GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: החברה באופן כללי עדיין לא מסייעת ולא מאפשרת להרבה נשים להתקדם ולהגיד הותקפתי, עברתי הטרדה.
עאידה תומא סלימאן: הרבה נשים עדיין מפחדות לדבר ויש להן סיבות מאוד צודקות כדי לפחד לעשות זאת.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ראינו את זה.
עאידה תומא סלימאן: אחת ההערות לגבי הקמפיין "מי טו" הייתה שהוא רק לנשים החזקות וכי רק הנשים החזקות יכולות לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכם שהנשים החזקות האלה היום עוברות מסכת ניסיונות השתקה, הפחדה, השמצה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד שגם אני כיושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, כאשר ניסיתי להשפיע על מוסד אקדמי כדי לא לארח אדם שמואשם על ידי נשים – אני לא אומרת שהוגש נגדו כתב אישום אלא היו נשים שאמרו שהוא הטריד אותן – היא איים עלי בתביעה על הוצאת דיבה.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכם שאם אנשים החזקות יכולות להיות מאוימות, אם הנשים החזקות יכולות להיות מושתקות, בואו נחשוב על מה עובר על סטודנטית בתחילת דרכה, שנכנסה לאוניברסיטה והיא מסתכלת על המרצה שלה כמישהו שהוא מחזיק את העתיד שלה בידיים שלו.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שאנחנו כולנו נרצה לשנות את המצב הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לומר לגבי המכללות והמוסדות להשכלה הגבוהה שטענו שבאוכלוסיות שלהם זה לא קיים.
עאידה תומא סלימאן: זה מאוד מקומם כי כולנו כבר יודעות שאפילו על האוכלוסיות שטענו שאצלן זה לא קיים, כבר יש פרסומים ויש הודאה מהרבה צדדים, יש כתבי אישום ויש גזרי דין על אנשים שעשו את זה.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו לא נשלה את עצמנו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להפנות מילה אחרונה לאוכלוסייה ממנה אני באה, לאוכלוסייה הערבית, למוסדות להשכלה גבוהה באוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: אני דאגתי באופן מיוחד גם בשנה ליצור קשר עם המוסדות ולבקש דיווחים וקיבלנו חלק נכבד מהדיווחים.
עאידה תומא סלימאן: חלק מהדיווחים לצערי הרב לא משקפים עבודה יסודית.
עאידה תומא סלימאן: לא מצאתי גם שם תלונות.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת שוב שזה לא בגלל שהטרדה מינית לא קיימת באוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: היא קיימת בכלל האוכלוסיות.
עאידה תומא סלימאן: בשנה הבאה אנחנו נמשיך לעקוב ונבדוק.
עאידה תומא סלימאן: אני מבטיחה לקיים סיורים במוסדות האקדמיים באוכלוסייה הערבית ולבקש לדעת מה קורה שם.
מירב בן ארי: אני אחליף את יו"ר הוועדה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שנאלצה מסיבות אישיות לא להיות כאן.
מירב בן ארי: אבל היו בטוחים שבלבה ובנפשה היא תמיד איתכם, בטח בנושא של נשים חסרות מעמד.
מירב בן ארי: היום ה-16.1.2018, כ"ט בטבת תשע"ח.
מירב בן ארי: אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי.
מירב בן ארי: הנושא הוא השקופות - נשים חסרות מעמד, מענים לנשים הסובלות מאלימות.
מירב בן ארי: אנחנו צירפנו לדיון את בקשתה של חברת הכנסת קסניה סבטלובה שיושבת לידי, תיכף גם תפתח, בנושא שלה של נשים לא יהודיות שנשואות לגברים ישראלים מגורשות מישראל חרף האלימות הקשה מצד בעליהן.
מירב בן ארי: אני קראתי גם את החומר שנשלח לוועדה, גם מעמותת אסף שאני מכירה את העבודה החשובה שלהם, גם הנושא של קורבנות הסחר.
מירב בן ארי: קראתי גם את מדיניות של משרד הרווחה שאנחנו נדבר עליה, תיכף תציגו וכמובן אני ארצה לשמוע גם את המשרדים האחרים.
מירב בן ארי: אני אגיד משהו אחד ואז אני אתן לקסניה וגם למשרדים להציג.
מירב בן ארי: אני גם סיירתי ביחד עם עמותת אסף, הייתי גם במקלטים, בלי קשר לעמותה, עשיתי סיור במקלט, פגשתי גם נשים שהן קורבנות של סחר, נשים שהן קורבנות של עינויים.
מירב בן ארי: במקלט פגשתי את הנשים שאת התייחסת אליהן יותר, אותן נשים שהגיעו לכאן בסוג של מסחרה באינטרנט.
מירב בן ארי: הגיעו לכאן לחלום הזוגי של למצוא כאן בעל עשיר, ומה שנקרא החלום ושברו.
מירב בן ארי: תקופה לא ארוכה הם חיו בזוגיות, לפעמים גם יש ילדים בעניין ובסופו של דבר מתחיל תהליך גירושים והאישה מוצאת את עצמה לבד, כמו שאמרתי לפעמים עם ילדים, אם זה במקלט כתוצאה של אלימות או אם זה פשוט לבד בלי אף אחד.
מירב בן ארי: אין לה שום מעמד חוקי כאן בארץ, ולכן לפעמים אחרי שהיא פיתחה אפילו חברים או גן לילדה או איזשהי מסגרת היא נאלצת להיות מגורשת מכאן.
מירב בן ארי: וכמובן, פגשתי את אותן נשים שהן גם עברו, שהן גם קורבנות של אלימות, מה שבכלל אומר שגם הן הגיעו לכאן וגם בסוף מה שנקרא ספגו כאן אלימות קשה מצד בני הזוג או המשפחה שלו גם, זה גם אירוע ששמעתי.
מירב בן ארי: ובעצם, מה שנקרא, לצערי הרב, לא יודעת איך להגדיר את זה בצורה שזה סוג של, גם אתה מביא אותה לכאן, גם אתה מתעלל בה בסוף וגם אתה זורק אותה ואומר לה תסתדרי לבד.
מירב בן ארי: כל אדם שיש בו טיפה רגישות מבין שאין מקום לאטימות הזאת.
מירב בן ארי: זה ברמה האישית דברים שאני פגשתי בשלוש שנים האחרונות, אני גם אציין את זה בהתחלה וגם בסוף שיש כאן עמותות שעושות עבודה מאוד מאוד טובה אבל כמו תמיד זה לא צריך להיות במקום של עמותות, זה צריך להיות החלטה ואחריות של המדינה.
מירב בן ארי: אז נתחיל עם חברתי קסניה שתציג את הנושא שלה, בבקשה.
קסניה סבטלובה: שלום לכולם, בוקר טוב, תודה מירב.
קסניה סבטלובה: לפני כמה שנים אנחנו כולנו הזדעזענו כשצפינו בסרט כלות מאוקראינה, אנחנו זוכרים את זה.
קסניה סבטלובה: וזה קצת פתח את הצוהר על התעשייה הזאת של כלות שמגיעות ממדינות כאלה ואחרות.
קסניה סבטלובה: רבות מהמדינות האלה הן בגוש של מדינות חבר העמים לשעבר אך כמובן שזה לא אקסקוליסיבי, יש גם מהפיליפינים ויש גם מוייטנאם ומדינות אחרות שמשם מגיעות הנשים.
קסניה סבטלובה: למען הצדק אני כמובן אציין שלא כל המקרים מתייחסים לסוג הזה של יחסים, שבצורה נכונה הגדרת את זה, מסחרה באינטרנט, ממש סחר מכר בנשים.
קסניה סבטלובה: יש גם מקרים של נישואים וזוגיות שנוצרת ומתפתחת באופן טבעי, בין אם זה במשלחות של עבודה, בין אם זה דרך חברים משותפים, בין אם זה בהתכתבויות באינטרנט שלא דרך אותן החברות של תיווך.
קסניה סבטלובה: וכך או כך יש לנו זוגות רבים של גברים ישראלים ונשים שהן לא ישראליות, לא יהודיות שמגיעות לכאן ומכאן לחוצלארץ.
קסניה סבטלובה: לאחר ששניים נישאים הם פונים לרשות האוכלוסין וההגירה במטרה להתחיל בהליך מדורג לקבלת מעמד קבע עבור האישה.
קסניה סבטלובה: לשם כך על הבעל להתייצב בתדירות קבועה מראש בלשכה לצד אשתו ולחתום על הצהרה כי נמצאים בזוגיות.
קסניה סבטלובה: רוב הזוגות מנהלים חיים נורמטיביים ובונים את משפחתם בצורה כזאת או אחרת.
קסניה סבטלובה: אבל לצד אלה קיימים מקרים שבהם בעל מתעלל באשתו התעללות פיזית, נפשית, מינית, כלכלית והאישה פשוט חוששת להגיש את התלונה ולקבל הגנה על פי החוק.
קסניה סבטלובה: בחלק מהמקרים הבעל מאיים שיפסיק להצהיר במשרד האוכלוסין על כך שהם נשואים במידה והיא תתלונן.
קסניה סבטלובה: ואם היא כבר מתלוננת אז אין ביכולתה להחזיק מעמד ולנהל את חייה לצדו לאור היחס הזה.
קסניה סבטלובה: ההליך המדורג מופסק במקום והיא מוזמנת לשימוע בלשכת האוכלוסין ובמקרים רבים מגורשת למדינת המוצא.
קסניה סבטלובה: אם יש ילדים בעניין אז אתם מבינים שהילדים הופכים מייד לקלף מיקוח.
קסניה סבטלובה: כן אשלם לך מזונות, לא אשלם לך מזונות, אני אתן לך לשחרר את הילדים מכאן, לא אתן לך לשחרר את הילדים.
קסניה סבטלובה: במהלך שלוש שנים שאני חברת כנסת אין שבוע שאני לא מקבלת פניות בנושא הזה.
קסניה סבטלובה: רבות מהנשים האלה מפחדות להחשף, אנחנו הזמנו לפה הרבה מאוד נשים רובן ככולן אמרו לנו בכנות, אנחנו חוששות מאוד, אנחנו נמצאות במצב ביניים בלאו הכי, אנחנו יודעות שאם אנחנו נתייצב אולי יצלמו אותנו, אולי ירשמו את הפרטים שלנו ואנחנו מחר נמצא את עצמנו גם בלי הילד או הילדה, נמצא את עצמנו בחוצלארץ.
קסניה סבטלובה: משנת 2006 קיים נוהל במשרד הפנים, נוהל הטיפול בהפסקת הליך מדורג להסדרת מעמד לבני הזוג של ישראלים כתוצאה מאלימות מצד בן הזוג הישראלי.
קסניה סבטלובה: מספר הנוהל 520017 א'.
קסניה סבטלובה: הנוהל מכיר בכך שיש להגן על הנשים המוכות, המהגרות, וקובע מנגנון להסדרת מעמדן של מי שעזבו מערכת יחסים אלימה אבל לצערנו הרב ולצערן של הנשים האלה הנוהל לא נגיש לנשים.
קסניה סבטלובה: אין מידע על הנוהל לא ברשויות הרווחה, לא במשרד הפנים.
קסניה סבטלובה: נשים שכבר אוזרות אומץ ומגיעות לעובדת סוציאלית הן נתקלות בשאלה ש"מה את רוצה, הגעת, לא טוב לך, את מוזמנת לעזוב".
קסניה סבטלובה: זה היחס שנשים שפנו אליי נתקלו בו לא פעם ולא פעמיים.
קסניה סבטלובה: במשרד הפנים ברגע שנודע להם על הפרידה או על היציאה של האישה מבית הבעל, אפילו אם ניתן צו הגנה, ברוב המקרים פשוט נשללת אשרתה במקום או אחרי תהליך לא ארוך.
קסניה סבטלובה: אז בעצם מה עושה הבעל?
קסניה סבטלובה: מחזיק אותה בשבי, לא מחדש את אשרתה, מטיל עליה אלימות והפחדה כי יגרום לגירושה או פונה מיוזמתו למשרד הפנים ומודיע כי הזוגיות הגיעה לקיצה ומבקש את הגירוש של אותה אישה מהמדינה.
קסניה סבטלובה: בהרבה מאוד מקרים, מקרים כאלה מתרחשים גם ללא אלימות אלא שברגע שהאישה מסיימת את החמש שנים, מתקרבת לקיצם של חמש שנים, שלאחר מכן צריך להסדיר את מעמדה והיא כבר הופכת לתושבת קבע, חודשים ספורים - ויש ממש מקרה אחרי מקרה, שהבעלים פונים ללשכת האוכלוסין וההגירה ובאופן מפתיע ממש שלושה חודשים לפני שהתהליך מסתיים, ארבעה חודשים לפני כן, מודיעים על כך שטוב, זהו, סוף פסוק, לא צריך אותה יותר, כבר השתמשתי בה יותר מארבע שנים, זהו, אני רוצה להחזיר אותה הבייתה.
קסניה סבטלובה: כמו סחורה שקונים אותה ואחרי זה מחזירים אותה לאותו המקום.
קסניה סבטלובה: קול האישה אינו נשמע בכלל בעניין הזה ואם היא באה ואומרת במשרד הפנים, אבל זה בא ללא אזהרה מוקדמת, היחסים היו תקינים, הכל היה בסדר, זה לא משפיע ולא משנה את הליך הגירוש.
קסניה סבטלובה: זמן הטיפול והמענה לפניות בוועדה מטעמים הומניטריים שקיימת במשרד הפנים הוא בעיה בפני עצמה.
קסניה סבטלובה: הקריטריונים אינם שקופים ואינם ברורים לקביעת מעמד לנשים כאלה ותדירות התכנסות גם היא לא ברורה והנשים נתקלות בכך.
קסניה סבטלובה: גם במקרים אחרים יש לנו קצת בעיות עם הוועדה ההומניטרית שלא ברור לנו מתי היא אמורה להתכנס ומתי מגיע הזמן לטפל באותן פניות שמצטברות.
קסניה סבטלובה: מה שלדעתי חייבים לעשות זה לקבוע פרמטרים ברורים, כולל זמן הטיפול לפעילות קודם כל בוועדה ההומניטרית, להגדיר את הקטגוריות של נשים שסובלות מאלימות מצד הבעלים שלהן ודבר הגשת בקשה לאשרה, לעבוד בשיתוף פעולה עם נשות הקשר באותם ארגונים אזרחיים שהם היחידים היום שעוזרים לנשים האלה במועצות האזוריות.
קסניה סבטלובה: להנגיש מידע בשפות, הנגשה לשונית זה תמיד המפתח, אם האישה שנמצאת פה נשים ספורות ובדרך כלל גם מודרת מאפשרויות כמו לימוד העברית כי היא לא עולה חדשה, הבעל צריך לשלם עליה באולפן כדי שהיא תלמד, אז הן אינן יכולות להגיע למידע הזה גם באינטרנט.
קסניה סבטלובה: גם אם הן תגששנה באינטרנט הם לא - - - אנחנו לא יכולים פשוט להתיר את הנשים האלה לגורלן ואנחנו לא יכולים להפוך למדינה שמאפשרת שימוש באישה כבסחורה.
קסניה סבטלובה: מדובר בבנאדם, מדובר בבנאדם שמנתק את עצמו מהחברה שלו או שלה, מקרובי משפחה, בונה פה חיים ואחרי זה בעצם מתגלה לה שהיא או צריכה לסבול אלימות קשה וצריכה לשתוק על מנת שלא יגרשו אותה ולא יפרידו אותה מילדיה או שלפתע פתאום ללא שום בעיות בעיות מקדמיות הבעל מתלונן עליה למשרד הפנים ואחרי זה תהליך הגירוש מתחיל.
מירב בן ארי: תודה רבה, חבר הכנסת דב חנין, בבקשה אדוני.
דב חנין: אני רוצה לברך אותך ואת חברת הכנסת קסניה סבטלובה על ייזום הדיון החשוב הזה.
דב חנין: גם אני שמעתי על מקרים ומצבים מאוד קשים ואני מצטרף לשורה האחרונה בדברי הפתיחה של חברת הכנסת סבטלובה.
דב חנין: אישה לא יכולה להיות סחורה והמפתח להתמודדות נמצא בידי המדינה.
דב חנין: אנחנו צריכים להבין שאנחנו לא עוסקים פה באיזשהו מקרה יוצא דופן, חריג, של פעם ב, שבסדר, צריך להתייחס אליו בצורה אנושית והומנית.
דב חנין: אנחנו מדברים על משהו שהוא כבר מתחיל להיות סוג של תופעה.
דב חנין: ואם מדובר בסוג של תופעה צריך מול התופעה הזו התמודדות מערכתית, מנגנון ותורת עבודה, תורת פעולה.
דב חנין: בתוך המערכת המדינתית צריך להיות מוקם איזשהו מנגנון של פניות - - -
מירב בן ארי: הם עשו משהו, יש לנו כאן את ההצעה של משרד הרווחה לטיפול.
מירב בן ארי: מסתבר שהצוות של עבודה שעשה, הם תיכף יציגו אני מניחה, הנייר הזה הוא מפברואר 2017, כמעט שנה, של סיכום שהם הגישו למנכ"ל המשרד על מה שאתה אומר - איך בעצם המדיניות שצריכה להיות כלפי אותן נשים.
דב חנין: אני מאוד מברך על הכיוון הזה.
דב חנין: ההתמודדות צריכה להיות מערכתית והיא צריכה להיות מאוגדת באיזשהו מנגנון, באיזשהי קבוצה, איזשהי יחידה, איזשהי מסגרת של אנשים שמכירים את התופעה, יודעים לטפל בה בצורה מערכתית וכוללת ויודעים לעמוד עם כל רשויות המדינה הרלוונטיות כדי לטפל מההתחלה ועד הנקודה שבה הטיפול מתחייב.
מירב בן ארי: תודה רבה דב.
מירב בן ארי: חברת הכנסת חנין זועבי, בבקשה גברתי.
חנין זועבי: קודם כל אני חושבת שהנושא הזה הוא מאוד מאוד חשוב והאמת אנחנו מדברים על תופעה של אלימות שאת המימדים שלה לא יודעים.
חנין זועבי: כי זו הקבוצה של הנשים שהכי מפחדות להתלונן כי הן נמצאות בין שני הפחדים הכי גדולים: לגרש אותן או לאבד את החיים שלהן ולהמשיך לחיות בסבל היום יומי.
חנין זועבי: היא לא רוצה להתלונן, היא פוחדת.
חנין זועבי: כלומר, האלימות היא מצב הכליאה כשלעצמו.
חנין זועבי: לפני שמרביצים לה ומכים אותה היא נמצאת כאילו זה העולם שלך, את לא לגיטימית בחוץ.
חנין זועבי: ולדמיין את עצמנו, נשים, נמצאות במצב של אלימות ואני לא יכולה להתלונן, אני מאבדת את הכל, את הילדים שלי אם אני מתלוננת, אני כבר לא יכולה לדמיין מצב של אלימות יותר מפחיד מזה.
חנין זועבי: האלימות הראשונה היא מצב הכליאה, לכן אנחנו צריכים לדבר על מימדי התופעה, לחשוף את מימדי התופעה.
חנין זועבי: ואני רוצה לדבר על פתרונות ואם לדבר על פתרונות אז יש פתרונות משתי רמות.
חנין זועבי: רמה של חבילת הסעד שמשרד הרווחה דיבר עליה, אני חושבת, חברת הכנסת מירב, ב-2015, משרד הרווחה, אם אני לא טועה, דיבר על חבילת סעד, תמיכה בדירה, כל מיני שירותים אבל הוא דיבר גם על המישור שאנחנו לא יכולים לשכוח שהוראה לוועדה ההומניטרית לתת מעמד לנשים האלה.
חנין זועבי: כי כל עוד אנחנו מדברות על תמיכה ותמיכה של רווחה, של סיעוד, של דיור, ואת לא נותנת להן את הביטחון, המעמד הביטחוני האלמנטרי הבסיסי של תושבות ואזרחות אז אנחנו לא עושים כלום.
חנין זועבי: אז יושבת הראש מירב, אנחנו צריכים קודם כל לצאת מפה בהמלצה, כמו שאמרה חברת הכנסת קסניה, אי אפשר להמשיך עם מצב שבו הוועדה ההומניטרית של משרד הפנים לא מתיישבת לעתים קרובות, הקריטריונים שלה אינם ידועים, לא שקופים, היא לא מתיישבת ומה יותר הומניטרי מאשר שיש נשים בלי מעמד וגם נשים שסובלות מאלימות.
חנין זועבי: אז גם המישור של אזרחות ותושבות קבע וגם המישור של משרד הרווחה.
מירב בן ארי: אנחנו נתחיל קודם כל עם מי שנתן לנו את הניירות עמדה ולאחר מכן נשמע את המשרד.
מירב בן ארי: נתחיל עם עלוה קולן מאסף, מקדמת מדיניות, בבקשה.
<עלוה קולן: אסף - ארגון סיוע לפליטים ומבקשי מקלט בישראל.
<עלוה קולן: כיום חיים בישראל 38 אלף מבקשי מקלט מאפריקה, מתוכן 7000 נשים, חיים בישראל בלי מעמד מוסדר, אין להם זכויות בסיסיות, מצב סוציואקונומי מאוד קשה ותחת איום קבוע של כליאה ושל גירוש.
<עלוה קולן: הנשים סובלות מרמת פגיעות גבוהה במיוחד כי גם הן נמלטו מהמדיניות שלהן, שם הייתה או מלחמה או שהן נרדפו, הן עברו מסע פליטות, רבות מהן הן שורדות של מחנות העינויים בסיני, שם הן עברו אונס והתעללות ברוטלית וכיום הן חיות בישראל בלי ביטוח בריאות, בלי רווחה והן גם מיעוט נשי בתוך רוב גברי מאוד מובהק, 7000 מתוך 38 אלף.
<עלוה קולן: ארגון אסף יחד עם עמותת איתך מעכי עשינו בשנת 2016 מיפוי רחב של הצרכים והנסיבות של נשים מבקשות מקלט.
<עלוה קולן: המיפוי הזה הראה באופן ברור שחוסר המעמד וחוסר הגישה לשירותים מחליש את הנשים והופך אותן למאוד פגיעות לאלימות.
<עלוה קולן: קצת על המצב - מבקשות מקלט נפגעות אלימות במשפחה כיום זוכות לטיפול של הרווחה רק במצב של סכנה מיידית לשלומן ולחייהן.
<עלוה קולן: זה אומר אין ליווי שוטף, אין זיהוי מוקדם, אין מרכזים למניעת אלימות, אין טיפול במשפחה ובבית, רק במקלטים והמקלטים באמת עושים עבודת קודש.
<עלוה קולן: אבל צריך להבין שבלי ביטוח בריאות ובלי הנגשה לשונית ותרבותית קשה מאוד לטפל במבקשות המקלט גם במקלטים לנשים מוכות.
<עלוה קולן: צריך גם להבין שהן לא זכאיות לא לקצבת הבטחת הכנסה במהלך השהייה במקלטים ולא למענק - - -
מירב בן ארי: ברור אבל אין שום קשר לקצבה אם אין לה - - -
<עלוה קולן: בדיוק, אז גם לא למענק ההסתגלות שלאחר היציאה.
<עלוה קולן: אז רבות מהן פשוט נאלצות לחזור לבית המכה כי הן לא יכולות לפרנס את עצמן ואת הילדים.
מירב בן ארי: תגידי, רגע, עלוה, אני יושבת בוועדה הזאת כבר קרוב לשלוש שנים, גם הייתי אצלכם.
מירב בן ארי: רציתי לדעת, לפני שאני נותנת למשרד, משהו קרה בשנה האחרונה?
<עלוה קולן: כן.
מירב בן ארי: אז בואי תספרי לי קצת כי את הנתונים ראינו, פגשנו, הסתכלנו, את לא מדברת כאן - - - גם חנין וגם קסניה הן בעניינים בנושא הזה.
מירב בן ארי: בואי תגידי לנו מה קרה בשנה האחרונה כדי שנבין לפני שאנחנו שומעים את המשרד.
<עלוה קולן: ב-2014 מבקר המדינה הוציא דוח מאוד מאוד תקיף בעקבותיו ובעקבות הרבה מאוד עבודה שנעשתה כאן בכנסת משרד הרווחה פירסם הצעת מדיניות בטיפול בזרים בגירים שאינם ברי הרחקה.
<עלוה קולן: זה בעצם כולל בתוכו ארבע אוכלוסיות מוחלשות ביניהן גם נשים מבקשות מקלט שהן קורבנות לאלימות.
<עלוה קולן: לצורך היישום של התכנית המשרד דרש מהאוצר 40 מיליון שקלים ובאוגוסט 2017 המדינה הודיעה לבית המשפט במהלך איזשהו הליך משפטי בכלל אחר שאושרה העברה של 10 מיליון שקלים למשרד הרווחה למימוש חלקי של התכנית הזאת.
<עלוה קולן: זה היה באוגוסט, מאז עברו ששה חודשים כמעט, הכסף טרם הועבר והמדיניות לא ממוממשת.
<עלוה קולן: אז הייתי רוצה לשאול - - -
מירב בן ארי: את תשמעי את זה תיכף.
מירב בן ארי: אז מבחינתך בשטח את לא רואה שינוי.
מירב בן ארי: מה שכן בגלל שאת מעורבת מול המשרד את יודעת, ראית את הנייר - - -
<עלוה קולן: הועברו 10 מיליון שקלים, אנחנו לא ראינו את ההעברה, לא ראינו שהם הועברו באמת בפועל לשטח ולא ראינו שהתחילו לעשות בהם שימוש ונשמח אם הוועדה תנהל מעקב איפה ה-10 מיליון שקלים האלה.
<עלוה קולן: וכמובן, אם יש איזשהי כוונה לתקצב בתקציב 2018 את כל 40 מיליון השקלים כך שזה יגיע לכל האוכלוסיות המוחלשות.
מירב בן ארי: אוקיי, תודה עלוה, אנחנו תיכף נשמע.
מירב בן ארי: אפרת שרעבי ממשרד העבודה והרווחה.
<אפרת שרעבי: אני שמחה על הסקירה המקיפה שעשתה חברתי מעמותת אסף, באמת הייתה סקירה, חסכת לי הרבה מלל.
<אפרת שרעבי: לעצם העניין, באמת ב-2014 ישב צוות בתוך המשרד וגיבש איזשהו נייר עמדה שמדבר על מתן שירותי רווחה לארבע אוכלוסיות ביניהן קורבנות סחר ועבדות, נשים נפגעות אלימות, דרי רחוב ואנשים שסובלים ממוגבלות.
<אפרת שרעבי: ההצעה הזאת אכן הייתה בהיקף של 40 מיליון ₪ ולאחר תקופה ומשא ומתן ודין ודברים עם האוצר כרגע תוקצבו לטובת העניין הזה רק 10 מיליון ₪.
<אפרת שרעבי: מכוון שההצעה המקורית הייתה פי 4 מ-10 מיליון ₪ אז היינו צריכים לשבת על המדוכה ולחשוב מי הכי הכי הכי האוכלוסיות הנזקקות למענה המיידי הזה.
<אפרת שרעבי: ובאמת התקבלה החלטה שהאוכלוסיות הכי נזקקות הן אלה שצריכות טיפול והגנה תחת קורת גג ובמילים אחרות איזשהו מענה לאנשים שזקוקים לטיפול 24/7 במסגרת חוץ ביתית.
<אפרת שרעבי: ה-10 מיליון שקלים האלה ממש לאחרונה הועברו למשרד וממש בימים הקרובים הם יחולקו לטובת המכסות של הדברים - - -
מירב בן ארי: מדהים אותי שכל פעם שיש דיון אז בדיוק עכשיו קיבלו את הכסף.
<אפרת שרעבי: תעקבו אחרי זה- - -
מירב בן ארי: לא, אני כבר מיומנת בסיפור הזה, בדיוק עכשיו הוועדה, זה, אז זה קטע שיש לי שבע ועדות, את מבינה, אז כל פעם שאני מגיעה לוועדה אומרים בדיוק קיבלנו כאן כסף.
מירב בן ארי: אני רוצה רגע להבין.
מירב בן ארי: הרי אתם ב-2014 לאחר דוח מבקר המדינה התכנסתם.
מירב בן ארי: הצוות המכובד פה שאני גם מכירה חלק, אני יודעת שנשים רציניות מאוד.
מירב בן ארי: באתם, עשיתם דין ודברים, קיבלתם 10 מיליון.
מירב בן ארי: היא טוענת, עלוה, שכבר באוגוסט התקבלו 10 מיליון, תתקני אותנו, הרי הכסף בא או ב-17' או 18' בשבוע שעבר, אז בגלל שאני קצת מכירה את האוצר אז תגידי לי מתי - - -
<אפרת שרעבי: אני אומרת את מה שאני יודעת.
<אפרת שרעבי: למיטב ידיעתי ממש לאחרונה, אני מדברת על שבוע שעבר, לפני שבועיים, הכסף הגיע למשרד.
מירב בן ארי: זה כסף של 2017?
מירב בן ארי: קיבלת עכשיו בהעברות אולי שהיו?
<אפרת שרעבי: יכול להיות, אני לא בקיאה בפרטים הספציפיים האלה, יכול להיות.
<אפרת שרעבי: אני יכולה לברר את זה תיכף אבל יכול להיות - - -
מירב בן ארי: הכסף נמצא במשרד?
<אפרת שרעבי: כן, הכסף נמצא במשרד.
מירב בן ארי: יהיה לי איתך לספציפקציה כי אני עושה את זה גם עם הצעירים חסרי בית שלי.
מירב בן ארי: הכסף עכשיו נמצא אצלכם, איך הוא יגיע בעצם לאוכלוסיות המוחלשות?
מירב בן ארי: באמצעות מיזם משותף, באמצעות מכרז, איך הוא יגיע?
מירב בן ארי: כי מכרז זה עוד שנה.
<אפרת שרעבי: לא, מכוון שאנחנו - - -
מירב בן ארי: את מטפלת בזה?
מירב בן ארי: לא עמותת - - - את לא מעבירה אליהם כסף?
<אפרת שרעבי: לא, אני אגיד לך, אם אנחנו מדברים ש-10 מיליון שקלים האלה הולכים לאנשים שצריכים 24/7 אז אנחנו - - -
מירב בן ארי: אני רוצה לדעת איך הכסף יגיע אליהם.
<אפרת שרעבי: אז אני אגיד לך.
<אפרת שרעבי: אם אנחנו מדברים על דרי רחוב ועל נשים נפגעות אלימות ועל קורבנות סחר ועבדות ועל אנשים בעלי מוגבלות שזקוקים למסגרות חוץ ביתיות 24/7 יש לנו את המסגרות האלה, אנחנו פשוט - - -
מירב בן ארי: אני אעשה לך קצת סדר, אולי את לא מכירה אותי, אני כבר שלוש שנים מובילה את ועדת המשנה לצעירים חסרי בית.
מירב בן ארי: אני רואה כאן דרי רחוב, אני מסתכלת על אותה צעירה שהיא נזרקה עכשיו והיא דרת רחוב.
מירב בן ארי: תסבירי לי איך היא נהנית מה-10 מיליון שקלים האלה?
<אפרת שרעבי: היא מגיעה ללשכת הרווחה ותוקצה עבורה מכסה והכסף הזה ישולם - - -
מירב בן ארי: האם הכסף את נותנת את הכסף לרשויות?
מירב בן ארי: ליחידה לדרי רחוב בתל אביב?
מירב בן ארי: איך הכסף יעבור?
<אפרת שרעבי: אם היא מתל אביב אז זה יעבור, כן, זה יממן מכסות, אפילו ברמה ארצית, הרי הם לא תמיד משוייכים לרשויות, יש לנו אפשרות למכסות ארציות.
<אפרת שרעבי: מי שצריך טיפול במסגרת חוץ ביתית והוא דר רחוב או כל אחת מארבע האוכלוסיות שמניתי, המדינה תממן לו מכסות ככל שתהליך ההתערבות שלו - - -
קסניה סבטלובה: אם אנחנו מדברים על האוכלוסיות האלה וספציפית אנחנו מדברים על מהגרות ואנחנו מדברים על נשים ללא מעמד שהן אינן דוברות עברית.
קסניה סבטלובה: את יודעת מה, אנחנו הוצאנו עכשיו מהממ"מ סקר על כמות עובדים סוציאלים ועובדות סוציאליות שיש להם את האפשרות של היכרות, לפחות שטחית, עם השפות והן יכולות לאפשר הנגשה לשונית.
קסניה סבטלובה: ומה שאנחנו גילינו שבממוצע יש בערים כמו פתח תקווה שיש שם המונים, כן זה ברור, זה אחוזים מאוד גדולים של אוכלוסייה שזקוקים להנגשה לשונית, עובדת סוציאלית אחת לכ-700-800 עולים.
קסניה סבטלובה: זה בלי שספרנו את דרי הרחוב, מהגרים, פליטים וכל אלה.
קסניה סבטלובה: אז בעצם זה בנאדם אחד לאלף, אלף כאלה שזקוקים לעזרה בסעד.
קסניה סבטלובה: איך מתמודדים עם זה בכלל, האם ה-10 מיליון האלה הם גם מתוקצבים ב- - -
מירב בן ארי: לא, מה פתאום, היא אמרה לך, יש לי רק 10 מיליון מתוך 40, לכן אני קודם כל אתן למקרי קצה.
קסניה סבטלובה: אבל המקרה קצה לא יתגלה בלי שיתנו - - -
מירב בן ארי: לא אבל חכי, תיכף גם יתייחסו כאן העמותות שעובדות עם המקרי קצה, אבל אם יש לך דרות רחוב, שזה הכי SOS לתת לה עכשיו את אותה דירת מעבר או להכניס אותה לקורת גג, אני רוצה לדעת איך באמת היא תהנה, סליחה היא לא אמורה להנות מזה, מהכסף.
מירב בן ארי: אבל אני רוצה לדעת בדיוק.
מירב בן ארי: אני יכולה לתת לך עוד דוגמה שאני גם עוסקת, זה חד הוריות.
מירב בן ארי: אז יש כאן את רוח נשית שהן תיכף ידברו.
מירב בן ארי: אני ביקשתי מעמותות לדעת איזה פרוייקטים הם עושים ובשבוע שעבר עברו 15 מיליון למשרד הרווחה, הם יציגו תכנית ובמכרז או מיזם משותף, בגלל זה אני שואלת אותך ספציפית, הם יקבלו כסף.
מירב בן ארי: כי היא זו - - -
מירב בן ארי: אל תדאגי, אין הלוואי, את תקבלי, זה פרוטוקול פה גם.
מירב בן ארי: כבר עבר שבוע שעבר 15 מיליון ₪ וחלק מהם יהיה גם לרוח נשית.
מירב בן ארי: אני רוצה שהיא שפוגשת את האישה תפסיק להתמך מפילנטרופיה ושיהיה לה כסף של המדינה.
מירב בן ארי: אגב, עשינו את זה גם עם הופכות את היוצרות שהביטוח הלאומי נכנס, במקום הפילנטרופיה, את יכולה לשאול את ליאת מהופכות היא תגיד לך שנכון, זה מה שעשינו, זאת המטרה.
מירב בן ארי: לכן אני שואלת אותך האם במיזמים שלך פה יש לכם את האפשרות לתגבר אותם או שאת אומרת אני אקח את הכסף, אני אפתח דירות ואני אקבל אותם או שאני אתגבר את העובדת הסוציאלית או שאני אתגבר עוד עובד סוציאלי ביחידה לדרי רחוב.
מירב בן ארי: איך את הולכת להכניס את הכסף שהם "יהנו" מזה.
<אפרת שרעבי: הארגונים לא יהנו מזה.
<אפרת שרעבי: מי שיהנה מזה זה האוכלוסיות, הלקוחות שזקוקים לשירות הזה.
<אפרת שרעבי: בדומה לאיך שנהנים אזרחי ישראל.
<אפרת שרעבי: מי שזקוק לשירות מקבל את המכסה במסגרת.
<אפרת שרעבי: אותו דבר אנחנו נעשה עם מי - - -
<צמרת הרשקו: אחת הבעיות שהן בכלל לא נמצאות במסגרות צריך שהן בכלל תגענה למסגרות- - -
<צמרת הרשקו: אחרנו כי אם אפשר בבקשה פעם הבאה שהדיון לא יהיה ב-9:30 כשאנחנו מגיעות מהצפון הרחוק - - -
מירב בן ארי: גברת צמרת, אני לא קובעת, יש גם לי מגבלות, לו"ז של הוועדה, אני לא קובעת.
מירב בן ארי: תמתיני שנייה, את לא יכולה להתפרץ כי אז לא יידעו מי מדבר.
מירב בן ארי: אני אסיים ואז צמרת תדבר.
מירב בן ארי: כי כבר נתתי לך פשוט התעכבת, בסדר, זה קורה.
מירב בן ארי: תרשמי לך עכשיו מה שאני אומרת ואני גם אחזור בסוף.
מירב בן ארי: את מדווחת לוועדה איך בדיוק ה-10 מיליון ₪ האלה הולכים להגיע לאותן אוכלוסיות שהגדרת שאת צריכה לתת להכי, מה שנקרא SOS.
מירב בן ארי: איך את הולכת לתת את הכסף ולאן.
מירב בן ארי: אני אומרת לך שאת יכולה לשאול אותם כי אנחנו בדיוק עושים עכשיו את העניין עם החד הוריות.
מירב בן ארי: הלכנו לעמותת קציר שנותנת מלגות ל- - - הלכנו לרוח נשית, הלכנו ליסמין, הלכנו ובדקנו מה עושים היום בחד הוריות.
מירב בן ארי: וכן, אם צריך נתגבר אותם.
מירב בן ארי: ולכן אני שואלת, את אומרת לי, מירב, העמותות לא יקבלו.
מירב בן ארי: תסבירי לי איך הרשויות יקבלו, תסבירי לי איך היחידה לדרי רחוב תקבל - - - בבקשה לכתוב לוועדה במכתב רשמי שמסביר איך הכסף - - -
<אפרת שרעבי: אם זה לא היה ברור עכשיו איך שאנחנו עושים את זה אז אנחנו נכין מכתב מפרט - - -
מירב בן ארי: מצויין, יפה.
קסניה סבטלובה: אנחנו היינו רוצות גם התייחסות לאיך אנחנו מגיעים לאותם מקרים של אלימות שהם בכלל לא מדווחים.
קסניה סבטלובה: את לא יכולה לדעת אם זה מקרה קצה או לא, נכון הם לא דרים ברחוב, לפעמים המצב שלהם הרבה יותר גרוע מאשר אלה שגרות ברחוב.
קסניה סבטלובה: אי אפשר רק להתייחס ל - - - להעביר את הדיון לפאזה של בואו נטפל בדרי רחוב, זה לא הדיון הזה בכלל.
מירב בן ארי: אני לא דיברתי על דרי רחוב, דיברתי על כל הנשים איך הכסף הולך להתחלק.
חנין זועבי: מירב, יש נשים, זה בעיה מאוד מרכזית, שלא מתלוננות, הן פוחדות.
חנין זועבי: אני חושבת שמספר הנשים שהן לא מתלוננות יותר מאשר מספר הנשים שמגיעות למסגרות האלה - - -
מירב בן ארי: אנחנו נשמע עוד התייחסות.
חנין זועבי: קודם כל ההגנה הכי גדולה זה לתת להן תושבות, לתת להן מעמד קבע - - -
מירב בן ארי: אנחנו נשמע את משרד הפנים.
מירב בן ארי: סליחה, באמת אני רוצה לנהל את הוועדה הזאת עם הגיון.
מירב בן ארי: צמרת הרשקו, רכזת עמותה אישה לאישה, מרכז פמניסטי חיפה, בבקשה.
<צמרת הרשקו: אני מרגישה שאני קצת נכנסת באמצע דיון ואולי אם היה אפשר שאני אדבר טיפה יותר מאוחר כדי שאני אבין.
מירב בן ארי: אין בעיה, מתי שאת רוצה תגידי לי.
<צמרת הרשקו: מה שאני רק מבינה והייתי רוצה שנמקד, אני מצטרפת לבקשה פה, זה שהדיון הוא על נשים חסרות מעמד, לא דרי או דרות רחוב, נפגעות אלימות, ולכן - - -
מירב בן ארי: סליחה גברתי, עם כל הכבוד, אני מנהלת את הדיון, אני יודעת על מה נושא הדיון, יש לי כאן את נייר העמדה של המשרד.
מירב בן ארי: אנחנו עוסקים, ונכנסת עכשיו אז אני אתדרך אותך, על קורבנות סחר ועבדות, על נשים נפגעות אלימות, על אותן נשים עם נכויות כפי שהן הוגדרו, לא משנה, ועל דרי רחוב.