GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש ניסיון לשנות את המצב הזה.
עאידה תומא סלימאן: משרד המשפטים.
<ליאנה בולמנפלד מגד: שלום, ליאנה מגד מייעוץ וחקיקה פלילי, משרד המשפטים.
<ליאנה בולמנפלד מגד: אני רוצה קודם להבהיר עניין שעלה דווקא בתחילת הדיון וחשוב לי לומר מה עמדתנו לגביו.
<ליאנה בולמנפלד מגד: קודם כל אני כמובן חייבת להגיד שעצם קיומו של הדיון הזה חשוב והעדכונים השנתיים של דו"ח איגוד מרכזי הסיוע וכמובן העדות הכל כך קשה.
<ליאנה בולמנפלד מגד: אני חושבת בכלל שאחרי הדיון הזה יש הרבה נתונים שכל הרשויות צריכות לעבד ולראות איך הם עומדים מול נתוני העבודה שלהם ותכניות העבודה שלהם ובאמת צריך לעשות איזשהו Follow up לדיון כזה שמעלה נתונים מאוד מאוד חשובים ולראות איך ממשיכים לטפל בתופעה הקשה הזאת.
<ליאנה בולמנפלד מגד: בכל זאת רציתי להתחיל במשהו מאוד חשוב מבחינתי.
<ליאנה בולמנפלד מגד: התחלת, כבוד יושבת הראש, בהתייחסות לאיסור פרסום לכאורה שיש על המתלוננת לדבריה ואני רוצה להבהיר לעניין הזה.
<ליאנה בולמנפלד מגד: סעיף 352 לחוק העונשין אכן קובע שחל איסור לפרסם את פרטי נפגע עבירת מין.
<ליאנה בולמנפלד מגד: הסעיף הזה הוא ארוך, אני לא אקריא אותו ובעצם מה שהסעיף בא לומר זה שאסור לפרסם פרטים שעלולים לזהות נפגע עבירת מין כמי שנפגע מעבירה כזאת אם זה עשוי להביא לזיהויו או בציבור הרחב או גם בסביבתו הקרובה.
<ליאנה בולמנפלד מגד: אלא אם ניתן אישור לכך, הסכמה בפני בית משפט.
<ליאנה בולמנפלד מגד: אני רוצה לומר לעניין הזה.
<ליאנה בולמנפלד מגד: עמדת משרד המשפטים היא שהסעיף לא חל על הנפגע עצמו.
<ליאנה בולמנפלד מגד: אני אבהיר את ההבחנה.
<ליאנה בולמנפלד מגד: זה אומר שכשאשר נפגע מגיע למשל לפורום כזה או כל פורום אחר שבו הוא בעצמו אומר את הדברים - - - שהוא בעצמו מסכים לכך והעבירה אף שהיא מנוסחת באופן רחב לא נועדה לחול עליו.
<ליאנה בולמנפלד מגד: על מי כן?
יהודה גליק: זאת שדיברה עכשיו יכלה הייתה להחשף באופן פומבי ?
<ליאנה בולמנפלד מגד: אז אנחנו אומרים שהסעיף - - - אני רוצה להבהיר - - -
עאידה תומא סלימאן: זאת עמדה של משרד המשפטים.
עאידה תומא סלימאן: אם זאת העמדה שלכם תזמו שינוי חקיקתי ואל תתנגדו.
יהודה גליק: כשדנה ויס - - - היא הייתה פושעת?
עאידה תומא סלימאן: כן, לפי החוק הזה כן.
עאידה תומא סלימאן: אלא אם משנים את החוק ואם אתה זוכר טוב מאוד, חבר הכנסת יהודה גליק, בשבוע שעבר התקיימו - - -
יהודה גליק: אני מזכיר לך שאני היחיד בקואליציה שסירב להצביע נגד החוק.
עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת היו שתי הצעות ועמדת משרד המשפטים הייתה לא לשנות.
<ליאנה בולמנפלד מגד: אני רוצה להשלים את העמדה כי יש היגיון רב מאחוריה.
<ליאנה בולמנפלד מגד: לכן אני אומרת, קודם כל העמדה שלנו- - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת, אנחנו קיבלנו הוראות מאוד ברורות.
עאידה תומא סלימאן: היושב ראש לא נותן לאף ועדה להתקיים אחרי השעה 11 ויש לי עוד רשימה של דוברים.
<ליאנה בולמנפלד מגד: אני אשלים את המשפט.
<ליאנה בולמנפלד מגד: על מי כן הסעיף הזה חל?
<ליאנה בולמנפלד מגד: הסעיף הזה חל על המפרסמים, הסעיף הזה חל על התקשורת, הסעיף הזה, למה אנחנו, אני מודה, אנחנו התלבטנו סביב הצעת החוק הזאת וגם היום אנחנו חושבים מה נכון לעשות איתו.
<ליאנה בולמנפלד מגד: אנחנו חוששים מהורדה.
<ליאנה בולמנפלד מגד: ההצעה הייתה להוריד את הצורך באישור בפני בית משפט.
<ליאנה בולמנפלד מגד: אנחנו חושבים שזה נועד להגן על מתלוננות מפני הפעלת לחצים דווקא מכיוונים של נאשם וחשוד שירצו לטעון שהן משקרות, ולכן אנחנו חושבים שבית משפט הוא רלוונטי לצורך הגנה עליהן מפני לחצים פסולים.
<ליאנה בולמנפלד מגד: אנחנו מבינים שקיימת בעיה בנושא הזה, אנחנו עובדים על זה.
<ליאנה בולמנפלד מגד: תודה.
עאידה תומא סלימאן: את המשך הדיון הזה נעשה בפגישות עבודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להשמיע עוד עדות, נ', בבקשה.
<נ': קודם כל אני באמת מתרגשת, זו פעם ראשונה שאני מדברת לאדם זר שזה לא החברים הקרובים ולא משפחה.
<נ': אני עושה את זה בגאווה קטנה כי החלטתי שאני צריכה להפסיק להתבייש, ולכן קצת עצוב לי שזה לא מצולם כי זה חלק מההשתקה שלנו.
<נ': אני יודעת שזה לא באופן אישי, הרגע דיברתם על זה גם, אבל זה קצת חבל לי.
<נ': אז אני נ', בת 27 היום, - - - במקצועי.
<נ': באתי לתת עדות אבל גם באתי הרבה לדברים טכנים כחלק מהרצון שלי להשפיע.
<נ': אני נאנסתי בדייט.
<נ': בדייט ראשון.
<נ': מפגש שהיה אמור להיות היכרות ראשונית וזה הפך לאונס אלים.
<נ': האנס שלי בא לאנוס אותי כי מהרגע הראשון שנפגשנו הוא כבר התחיל, לא חיכה לשום דבר.
<נ': אני לא אכנס לפרטי המקרה.
<נ': אני רק אציין שמכוון שאני באה מבית דתי ומרקע דתי זה היה האירוע המיני הראשון שהייתי נוכחת בו.
<נ': הייתי נוכחת ולא חלק ממנו.
<נ': לגמרי רק נוכחת.
<נ': אני רוצה עכשיו לציין את התחנות בהן עברתי מאז האונס ואיפה אני רואה מקום לשימור ושיפור.
<נ': למחרת האונס הגעתי למשטרת - - -.
<נ': וכאן המקום לספר בשבחם.
<נ': הם התנהגו אליי ברגישות, במקצועיות, בעדינות ובכבוד.
<נ': טיפלו באירוע שלי מהר מאוד וכבר יומיים לאחר מכן האנס נעצר.
<נ': אני יודעת שיש הרבה תלונות על משטרת ישראל, אני קיבלתי יחס הכי טוב שאני יכולה לאחל באירוע הכי גרוע שאני יכולה לאחל.
<נ': גם בזמן העימות הם נתנו לי תחושה של הגנה, אמונה וכבוד, למרות שהעימות זה אחד הדברים הקשים שעברתי.
<נ': כחלק מהתהליך התבקשתי לעבור בדיקה גופנית בבית חולים.
<נ': לברר שאני בסדר, לתת תרופות וכדומה וגם כהוכחה לבית משפט, כמו שדיברה קודמתי.
<נ': דבר זה היה כעונש שני.
<נ': אמנם הייתה רגישות אך אדם לאחר פגיעה בגופו אינו רוצה שאיש ייגע בו ופה זה קושי גדול והפער בין הרצון להבדק ולתת הוכחות כדי שיאמינו לך לבין זה שאתה לא רוצה שאף אחד ייגע בך הוא פער מאוד מאוד גדול.
<נ': בפרקליטות קיבלה אותי פרקליטה מהמגזר הערבי.
<נ': הדבר הראשון שהיא אמרה לי, אנחנו באות מאותו רקע דתי, ולכן אני מבינה ללבך.
<נ': אז הבנתי שאני בידיים טובות ובאמת היא נתנה לי את כל התמיכה האפשרית, התקשרה למרכז סיוע בשביל שידברו איתי.
<נ': לצערי התחלפה הפרקליטה מהסיבות המשמחות שלה, היא ילדה, והיא הוחלפה באחרת.
<נ': שם הרגשתי כל הזמן להגן על עצמי ועל הסיפור שלי.
<נ': הייתי צריכה להלחם על זה שלא רציתי בזה, היא לא האמינה לי שאני תמימה ולא חשבתי על אופציה מין בדייט בשעת לילה.
<נ': זה היה מאבק קשה.
<נ': רק לאחר התסקיר קורבן היא ראתה את ההשפעות עליי, הרגשתי שהיא מקבלת אותי יותר.
<נ': לפני זה היה ממש מלחמה קשה, למרות שהוא הודה כבר בשלב מוקדם יותר.
<נ': לגבי העונש, בדיחה.
<נ': הוא קיבל כמעט שנתיים.
<נ': הוא השתחרר עוד לפני שאני הספקתי להתאושש.
<נ': זה שזה שנתיים אני יודעת שזה הרבה במדינת ישראל שזה שהוא בכלל הוא נשפט לשנתיים- - -
<קריאה: הוא הורשע באונס?
<נ': הוא הואשם בשני סעיפי אונס.
עאידה תומא סלימאן: מה זה עסקת טיעון הייתה?
<נ': בסוף היתה עסקת טיעון לא לגבי העונש.
<נ': בעסקת טיעון הסכמתי להוריד סעיף אחד של אונס.
<נ': אבל עדיין נשארו שניים ובכל זאת שנתיים זה - - - את יודעת כמה זה בדיחה.
<קריאה: בת כמה היית?
<נ': 24.
<קריאה: והוא?
<נ': הוא 29.
<נ': שהגעתי לתחנת משטרה ידעתי עליו שם ומספר טלפון, עיר מגורים אולי וזהו, לא הספקתי להכיר אותו בכלל, הוא לא נתן לי למרות שביקשתי.
<נ': נלחמתי בו שעה עד שפשוט הוא גבר עליי והפחד מהמוות גבר עליי ופשוט נתתי לו לעשות מה שהוא רוצה.
<נ': לגבי המשפט האזרחי.
<נ': הגשתי תביעה אזרחית.
<נ': הרגשתי כל כך לבד בתהליך הזה.
<נ': לאחר משפט ארוך, מייגע, השופטים החליטו על סכום זעום ובעצם אין מי שמפקח על זה שהוא יתן לי את הסכום.
<נ': אז בעצם הוא לא שילם וזה משהו שאני הכי רוצה בעולם שנוביל לאיזה שינוי בעניין הזה, שיהיה מי שיפקח על זה.
<נ': כי בעצם בסוף היה לי או להסכים לאיזה הסדר טיעון איתו ולקבל פחות מחצי מהסכום או שהוא לא ישלם לי בכלל.
<נ': וזה נראה לי אבסורדי כל כך, גם סכום זעום שלא מכסה ארבעה טיפולים.
<נ': התהליכים האלה היו מתישים מאוד.
<נ': כמה שהתברכתי באנשים סביבי שתמכו בי ובמערכת המשפט שלרוב הייתה בסדר איתי התהליך היה ארוך, סיוטי, לקח כל פיסת כח שלא הייתה לי, ולכן רציתי לסיים עם זה ולא היה אכפת לי מהפיצוי.
<נ': בפן היותר אישי אחרי האונס הייתי במשך שנה במיטה, בלי יכולת לעשות כלום, בטח שלא לעבוד.
<נ': עליתי הרבה במשקל, התנתקתי מחברים ובקושי סיימתי את התואר.
<נ': וזה בתודה לצוות החוג שלי שתמך בי ועזר לי לסיים את התואר למרות האפיסת כוחות שהייתי בה.
<נ': איבדתי אמון בכולם, בעולם, בתמימות שהייתה לי.
<נ': אני כרגע סובלת מדבר הנקרא פוסט טראומה דיסאסוציאטיבית, יש לי המון ניתוקים, אני מנותקת מכל דבר זוגי שאופציונלי לי, אני מנותקת רגשית מהמון דברים.
<נ': זה התחיל בעצם באונס עצמו שבו התנתקתי ואפשרתי לו לעשות מה שהוא רוצה בי וזה נשאר עד היום בהמון המון דברים.
<נ': אני לא מספרת את זה בשביל רחמים אלא בשביל לתת תמונה של איזה מצב נמצאות נשים כמוני.
<נ': הפחד מזוגיות, מדייטים.
<נ': אם אני מסכימה לצאת לדייט זה רק כי יושבים לידי החברה שלי בשולחן מולי ועוד צוות מבחוץ שחפ"ק כזה, יש קבוצת וואטסאפ מיוחדת לזה.
<נ': הפחד מללכת סתם בעיר, הפחד מלפגוש אותו.
<נ': צו הרחקה הוא 300 מטר.
<נ': 300 מטר ואני כבר לא בחיים.
<נ': פשוט פחד קיומי.
<נ': נולדתי עם רצון להיות אמא, לגדל ילדים, זה משהו שאני כמהה לו מגיל מאוד מאוד צעיר.
<נ': אך כעת הדברים מתעכבים כבר מספר שנים בגלל האונס.
<נ': הכל נחרב, העולם עצר מלכת.
<נ': עברתי תהליכים וטיפולים.
<נ': אני כבר כמעט שנתיים עובדת.
<נ': כמה כוחות הייתי צריכה לגייס לזה ועדיין מלחמה יום יומית לקום מהמיטה, זה הפעולה הכי קשה בעולם.
<נ': מה שנראה לנו הכי טבעי זה פשוט לצאת מהמיטה, לקום בבוקר, להתלבש.
<נ': אני כרגע בטיפול מנסה לשקם את מי שאני.
<נ': במייל של הוועדה שאלו על העניין הכלכלי, מה הפגיעה הכלכלית.
<נ': אז קודם כל לא עבדתי שנה שזה גם והטיפולים.
<נ': אין ספק שזו פגיעה קשה, במיוחד כשהפיצויים כל כך מזעריים.
<נ': הטיפולים כנראה לא ייפסקו בזמן הקרוב ובעצם הפיצוי הזעום שהוא נתן כבר כיסה את זה.
<נ': זהו, באתי לפה בשביל לנסות לקדם, לשנות, במקום לשבת בבית ולבכות על מר גורלי אני רוצה לנסות לקדם ולהשפיע.
<נ': אני רוצה להודות לך, חברת הכנסת תומא סלימאן, על מתן האפשרות ועל העוזרים - - -ויארא שפה היא מלווה אותי ברגישות לאורך כל התקופה על ההקשבה והעזרה.
<נ': תודה רבה לכם.
עאידה תומא סלימאן: תודה יארא, אני יודעת שאת עוברת המון איתי.
עאידה תומא סלימאן: יש כאלה שחושבים שישיבות בכנסת אמורות לעסוק בדיון משפטי ודיון על שירותים וכו'.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאם אנחנו לא נקשיב לקולות האלה ולעדויות האלה אנחנו אף פעם לא נדע איך לפעול באמת כדי לייצג את הציבור שבחר בנו.
עאידה תומא סלימאן: ואם לא נצליח להתחבר גם לרגש המקום הזה יכול לזרוק אותנו לכל מיני כיוונים שהם לא באמת הכיוון שבאנו בשבילו.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לכל מי שהייתה מוכנה לשתף אותנו בכאב ולהאיר את עינינו.
עאידה תומא סלימאן: כמו תמיד קשה לי המעברים האלה אבל אנחנו חייבים לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: נשארו לנו שבע דקות.
עאידה תומא סלימאן: כל נקודה שעולה מחייבת בדיון יותר רחב, אני חייבת להגיד את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה רק להגיד לכם שבעניין בתי חולים והיחס שלהם לערכת הראיות אנחנו בקרוב מאוד נקיים דיון בנושא כי כבר ביקשתי מהממ"מ להכין לנו מסמך על הנושא הזה שחוקר את כל הנושא ומה המצב במדינה וגם חוקר את הנושא בהשוואה למה שקיים בעולם ומה נהוג בעולם.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שהם יסיימו את העבודה אנחנו נקיים את הדיון הזה ונחייב את משרד הבריאות להקשיב לנו לאחר שנבין מה אפשר לעשות.
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת רוצים להתייחס במשהו?
יהודה גליק: אני באתי לפה היום באמת בדיוק בשביל לשמוע את הדברים האלה.
יהודה גליק: אני מוכרח לומר קצת ידעתי כמה ימים לפני כן אבל באמת התמימות שלי, אני כל פעם מגלה עד כמה אני תמים.
יהודה גליק: זה שבנאדם יושב בעידן שלנו שנתיים על אונס שיודעים מי הוא שהורשע, שנתיים זה נראה לי, כבר אמרתי בדיון הקודם, אונס זה רצח וצריך להתייחס לזה ככה.
יהודה גליק: ולא יכול להיות שלה נהרסו החיים והוא מסתובב היום חופשי.
יהודה גליק: אני חושב שזו בדיחה.
יהודה גליק: אבל בכל מקרה אני כן רוצה להודות לך עאידה על האפשרות של לתת לבנות האלה לדבר באמת זה חלק מהתמיכה כי הדבר הכי חשוב כרגע זה לתת להן את כל הסיוע שרק ניתן כדי שהן יחזרו לחיים שלהן.
יהודה גליק: נדמה לי שמה שדובר פה לפני כן על תמיכה במרכזי סיוע לתת לבנות האלה, חייבים לתת להן את כל הכוח שבעולם.
יהודה גליק: עצם העובדה שהן ישבו פה אני משוכנע, בטוח ששתיהן לא ישנו אתמול בלילה אבל בטח גם לא בחודשים האחרונים.
יהודה גליק: אז אתן גיבורות, אלופות והתמיכה צריכה להמשך גם למרכזי הסיוע ומה שהושמע פה.
עאידה תומא סלימאן: יש לי עוד עדויות.
עאידה תומא סלימאן: אני שלחתי לבקש אישור מהיו"ר לתת לנו עוד 10 דקות ואני לא יודעת אם יהיה.
עאידה תומא סלימאן: יש שתי עדויות אני אאפשר רק להקריא קטעים מהעדות של ע'.
עאידה תומא סלימאן: אבל באמת ככה דקה, דקה וחצי ואז אני אתן לך חברת הכנסת מרב.
<קריאה: ע' הוא נשוי למ' שעברה תקיפה מינית על ידי המעסיק שלה.
<קריאה: הוא סיפר לנו קצת יותר את הסיפור שלו אבל אני אקפוץ ישר לזה.
<קריאה: קודם כל הוא מספק כאילו מגיע מ- - - הוא התקשר והוא אומר מה שהיה חסר לי מצאתי אצלה, התחתנו ובהתחלה היו לנו חיים יפים, אושר ועושר.
<קריאה: תקופה אחרי שהתחתנו הייתה לי נפילה כלכלית.
<קריאה: התחלנו לחפש עבודה, אני ואשתי, בנוסף לעסק שהיה לנו כדי לצאת מחובות.
<קריאה: אני הייתי עובדת בבניין ואשתי השיגה עבודה משרדית.
<קריאה: למחרת ביקשתי טלפון מהמשטרה וביקשו ממני להיות בתחנה.
<קריאה: הלכתי וגיליתי שיומיים לפני הבוס שלה בעבודה תקף אותה מינית והיא הגישה נגדו תלונה במשטרה.
<קריאה: ברגע הראשון ראיתי שחור בעיניים.
<קריאה: התחלתי להיות עצבני.
<קריאה: היא פחדה ממני ופחדה שאני אפגע בו.
<קריאה: אחותה הסבירה לי מה קרה בעבודה שלה ואיך זה היה.
<קריאה: אני הייתי הבנאדם הכי קרוב אליה, אפילו אותי היא שנאה.
<קריאה: היא התרחקה מכולם ושכחה שהיא אמא.
<קריאה: במשך חודש וחצי הילדים נשארו אצל ההורים שלנו כי הילדים היו מפחדים מהצעקות שלה בלילה.
<קריאה: למשך חודשיים היא לא הייתה ישנה בלילה בלי תרופות.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת אבל עכשיו בדיוק ענו לי, אין אישור, חייבים לסיים.
עאידה תומא סלימאן: לא מאפשרים.
עאידה תומא סלימאן: לא רק שאין אישור עם בקשה לסיים מייד.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מאוד מצטערת אבל חברת הכנסת מרב רוצה להגיד משפט שניים.
מרב מיכאלי: בסוף זה על הכוח הפוליטי שלנו, אני אקפוץ לסוף.
מרב מיכאלי: אם אנחנו רוצות יותר כסף למרכזי סיוע, אם אנחנו רוצות חוק זכויות נפגעות עבירה ונפגעי עבירה שכולל טיפול ושיקום ופיצוי וכל הדבר הזה.
מרב מיכאלי: אם אנחנו רוצות חיזוק של המערכת שמטפלת בזה אנחנו צריכות כוח פוליטי חברות יקרות שלי.
עאידה תומא סלימאן: אני קיבלתי עכשיו הערה מעורך דין איתי נאמן ממונה ארצי לנפגעי עבירות מין בסיוע המשפטי.
עאידה תומא סלימאן: הסיוע המשפטי נותן חינם וללא כל תנאי לנפגעות עבירות מין תמיכה וסיוע וזה כדאי שתדעו.
עאידה תומא סלימאן: הדיון הזה לא הסתיים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שמהמשטרה ומהפרקליטות להפגש עכשיו אחרי זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה לשרה בעניין המימון ולכלול אתכם בתכנית ואנחנו נבקש חתימה של כלל חברי הכנסת על זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נהיה בקשר עם איגוד מרכזי הסיוע כדי להמשיך את הדיון הזה, לתת כבוד לנפגעות ולעדויות שלא הספקנו לתת להם את הזמן המתאים להעלות את העדות שלהם.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת אנחנו נקיים דיון המשך.
עאידה תומא סלימאן: שלום לכולם, אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, אנחנו היום ביום הקהילה הגאה ביוזמת חברות הכנסת מירב בן ארי, שרן השכל, יעל גרמן, מרב מיכאלי ומיכל רוזין.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום נתמקד בדיון באתגרים וסוגיות בהורות נשית חד מגדרית ואני חייבת לציין שהדיון הזה אכן התקיים גם כן, קיימנו דיון כמעט לפני שנה ב-23.2.1016 והעלינו סוגיות מאד חשובות שקשורות לעניין של הורות חד מינית ונשית.
עאידה תומא סלימאן: עם חלק מהסוגיות פנינו למשרדי הממשלה, משרד המשפטים וגם משרד העבודה והרווחה והשירותים החברתיים, קיבלנו תשובות וננסה לברר באמת כמה התקדמנו בנושא הזה ואם אכן קיימו את התשובות שקיבלנו מהמשרדים, שכללו הבטחות להתקדם ולשבת עם הגורמים הרלוונטיים בזמנו.
עאידה תומא סלימאן: ביקשו מאתנו והעברנו למשרד הרווחה את השמות של הארגונים וגם של הנשים שהשתתפו בדיון פה, כדי שיקמו איתם דיון על הסוגיות השונות על מנת להתקדם ולקבל תשובות, אני מקווה שאכן התקיימו הדיונים שהובטחו ואני מבינה מתנודות הראש שלא התקיימו הדיונים, למרות שהייתה הבטחה בתשובה של משרד הרווחה ותכף אני אבקש לקבל את התשובה בעל פה ולדעת למה לא התקיימו הישיבות שהובטחו לוועדה במעקב שעשינו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתחיל בזה ולנצל את הבמה גם לברך שתי ידידות, עורכות דין שאחת מהן גם הציגה בדיון הקודם.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין מיכל עדן ועירא עטר.
עאידה תומא סלימאן: למען הגילוי הנאות, מיכל היא גם ידידה שאני תמיד התפעלתי מהמחוייבות שלה לנושא ולהגנה שלה על הזכויות של הקהילה, אני מברכת אתכן על ההישג התקדימי בבית המשפט ואני בטוחה שאתן תדברו עוד על זה ותציגו ואני אשאיר את זה לכן, אבל אין מה להגיד, זה עניין תקדימי שאני חושבת שפותח פתח טוב להשגת עוד ועוד דברים וזכויות של הקהילה ולנושא שאנחנו דנות בו היום, הורות נשית חד מגדרית.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתחיל בסיפור אישי של שרן סיראי.
עאידה תומא סלימאן: שרון נמצאת?
עאידה תומא סלימאן: בבקשה שרון.
<שרון סיראי: שלום, שמי עורכת דין שרון סיראי, אני פה גם כנציגה של ועדת זכויות הקהילה הלהט"בית בלשכת עורכי הדין וגם בגלל שהסיפור האישי שעברתי בשנים האחרונות ובפרט בשנה האחרונה, אפשר להגיד שהוא מסכם את המצב המשפטי בנושא הורות נשית חד מגדרית היום והמצב הוא עגום.
<שרון סיראי: אני אתחיל מהסוף – המצב הוא עגום.
<שרון סיראי: המדיניות של היועץ המשפטי לממשלה כיום היא מדיניות פוגענית, מפלה ומונעת מדעות קדומות ושיקולים זרים.
<שרון סיראי: עכשיו אני אסביר ואדגים בקצרה בסיפור המשפחתי שלי איך זה מתבטא.
<שרון סיראי: אני חיה בזוגיות נהדרת עם אישה מדהימה כבר כמעט 14 שנים.
<שרון סיראי: ב-6 השנים האחרונות נולדו לנו ארבעה שנים, שניים שאני ילדתי ושניים שזוגתי ילדה.
<שרון סיראי: שני הראשונים שנולדו בסמיכות זמנים והמצב המשפטי שהיה אז בשנת 2010 היה שכדי שכל אחת מאתנו תהפוך להיות ההורה החוקי של הילד שזוגתה ילדה – היינו צריכות לאמץ אותם.
<שרון סיראי: עשינו אימוץ הדדי, עוד לא הבנו בעצם כמה זה לא בסדר שאנחנו צריכות לאמץ את הילד שהוא שלנו, אבל הלכנו בגישה פרקטית, שמחנו, זה לקח שנה וחצי ושתינו הפכנו להיות ההורה החוקי גם של הילד שלא ילדנו.
<שרון סיראי: בילד השלישי כבר היתה התקדמות, אפשר היה לעשות צו הורות ואפילו צו הורות ללא תסקיר שירותי הרווחה, זאת אומרת שלא היינו צריכות לעבור בפעם השלישית את הבדיקה שתבדוק האם אנחנו באמת אמהות של הילד וקיבלנו, בהליך מזורז, צו הורות לגבי הילד השלישי.
<שרון סיראי: לפני שנה בדיוק, כשזוגתי היתה בהריון עם הילד הרביעי, מאחר ואני אזרחית בריטית וניסיתי בדיוק להשיג לילדים אזרחות בריטית והבנתי שכדי לקבל עבורם אזרחות בריטית – הדבר היחיד שמחייב זה תעודת לידה, פניתי למשרד הרווחה ואמרתי להם – האם יש לכם התנגדות שאני אגיד בקשה לצו הורות בזמן ההריון?
<שרון סיראי: כדי שביום הלידה אני כבר אהיה האמא של הילד שנולד, ירשם בתעודת הלידה וכל העניינים יהיו הרבה יותר קלים ופשוטים.
<שרון סיראי: הייתי בטוחה שיסכימו, סך הכל זה ילד רביעי, המשפחה שלנו כבר נבדקה מכל הכיוונים ולהפתעתי הרבה משרד הרווחה אמר לי - בשום פנים ואופן, אנחנו מתנגדים.
<שרון סיראי: שלא תעזי להגיש את הבקשה כי גם תפסידי.
<שרון סיראי: טוב, למחרת הגשתי את הבקשה לבית המשפט והתקיים דיון כשזוגתי היתה בחודש שישי ומשרד הרווחה אולץ להגיע להסכמה שלא יצטרך להיות דיון נוסף, כי ברור שאין שום דבר לבדוק או להסכים יותר וברגע שאני אביא לבית המשפט אישור מבית החולים שהילד נולד – ינתן צו הורות.
<שרון סיראי: זוגתי עשתה מעשה "איום ונורא" וילדה ביום שישי ב-10 בלילה.
<שרון סיראי: יום ראשון בבוקר רצתי לבית המשפט עם אישור הלידה, ביקשתי מהשופט שיציין מפורשות שאני אמא של הילד מיום שישי, השופט נעתר לבקשה.
<שרון סיראי: שמחנו, עלצנו ואחרי שבועיים הגיעה בקשה של המדינה לבטל את צו ההורות.
<שרון סיראי: מאז, במשך שנה, מדינת ישראל מנהלת נגדנו מאבק שהוא כבר בערעור בבית המשפט המחוזי, אחרי שהם הפסידו בבית משפט לענייני משפחה, לקבוע שאני אמא של הילד הרביעי מיום ראשון ולא מיום שישי, כי זה מפריע להם עקרונית שתהיה קביעה שבזוגיות של שתי נשים האמא הלא ביולוגית היא אמא של הילד גם מיום הלידה, למרות שזה ברור לכולם וזה ידוע לכולם שהיא נמצאת שם האמא השנייה, עוד לפני שבוחרים את הזרע ומלווה את כל התהליך, אין מחלוקת הילד- - -
עאידה תומא סלימאן: הם מנהלים תביעה נגדכם?
<שרון סיראי: כן, הם הגישו בקשה לביטול צו ההורות שקבעה שאני אמא של הילד מיום הלידה, הם טוענים- - -
עאידה תומא סלימאן: לזה יש תקציב, אתם מבינים?
<שרון סיראי: אחרי שזה היה במשרד הרווחה הם החליטו שזה נושא מספיק חשוב להעביר אותו לטיפול הפרקליטות.
<שרון סיראי: אחרי שהם הפסידו בבקשה לביטול פסק דין, הם הגישו ערעור לבית המשפט המחוזי, כרגע זה נמצא בערעור בבית המשפט המחוזי.
<שרון סיראי: באמת, פרקליטים רבים וטובים מנהלים, אני חייבת להגיד כי זה מאד עצוב, בחדוות חיים עצומה, מאבק שהמטרה שלו זה שלא יהיה מצב שיש צווי הורות שקובעים שהאמא הלא ביולוגית היא אמא מיום הלידה.
<שרון סיראי: יש עוד מספר עורכות דין שמטפלות זה עבור עשרות של זוגות, ניתנו בחודשים האחרונים למעלה מ-10, אולי קרוב ל-20 פסקי דין של בתי משפט לענייני המשפחה שקבעו מפורשות שהאמא השנייה היא אמא מיום הלידה וזה ברור ומוסכם והמדיניות הזאת כבר אמורה להשתנות ואני פשוט חושבת שצריכה לצאת מפה קריאה, ליועץ המשפטי לממשלה, להבין שהוא לא יכול להמשיך במדיניות הזאת.
<שרון סיראי: היא פוגעת בילדים, היא נוגדת את טובת הילדים שהעניינים שלהם יוסדרו מהרגע שהם יוצאים לעולם האוויר.
<שרון סיראי: ילדים שיש להם שתי אמהות, אנחנו רשומות במשרד הפנים אבל הם לא מוכנים להכיר בזה שהאמהות היא מיום הלידה ואני חושבת שצריכה לצאת קריאה להפסיק את המדיניות הזאת, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני ישבתי והקשבתי ולא יכולתי להמנע גם מההערה שאמרתי לעניין התקציבים, כי ישבנו בדיון קודם על מיגור תופעת העוני והאם יש תקציבים במדינה לכל מיני שירותים, אבל גם אני נזכרת עכשיו בכל הדיונים שאנחנו מקיימים וכל התלונות במשטרה ושמגיעות לפרקליטות שמבוטלות בגלל חוסר עניין לציבור, כנראה העניין שלכם הוא ממש בעניין כל כך מעניין לציבור שהמדינה לא היתה יכולה לוותר ורצה עם זה לעוד עתירה ועוד ערעור ועוד.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על הצטרפות לדיון של שתי חברות הכנסת היוזמות של היום הזה שאני חייבת להגיד שכל שנה זה מוכח כאחד הימים המיוחדים והמוצלחים ביותר בכנסת הזו.
עאידה תומא סלימאן: גם בגלל הנושא וגם שעומדות מאחוריו נשים ואנחנו תמיד עושות את העבודה בהצלחה יותר – חברת הכנסת יעל גרמן בבקשה גברתי.
יעל גרמן: קודם כל תודה רבה לך ליושבת הראש, באמת הוועדה למעמד האישה שעושה עבודה בלתי רגילה ומיד הרימה את הכפפה לקראת היום הזה וחברתי, מיכל, לא נמצאות אתנו עוד שלוש חברות: מרב מיכאלי, מיכל רוזין ושרן השכל.
יעל גרמן: אנחנו מדברים למעשה על הורות בקהילה הגאה ואני רוצה לקשור את הדיון עם איזה שהוא מאמר דעה הזוי שאני קוראת לו כמעט מאמר דעה של עלילת דם שהתפרסם ב'סרוגים', שלמעשה הביעה דעה אחת – הוא שלל את הלגיטימיות של משפחות אחרות.
יעל גרמן: אני לא רוצה להיכנס לזה, אני לא יודעת אם בכלל ראוי להגיב, אנחנו עוד לא יודעת אם כדאי להגיב או לא כדאי להגיב, זו עלילת דם לכל דבר וענין, אבל אנחנו יודעים שבמדינת ישראל יש משפחות רבות ולא כל משפחה מורכבת מ-גבר, אישה וילדים.
יעל גרמן: יש משפחה שמורכבת מאישה בודדת עם ילד או ילדים ויש משפחה שמורכבת משתי נשים עם ילדים ויש משפחה שמורכבת משני גברים ועם ילדים ובלי ילדים וכולן משפחות.
יעל גרמן: היום, בשנת 2017 לבוא ולהניח שלילדים יותר טוב במשפחה שיש בה רק גבר ואישה, במיוחד לאור כל המקרים שאנחנו שומעים, זה פשוט להיות לא מציאותיים, זה לעצום את העיניים ולא לראות מה שקורה.
יעל גרמן: אנחנו יודעים ויש לנו מחקרים שמוכיחים שילדים מאושרים בכל משפחה שבה נותנים להם אהבה ומה זה משנה אם זו משפחה של אישה בודדת, של אישה ואישה או של גבר וגבר ויותר מזה, היום יש גם מחקרים מדהימים שמראים שבמשפחות של שני גברים, אותו הורמון שמתפתח אצל האישה כאשר היא יולדת והדאגה שלה לילד, זה הורמון מיוחד שהמוח מפריש, מסתבר שלגברים שמגדלים ילד – אותו הורמון מופרש.
יעל גרמן: מה שמוכיח שחברים, אנחנו כאן כדי לבוא ולומר – אין הבדל.
יעל גרמן: אין הבדל בין אדם לאדם בגלל נטייתו המינית או זהותו המגדרית ואין הבדל בין משפחה למשפחה, אם היא של שני זוגות גבר ואישה או אם לא וזו המטרה שלדעתי אנחנו צריכים להיות ולפתוח את כל המחסומים הבלתי אפשריים, הבלתי הגיוניים, מבזבזי-האנרגיה מכל הכיוונים, כמו שאמרה עאידה, זה מה שחסר היום לעשות?
יעל גרמן: כמו במשרד הפנים, כשמסרבים לרשום בן אדם רק משום שהוא בא ואומר - אני נראה כמו כבר, אבל אני אישה והוא בתהליך של שינוי מין, אז אנחנו נמנע ממנו להגדיר את זהותו?
יעל גרמן: הוא מגדיר את זהותו, מה משרד הפנים יגדיר את זהותו?
יעל גרמן: כל הנקודות הבירוקרטיות המיותרות לא מתאימות לעידן שלנו ואנחנו כאן, ביום הזה, כדי לשנות את זה ואני מקווה שכמו שאמרתי גם בוועדות האחרות, צעד אחר צעד, בסופו של דבר נשנה גם את מה שאת סיפרת וגם את הטרטור הזה.
<שרון סיראי: אם יורשה לי להוסיף עוד משפט, קצר, באמת בהקשר למה שאמרת חברת הכנסת גרמן- - -
עאידה תומא סלימאן: אבל משפט.
<שרון סיראי: משפט.
<שרון סיראי: הבעיה היא לא רק באמת במאמרים הזויים כמו שאת מתייחסת אליהם, במאבק שאנחנו מנהלים עמדת המדינה ושל היועץ המשפטי לממשלה – בכתב הערעור שהוגש נגדנו נטען שזה שאני אמא של הילד הרביעי שנולד לי מיום הלידה יפגע בתקנת הציבור.
<שרון סיראי: זה אומר שהם אומרים מפורשות, שחור על גבי לבן, שאם אני אוכרז כאמא של הילד שלי מיום לידתו זה יפגע בערכי המוסר הרצויים בחברה הישראלית.
<שרון סיראי: חצי שנה אחרי זה, בתיק שמתנהל עכשיו- - -
עאידה תומא סלימאן: זה היה משפט ארוך, זהו, הסתיים המשפט, אני מודה לך.
עאידה תומא סלימאן: זה חשוב מאד ואני אמרתי את זה, ולא במקרה אמרתי, כנראה שגם הפרקליטות ראו בזה עניין ציבורי וזאת הבעיה שלנו, שיש מישהו וזה הולך וגובר, בשנתיים האחרונות, המגמה של הנחלת ערכים מסוימים, של גוון אחד על הציבור, במדינת ישראל והרבה פעמים בכפיה – זאת הבעיה האמתית ואנחנו עוד נצטרך לעמוד, לצערי הרב ככה אני חוזה, בפני בעיות עוד יותר חמורות ונסיגה מהרבה מההשגים שלנו.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מיכל רוזין, גם אחת מהיוזמות, בבקשה.
מיכל רוזין: בוקר טוב, כמעט צהרים טובים, האמת שהתעוררתי הבוקר קצת חולה ושאלתי את עצמי מה קרה?
מיכל רוזין: למה דווקא היום?
מיכל רוזין: אז כנראה זה באמת בשל ההתרגשות.
מיכל רוזין: מהבוקר אני עוברת ריגושים, פגשתי עכשיו קבוצת בני נוער ולראות פה את הילדים, בעיני זה הדבר הכי מרגש, כי זה הדור הבא וכל מה שאנחנו עושות פה לפעמים מהבוקר ועד הליל זה לדאוג מה יהיה עם הדורות הבאים ולדאוג להם שיהיה יותר שוויוני, יותר הוגן, יותר צודק, אז זה ממש מרגש אותי.
מיכל רוזין: סליחה אם זה נשמע קלישאה, אבל זה באמת ככה מרגש אותי תמיד לראות ילדים בכנסת, זה דבר נפלא.
מיכל רוזין: אני רוצה לספר לכם שאנחנו מהבוקר עוברות מוועדה לוועדה, הדיונים שיזמנו פה בכנסת והייתי בוועדת חוץ וביטחון ואמרה אמא שהבן שלה התגייס לאחרונה והיא אמרה שבא מפקד הביתה והיה מאד אדיב – מפקדים עושים היום ביקורי בית, אני לא יודעת אם אתם יודעים וסיפרה באמת שרוצים לראות איפה הילד ישן, מה מצב הבית, באמת כדי לדעת שלא יפלו מבחינת התנאים.
מיכל רוזין: היא ביקשה האם אנחנו יכולים גם הפוך, לבוא שאת ובת זוגתך תהיו חלק גם מול המחלקה/הפלוגה/הגדוד של הבן, שיהיה ברור מאליו שיש לו שתי אמהות ושתיהן הן חלק מהחיים שלו, גם בשרות הצבאי ולא ידעו איך לעכל את זה ואיך לאכול את זה ואני חושבת שזה, בסיפור הזה ולא ראיתי שאת פה, סיפרתי את זה כי באמת בסיפור הזה מגולם הכל.