GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ענת מימון: אנחנו סבורים, מהניתוח של הדוחות, שמדובר כאן במפתח פשטני מדי שהוא טיפה בעייתי וכדאי אולי לחשוב על מפתח שיהיה בו איזשהו יחס מסוים.
<ענת מימון: כלומר, אם יש במוסד 10,000 סטודנטים, אנחנו סבורים ששני אחראים לא מספיקים במצב כזה.
<ענת מימון: כמו שמעל אלפיים צריך שניים, אז מעל 3,000 ו-4,000 ו-5,000 סטודנטים, זה מחייב ומצריך הקצאת משאבים גדולה יותר מצד המוסד.
<ענת מימון: לכן אנחנו חושבים שצריך לקבוע איזשהו מפתח לפיו ככל שיש יותר סטודנטים וככל שהמוסד גדול יותר, זה מחייב באמת מערך מתוגבר יותר שיטפל בתופעה.
<ענת מימון: בנוסף, הנושא הזה של פיזור גיאוגרפי.
<ענת מימון: היום החוק והתקנות כבר מתייחסים לנושא שהמינוי של האחראים צריך להיות כך שזה יאפשר גישה מבחינה גיאוגרפית.
<ענת מימון: אין איזושהי חובה ולא אומרים שבכל שלוחה או בכל מקום של מעסיק, גיאוגרפית יהיו חייבים אלא צריך למנות את האחראים תוך ראייה ורצון לאפשר נגישות גיאוגרפית.
<ענת מימון: אנחנו סבורים שבנושא הזה של מוסדות להשכלה גבוהה, כאשר יש להם שלוחות ולפעמים מדובר על ריחוק מצפון לדרום, צריך לחייב שבכל שלוחה יהיה אחראי כי המצב שבו סטודנט נמצא בדרום והאחראית נמצאת בחיפה, הוא מצב בעייתי.
<ענת מימון: בדרך כלל בדברים האלה הנגישות והקרבה זה משהו שמאוד מקל על הגשת תלונה וזה משהו שיוצר את התחושה שאפשר לגשת ולדבר ולהתלונן.
<ענת מימון: מבחינת התלונות.
<ענת מימון: כמו שאמרנו יש עלייה במספר הדוחות.
<ענת מימון: יש גם עלייה במספר התלונות.
<ענת מימון: מה שכן, מתוך הדוחות שהוגשו אלינו לוועדה יש כחמישים מוסדות בהם אין תלונות, אין פניות, אין שמועות.
<ענת מימון: כלומר, הם כן מילאו את הדוח אבל בהתייחסות למספר הפניות שהיו בנושא הטרדה מינית, גם אם זאת לא תלונה רשמית, הנתון היה אפס.
<ענת מימון: בוועדה אנחנו תמיד מתייחסים בזהירות ובחשדנות לנתונים של אפס תלונות, פניות, שמועות.
<ענת מימון: כלומר, זה מחייב בדק בית, זה מחייב מוסדות לבדוק מדוע במוסד שלהם הנושא הזה בכלל לא מגיע למצב שהוא מוצף.
<ענת מימון: היינו רוצים להאמין שזה נובע מהעובדה שלא היה, אבל עדיין קשה לנו להיות במקום הזה.
<ענת מימון: אנחנו חושבים שחמישים מוסדות בהם הנושא הזה בכלל לא עלה במהלך השנה האחרונה, זה נתון שהוא קצת מעורר חשש.
<ענת מימון: יושבת הראש התייחסה לנושא של מוסדות ממגזרים מסוימים שפשוט הגישו את הדוח אבל ממש בשורה כתבו שזה לא מתאים לצביון של המוסד ואצלם הנושא הזה לא קיים.
<ענת מימון: שוב, היינו רוצים להאמין אבל אנחנו מכירים את המציאות ויודעים שהטרדה מינית לא פוסחת על שום מגזר ולכן אנחנו אמנם מחייבים להגיש את הפורמט אבל אנחנו גם רוצים שהוא יוגש בצורה של לא רק להגיש.
<ענת מימון: זאת לא המטרה כאן.
<ענת מימון: המטרה כאן באמת לראות את העבודה שהמוסד עושה בתחום.
מירב בן ארי: איך את בודקת את העבודה שהמוסד עושה בתחום?
מירב בן ארי: הוא עושה איזשהו משוב בין הסטודנטים?
מירב בן ארי: הוא עושה איזושהי בדיקה?
מירב בן ארי: יש איזושהי עבודה שנעשית?
<ענת מימון: גם החוק מחייב אותם לעשות פעולות הדרכה.
<ענת מימון: הם חייבים לדווח.
<ענת מימון: אני אגע בזה.
<ענת מימון: צריך להעביר הדרכה לפחות אחת לשנה.
<ענת מימון: המוסדות להשכלה גבוהה הם המעסיק היחיד שיש התייחסות למינון שהם צריכים.
<ענת מימון: כל מעסיק חייב להעביר את הנושא אבל במוסדות להשכלה גבוהה נאמר במפורש שאחת לשנה לפחות צריך להעביר הדרכה לסגל ולסטודנטים.
<ענת מימון: הם צריכים לדווח על זה.
מירב בן ארי: מוסד כזה מתוך החמישים שדיווח על אפס, הוא לא דיווח על ההדרכה?
<ענת מימון: יש את המוסדות שכתבו שאין אצלם תלונות.
<ענת מימון: הם גם לא עושים הדרכות.
<ענת מימון: הנושא הזה פשוט לא נמצא על שולחנם הם לא מתעסקים בו.
<ענת מימון: חלק מהמוסדות כן עושים את ההדרכות, יש אחראים ופשוט אין בהם תלונות.
<ענת מימון: יכול להיות ואני לא פוסלת את האפשרות.
מירב בן ארי: דרך אגב, אני לא במקום הזה.
מירב בן ארי: אני חושבת שאולי יש מוסדות שאין בהם וזה בסדר.
מירב בן ארי: הלוואי עלינו שזה יהיה אצל כולם, אבל אם אין מוסד שגם אין לו כלום וגם לא עושה שום פעילות, זה מה שנקרא חשד.
<ענת מימון: יש כאלה.
<ענת מימון: משך הזמן לבירור וטיפול בתלונה, זה נושא שרואים שכל מוסד שמגיעה אליו תלונה, בדרך כלל משך הזמן הממוצע הוא בסביבות חודש.
<ענת מימון: הטיפול יעיל ואני חושבת שזאת נקודה – אמנם אין חובה אלא יש רק חובה לטפל ביעילות – שמרגע שכבר מגיעה התלונה במוסדות שבהם יש את התלונה, הטיפול הוא יעיל והוא בתוך חודש, למעט מקרים מאוד סבוכים בהם זה לקח מספר חודשים.
<ענת מימון: אני רוצה להעיר הערה לגבי איזושהי מגמה ואני אומר אותה בזהירות.
<ענת מימון: ראינו בכמה דוחות את ההתייחסות כאשר התלונה הוגשה נגד איש סגל או נגד עובד קבוע, נעשה בירור והיה שימוע והיה תהליך שהמוסד עשה, בניגוד למצבים שבהם מדובר בעובד קבלן כאשר אז באמת אנחנו ראינו שבתוך יום אותו עובד פוטר.
<ענת מימון: יכול להיות שמבחינת ההגנה על אותם עובדים, החוק נותן הגנה שונה.
<ענת מימון: הוא לא מחייב את ההגנות שיש לגבי עובד קבוע אבל אני עדיין סבורה בכל זאת שגם לגבי עובד קבלן צריך לברר את התלונה לפני שבאותו יום מסיימים את העסקתו במוסד.
<ענת מימון: אני אומרת את זה באמת בזהירות.
<ענת מימון: ברור שיש גם הבדלים בין תלונה לתלונה, אבל זאת איזושהי מגמה שצריך לבחון גם איך אנחנו מצפים ממעסיקים לטפל במקרים של הטרדה מינית שנעשים על ידי עובדי קבלן באותו מקום עבודה.
<ענת מימון: זו נקודה שצריך לחשוב עליה.
<ענת מימון: עוד נקודה אחת, השתלמויות.
<ענת מימון: לפי התקנות יש חובה של 18 שעות לפחות שהאחראית צריכה לעבור כהשתלמות לפני שהיא נכנסת לתפקיד או במהלך התפקיד.
<ענת מימון: לא בכל המוסדות עמדו בחובה של המינון של השעות.
<ענת מימון: השעות הן לא הדגש כאן אבל באמת חשוב שכל אחראית תקבל את הכלים.
<ענת מימון: הראייה הייתה שאחראית שנכנסת לתפקיד בלי שהיא עברה השתלמות, מבלי שיש לה את בסיס הנתונים ואת הידע, יהיה לה מאוד קשה לתפקד ולכן מאוד חשוב שהאחראיות יעברו איזושהי הכשרה.
<ענת מימון: מבחינת הדרכה לסגל ולסטודנטים.
<ענת מימון: ברוב המוסדות אנחנו כן רואים שעושים מאמצים, אם זה באמצעות לומדה, אם זה באמצעות כניסה לשיעורים בקורסים בהיקף מסוים, הסברים שניתנים, שלטים שנתלים.
<ענת מימון: מנסים באמת להציף את הנושאים האלה במסגרת המוסדות.
<ענת מימון: הערה אחרונה יותר טכנית.
<ענת מימון: היו כמה הערות לגבי הפורמט.
<ענת מימון: אנחנו קשובים ורוצים לשמוע.
<ענת מימון: אני רק אעיר שאנחנו לא מחייבים להגיש לפי הפורמט.
<ענת מימון: אין חובה להגיש לפי הפורמט.
<ענת מימון: אם מישהו רוצה להוציא מהטבלה ויותר נוח לו לעבוד בטבלה בצורה שונה, זה אפשרי.
<ענת מימון: אנחנו כן חושבים ושוקלים לשנה הבאה להוסיף עוד כמה דברים שהיו חסרים לנו כמו האם המוסד עיגן בדין המשמעתי שלו את הנושא של ההטרדה המינית, שזה משהו שקצת חסר לנו מהנתונים ובינתיים לא דרשנו.
<ענת מימון: אני חושבת שגם חשוב לראות את זה כי יש חובה לעגן בדין המשמעתי לפי החוק את הנושא הזה של ההטרדה המינית ואנחנו רוצים לראות שבאמת זה נעשה.
מוסי רז: מה עושים בהדרכות האלה?
<ענת מימון: בכל מוסד ההדרכות שונות אבל הרעיון הוא להביא לידיעת ציבור הסטודנטים והמרצים את הוראות החוק, מה זאת הטרדה מינית.
<ענת מימון: הרי הטרדה מינית לפעמים אלה מצבים שלא תמיד אתה יודע לקרוא לזה בשם הזה.
<ענת מימון: להעמיד אותם בפני הסיטואציה, להראות להם, להסביר להם מה עושים במצב כזה, למי הם יכולים לפנות, איזה כלים עומדים לרשותם.
<ענת מימון: בעיקר להראות איך המוסד מנגיש להם את הנושא הזה כך שככל שסטודנט נפגע, הוא ידע איך לפנות.
מוסי רז: החוק יחסית ברור והשאלה היא איך פונים.
<ענת מימון: לא תמיד מכירים את החוק.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד סטודנטים וסטודנטיות צעירים שהרבה פעמים לא קיבלו את המידע הזה קודם ולא ממש יודעות להגדיר את הסיטואציה כאשר המורה שלה פונה אליה בצורה מסוימת.
עאידה תומא סלימאן: היא לא ממש יודעת.
עאידה תומא סלימאן: היא מרגישה לא נוח והיא לא יודעת שזאת ממש עבירה על החוק.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהעבודה שעשיתם, לפחות לי עזרה רבות להאיר היכן אנחנו נמצאים מבחינת הדוחות ועיקר הנושאים שעלו וצפו בכמה וכמה דוחות ביחד.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לומר שאין בידינו כוועדה לבדוק, ואני חושבת שזה חלק מהשאלה ששאלה חברת הכנסת מירב בן ארי כשהיא שאלה מה בדיוק עושים כדי למלא את ההוראות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מקבלים דיווחים שזה נעשה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כוועדה לא נלך לבדוק אם זה כן נעשה או לא, האם אנחנו מקבלים את הדיווחים.
עאידה תומא סלימאן: אני יוצאת מנקודת הנחה שאם כבר טרחו והגישו את הדוח, אני מאוד מקווה, אפילו אם לא עשו בשנה הראשונה, ידעו שצריך לעשות בשנה השנייה.
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, אכפת לכם שנתקדם עוד קצת ואז תוכלו להתייחס?
מוסי רז: אנחנו בעד.
עאידה תומא סלימאן: פרופסור נעמי כרמון, נציבה מרכזת למניעת הטרדות מיניות בטכניון.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לומר שההירתמות של הנציבות של האוניברסיטאות היא מרשימה.
עאידה תומא סלימאן: זאת שנה שלישית שאתן מגיעות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהגשת נייר עמדה ונשמח כולנו לשמוע.
<נעמי כרמון: תודה רבה.
<נעמי כרמון: אני פרופסור לתכנון עירוני ולסוציולוגיה בטכניון.
<נעמי כרמון: בשמונה השנים האחרונות אני משמשת בתפקיד של נציבה למניעת הטרדות מיניות.
<נעמי כרמון: רציתי לדבר כדי אולי לשם שינוי להראות - בניגוד לחלק גדול מהעליהום בתקשורת שהאקדמיה לא עושה שום דבר לטובת הנושא - את ההתקדמות.
<נעמי כרמון: אני רוצה להציג בחלק מדבריי את ההתקדמות הרבה שחלה בשנים האחרונות בעשייה בתוך האקדמיה ובחלק השני גם להציע כמה הצעות לשיפור.
<נעמי כרמון: קודם כל, לגבי העשייה.
<נעמי כרמון: כמובן יש לנו תקנון אבל לא רק שיש תקנון אלא זה תקנון שמתעדכן כל שנתיים-שלוש בהתאם לפסיקות חדשות, בהתאם למה שקורה בשטח.
<נעמי כרמון: הוא מופץ בדרכים רבות.
<נעמי כרמון: תרגמנו אותו, זה מסמך משפטי ארוך, לתקציר של שני עמודים כך שהוא יותר נגיש למי שרוצה לדעת במה מדובר.
<נעמי כרמון: תרגמנו לאנגלית, לערבית, לרוסית.
<נעמי כרמון: בטכניון פועלות שלוש נציבות ושמונה רכזות.
<נעמי כרמון: כולן עברו – למרות שאנחנו לא מוסד גדול, לפחות יחסית לאוניברסיטה העברית ולאוניברסיטת תל אביב אנחנו יותר קטנים אבל שלוש נציבות ושמונה רכזות – הכשרה.
דב חנין: מה זה שלוש נציבות?
דב חנין: למה שלוש?
<נעמי כרמון: בשתיים אנחנו מחויבים לפי התקנות.
עאידה תומא סלימאן: כאשר יש מעל אלפיים סטודנטים, צריך למנות שתיים.
<נעמי כרמון: לפחות שתיים.
<נעמי כרמון: שלישית מינינו בבית הספר לרפואה מפני שבבית הספר לרפואה יש בעיות מיוחדות לבית הספר לרפואה ומצאנו לנכון למנות שלישית.
<נעמי כרמון: בנוסף לכך יש רכזות שמפוזרות בקמפוסים השונים, בסגלים השונים וכולי.
<נעמי כרמון: לא רק שהן עברו הכשרה אלא הן עוברות השתלמויות.
<נעמי כרמון: בעוד שלושה שבועות יש שוב השתלמות של יום.
<נעמי כרמון: אנחנו מנסים להתקדם כל הזמן.
<נעמי כרמון: נערכות הרבה מאוד פעולות הסברה והדרכה כאשר חלק מהן לציבור בכלל.
<נעמי כרמון: פוסטרים בכל בניין, מעבירים הרבה מאוד ברשת בכל מיני צורות, אירוע שנתי באולם הכי גדול בטכניון אליו באירוע האחרון הגיעו מאות אנשים.
<נעמי כרמון: מבחינתי יש ארבעה קהלים ייחודיים.
<נעמי כרמון: יש סטודנטים, יש חברי סגל אקדמי, חברי סגל מינהלי ועובדי קבלן.
<נעמי כרמון: כל אחד מאלה מבחינתי הוא קהל שדורש התייחסות מיוחדת אליו.
<נעמי כרמון: לגבי הסגל האקדמי למשל, עברנו את כל מועצות הפקולטה, מועצת פקולטה זה אירוע שחובה על כל חבר סגל להיות בו.
<נעמי כרמון: זאת אומרת, כולם – אולי חלק היו בשבתון ובמקרה לא שמעו – כל חברי הסגל בטכניון עברו הדרכה בנושא כי עברנו מפקולטה לפקולטה.
<נעמי כרמון: יש לנו שיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם אגודת הסטודנטים בטכניון.
<נעמי כרמון: נכון, אין לנו קשר עם ההתאחדות הארצית ונשמח שיהיה לנו קשר.
<נעמי כרמון: בינתיים לא היה.
<נעמי כרמון: אבל עם אגודת הסטודנטים בטכניון, אנחנו עובדים רצוף וללא הרף.
<נעמי כרמון: תשומת לב מיוחדת לנושא של עובדי קבלן, יש להם רכזת מיוחדת שלהם.
<נעמי כרמון: הוצאנו פנקס זכויות שהטרדה מינית היא חלק ממנו, בארבע שפות שונות.
<נעמי כרמון: עוד שיתוף פעולה מאוד חשוב שאנחנו מקפידים עליו זה עם מרכז הסיוע לנפגעי ונפגעות התקפה מינית בחיפה והצפון.
<נעמי כרמון: עורכת הדין אלוני מאוד עוזרת לנו ואנחנו משתדלים גם לעזור לה.
<נעמי כרמון: אני מבקשת לציין במיוחד את הפעילות בנושא של תרבות ארגונית מכבדת.
<נעמי כרמון: כשאני מסתכלת על המטרות שלו בעבודה השוטפת, יש לי שלוש מטרות כאשר שתיים מחויבות לפי החוק, לעבוד על מניעת הטרדות מיניות והתנכלות ולטפל בתלונות.
<נעמי כרמון: השלישית, שאנחנו אימצנו אותה, היא תרבות מכבדת.
<נעמי כרמון: זאת אומרת, ניסיון לגרום לכך שתהיה התנהגות ודיבורים נקיים מהתנהגות סקסיסטית ושוביניסטית.
<נעמי כרמון: אנחנו מנסים לקיים אותה.
<נעמי כרמון: כל תלונה, תוך 24 שעות או באותו יום, מקסימום למחרת, מתחיל טיפול.
<נעמי כרמון: איזושהי אינדיקציה על היעילות יש בזה ש-33 תלונות כאשר כל שנה המספר עולה אבל בשנה האחרונה היו 33 תלונות.
מוסי רז: מה עושים אתן?
<נעמי כרמון: עוד רגע.
<נעמי כרמון: עדיין יחסית, אם אנחנו מסתכלים על הסקר של התאחדות הסטודנטים, אנחנו רואים, חמישה אחוזים אומרים לנו, שסטודנטיות דיווחו.
<נעמי כרמון: כמובן ש-33 מתוך מספר הסטודנטים, זה רחוק מהמספר הזה.
<נעמי כרמון: זאת אומרת שעם כל המאמץ ועם כל ההשקעה, עדיין אין מספיק אמון במערכת.
<נעמי כרמון: בגלל הנושא הזה של אמון ותחת ההשפעה של מה שהתפרסם לאחרונה ש-92 אחוזים מהתיקים במשטרה שמגיעים לבירור בהטרדות מיניות נסגרים ללא כתב אישום.
<נעמי כרמון: מה מקומנו?
<נעמי כרמון: אנחנו יודעים שלמשטרה מגיע רק פסיק, רק המקרים היותר חמורים.
<נעמי כרמון: איך אנחנו מתמודדים עם הדברים האלה?
<נעמי כרמון: יש לי שתי הצעות ואומר אותן בקצרה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שתיגשי בבקשה להמלצות שהיו לך.
<נעמי כרמון: שני כיווני התפתחות שיש בהם חדשנות.
<נעמי כרמון: אנחנו אוניברסיטאות וצריכות להיות נושאות דגל של חדשנות בכל מיני תחומים ואני מקווה שגם בתחום של הטרדות מיניות.
<נעמי כרמון: בתחום של טיפול בתלונות.
<נעמי כרמון: אנחנו עובדים לפי החוק והתקנות שהן חלק מהדין הפלילי.
<נעמי כרמון: מה שאני אומרת הוא שלאור הבעיות שיש עם הדין הפלילי, ואין לנו כמובן כל שליטה בדברים האלה, אנחנו צריכים לחפש דרכים נוספות, לא במקום אלא דרכים נוספות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו חייבים לקצר.
<נעמי כרמון: בכיוון של גישור ושל צדק מאחה.
<נעמי כרמון: לא ארחיב על המושג הזה אבל אנחנו יכולים לברר בכיוון של גישור וצדק מאחה כדי למצוא עוד צורה אלטרנטיבית לטיפול בחלק מהתלונות.
<נעמי כרמון: הצעה שנייה.
<נעמי כרמון: פעילות שצומחת מלמטה בתוך כל אחד מהמוסדות האקדמיים.
<נעמי כרמון: אנחנו למדנו מארצות הברית וממקומות אחרים שהסטודנטים יוצרים קבוצות לימוד, רשתות תמיכה, שמלמדים תרבות מכבדת, מלמדים נפגעות ונפגעים של הטרדה מינית ובעצם זו קריאה להתאחדות הסטודנטים, לאגודות הסטודנטים, לנסות לבנות קבוצות כך שכמו שיש קמפוס ירוק, יהיה קמפוס בטוח.
<נעמי כרמון: קבוצות מלמטה שיעבדו ויש לנו מה ללמוד מן העולם בנושא הזה כדי לעבוד ביחד.
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת, אני אתן עכשיו זכות דיבור אבל תצטרכו להצטמצם לשלוש דקות כי אחרת בלתי אפשרי לכסות את כל מבקשי רשות הדיבור.
עאידה תומא סלימאן: אם כבר סיימנו בהצעה בעניין התאחדות הסטודנטים או אגודות הסטודנטים, אני חייבת לומר שמאז התחלנו את קבלת הדוחות, להתאחדות הסטודנטים היה תפקיד מלווה בתהליך הזה.
עאידה תומא סלימאן: בשנה שעברה היה הסקר שהתאחדות הסטודנטים יזמה ובו היא בדקה את העמדות ואת המצב בהרבה אוניברסיטאות.
עאידה תומא סלימאן: השנה אני יודעת שההתאחדות עשתה עבודה והולכים להגיש לנו נייר עמדה ומצגת.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור לענבר הוכברג, סגנית יושב ראש התאחדות הסטודנטים.
דב חנין: גברתי יושבת הראש, ריכוז הנתונים הזה בטבלה, על ידי מי הוא הוכן?
עאידה תומא סלימאן: על ידי הייעוץ המשפטי של הוועדה.
דב חנין: עבודה מאוד מדויקת.
<ענבר הוכברג: שלום לכולם.
<ענבר הוכברג: אני סגנית יושב ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות.
<ענבר הוכברג: אני אציג במצגת קצרה את התהליך שעשינו בשנה שעברה.
<ענבר הוכברג: אני רוצה להודות ליושבת ראש הוועדה על התמיכה בתהליך שעשינו, על המקום ועל ההזדמנות להציג את זה כאן, על שותפות שהולכת אתנו בשנים האחרונות.
<ענבר הוכברג: תודה רבה.
<ענבר הוכברג: אני אומר שבעצם כבר בדיון שהיה בשנה שעברה עשינו את יריית הפתיחה להקמה של פורום בין-מוסדי למניעת הטרדות מיניות שרצינו לקיים והזמנו את המשתתפים שהיו כאן בדיון לקחת חלק.
<ענבר הוכברג: הרעיון להקים איזשהו פורום שיעבוד בשיתוף פעולה עם השטח, עם המוסדות, עם הנציבות, נבע מתוך משבר האמון, כמו שנאמר כאן גם לפני, שאנחנו עדים לו, שיש פער בין התפיסה של הסטודנטים והסטודנטיות במוסדות לתפקיד הנציבה, לתהליכים שקורים אל מול העבודה שנעשית בפועל.
<ענבר הוכברג: רצינו לשבת ביחד כדי לנסות לגבש איזה שהם עקרונות שאם נשב ונסכים עליהם ונבין שאנחנו רוצים אותם להנחיל, אנחנו בתקווה נראה סביבה של קמפוס בטוח יותר וגם שיתוף פעולה בין הצדדים של סטודנטים אל מול המוסדות בצורה טובה יותר.
<ענבר הוכברג: בחודשים אפריל ואוגוסט שנה שעברה התכנסנו, הפורום הבין-מוסדי למניעת הטרדות מיניות, כאשר לפורום הוזמנו להשתתף נציגים מהמוסדות, בין אם אלה נשיאים, רקטורים וכלל הנציבות.
<ענבר הוכברג: אני אנצל את ההזדמנות כאן, וחשוב לי לציין את הנציבות שאני רואה שנמצאות כאן שבאמת לקחו חלק והגיעו לכלל המפגשים.
<ענבר הוכברג: תמי מאוניברסיטת תל אביב, סוזי ולילי מהאוניברסיטה העברית, מלכה ומיכל מאוניברסיטת בר אילן ורחל שהשתתפה אתנו בפורום.
<ענבר הוכברג: הזמנו גם נציגות של המרכז לסיוע, נציגות מתל אביב, כדי לעבות את התוכן המקצועי ושנוכל לדון בסוגיות ולקבל גם את הפרספקטיבה שלהן.
<ענבר הוכברג: בגלל שמדובר בנושאים שהם בסוף יושבים גם על סגל אקדמי, הזמנו את יושב ראש המועצה המתאמת של ארגוני הסגל האקדמי הבכיר באוניברסיטאות לקחת חלק ולשמוע את האימפוטים וההערות שלו על הנושא.
<ענבר הוכברג: הפורום נוצר כדי לפתור את משבר האמון בין הסטודנטים לבין המוסדות, לעודד שיח פתוח בין נציגי הסטודנטים והנציבות ולגבש מסמך עקרונות אשר יוטמע בתקנוני המוסדות האקדמיים ויניח תשתית לטיפול יסודי בתופעות ההטרדה המינית.
<ענבר הוכברג: גיבשנו מספר נושאי ליבה שאנחנו מצאנו לנכון, גם מסקרים שעשינו בעבר, גם מרחשים שעולים מהשטח, שחשוב שאנחנו נקיים בהם דיון.
<ענבר הוכברג: אתם יכולים לראות את המפגשים שקיימנו והעלינו את הנושאים.
<ענבר הוכברג: היה לנו דיון לגבי תפקיד הנציבה, דיון בנושא סעדי הביניים הקיימים, אם קיימים - היכן קיימים, התקנונים וערכאות השיפוט, דיון בענישה, בעבירות, בסנקציות שניתן להטיל או לא ניתן להטיל.
<ענבר הוכברג: המפגש האחרון שלנו עסק איך אנחנו מעלים את המודעות בכל הנושא של ההגדרה של החוק, איך שיתוף הפעולה – שאנחנו יודעים שהוא לא היה חזק בין הנציבות לבין האגודות – עולה מדרגה ואנחנו בעצם יוצאים באיזה שהם קמפיינים והליכי הסברה יותר מעמיקים ומוסדרים.
<ענבר הוכברג: בסוף כל דיון וכל מפגש הוצאנו סיכום ודנו בו במפגש שלאחר מכן.
עאידה תומא סלימאן: ניגש לעיקר.
<ענבר הוכברג: אני רק אומר במילה שעשינו ממש מיפוי ראשוני של כל התקנונים בארץ.
<ענבר הוכברג: זה משהו שמי שירצה, אני אשמח להעביר לו.
<ענבר הוכברג: ראינו שיש פערים עצומים וגדולים בין התקנונים השונים, שזה מראה על כך שנכון שיש תקנות ונכון שיש את החוק, אבל הפערים באמת לא סבירים.
<ענבר הוכברג: מתוך המיפוי הזה בעצם עבדנו כאשר עיקר הדיונים נסובו סביב שני התקנונים כאשר מצאנו לנכון שאלה תקנונים שנעשתה שם עבודה מאוד אינטנסיבית ומאוד רצינית, שזה התקנון של האוניברסיטה העברית ושל אוניברסיטת תל אביב.
<ענבר הוכברג: אפשר גם לראות מהמסמך שתכף נעבור עליו שיש שם הרבה מאוד עקרונות שלקחנו ואימצנו ויישמנו בתוך המסמך.
<ענבר הוכברג: כמובן שהנציבות גם העלו נושאים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת טוב מאוד שעשיתם תהליך מצוין ומעמיק שלא נוכל לעבור על פרטיו עכשיו.
<ענבר הוכברג: אני מגיעה לשקף האחרון ונוגעת בעיקרי הדברים.
<ענבר הוכברג: בעצם מצורפים לכם במסמך שהגשנו עקרונות שאנחנו דיברנו עליהם והגענו אתם למסמך אחד.
<ענבר הוכברג: אני אתן את שלושת הדברים המרכזיים.
<ענבר הוכברג: האחד, הקמה של גוף נציבות שבעצם יכיל בתוכו כמובן את הנציבות, נציג סטודנטים שיהיה חלק פעיל בפעילות שנעשית בתוך המוסד, שירות פסיכולוגי ועובד סוציאלי שיוכלו לתת מענה למתלוננות וזה חידוש מבחינתנו של המבנה של הנציבות היום כדי – אני אומר כי זה חשוב – לייצר את ההפרדה בין מצב שבו מתלוננת באה ומרגישה שכאשר היא נפגשת עם הנציבה, הנציבה צריכה ללוות אותה ולתת לה תמיכה בפן הרגשי.
<ענבר הוכברג: זה אחד הדברים שעלה בפורום, שצריך לעשות את הניתוק הזה ודרך הכלים שיעמדו לנציבות שהן יוכלו להשתמש בהם, אנחנו סבורות שזה יכול לעזור.
<ענבר הוכברג: בתי הדין המשמעתיים.
<ענבר הוכברג: היום באוניברסיטאות ישנם בתי דין אבל בשאר המוסדות אין דבר כזה שנקרא בית דין, בטח לא ברמה המוסדרת.
<ענבר הוכברג: אנחנו מציעים כאן לייצר הרכב של שלושה שופטים בבית הדין כאשר אחד מהם לפחות הוא שופט חיצוני בדימוס, נציג אחד מן הסתם יכול להיות מתוך המוסד וגם נציג סטודנטים במידה ובאמת התלונה עוסקת ביחסים של סטודנטים אל מול אנשי סגל.
<ענבר הוכברג: להקים מאגר שופטים ארצי כדי להקל על המהלך שעכשיו צריך לבוא ולאסוף אנשים חיצוניים.
<ענבר הוכברג: אני אומר מילה לגבי העונשים.
<ענבר הוכברג: בעצם להפוך את פרסום שם הנלון במידה והוא אכן הורשע בהטרדה מינית לברירת מחדל עם סייג שבמידה ואנחנו רואים שזה יכול לפגוע במתלוננת, כמובן בית הדין יכול לשקול אחרת.
<ענבר הוכברג: חשוב לי לומר שנעשתה עבודה רצינית ומקיפה ובשיתוף פעולה מלא של הנציבות שלקחו חלק.
<ענבר הוכברג: אנחנו בימים אלה מגבשים מסמך שגיבש את העקרונות ואנחנו הולכים לצאת לסבב של פגישות ושיחות יחד עם המוסדות ועם הגורמים בארגונים הרלוונטיים כדי לנסות ולגשר על פערים במידה וקיימים.
<ענבר הוכברג: אני מאמינה ובטוחה שאנחנו נצליח גם להגיע להסכמות סביב זה.
<ענבר הוכברג: באמת המטרה היא בסוף לבוא ובשיתוף פעולה ביחד להגיע למשהו שאנחנו יכולים להגיד שהוא עושה שינוי ובשנה הבאה כשנשב כאן, אולי בתקווה נראה תמונה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להוסיף ולומר שבעיני הירתמות של התאחדות הסטודנטים ואגודות הסטודנטים תוסיף רבות.
עאידה תומא סלימאן: אם הנציבה פרופסור כרמון אמרה שיש ציפייה ויש רצון ויש צורך שהסטודנטים ייקחו חלק ויהיו חלק מהפיכת האווירה הקיימת לאווירה יותר בטוחה, אני חושבת שבין לאמץ את מכלול ההמלצות שהגיעו מהתאחדות הסטודנטים לבין למצוא נקודות שאפשר כבר להתחיל אתן, אנחנו לא חייבים את הכול או לא כלום.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאוד לנהל את השיח הזה כדי להתקדם.
מירב בן ארי: תודה גברתי יושבת הראש, תודה על הדיון החשוב הזה שמתקיים כל שנה ובצדק.
מירב בן ארי: אני רוצה להתייחס לשלושה דברים.
מירב בן ארי: הראשון, להתייחס לאותם חמישים מוסדות שאמרו שאין אצלם שום דבר.
מירב בן ארי: אני לא יודעת אילו מוסדות אלה.
מירב בן ארי: אני כן מאמינה שיש מוסדות שבאמת אין בהם כלום אבל עדיין אנחנו באמת מצפים לפחות מאותו מוסד שטוען שאין אצלו כלום, לפחות לבוא ולהגיד מה הן אותן פעילויות שהוא נוקט במשך השנה, אם זה סקר, אם אלה משובים, אם אלה כל אותן פעולות שגם כך אמרנו בתחילת הדיון שאותו מוסד יכול לעשות.
מירב בן ארי: אני הייתי במל"ג לפני שבועיים והייתי בשיחה עם יפה, יושבת ראש ות"ת.
מירב בן ארי: חשוב לומר שמדי פעם הנושא הזה זולג גם לוועדה השנייה שלי בביקורת המדינה.
מירב בן ארי: קיימנו פגישה טובה מאוד עם יפה והנושא שבעיקר עלה הוא איך אתה מסתכל מלמעלה ולפעמים לא אמור לסגור את זה בתוך הקמפוס שלך אלא לפעמים זה צריך להיות מה שנקרא מעל כי בסוף אותו מרצה, שמענו גם בוועדה הקודמת, הטריד כאן ועבר למוסד אחר.
מירב בן ארי: זאת הסיבה בגינה הלכתי ליפה ובאמת זכיתי לשיתוף פעולה.
מירב בן ארי: אנשי המל"ג בטח ידברו כאן כשיגיע זמנם.
מירב בן ארי: יש עכשיו מינוי מיוחד של המל"ג למה שנקרא, אפשר לומר, הגוף שיהיה מעל, כולל - דיברתם על השתלמויות, דיברת על הכנה – מול מרכזי הסיוע שהם אותם גופים שעושים עבודה מעולה, מול המוסדות האקדמיים, נותנים הכשרה מקצועית, הכשרה טובה מאוד שחסרה הרבה פעמים לאותה נציבה שעושה עבודה נהדרת.
מירב בן ארי: אגב, כבר פעם שנייה שאני שומעת אותך ואני מצטרפת לברכות שאמרה יושבת הראש.
מירב בן ארי: עוד דבר שלישי, התאחדות הסטודנטים וכאן אני רוצה לציין את ענבר והעבודה המצוינת שהיא עשתה.
מירב בן ארי: ראשית, תעשי פעם מצגת קצת יותר מצגת.
מירב בן ארי: כאן עשית דף משנות ה-80.
מירב בן ארי: מילא המל"ג, אבל אתם?
ענת ברקו: עשינו שינוי למיתוג ואלה ההנחיות של הפונט החדש.
מירב בן ארי: מה זה הפונט הגרוע הזה?
מירב בן ארי: אתם התאחדות הסטודנטים, אתם אמורים לעשות דברים בצורה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: חדשנית.
עאידה תומא סלימאן: אתם החדשניים.
מירב בן ארי: הרטרו שלך הוא נחמד, אבל לדעתי צריך משהו קצת יותר מתאים.
מירב בן ארי: אני מלווה את ההתאחדות כיושבת ראש השדולה של הסטודנטים בכנסת ואני חושבת שעשו כאן עבודה נכונה.
מירב בן ארי: דבר שמאוד מאוד חשוב הוא השילוב בין שניכם.
מירב בן ארי: אמרה לי ענבר, ואני מניחה שאתם יושבים אחד ליד השני ואתם יודעים, שבסוף העבודה הכי טובה צריכה להיות משותפת.
מירב בן ארי: בהתחלה ענבר באה אלי והיא גם באה אליכם ואתם יודעים שבסוף ההמלצות שהם כתבו, זה חייב להיות יחד אתכם.
מירב בן ארי: אני מניחה שהמל"ג יתייחסו ונשמע מהם את החיבור.
מירב בן ארי: זה שהמצגת הייתה נראית לא משהו, זה לא אומר שהעבודה שלכם לא הייתה טובה.
מירב בן ארי: התוכן, זה מה שחשוב ועשיתם עבודה נהדרת.
מירב בן ארי: גם היועצת המשפטית של הוועדה, תודה רבה על התוכן המסודר והברור.
מירב בן ארי: דרך אגב, פעם ראשונה שזה כך, לא?
מירב בן ארי: בשנה שעברה זה לא היה כך.
עאידה תומא סלימאן: בשנה שעברה נעשתה עבודה מרכזת אבל בצורה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: תודה חברת הכנסת מירב בן ארי.
עאידה תומא סלימאן: אם כבר חברת הכנסת בן ארי סימנה כמה שינויים שקרו במל"ג מאז התשובה הקודמת של החופש האקדמי שלא מתערבים בו, אני חושבת שכדאי לנו לשמוע מה יש להם לומר.
<עומרי גולן: אני אתחיל.
<עומרי גולן: אני מהלשכה המשפטית במל"ג.
<עומרי גולן: בעקבות הדיונים, גם בוועדה כאן וגם בוועדה לביקורת המדינה, חלו שינויים במל"ג.
<עומרי גולן: חל איזשהו שינוי תפיסתי.
<עומרי גולן: באמת הוחלט למנות עובדת בכירה במל"ג שיושבת לצדי, הגברת סיגל מורדוך, שהיא הולכת לטפל בכל הנושא של מניעת הטרדה מינית במוסדות להשכלה גבוהה.
<עומרי גולן: היא מונתה לפני חודש.
מירב בן ארי: זה נשלח במכתב.
<עומרי גולן: זה בקשר ישיר כמובן לדיונים שהיו גם כאן וגם בוועדה לביקורת המדינה.
מירב בן ארי: גם לחברי הוועדה כאן וגם לוועדה לביקורת המדינה.
מירב בן ארי: קיבלנו את המכתב.
<עומרי גולן: הגברת מורדוך תעבור על כל הדוחות.
<עומרי גולן: כמו שאתן מקבלות את הדוחות, הגברת מורדוך מקבלת את ההעתק לפי התקנות.
<עומרי גולן: כבר עכשיו התחלנו לעבור, לפני שבועיים, על כל הדוחות, לפלח אותם, לראות האם יש איזושהי בעיה שעולה מהדוחות בטיפול בתלונות הספציפיות.
<עומרי גולן: גם בנושא ההדרכות במוסדות, משלוח מכתבים לכל מוסד ומוסד כדי באמת לשפר את הטיפול של המוסדות וכדי לעשות איזשהו מעקב.
<עומרי גולן: לא אכנס עכשיו לכל העניין של שפות האכיפה שדיברנו עליו בדיונים הקודמים, אבל זה בהחלט איזשהו חידוש.
שלי יחימוביץ': אמרת שאין לכם סמכות לאכוף את החוק למניעת הטרדה מינית.
<עומרי גולן: נכון.
שלי יחימוביץ': אנחנו טענו שיש לכם.
<עומרי גולן: המצב המשפטי מבחינתנו לא השתנה אבל השיפור הוא בכלים הקיימים והכלי הקיים היום הוא תקנות למניעת הטרדה מינית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהשיפור הוא שיפור מעבר לכלים, ואני שמחה לשמוע עליו, הוא שיפור תפיסתי, הוא הבנה יותר מעמיקה לגבי האחריות המוסרית של המל"ג על מה שקורה באוניברסיטאות ואני מאוד שמחה ששני הדיונים הקודמים על הדוחות האלה תרמו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שברגע שיש החלטה והבנה תפיסתית, אז מנדבים את הכלים.
<עומרי גולן: בהחלט.
<עומרי גולן: אני מבקש לתת את הבמה גם לגברת סיגל מורדוך שהיא תטפל החל מעכשיו והלאה בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל, ברכות על התפקיד.
מירב בן ארי: על המינוי.