GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: כל אלה הן חסרות מעמד, כולן נשים חסרות מעמד.
מירב בן ארי: ואני רוצה לשמוע התייחסויות לכל אותן.
מירב בן ארי: גם לזו שגרה ברחוב, גם לזו שבמקלט וגם לזו שאין לה שום מעמד ואף אחד לא יודע מי היא ולא מתלוננת.
מירב בן ארי: אבל רגע, אני יודעת איך לנהל את הדיון.
מירב בן ארי: עכשיו ברשות
מירב בן ארי: כם משרד הפנים, הדס דריקס, מנהלת רשות האוכלוסין, הגירה ומעברי גבול.
<הדס דריקס: אני ראש דסק ברשות האוכלוסין וההגירה.
<הדס דריקס: קודם כל אני ארצה להתייחס למה שהועלה כאן בעניין הוועדה הבין משרדית שיהיה ברור שיש נוהל של ועדה בין משרדית.
<הדס דריקס: הוועדה הזו זו לא ועדה שיושבת במחשכים, זו ועדה שמתכנסת אחת לחודש באופן קבוע.
<הדס דריקס: הוועדה מונה נציגים של משרדי ממשלה רבים, ביניהם זה משרד הבריאות, משרד הרווחה, ביטוח לאומי, משטרה, משרד החוץ ולשכת הקשר.
<הדס דריקס: גם בעניין הנוהל של הפסקת הליך מדורג בעקבות אלימות זה נוהל שמפורסם באתר של הרשות, זה נוהל שגם הפקיד אם הוא נתקל במקרה כזה הוא מכוון לנוהל ומפנה להגיש את הבקשה, משרד הרווחה מודע לנוהל הזה- - -
קסניה סבטלובה: אף אחד לא במשרד הרווחה, במקומות ספציפיים כשבאות הנשים, והן בודדות אלה שבאות כבר, ואלה שיודעות למצוא את משרד הרווחה ושלא מפחדות ממשרד הרווחה.
קסניה סבטלובה: הן שם נתקלות בקיר שלא מבינים מה רוצים מהם בכלל, לא יודעים על הנוהל הזה.
קסניה סבטלובה: בקיצור, לא יודעים עליו ואם הוא יפורסם באתר שלכם זה יופי ומצויין אבל זה לא מספיק בשביל אלה - - -
חנין זועבי: גם כאשר את מתכנסת פעם בחודש ואת לא מדווחת כמה בקשות יש בפנייך, כמה אחוז את קיבלת, לאלה שסירבת להן על פי איזה קריטריונים זה כאילו את לא מתכנסת.
חנין זועבי: כי בשורה התחתונה כל הקריטריונים והמדיניות שלכם כן עמומה וכן לא מובנת וכן בלי קריטריונים.
<הדס דריקס: יש קריטריונים מאוד ברורים בנוהל, יש קריטריונים ברורים- - -
חנין זועבי: אתם מגלים - - - הנוהל הוא שקוף אבל האם אתם עוקבים אחרי הנוהל, מיישמים את הנוהל זה מה שלא שקוף.
חנין זועבי: המציאות לא שקופה לא הנוהל התיאורטי.
מירב בן ארי: תני לה להמשיך בבקשה.
<הדס דריקס: מעבר למה שציינתי גם יש מצב שנערך ראיון לבני הזוג בלשכה והפקיד מזהה שיש כאן עניין של האישה שהיא מפוחדת מהבעל שלה אז גם פה אנחנו מציעים לה, מייעצים לה לסגור את הבקשה ולהגיש בקשה מטעמים הומניטריים.
<הדס דריקס: אני גם יושבת בוועדה הזו, אני מציגה את התיקים, אני יכולה לומר שעשינו בדיקה מדגמית - - -
מירב בן ארי: כמה נשים יש לכם?
<הדס דריקס: מדיי שנה בערך יש 20 בקשות שמוגשות.
קסניה סבטלובה: וכמה מקבלות?
<הדס דריקס: הרוב מקבלות.
קסניה סבטלובה: רוב הפניות אלינו הן אלה שלא מקבלות.
<הדס דריקס: אני לא מופתעת לשמוע כי אני יודעת גם מקרים שלא עומדים במקרי הסף של הנוהל - - -
מירב בן ארי: מי מגיש את הבקשה אליכם, אותה אישה?
<הדס דריקס: האישה.
מירב בן ארי: ואיך היא מגיעה אליכם?
<הדס דריקס: היא בדרך כלל פונה באמצעות מקלט לנשים מוכות, היא מגיעה ללשכה עם - - -
מירב בן ארי: עם עובדת סוציאלית של המקלט?
<הדס דריקס: כן יש מעורבות של העובדת הסוציאלית, היא מגיעה ללשכה עם האישור שהיא שוהה במעון לנשים מוכות, מגישה בקשה מטעמים הומניטריים.
<הדס דריקס: אנחנו גם מנסים לתעדף את הבקשות האלה, להעלות אותן- - - גם במקרים שעל פניו הם לא עומדים בתנאי הנוהל אנחנו כן מעבירים, בדרך כלל כן מעבירים לוועדה הבין משרדית.
מירב בן ארי: אוקיי, תודה רבה לך.
מירב בן ארי: מנהלת מסילה, היחידה - - -
חנין זועבי: מירב, איך מפרסמים- - -
מירב בן ארי: היא אמרה, באתר של - - - היא אמרה, באתר האינטרנט.
קסניה סבטלובה: אבל את מבינה שבאתר האינטרנט זה מפורסם בשפה העברית, זה לא נגיש לאף אחד.
<קריאה: העובדות הסוציאליות לא יודעות - - -
מירב בן ארי: אני תיכף אשמע גם את העובדות הסוציאליות בתוך המדינה שמלוות.
מירב בן ארי: מירי מנהלת מסילה, בבקשה.
<מירי ברברו אלקיים: אני מנהלת מסילה שזו יחידה עירונית שמטפלת בקהילה של מהגרי עבודה ומבקשי מקלט.
<מירי ברברו אלקיים: אני רוצה לומר כמה דברים.
<מירי ברברו אלקיים: אם אני אתייחס בעיקר, כי אני הבנתי שמתייחסים בעיקר לנשים שבמעגל האלימות שסובלות מאלימות, מי שבעצם מלווה אותן בשטח בתל אביב זה בעיקר אנחנו.
<מירי ברברו אלקיים: במהלך 2017 פינינו 14 נשים למקלט, רובן אריתראיות.
<מירי ברברו אלקיים: וקרוב ל-200 נשים שנמצאות במעגל אלימות מטופלות במסילה אם זה דרך קבלת קהל או אם זה בצורה אינטנסיבית.
<מירי ברברו אלקיים: אני לא אחזור על דברים שנאמרו פה.
<מירי ברברו אלקיים: בעצם בפועל היום המענה היחיד שיש לנו לתת לנשים, שבעיקר אני מדברת על נשים אריתראיות ומיעוט סודני, הפתרון היחיד שיש לנו אם הן חשות סכנה לחייהן זה לפנות אותן למקלטים שהמקלטים, אני מכירה טלפונית את כולם, עובדים מדהים.
<מירי ברברו אלקיים: אני מבינה לגמרי את המצוקה של המקלטים שיש איזושהי ציפייה שאני אתן בצד הקהילתי את המענה.
<מירי ברברו אלקיים: אין שם גישור שפתי, אין אופק שיקומי, אין קצבאות, אין כלום, הילד נופל יום אחרי שמגיעים למקלט - אין ביטוח רפואי לילדים.
<מירי ברברו אלקיים: מורכבות נוראית.
<מירי ברברו אלקיים: מה שבעיני עוד יותר נורא וזה מה שאני רוצה להפנות למה שעכשיו משרד הרווחה אמרו שזה קצת הדהים אותי, כי אני ישבתי גם בוועדה של להמליץ לדוח מבקר המדינה עם איילה מאיר, שאומרים שכל התקציב שניתן של 10 מיליון הוא לפתרונות חוץ קהילתיים 24/7.
<מירי ברברו אלקיים: ואני שואלת את עצמי, אין בזה שום הגיון, אנחנו מדברים על ארבע קבוצות, דרי רחוב אני מבינה, הם צריכים פתרון של מגורים, אבל נשים שסובלות מאלימות, ההיפך, המורכבות היום היא שהן לא זכאיות לשום טיפול במרכזים למניעת אלימות, אין אף אחד שמטפל בהן בקהילה, הן מגיעות למקלטים שלא מבינים את השפה, לא זכאיות לשיקום, הן חוזרות מהר מאוד לגבר האלים בחוץ.
<מירי ברברו אלקיים: לצערנו יש אחוזים מאוד גבוהים של אלימות בתוך הקהילה של מבקשי המקלט - - -
מירב בן ארי: היא יושבת כאן והיא צריכה גם לחזור אלינו.
מירב בן ארי: את נמצאת במסילה, את זו שפוגשת אותן.
מירב בן ארי: בסוף אם היה את אותו כסף מה היית מציעה לעשות איתו?
מירב בן ארי: סתם אני אומרת מבחינת - - -
<מירי ברברו אלקיים: אם אני אתמקד מארבעת הקבוצות רק בקבוצה של נשים שסובלות - - -
<מירי ברברו אלקיים: שני דברים וזה גם הועלה בוועדה: מצד אחד כן פתרון רחב יותר בחוץ שזה אומר, שקצת אני אתייחס למה שנאמר פה על השפה, שחייב אם זה במקלט אחד, שני מקלטים, ארבעה מקלטים גישור שפתי, שתהיה מישהי שמדברת טיגריניאק כשהנשים האלה מגיעות באישון לילה עם הילדים.
<מירי ברברו אלקיים: אין אף אחת שמבינה את השפה שלהן.
<מירי ברברו אלקיים: זה דבר אחד.
<מירי ברברו אלקיים: אני מבינה שהן לא זכאיות לקצבאות אבל כן דובר על איזשהו סיוע בשכר דירה לדירות המשך או ביטוח בריאות, מינימום, כלום, הן מקבלות פשוט קורת גג עם אוכל, מדהים - - - נכון, אבל זה לא הגיוני בשום צורה, צריך להרחיב לפחות מתן שירות מינימלי ומצד שני בקהילה.
<מירי ברברו אלקיים: שהנשים האלה יהיו זכאיות לטיפול במרכזים למניעת אלימות.
<מירי ברברו אלקיים: ניסינו לפתוח שנה שעברה קבוצה לגברים אריתראים אלימים, לא היה מי שיחזיק בצד שני את הנשים.
<מירי ברברו אלקיים: חייב שיהיו תקנים של עובדות סוציאליות ומגשרות שפתיות בתוך הקהילה לטפל בנשים שסובלות מאלימות ובבני זוגן.
<מירי ברברו אלקיים: אם לא, לא ברור לי מה זה פתרון מחוץ לקהילה.
<מירי ברברו אלקיים: כנ"ל דרך אגב לבגירים עם נכויות או לקויות מה שאמרת, לא חייב תמיד לשים אותם בתוך מוסד.
<מירי ברברו אלקיים: זה אנשים שזקוקים לעבודה נתמכת, כנ"ל קורבנות, אני לא יודעת אם התייחסתם לקורבנות סחר או עינויים, כי קורבנות סחר יש דיי פתרון היום.
<מירי ברברו אלקיים: זאת אומרת, אם כבר אנחנו מדברים על קורבנות עינויים והיום מהטיפול הוא בקהילה, לא במקלטים.
<מירי ברברו אלקיים: אז לא ברור לי איך 10 מיליון ילכו עכשיו לטיפולים חוץ ביתיים.
מירב בן ארי: ענבל אביב מויצו, בבקשה.
<ענבל אביב: לפני חצי שנה, הרבה בזכות עבודה של הוועדה הזאת, נכנס לתוקף חוק הבטחת הכנסה שמקנה זכאות לנשים במקלטים להבטחת הכנסה מתוך הבנה שנשים במקלטים זקוקות לסכום כסף משמעותי כדי להתקיים, לדאוג לצרכים שלהן ושל ילדיהן.
<ענבל אביב: נשים חסרות מעמד מטבע הדברים לא זכאיות לקצבה הזאת כי הן מראש לא זכאיות להבטחת הכנסה, למרות שהן מגיעות ממצב הרבה יותר קשה ומוחלש אפילו לעומת נשים ישראליות שמגיעות למקלטים.
<ענבל אביב: ובנוסף, כמו שנאמר פה, הן לא זכאיות לשירותים בסיסיים שישראליות זכאיות בחינם כמו שירותי בריאות, למרות שהן מגיעות פצועות וחבולות ומצבן הבריאותי קשה כשהן מגיעות למקלט במקלטים נאלצים לממן את זה.
מירב בן ארי: איך בעצם נותנים את הטיפול הרפואי אם אין לה ביטוח בריאות חוץ ממקרים דחופים שהבית חולים חייב?
<יעל גולד: אנחנו עושים להן ביטוח על חשבוננו אבל כשהן יוצאות החוצה הן ללא ביטוח אז לא עשינו בזה שום דבר.
<יעל גולד: אנחנו נאלצות לשלם סכומים מאוד גבוהים הן על הביטוח או על טיפולים שהם צריכים, על אשפוזים, זה חל על המקלטים.
<קריאה: וגם הביטוח לא מכסה את הכל - - -
<ענבל אביב: אני רוצה לספר לשאלתך, לפני חודשיים בערך שר האוצר ביקר במקלט שלנו בירושלים וסיפרה אישה חסרת מעמד שנמצאת במקלט שהגיעה לפני חמש שנים למקלט, היא ילדה ילדה במקלט, הילדה נולדה עם איזשהו מום בלב ובגלל שהיא לא הייתה מבוטחת היא הייתה צריכה לחזור לבן הזוג המכה ולחיות איתו עוד חמש שנים תחת אלימות עד שהבת תטופל ורק אז היא הצליחה לצאת מהמקלט.
<ענבל אביב: לגבי הבטחת הכנסה - בפועל נשים חסרות מעמד במקלטים מתקיימות מסכום של מאות שקלים - - - בשניים או שלושה ילדים.
<ענבל אביב: אנחנו מבקשות להעלות את הדמי קיום האלה לסכום שיתקרב להבטחת הכנסה כדי לאפשר להן לדאוג לצרכים שלהן ולכל הטיפולים שהן והילדים צריכים.
מירב בן ארי: רחל זיו, מנהלת מקלט מעון חירום לנשים.
<רחל זיו: קודם כל תודה על כל המחמאות על העבודה היפה במקלטים אבל חשוב לי באמת להגיד שאנחנו גם במקלטים מהרגע שאישה מגיעה אנחנו רואות את הרגע שאחרי, את היציאה החוצה.
<רחל זיו: כי המקלט מאוד מוגן ואנחנו מנסות לגייס טיפול רפואי - - - גם אנחנו במקלטים חייבות לדעת מה קורה ביום אחרי.
<רחל זיו: זה בלתי אפשרי להוציא נשים החוצה אחרי שנגמר המצב, כביכול חירום, אין לנו בעצם שום דרך.
<רחל זיו: אכן אנחנו כן מגישות אותן למענק אבל החיים בחוץ בלי שום מעמד מחייבים נשים לעבוד בשחור, לא להיות זכאיות לימי מחלה לעולם.
<רחל זיו: נשים אריתראיות שיש להן איזשהו מעמד לא מסוגלות, יש לי עכשיו אריתראיות במקלט, לא מסוגלות לפרנס את עצמן עם הילדים מאחר ומורידים להן את ה-20% מענק, למצוא עבודה בשחור, למשל באזור הצפון, הרבה יותר קשה ובעצם אנחנו עומדות במצב שצריכות להוציא אישה וילדיה החוצה כשאנחנו יודעות שצפוי להם גורל - - -
מירב בן ארי: לאן את בעצם מוציאה אותם מהמקלט?
<רחל זיו: דיור עצמאי זה הפתרון שיש לי- - -
מירב בן ארי: זאת אומרת אחרי שהיא מסיימת את המקלט אם היא חסרת מעמד או אריתראיות היא יוצאת והיא צריכה להסתדר בכוחות עצמה.
<רחל זיו: כן.
<רחל זיו: הקהילות הן מאוד קטנות כך שלמשל לנשים אריתראיות זה מאוד בעייתי.
<רחל זיו: נשים פלשתיניות למשל אני לא מצליחה אפילו לבטח בביטוח בריאות אישה פלשתינית עם בן זוג ישראלי שמגיעה למקלט, אפילו מסרבים לבטח את הביטוח הפרטי, שלא לדבר על ילדים שלא רשומים.
<רחל זיו: אישה חסרת מעמד שמגיעה למקלט עם ילד שלא הוכר עדיין, לא הוגשה תביעת אבהות, לא הייתה בדיקת ד.נ.א, זה ילד שלא רשום בשום מקום למעט לידת יילוד חי.
<רחל זיו: אני יש לי תמיד סרטים נוראיים בראש מה אפשר לעשות עם הילדים האלה.
<רחל זיו: באמת, מפדופיליה ועד תרומת איברים, זה ילדים שלא ידועים, הם לא קיימים.
<רחל זיו: ואת המצב הזה חייבים לשנות.
מירב בן ארי: צמרת בבקשה.
<צמרת הרשקו: אני מארגון אישה לאישה, מרכז פמניסטי - חיפה.
<צמרת הרשקו: אנחנו בעצם בין הארגונים הראשונים שהתחילו את המאבק בסחר לפני כמה שנים והיום, לשמחתנו, מימדי הסחר ירדו אבל מי שנשארות פה זה אותן קורבנות סחר שעדיין נשארות בארץ והן חסרות מעמד לחלוטין - - -
קסניה סבטלובה: האם אתם מתייחסים לנשים שמגיעות לפה במסגרת של נישואין לגיטמיים כקורבנות סחר באמצעות כל מיני סוכנויות מפוקפקות.
<צמרת הרשקו: גם את זה.
<צמרת הרשקו: אבל אני גם מדברת אפילו על קורבנות סחר, מה שנקרא ותיקות, מקוריות שהגיעו לפה בשנות ה-2000 - - -
קסניה סבטלובה: כן, אבל השאלה לגבי הקבוצה הזאת.
<צמרת הרשקו: גם וגם, כן.
קסניה סבטלובה: מתייחסים אליהם כקורבנות סחר?
<צמרת הרשקו: כן, מבחינתנו כן.
<צמרת הרשקו: מבחינה פמניסטית אידיאולוגית כן.
קסניה סבטלובה: אבל המדינה לא רואה אותן ככה.
<צמרת הרשקו: לא, המדינה לא רואה אותן.
<צמרת הרשקו: אני פשוט לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו.
<צמרת הרשקו: בואו ניקח את הדיון ונוסיף לו עוד נדבך שזה גם אפילו הנשים שלא זוכות להגיע למקלט.
<צמרת הרשקו: אלו שמגיעות למקלט שפר מזלן כי לפחות יש איזשהי מסגרת שהן הגיעו.
<צמרת הרשקו: יש המון נשים שהן פשוט הולכות לאיבוד באוויר כי הן להן שום דבר, אין שום מענה והן הרבה פעמים נזקקות למענה של ארגונים כמונו כדי שיתנו להם סעד ואפילו בקטע של עזרה כספית כל חודש שאני צריכה לגייס מתרומות של נשים על מנת לעזור לאותה אישה לשלם שכר דירה, לקנות אוכל לילדים וכדומה.
<צמרת הרשקו: בהקשר של נשים שנפגעות אלימות יש פה בעיה שאני חושבת שגם חנין דיברה עליו, זה גם עלה פה, העניין שגם אם יש ועדה היא מאוד מאוד לא נגישה ולא זמינה לאותן נשים.
<צמרת הרשקו: כי נשים שעוד נמצאות במסגרת אז עוד יש להן מזל כי יש להן עובדת סוציאלית שיכולה לדחוף אותן, אבל נשים שהן חסרות מעמד הן אפילו לא מגיעות לרווחה העירונית, נקרא לזה, הרבה פעמים אז אין אפילו מי שיגיד להן שיש את הוועדה.
<צמרת הרשקו: דבר שני, הניסיון שלנו זה שהוועדה ההומנטרית זזה נורא נורא לאט במקרה הטוב.
<צמרת הרשקו: לפעמים לוקח חודשים רבים עד שבקשה בכלל נענית או באה לידי דיון.
<צמרת הרשקו: ואז מה אותה אישה עושה בזמן הזה?
<צמרת הרשקו: מה שקורה זה שהבירוקרטיה שנוצרה פה חוברת לגבר האלים הרבה פעמים ומכריחה את אותה אישה להשאר בתוך הזוגיות האלימה כי זה אולי הקורת גג היחידה שתהיה לה או זה האוכל היחידי שיהיה לילדים שלה באותו מקום.
<צמרת הרשקו: לכן אנחנו חושבות שמה שקורה, לצערי, הרבה במדינת ישראל שיש הרבה פעמים חוקים מאוד יפים ותקנות מאוד יפות אבל מה קורה בביצוע וביישום שלהם, ופה זה הבעיה.
<צמרת הרשקו: חייבים לקצר את זמן ההליך, חייבים להנגיש את הוועדה הזאת.
<צמרת הרשקו: אנחנו הגשנו מסמך, אז אני לא אחזור על מה שהגשנו, אבל אנחנו הוספנו את זה שאנחנו חושבות שבתוך הוועדות האלה צריכים גם לשבת נציגות ונציגים של הארגונים ואנשי שטח או אקדמיה שגם מבינים מה זה המורכבות של להיות אישה מוכה.
<צמרת הרשקו: כי עם כל הכבוד, וסליחה שאני אומרת את זה ככה, אני לא יודעת כמה אני סומכת על פקיד שהוא יישב והוא יחליט שהאישה שעומדת מולו היא אישה נפגעת אלימות או לא.
מירב בן ארי: אז אני רוצה לחזור אלייך רגע, הדס.
מירב בן ארי: היום בעצם אותן נשים, לפני אלה שלא הגיעו למקלט, בואי נטפל רגע, הרי נשים שהגיעו מהמקלט גם לא כולן מגיעות אלייך, אותן נשים חסרות מעמד.
מירב בן ארי: כשאת אומרת 20 בקשות זה 20 בקשות בחודש?
<הדס דריקס: בשנה.
מירב בן ארי: היום במקלט, העובדת סוציאלית של המקלט היא בקשר איתכם?
מירב בן ארי: כל המקלטים בארץ מכירים - - -
<קריאה: לא נותנים לנו גישה.
מירב בן ארי: עובדת סוציאלית במקלט היא אישה רצינית, יש לה, חכי ועוד לא הגעת לאלה שבכלל לא מגיעות למקלט, חכי רגע עם אלה שבתוך המקלט, אלה שכבר נכנסו, מה שאמרת ששפר עליהן מזלן, כבר הצליחה, יש לה קורת גג, יש לה אוכל, יש לה מקלחת וגם הילדה הקטנה שלה איתה.
מירב בן ארי: ראיתי אותן, במקרה גם הייתי במקלט כזה.
מירב בן ארי: היא, עובדת סוציאלית, יכולה לבוא, יש לה קשר איתכם?
<הדס דריקס: אנחנו דורשים נוכחות אישית של המבקשת.
מירב בן ארי: זאת אומרת שהמבקשת תבוא אבל העובדת הסוציאלית היא מכירה, היא יכולה לדבר?
<הדס דריקס: היא יכולה להתלוות אליה, כמובן, אבל האישה צריכה להגיע עם אישור ממעון לנשים מכות או - - -
מירב בן ארי: תגידי, חוץ מזה שיש נגישות באתר, אתם, באמת, יש תהליך בעבודה סוציאלית שנקרא reaching out, האם אתם בעצם אומרים, כמה מקלטים יש לי במדינת ישראל - -
מירב בן ארי: - - האם את, סתם אני שואלת בתהליך של איזשהו reaching out, באה ואומרת למנהלת המקלט, זו אני, זה הטלפון שלי, אם יש עניינים, ככה אפשר לבוא וככה אני יכולה לפתור לך את הבעיות, הרי בשביל זה הוועדה קיימת.
מירב בן ארי: הרי תראי, לא יכול להיות, את נראית לי בחורה רצינית, באמת אני אומרת, לא בזלזול ולא בציניות, לא יכול להיות שזה 20 בקשות בשנה.
מירב בן ארי: אגב, זה כל שנה מחדש.
מירב בן ארי: הרי משרד שעושה, ויש משהו שמאוד חשוב בעיניי זה איגום משאבים, כבר יש ועדה, את כבר נמצאת, מה הבעיה לבוא להרים טלפון למנהלות מקלט, כולה 14, ולהגיד להן תשמעו, זה הטלפון שלי, אם יש בעיות תתקשרו אליי ובואו נעזור לכם.
מירב בן ארי: כי - - -
<הדס דריקס: אני חושבת שצריך לעשות הבחנה בין מי שנמצאת בהליך מדורג ולרוב הן כולן יודעות את האופציה הזאת, הן מכירות את הנוהל הזה, גם בלשכה מפנים, לבין כאלה שלא היו בשום הליך - - -
מירב בן ארי: עזבי, אני מוטרדת - - -
קסניה סבטלובה: ממש לא, אני אומרת לך זה מפניות ציבור שאנחנו מקבלות.
קסניה סבטלובה: נשים שהן דוברות רוסית כותבות לי ברוסית לאימייל שלי הפרטי, כותבות לי לפייסבוק, אין להן שום מושג, הן לא יודעות כלום.
מירב בן ארי: התהליך כאן הוא חייב להיות הדדי.
מירב בן ארי: לא יכול להיות שבאמת אין הרבה מקלטים, אין נשים כבר ממש, בכלל מגיעות ונכנסות - - -
קסניה סבטלובה: לא נפתר במקלטים - - -
מירב בן ארי: רגע, שנייה, אבל אני אומרת אפילו עם המקלטים אנחנו לא מצליחים לפתור.
מירב בן ארי: אפילו אישה אריתראית שנמצאת במקלט אני שולחת אותה החוצה לבד שתתמודד.
מירב בן ארי: אז רגע, אני לא אוכל לפתור את כל הבעיות של כל הנשים חסרות מעמד אבל אם כל מנהלת מקלט תוכל לקחת את אותה חסרת מעמד אלייך כבר הצלחנו לעשות כאן משהו.
מירב בן ארי: נכון עדיין יהיו נשים שיהיו בקשות ושבכלל לא מכירים אותם ושהיא בכלל לא נכנסה למקלט.
מירב בן ארי: אבל אני אומרת אלוהים ישמור, היא כבר במקלט, כבר המדינה מכירה אותה, למה אני זורקת אותה אחרי זה שתתמודד לבד עם הצרות שלה.
מירב בן ארי: אבל אני לא אשחרר אותך מפה עד שאני לא אדע שזה באמת קורה.
מירב בן ארי: זה מדהים אותי הסיפור הזה.
<הדס דריקס: בנוסף למה שהיא אמרה לגבי הרישיון שלה כשהיא ממתינה לקבלת ההחלטה של הוועדה - מי שעומדת בתנאים והוחלט להעביר את הבקשה שלה לוועדה בין משרדית האשרה שלה מוארכת בו במקום, לא נשארת חסרת מעמד.
מירב בן ארי: אוקיי, צמרת מה רצית להוסיף?
<צמרת הרשקו: אבל העניין הוא גם אם היא מקבלת את האשרה השאלה אם היא גם מקבלת את - - - זה מגוחך בעיניי לקרוא לאפשרות לנגישות רפואית הטבות אבל השאלה אם היא גם מקבלת את ההטבות שמגיעות עם המעמד.
<צמרת הרשקו: אנחנו למשל, ממש בקטנה, לפני כמה שנים ליווינו אישה שהייתה חסרת מעמד ובגלל כל הסחבת והפרוצדורה וזה שלא היה לה גם אפשרות ונגישות אפילו לטיפול רפואי מינימלי כחלק מהביטוח הרפואי שלהן אנחנו משלמות מהתקציב שלנו, האישה הזאת בסופו של דבר חלתה בשחפת הכבד והיא נפטרה.
<צמרת הרשקו: היא נפטרה בגלל שלא היה איך לשלוח אותה לקבל טיפול רפואי במדינת ישראל כי היא הייתה חסרת מעמד.
<צמרת הרשקו: אני בטוחה שזה אולי קצת מקרה קיצון אבל אני בטוחה שזה לא המקרה היחידי.
<צמרת הרשקו: יש המון נשים שאנחנו מכירות שהן בכל מיני מצבים, במיוחד נשים שהן נפגעות סחר לשעבר ששנים של זנות זה לא רק פגיעות נפשיות זה גם פגיעות פיזיות של פגיעות וידיים שבורות שהן לא זכאיות לקבל שום טיפול רפואי, ולכן הן גם - - -
מירב בן ארי: אני רוצה להתייחס לזה גם.
<צמרת הרשקו: דבר אחד חשוב כי זו בעיה שאנחנו נתקלות בה יותר ויותר בשנה האחרונה זה גם נשים חסרות מעמד שכתוצאה מאלימות וכתוצאה מאונס נכנסות להריון למשל וזה הריון שהוא לא רצוי והן לא יכולות להגיע ופשוט לעשות - - -
מירב בן ארי: זה הכל ב- - - של הטיפול הרפואי, אנחנו נתייחס לזה גם.
מירב בן ארי: ד"ר מירב שמואלי, מנהלת תחום מדיניות וחקיקה ברוח נשית, בבקשה מירב.
<מירב שמואלי: אני רוצה לחזור עוד פעם דווקא לאוכלוסייה של מבקשי ומבקשות מקלט ממדינות אפריקה, עמותת רוח נשית - - -
מירב בן ארי: זה גם דיון על מבקשות מקלט.
קסניה סבטלובה: בדקנו את זה, רק נשים ערביות הוכנסו לזה, זה מה שנאמר לנו.
מירב בן ארי: זה כבר לא נעים לי באמת.
מירב בן ארי: הדיון כאן הוא על כל הנשים חסרות מעמד, זה הדיון, אוקיי.
מירב בן ארי: דברי איתי מירב על חסרות מעמד, מספיק.
<מירב שמואלי: אנחנו עמותה שמסייעת לנשים נפגעות אלימות להגיע לעצמאות כלכלית- - -
מירב בן ארי: חברות הכנסת, הדיון כאן, קסניה הוא על נשים - - -
קסניה סבטלובה: אז בסוף לא נפתור כלום כי אנחנו לא מתמקדות בשום דבר.
מירב בן ארי: אל תגידי לי מה נפתור או לא אפתור כי מהניסיון שלי שאני מנהלת את הוועדה אני פותרת דברים.
מירב בן ארי: את יכולה גם לשאול פה כמה נשים שיענו לך.
קסניה סבטלובה: אבל את לא התייחסת לנושא של - - -
מירב בן ארי: אני מתייחסת להכל.
מירב בן ארי: בבקשה מירב.
<מירב שמואלי: אנחנו עמותה שמסייעת לנשים נפגעות אלימות לצאת לעצמאות כלכלית כשהרציונל הוא - - -
קסניה סבטלובה: מערבבת הרבה נושאים ובסוף לא ייצא מזה כלום - - -
מירב בן ארי: אני לא יכולה לנהל ועדה - - -
<מירב שמואלי: הרציונל של כל פעילות העמותה הוא שאישה שאיננה עצמאית כלכלית יש סיכוי מאוד גבוה שהיא תחזור למעגל האלימות וזה קורה בהרבה מקרים.
<מירב שמואלי: המטרה שלנו, כמובן, היא להגיע לכל הנשים מכל הקבוצות בישראל, כולל המוחשלות ביותר כמובן, ופה נכנסות נשים חסרות מעמד.
<מירב שמואלי: אבל מאחר והסיוע שאנחנו נותנות הוא אחרי מקלט, הוא לא בזמן מקלט ולא בזמן חירום אלא בקהילה, בשיקום ארוך הטווח שאחר כך, כמובן שהקשיים הם מאוד מאוד מרובים כשזאת אישה חסרת מעמד כי איזה אופק יש לה מבחינת תעסוקה ומבחינת הרבה מאוד דברים אחרים.
<מירב שמואלי: כך ש- - -
מירב בן ארי: את מכירה את הוועדה ואת האפשרות לגשת?
מירב בן ארי: אני מכירה את רוח נשית, היא כבר יצאה מהמקלט, היא נכנסה לקהילה, היא באה אליכם, נגיד שוב, אותה ברת מזל שהגיעה ומכירה את רוח נשית, את יכולה להפנות אליה לקבל?
מירב בן ארי: כי הדבר הכי חשוב זה מעמד, מעמד זה נותן זכויות.
<מירב שמואלי: במקרה אני מכירה בגלל תפקיד אחר שלי בממשלה.
<מירב שמואלי: אבל ברוח נשית מעולם לא היה מקרה שהופנה, זה לא - - - אני רוצה - - -
<דורית דגן: זה חייב להעשות על ידי עורך דין אחרת הם לא מגיעים בכלל לוועדה, אנחנו עובדים בזה ביום יום, אני מנהלת מקלט - - -
<דורית דגן: דורית דגן מנהלת מקלט בהרצליה.
<דורית דגן: אם אין עורך דין בקיא בתחום שמלווה אותם לוועדה וכותב עבורם את כל הניירת אין להם סיכוי בכלל.
<דורית דגן: אני שומעת פה דברים שזה לא המציאות בכלל ואת המציאות אנחנו חיות כל יום.
<מירב שמואלי: אני אמשיך לדבר על משהו שעדיין לא עלה.
<מירב שמואלי: מבחינת ליווי פרטני של נשים יש קושי עצום, אנחנו כעמותה שעוזרת לנשים, אבל אנחנו כן מנסות ברמה המערכתית לעשות דברים.
<מירב שמואלי: השנה הצטרפנו לקואליציה של ארגונים שחשוב שהוועדה תכיר, קואליציה של ארגונים למען נשים מבקשות מקלט.
<מירב שמואלי: זה עובד המרכז האקדמי למשפט ועסקים ברמת גן, שילוב של אנשי אקדמיה וארגונים לא ממשלתיים.
<מירב שמואלי: מה שקרה זה שזוהה צורך מאוד גדול מקרב כל הזרים, נקרא להם, כל הקשיים הידועים שהם מתמודדים איתם, לנשים יש קשיים מאוד מאוד ייחודיים של אלימות במשפחה, אי תשלום מזונות, חשש לירידה לזנות, תקיפה מינית, אלימות כלכלית, דברים שאנחנו בעמותה עושים דברים כדי להתמודד איתם וזה דברים שאין להם מענה משום שהארגונים שמסייעים למבקשי המקלט הם ארגונים שעד כה רק אלה שהתמחו בנושא של הגירה, של מעמד, של סטטוס, עושים עבודה נפלאה אבל לא מכירים דיני משפחה, מזונות, אלימות במשפחה וכו' וכאן נכנסו הרבה מאוד ארגונים כדי לעשות דברים, עושים עבודה יפה.
<מירב שמואלי: אבל אני רוצה לחזור למה שאת אמרת בתחילת הדברים - האחריות היא של הממשלה.
<מירב שמואלי: העמותות הנפלאות האלה לא יכולות לעשות את הדברים האלה לבד ואני רק אגיד, חוק הפיקדון, כל הדברים שכל כך מקשים על אוכלוסיית מבקשי המקלט בארץ הם עוד יותר מקשים על נשים.
<מירב שמואלי: זה רק מעצים תופעות כמו אלימות בין בני זוג וכו' וככל שהממשלה מקשיחה את המדיניות עוד יותר גוברים המקרים החמורים והקשים של ניצול מיני, אלימות במשפחה וירידה לזנות.
<מירב שמואלי: אני מבינה שעכשיו הברירה בין כליאה ממושכת לבין עזיבה למדינה שלישית, רביעית וחמישית בינתיים זה לא כולל נשים, חשוב מאוד שזה יישאר ככה.
מירב בן ארי: את רוצה רגע להתייחס לסיפור שהם הציגו כאן על העניין שהיא חייבת עורך דין בשביל לעבור אצלך?
<הדס דריקס: אני לא חושבת.
<הדס דריקס: יש הרבה בקשות שמגיעות גם בלי.
<הדס דריקס: עוד פעם, זה נשים שהיו בתוך ההליך, יש להן מעמד של תושב ארעי בדרך כלל, הן מודעות לזכויות שלהן.
<הדס דריקס: צריך להפריד בין שני דברים: מי ששהתה ברישיון מכוח נישואים לאזרח ישראלי ומי שלא שהתה מעולם ברישיון.
<רחל זיו: חלק גדול מהנשים במקלטים כחלק מהאלימות לא החל התהליך המדורג, אין להן שום דבר, אין להן שום הליך.
מירב בן ארי: אני רוצה לבדוק את הטפסים האלה שאת מדברת.
מירב בן ארי: אותו טופס אם היא צריכה עורך דין או שהיא יכולה לבוא עם העובדת הסוציאלית.
<הדס דריקס: לא חייבת בעורך דין, נוכחות של האישה נדרשת בלשכה, זה הכל.
<דורית דגן: קיים עוד אבסורד אחד שאישה חסרת מעמד שנשואה לישראלי, שהופכת להיות חסרת מעמד לאחר- - - היא בעצם אסירה וברגע שהיא מחליטה שזהו, היא מגיעה למקלט, גם אם יש לה 4.5 שנים, חצי שנה לפני תום החמש שנים שהיא יכולה לקבל אזרחות מתבטל הכל, הכל מתבטל ופתאום היא צריכה להתחיל את כל התהליך מחדש ואת כל הוועדות שזה פשוט מזעזע.
מירב בן ארי: עורכת דין ליאת שטיינברג.
<ליאת שטיינברג: אני עורכת דין שמתמחה בתחום הסדרת המעמד.
<ליאת שטיינברג: הגברת לאובל, ראש הדסק ויש את אלינור גולן שאתן שלושת ראשי דסק ש- - -
מירב בן ארי: את משרד פרטי?
<ליאת שטיינברג: אני משרד פרטי שמייצג לקוחות, נשים מוכות שצריכות לעבור תהליך של הוועדה ההומניטרית.
<ליאת שטיינברג: אני חייבת לציין ששמעתי הרגע את הדברים כאן של הגברת דריקס, לרגע זה נשמע ורוד ושאין בעיה.
<ליאת שטיינברג: המצב בשטח שונה לגמריי, לא מדובר ב-20 בקשות ואני אשמח אם הגברת דריקס תעביר את המידע הזה, כמה בקשות הוגשו וכמה בקשות אושרו וכמה בקשות לא עברו את הסינון של ראש הדסק, את שלושת ראשי הדסק, נשים שמחליטות שלמרות שכתוב שיש אלימות מצד הבעל, וכמו שאמרו הנשים כאן, תקופה ממושכת נמצאות כאן בהליך וגם כן גברת דריקס אמרה שהן נמצאות כאן במעמד תושבות ארעית ובכל זאת מוצאות לנכון להחליט מכוח סמכות שיש להן על פי הנוהל שהן לא מוצאות אפילו את הטעם להעביר את זה לוועדה.
<ליאת שטיינברג: זאת אומרת אותן נשים לא עוברות את הסנן של ראשי הדסק.
<ליאת שטיינברג: תחשבו איזה כוח מפלצתי, סליחה, עם כל הכבוד, יש לשלוש נשים שלא מעבירות אישה מוכה בכלל שהתיק שלה ידון בפני הוועדה, זה דבר שלא ייעשה.
קסניה סבטלובה: אלה בקשות שאנחנו נתקלות בהן.
<הדס דריקס: בסמכות של מנהלת שלנו לא שלנו.
<ליאת שטיינברג: של ראש הדסק, לפי הנוהל של ראש הדסק - - -
<הדס דריקס: לא, זה צריך לעבור גם בדרכה, לדייק.
<ליאת שטיינברג: לפי הנוהל היבש זה של ראש הדסק והחלטות, אני אומרת את זה כבעלת ניסיון, מתקבלות על ידי - - -
מירב בן ארי: כמה בקשות את מגישה בשנה?
<ליאת שטיינברג: אני אישית, חושבת, כמשרד פרטי יותר מ-20.
מירב בן ארי: יותר מ-20 בשנה.
מירב בן ארי: כמה את מקבלת תשובות חיוביות?
<ליאת שטיינברג: 95%, אני אגיד בעדינות, הבקשות נדחות וצריכות לעבור את כל ההליך של הגשת ערר, ייצוג משפטי של הגשת ערר, ייצוג משפטי שבדרך כלל גם כן של בית משפט מחוזי וכל זה כאשר - - -
<הדס דריקס: נדחות על ידי הוועדה או בראשי?
<ליאת שטיינברג: נדחות על ידי ראש הדסק, לא עוברות את הסנן הראשון כמו שאמרתי, בכלל לא זוכות להגיע לוועדה ואם הן זוכות להגיע לוועדה אז יש החלטה שחוזרת על עצמה שקראנו את הבקשה, במקרים שיש ילדים אפילו לא מהססים לרשום שילד לא מקנה מעמד, ולכן למרות האלימות ולמרות שיש ילד שהוא ישראלי הוועדה דוחה את הבקשה והאישה נשארת ללא מעמד.
<ליאת שטיינברג: וזו אותה אישה שהייתה כאן במעמד.
<ליאת שטיינברג: אני כמובן נותנת כבוד רב גם כן לפליטות, לכל אישה שחווה אלימות, ברור שצריך להוקיע את התופעה הזו.