדיר שלנו וכשאנחנו מקימים שני גדודים חדשים אז אנחנו צריכים למסד את זה וצריך לעצור ולראות שזה עובד כמו שצריך בטרם נבוא ונצהיר כל מיני הצהרות אחרות בנושא שוויון.
<מוטי אלמוז: הדבר האחרון - אם זה היה כל כך נורא ואם היו כל כך הרבה אירועים מבצעיים כושלים במשך 15 שנים מאז שהוקם הקרקל אז כנראה שהיינו סוגרים אותו.
<מוטי אלמוז: אם זה היה כל כך נורא אז כנראה שהיינו סוגרים אותו.
<מוטי אלמוז: אנחנו לא סוגרים אותו ובנינו עוד כמה גדודים כאלה כי כנראה שהתוצאות, גם המבצעיות, מדברות בעד עצמן, מה נעשה עם זה.
<מוטי אלמוז: הדבר האחרון - בדיון כזה צריך להגיד עוד משהו על הלחצים.
<מוטי אלמוז: אני שומע לא מעט את המילה הדתה, לא מעט את המילה הדרה ואמרה כאן חברת הכנסת מרב מיכאלי שהיו לחצים מאז שינוי הפקודה וכתוצאה מזה החלטנו לעשות פקודת שירות משותף.
<מוטי אלמוז: אז העובדות אומרות שאנחנו החלטנו לעשות פקודת שירות משותף למגינת ליבם של הרבה מאוד אנשים שהעובדה שלא הייתה פקודה הסתדרה להם טוב כי כל אחד עשה מה שהוא רוצה.
מרב מיכאלי: גם היום כל אחד עושה מה שהוא רוצה.
<מוטי אלמוז: והחלטנו לעשות את הפקודה הזאת לא בגלל לחץ של רבנים ולא בגלל לחץ של אף אחד.
<מוטי אלמוז: וגם על הרבנים צריך להגיד כאן משהו.
<מוטי אלמוז: כשציבור בא אלינו בדיוק בשל היותנו צבא העם ואומר תקשיבו רגע, יש לי מה להגיד לכם.
<מוטי אלמוז: ולא משנה מי הוא ולא משנה כמה תלמידים הוא העמיד וכמה קצינים הוא העמיד, והוא העמיד הרבה מאוד תלמידים והרבה מאוד קצינים והוא מעמיד הרבה מאוד תלמידים והרבה מאוד קצינים וצריך להתחשב בזה.
<מוטי אלמוז: והוא אומר תקשיבו רגע, יש כאן מילים שהן נוגדות דברים מאוד בסיסיים באמונתי אז אני מקשיב להם.
<מוטי אלמוז: והסעיפים האלה הם הסעיפים שנקבעו, קבע אותם אתמול הרמטכ"ל ואני חושב שהם יביאו צבא מאוחד יותר.
מרב מיכאלי: אתה לא מקשיב למי שמייצג את חצי מהציבור בישראל - - -
מירב בן ארי: מרב, זה לא בסדר, את דיברת המון באמת לא עצרתי אותך.
מירב בן ארי: דיי, עם כל הכבוד, יש כאן זמן של הוועדה.
מירב בן ארי: תודה רבה אני רוצה לעשות סיכום.
מירב בן ארי: ראשית אני רוצה להודות לאלוף מוטי אלמוז, ראש אכ"א שהגיע לכאן.
מירב בן ארי: אני מאוד אשמח לראות אותך יותר ואני גם אשמח אם הוועדה הזאת תנהל יותר דיונים על הצבא.
מירב בן ארי: זה כהערת אגב, לצערי זה לא קורה אבל כל פעם שהיא קוראת לי לדגל אני מתייצבת כי אני חושבת - - -
עליזה לביא: - - -ביקשתי והיא אישרה.
מירב בן ארי: אמרתי את זה בתחילת דבריי ואני חושבת שזה חשוב מאוד להמשיך עם המתווה הזה, לפחות פעם בחודשיים לעשות כאן דיון בוועדה ולא רק בחוץ ובטחון וענייני נשים בצבא.
מירב בן ארי: כי בסופו של דבר זו הוועדה שאמורה.
מירב בן ארי: ולכן זו הערת אגב, אני כמובן גם אדבר עם עאידה כמו שאני מדברת.
מירב בן ארי: אז ראשית תודה לך ותודה לוועדה על קיום הדיון.
מירב בן ארי: דבר שני אני רוצה לומר משהו.
מירב בן ארי: בסוף אמרת משפט כאן בין כל הדברים על העניין של הפער ועל העניין של הפוליטיקה שנכנסת באמצע.
מירב בן ארי: אני חושבת שארגונים, היינו כאן בדיונים אחרים, יש כאן הרבה ארגונים שרוצים לעשות טוב ובסוף הם עושים הרבה נזק.
מירב בן ארי: אני חושבת שבסופו של דבר הצבא הוא לא מקום דמוקרטי ובצבא, בסופו של דבר, יש לו צרכים.
מירב בן ארי: אבל בתוך זה הצבא, ומוטי אני אומרת לך, הוא צבא העם.
מירב בן ארי: ובסופו של דבר כן יש כאן אג'נדה, והיא דיברה על שוויון זה לא ממקום של להכניס פוליטיקה זה ממקום שזה מה שהמדינה בנויה עליו, לא ממקום של חברות כנסת שצועקות לשוויון אלא כי זה חלק מהתפיסה שלנו כמדינה.
מירב בן ארי: בסוף, זה החינוך שהיא מקבלת בבית וזה מה שהיא רוצה להיות כשהיא מגיעה לצבא.
מירב בן ארי: ולא סתם היא נתנה כאן נתון גבוה ומדהים על זה שהן שומרות על הזהות שלהן.
מירב בן ארי: כי בסוף כנראה שיש משהו שקורה בצבא שמאפשר להן לשמור על הזהות שלהן ומאפשר להן להגיע.
מירב בן ארי: אבל בתוך כל זה יש תלונות.
מירב בן ארי: ואני לא מזלזלת בתלונות שלך ולא זלזלתי בהן אבל אני גם בטח לא מזלזלת בתלונות כאן.
מירב בן ארי: כי אני רוצה להגיד לך משהו, ואני בוועדה הזאת כמעט שלוש שנים, בסוף יש כאן מגזר מקופח.
מירב בן ארי: לא משנה כמה תסתכל, והוא אמר, אתם מביאים קצינים וחיילים.
מירב בן ארי: בסוף, יש כאן מגזר שעושה תהליך בשנים האחרונות וכן צריך לתת לו יותר מקום.
מירב בן ארי: וכן צריך לבוא ולראות איך אנחנו כן מקדמים.
מירב בן ארי: אני יודעת שאני לא אשכנע אתכם כי אתם נמצאים במרחק מזרח ומערב ממני, אבל, ופה אני אומרת לך משהו אחד, כשמסכלים על התמונה הגדולה מבינים שכן יש פה מגזר שאנחנו חייבים חייבים לתת לו את האפשרות.
מירב בן ארי: וזה לא אליס מילר, אליס מילר פרץ את הדרך.
מירב בן ארי: משם כבר עברו כל כך הרבה מים בירדן שהדברים השתנו.
מירב בן ארי: אני רוצה להודות לכם גם על העבודה שאתן עושות ועל הדברים שהעלתן כאן.
מירב בן ארי: אני אבקש מיושבת ראש הוועדה לעשות כאן דיון המשך על התחולה של הפקודה בתוך הצבא והמשמעויות של התיקונים שהכנסתם.
מירב בן ארי: תודה רבה לכולם הישיבה נעולה.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-20.12.2017 ואנחנו היום ביישום המלצות הוועדה הבין-משרדית למניעה וטיפול בתופעת האלימות במשפחה וכמובן בהשתתפות חבר הכנסת גלעד ארדן, השר לבטחון פנים.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכבודו על ההשתתפות בדיון.
עאידה תומא סלימאן: כפי שכולם יודעים את הנושא של הוועדה הבין משרדית אשר ישבה ודנה וגיבשה המלצות למאבק באלימות בעיקר נגד נשים ובמשפחה, זה נושא שעלה כבר בכמה דיונים בוועדה והקדשנו לו שנתיים ברציפות את הדיונים של היום הבינלאומי למאבק באלימות שחל בכל שנה ב-25 לנובמבר.
עאידה תומא סלימאן: ב-22.11.2016 היה לנו הכבוד להצגת תכנית הפעולה הכוללת אשר גובשה על ידי המשרדים השונים כפי שאמרתי.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו ציפינו שתכנית הפעולה ברגע שמתגבשת, ברגע שמוצגת, שתעבור תהליך של אשרור ותצא לפועל.
עאידה תומא סלימאן: לצערנו הרב היינו צריכות לחכות ששה חודשים אבל בסופו של דבר ביוני 2017 ועדת השרים בראשות השר גלעד ארדן, ועדת השרים למאבק באלימות אישרה את התכנית.
עאידה תומא סלימאן: אבל, עוד פעם אבל, התכנית אשר אושרה לא היה ברור מאיפה מקבלים את התקציב או את העלות של יישומה אשר הוערך בזמנו ב-50 מיליון ₪ לשנה והבנו שהתכנית הולכת ומתבצעת בעיקר בחלקים ממנה תוך מימון מתקציבי המשרדים או משרד הבט"פ וגם משרד הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: למרות שהתכנית היא נוגעת לעוד משרדים והמשרדים האחרים גם כן אמורים לפעול בכיוון של יישום התכנית הזו.
עאידה תומא סלימאן: בנובמבר השנה רצינו לעקוב אחר היישום.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב נבצר מכלל השרים להגיע לדיון והייתי חייבת להגיד שלא באופן מפתיע.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו מתחילות בוועדה את המעקב לאחר היישום ולבדוק כמה שאלות מרכזיות בעיקר, מול כל שר בנפרד.
עאידה תומא סלימאן: כפי שזכור לחלק מכם שהשתתפו בדיון ב-23.11 השנה כאשר השרים לא הגיעו אנחנו קיבלנו החלטה, הצבענו עליה בוועדה לזמן את השרים כדי שיתנו לנו דו"חות ונשמע מהם איך הם הולכים לבצע את תכנית הפעולה אשר אושרה בתכנית.
עאידה תומא סלימאן: היום אני חושבת שהישיבה שלנו מתייחסת לשני דברים כבוד השר: דבר ראשון בהיותך ראש או יושב ראש ועדת השרים למאבק באלימות בעצם זאת מטריית העל שהממשלה נתנה לכל הנושא של אלימות כולל אלימות נגד נשים ואנחנו נרצה לשמוע מה בכוונת
עאידה תומא סלימאן: כם להוביל בתקופה הבאה מתוך התכנית אשר אושרה בוועדת השרים ואיך הולכים לממן אותה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שעל הביצוע אמון משרד הרווחה אבל יש חלקים שהם מתחת למשרד שלך שנשמח גם להתעדכן מה קורה איתם.
עאידה תומא סלימאן: לצערנו הרב באותו יום שדיברנו בוועדה לכבוד היום הבינלאומי למאבק באלימות היו לנו שני דוחות שהוגשו לוועדה אשר עמלו בהם קשות נציגות מרכז המחקר והמידע בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אחד הדוחות היה בנוגע לנושא רצח נשים, מן מבט על על עשר השנים האחרונות ושם קיבלנו תמונה, בעיניי, די מזעזעת ומעירה אותנו שוב למצב הקיים.
עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שבדיון שהתקיים בוועדת השרים ביוני שעבר אתם הקדשתם חלק מהדיון לנושא רצח נשים.
עאידה תומא סלימאן: אבל למה אנחנו מתעקשות על יישום התכנית - כאשר אנחנו יודעות שמקרי הרצח של נשים בשנתיים האחרונות, אפילו הולכים וגדלים, הדבר השני, 50% מהנשים שנרצחות הן נשים ערביות.
עאידה תומא סלימאן: מתוך הנשים שנרצחו 50% מהנשים היו מוכרות למשטרה שזו עלייה של 20% משנים קודמות.
עאידה תומא סלימאן: כמובן כל הנושא של נשים בסיכון, נשים שסובלות מאלימות הוא נושא שחשוב לנו.
עאידה תומא סלימאן: אבל כפי שידוע המקרה הקיצוני ביותר הוא מקרה הרצח, ולכן אני הדגשתי אותו באופן מיוחד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו קודם כל נשמח לשמוע מה בכוונתך כיושב ראש הוועדה לעשות במיוחד שעד היום אני לא הצלחתי להוציא מאף שר, מאף גורם ממשלתי, איזה תקציב מוקצה לתכנית הזו במיוחד.
גלעד ארדן: תודה גברתי יושבת ראש הוועדה, תודה על ההזמנה לוועדה החשובה הזו ואני סך הכל חושב ששיתוף הפעולה בינינו, בין המשרד לביטחון פנים ובין הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי הוא שיתוף פעולה חשוב.
גלעד ארדן: ואולי מדברייך זה לא משתמע כך אבל אני חושב שיש שיתוף פעולה דיי מתמיד כולל העברת נתונים, כולל התייחסות לפניות פרטניות רבות שאת מציפה בפנינו, ובצדק, מתוך חשש שלך לשלומן של נשים מאויימות ברחבי מדינת ישראל.
גלעד ארדן: אני אתייחס כמובן בהרחבה על הדברים שאת העלית אבל אני חייב לומר כהקדמה שאין מחלוקת בינינו הרי שהבעיה של אלימות כנגד נשים עד כדי רצח שזה באמת הקיצון והחמור והטראגי ביותר היא בעיה קשה מאוד במדינת ישראל.
גלעד ארדן: כשאנחנו בוחנים את סך אירועי האלימות או מעשי הרצח אז בהחלט אלימות בתוך המשפחה, בפרט אלימות כנגד נשים, זה הדבר שמגלם בתוכו אולי את האחוז הגבוה ביותר של מקרי האלימות הקשה, ולכן, ללא ספק, הציפייה שלי כשר לבטחון פנים היא שמשטרת ישראל, התחנות שלה, אגף החקירות והמודיעין שלה יקחו את הנושא הזה כאחד הנושאים המרכזיים.
גלעד ארדן: אם נקצין את זה עוד יותר, זה לא נחשב להקצין וזה משהו שאת יכולה לשמוע מהשטח, בכל ביקור שלי בתחנת משטרה, בכל ביקור שלי ביחידת משטרה האמירה הברורה שלי לגבי הנושא הזה שאם יש דילמה בשימוש במשאבי המשטרה בין להקצות, למשל, עמדת האזנה לטובת מאבק בארגוני פשיעה לבין הגנה על אישה מאויימת הציפייה שלי או הדרישה שלי מהמשטרה זה שבהיבט המוסרי יש חשיבות מוסרית גדולה יותר להגן על אישה מאויימת מאשר לארגן על ראש ארגון פשע מנקמה של ראש ארגון פשע אחר.
גלעד ארדן: לא שזה לא חשוב, זה חשוב, אבל אם המשאבים הם מוגבלים אז זאת הציפייה שלי ממשטרת ישראל.
גלעד ארדן: ואני מציע באמת שגם נציג המשטרה שמרכז את הנושא הזה יתייחס לשימוש במשאבי המשטרה ובסדר העדיפויות שזה נמצא.
גלעד ארדן: אני התרשמתי שלפחות בכל מה שנוגע לתחנות המשטרה הנושא הזה נמצא במקום הכי גבוה של סדר העדיפויות, קציני החקירות, בכלל המפקדים שם מאוד מאוד קשובים לנושא הזה וללוות את הנשים והמשפחות ככל יכולתם.
גלעד ארדן: וצריך גם פה להציג לציבור את המורכבות של הנושא.
גלעד ארדן: בכל זאת הנושא הזה לא דומה לנושאים אחרים כי שוב, כאשר אתה נמצא בדילמה של תא משפחתי שהגיע להתדרדרות ולמצב כזה של חשש לאלימות לא כל ההחלטות הן בידי הממשלה, מי כמוך מבין את זה לעומק, כולל הנושא של החלטות של משרד הרווחה, החלטות של בתי משפט.
גלעד ארדן: ובסוף בסוף אם אישה לא מופרדת לחלוטין או מבודדת מהתא המשפחתי שלה היכולת של המשטרה להגן 24 שעות ביממה ולמנוע, לצערנו, את המקרים הטראגיים שמתרחשים היא יכולת מוגבלת.
גלעד ארדן: וגם לאחר שאמרתי את כל זה כמובן צריך לוודא שאנחנו עושים הרבה יותר ונותנים את כל הכלים והתמיכה החקיקתית וגם המשאבית והפיזית למשטרה לבצע את תפקידה.
גלעד ארדן: ולכן כפי שאת ציינת ונמצא כאן גם מנכ"ל המשרד לביטחון פנים שהוביל את הצוות המקצועי הבין משרדי יחד עם מנכ"ל משרד הרווחה, זכרונו לברכה, יבלון, שלצערנו נפטר.
גלעד ארדן: אבל יחד עם מנכ"ל משרדי הם הובילו את העבודה המקצועית וגיבשו את אותה תכנית שאת ציינת בצדק שוועדת השרים בראשותי אישרה לפני מספר חודשים.
גלעד ארדן: עוד הערה, תפקידי כיושב ראש ועדת השרים הוא לא תפקיד שמאפשר לי איזשהי יכולת להכריח שרים לעשות דברים בתחום משרדם וגם זה אני חושב שדבר שכולם מבינים.
גלעד ארדן: היכולת שלי כיו"ר ועדת שרים זה לכנס את הוועדה הזו ולבצע מעקב ולהציף ולהציג ולחשוף לציבור מה כן בוצע ומה לא בוצע וגם לתת דין וחשבון לך ולוועדה.
גלעד ארדן: ואני אשמח מאוד, דרך אגב, יש כאן את התכנית כפי שאנחנו חילקנו אותה גם ביישום, מה צריך מבחינתנו לקרות בכל שנה ובשנה והוועדה יכולה לעקוב איזה משרד תקצב את היישום של זה פנימה בתקציב שלו ואיזה לא ומה מתבצע ומה לא מתבצע.
גלעד ארדן: יש פה את החלוקה גם מבחינת שנות הביצוע וגם מבחינת התקציבים של כל אחד מהסעיפים של כמה זה אמור לעלות.
גלעד ארדן: אני יכול להתייחס בקצרה - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה שאני נכנסת אבל ברגע שיש ועדת שרים שמאשרת את התכנית וועדת השרים האם יש לה את הסמכות או לפחות את היכולת לדרוש את התקציב כי אפשר לאשר תכנית אבל אם לא מצמידים לזה כסף ברור שלא יתבצע.
גלעד ארדן: נכון אבל אין מושג כזה בממשלה.
גלעד ארדן: הממשלה לא עובדת כקולקטיב של ועדות שרים שמייצגות את הנושאים שלהם בפני משרד האוצר.
גלעד ארדן: כל שר יש לו אחריות מינסטריאלית על התחום של המשרד שלו.
גלעד ארדן: ועדת שרים אישרה פה תכנית מקצועית שרלוונטית למספר משרדים, העיקריים שבהם זה אכן משרד הרווחה ומשרד לבטחון הפנים, אבל אני לא יכול להחליף את שר הרווחה במשא ומתן שהוא מנהל מול האוצר ובסדרי עדיפויות - - -
עאידה תומא סלימאן: על תקציב משרדו.
גלעד ארדן: אני יכול להבחן כן על מה שאני משקיע במשרד שלי ועל איך אני מתעדף את המשאבים כדי להתמודד עם הבעיה הקשה הזו וכמובן להציג לך ולוועדה איפה זה עומד היישום של התכנית.
גלעד ארדן: גם אני מקבל הרי דיווחים מתוך המשרדים האחרים.
גלעד ארדן: אין לי איזה כלי שפותח בפניי מה קורה שם לגמרי.
עאידה תומא סלימאן: ברור, אבל אם הבנתי ששר העבודה, רווחה ושירותים חברתיים הנו מרכז את העבודה לביצוע תכנית הפעולה הספציפית הזו, האם השר, כי בדברים שבאנו עם האוצר נאמר שאם שר הרווחה יבקש את הכסף עבור התכנית הזו אכן יקבל, כלומר האם הדרישה משר הרווחה כאחראי על ביצוע התכנית תכלול את כל התקציבים של כלל המשרדים או רק של המשרד שלו?
גלעד ארדן: רק של המשרד שלו.
עאידה תומא סלימאן: אם ככה אנחנו נצטרך לשמוע ממנו על תכנית הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא איך אפשר לעקוב אחר ביצוע התכנית אם כל משרד ימקם אותה בסדר עדיפות שונה וידרוש תקציבים או לא ידרוש תקציבים עבורה, זאת השאלה.
גלעד ארדן: אפשר יהיה לעקוב כי אנחנו נספק את הנתונים אבל בסוף המבחן הוא מבחן הציבור לגבי מי מיישם ומי לא מיישם.
גלעד ארדן: לי, כל עוד אני בתפקידי הזה ולא בתפקידים אחרים, אין לי דרך לאכוף על שר אחר את סדר העדיפויות הפנימי של משרדו.
גלעד ארדן: אם גברתי תעזור לי להיות בתפקידים אחרים אז אולי יהיה אבל כרגע לא.
עאידה תומא סלימאן: אני לא חושבת שאתה בונה עליי בקטע הזה.
גלעד ארדן: נכון והדברים נאמרו כמובן בהומור.
עאידה תומא סלימאן: ועניתי בהומור.
גלעד ארדן: לשם הביטחון.
גלעד ארדן: בכל מקרה אני חושב בהחלט שלמשרד ולמשטרה יש תפקיד מאוד חשוב ומרכזי אבל הרבה פעמים זה בהחלט מתסכל שבעיות, ופה לפעמים דרך אגב לכנסת ולוועדה יש יכולת יותר גדולה לעזור לנו מאשר לנו לעצמנו.
גלעד ארדן: אני אתן דוגמה.
גלעד ארדן: כאשר המשטרה פעמים רבות אומרת לי, אנחנו לא קיבלנו מידע לאישה מסויימת כי חוק זכויות החולה מעדיף היום את החיסיון הרפואי שיש לצוותים הרפואיים שהם נותנים טיפול רפואי ולפעמים מגיעה אישה שברור לצוות הרפואי שהחבלה שהיא חוותה היא חבלה מכוונת אבל המשטרה לא מקבלת שום סימנים מקדימים או התראה מבית החולים כי משרד הבריאות אומר, החוק אוסר עלינו ומונע.
גלעד ארדן: אני כבר חצי שנה - - -
עאידה תומא סלימאן: רופאים אמורים לדווח על מקרים של אלימות.
גלעד ארדן: אני חושב שהמשטרה תוכל להתייחס למגבלות הקיימות היום ומתי היא יכולה לדווח ומתי היא לא יכולה לדווח בנושא הזה - - -
עאידה תומא סלימאן: גם נמצאים אצלנו ממשרד הבריאות אפשר לשאול אחר כך.
גלעד ארדן: יש תמימות דעים, אגב, בצוות המקצועי, נכון אליעזר, יש תמימות דעים בצורך לשנות את חוק זכויות החולה.
גלעד ארדן: גם במשרד הבריאות זאת העמדה שלהם.
גלעד ארדן: לצערי הרב, משרד המשפטים, אנחנו כבר מולם בנושא הזה למעלה מחצי שנה.