GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קסניה סבטלובה: מה אני אגיד לכם, אני מציינת בימים אלה ארבע שנים להרצחותה של חברתי הטובה, גברת איריס גורלי וסיליוב ז"ל, על ידי בן זוגה לשעבר.
קסניה סבטלובה: מאז שהיא נרצחה נרצחו עוד כ-100 נשים.
קסניה סבטלובה: רובן נרצחו על ידי בני משפחה שלהן, בין אם זה בני זוג, בני זוג לשעבר, אבות, אחים ובני משפחה אחרים.
קסניה סבטלובה: וכאשר נאמר פה בהתחלה שבמשרד לענייני רווחה לא מבזבזים שום דבר.
קסניה סבטלובה: זה נכון, לא מבזבזים כספים.
קסניה סבטלובה: אני מאמינה שכספים שמוקצבים הולכים למטרה מקודשת של המאבק באלימות נגד נשים.
קסניה סבטלובה: אבל מבזבזים את המשאב היחיד בעצם שיש אותו לקורבנות הבאים, את משאב הזמן, בזה שמתעכבים עם הביצוע של התכנית.
קסניה סבטלובה: ואני יכולה להגיד לכם שכמו שבמקרה של חברתי איריס, הכתובת הייתה על הקיר, הכל היה ידוע, היו איומים, היו תלונות במשטרה, היו עובדים סוציאלים ששלחו אותה כל פעם ואמרו, בסדר אבל כבר אמרנו לך מה לעשות, את כבר יודעת, את כבר למודת ניסיון, את צריכה לדעת שהמקום שלך אולי זה במקלט, אולי זה במקום אחר, אבל את צריכה לקחת אחריות ובעצמך לעשות משהו.
קסניה סבטלובה: עד שהיא נרצחה.
קסניה סבטלובה: וכאשר אנחנו מדברים על הקרבנות הבאים, כאשר אנחנו עוד פעם, הייתה היום כותרת כואבת בהארץ, "הקורבן מוכרת למשטרה", הקורבן מוכרת למשטרה פשוטו כמשמעו.
קסניה סבטלובה: ולמה כל זה ממשיך, ולמה כל זה מתעצם?
קסניה סבטלובה: כי אנחנו כל פעם אומרים שיש מחשבות טובות אבל הדרך לגיהנום היא רצופה בכוונות טובות.
קסניה סבטלובה: יש תכניות, יש הכל, יש כבר תקציבים, אבל אנחנו כל פעם שומעים מחדש על כך שטוב, בסדר, אבל התכנית היא לא שלמה ואנחנו צריכים עוד זמן, אבל להן אין זמן.
קסניה סבטלובה: אני לא מבינה למה כל כך קשה להבין את זה.
קסניה סבטלובה: כשמתעכבים אפילו יום אחד אותו יום יכול להיות היום הגורלי.
קסניה סבטלובה: אנחנו יודעים הרי שהמקרים האלה זה לא יש מאין.
קסניה סבטלובה: יש לזה קרקע פורייה ואני באמת מצפה שאותם הסכומים, שהם באמת לא גבוהים, אנחנו יודעים איזה סכומים עוברים פה בוועדת הכספים מתחת לשולחן כל הזמן, כל הזמן, אנחנו יודעים איזה סכומים אדירים מוקצבים פה לכל מיני עניינים שהם לגמרי איזוטריים - -
עאידה תומא סלימאן: הסכמים קואליציונים.
קסניה סבטלובה: כמו לקרב אוכלוסיות, לקרב אנשים חילוניים בתל אביב ליהדות ודברים אחרים, כן אנחנו יודעים על זה, יודעים על זה שזה מאות מיליונים, זה לא עשרות מיליונים.
קסניה סבטלובה: אז בואו לא נתעכב יותר.
קסניה סבטלובה: בואו נשת
קסניה סבטלובה: מש את היום שהיום הזה יהיה היום כי אנחנו מבצעים את התכנית הזאת שגובשה.
<קריאה: אנחנו צריכים לצאת אפשר בין הדיונים?
עאידה תומא סלימאן: אני תכננתי שתתייחסו לקראת הסוף גם לדברים שעולים תוך כדיי הדיון אבל אני מבינה שיש לכם דיונים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מסיימים את הישיבה הזו בעוד רבע שעה.
עאידה תומא סלימאן: אם את, גברת אמי, אם את חושבת שהתייחסת למכלול, אני יודעת שהגשת לנו מה בדיוק, איזה סוגי חקיקה אתם כבר התחלתם.
<אמי פלמור: אני אגיד בקצרה קודם כל אני לא חושבת שאת התייחסת לשרה שקד שאמרת חוסר אכפתיות, היא גם הייתה אצלך בוועדה, התייצבה, מדווחת, היינו פה בכמה דיונים ביחד והנושאים האלה בוודאי קרובים לליבה.
<אמי פלמור: ביחס לחקיקה שר המשפטים עושה כמיטב יכולתו לקדם את הדברים כמה שיותר מהר כשאנחנו תלויים בתקצוב, הדברים האלה לא נמצאים בידיים שלנו.
<אמי פלמור: אני אזכיר שאני עמדתי בראש משלחת של משרדי הממשלה של מועצת זכויות האדם לפני שבועיים שעסקה בדיווח על כל הנושאים של מעמד האישה, בין השאר הייתה שם הצהרה שאנחנו מתכוונים להצטרף לאמנת איסטנבול.
<אמי פלמור: אנחנו נעדכן בהמשך ביחס לנושאים האלה ואנחנו נמשיך לפעול.
<אמי פלמור: אנחנו פועלים בהרבה מאוד מישורים בהקשר של הגנה על כל מיני סוגים של קורבנות, בוודאי גם לנשים, ואנחנו מברכים על הדיונים האלה אנחנו גם מברכים על הפיקוח.
<אמי פלמור: צריך בסוף להבין שהביצוע הוא הרבה פעמים תהליך יותר מורכב ממה שהוא נראה על תכנית ראשונית שמציעה כיווני פעולה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה כי היה חוק האזיקונים שאני הגשתי ושהגישה גם כן חברת הכנסת עליזה לביא והצלחנו להעביר את זה בקריאה טרומית.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שתעזרו גם בלזרז את זה כי זה יכול להגן על חלק מהנשים המאויימות.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע שהודעתם למועצת זכויות אדם שהמדינה רוצה להצטרף לאמנת איסטנבול, הייתי שמחה יותר אם הייתם מודיעים גם לוועדה שביקשה את ההצטרפות לאחר דיון שקיימנו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו דיון בוועדה לקידום מעמד האישה, פנינו למשרדים הרלוונטיים, גם משרד המשפטים וגם משרד החוץ וביקשנו שהמדינה תצטרף ולהודיע לנו איפה זה מתעכב.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שאתם כבר הודעתם ומחכה לראות מתי באמת ההצטרפות והחתימה תתבצע.
עאידה תומא סלימאן: תודה על ההצטרפות שלך.
<אביגדור קפלן: אני רק רוצה לומר מספר מילים כי אני צריך גם כן לצאת.
<אביגדור קפלן: קודם כל שלא ישתמע שהמשרד לא משקיע השקעות רבות במניעת אלימות במשפחה.
<אביגדור קפלן: אנחנו עושים הרבה מאוד מאמצים אבל במבחן התוצאה, כמובן, זה לא מספיק וצריך לעשות יותר.
<אביגדור קפלן: דבר שני, לא היה הוגן מצד האוצר לבוא ולהגיד, אנחנו בתעדוף היינו צריכים לקפח תכניות אחרות ולהעביר תקציב לטובת אלימות במשפחה כי כל התכניות שלנו נוגעות להרבה מאוד אוכלוסיות חלשות ומוחלשות ואי אפשר לבוא ולקרוע תקציבים מאחרים לטובת אלימות במשפחה וצריך פה תקציב תוספתי.
<אביגדור קפלן: אני כשלעצמי אעשה כל מאמץ לשכנע אותם להעמיד את ה-47 מיליון ₪ השנה ולצאת עם התכנית והתכנית שגובשה היא מפורטת, אגב, להערה שהיא לא מספיק מפורטת.
<אביגדור קפלן: יש לנו תכנית מפורטת, מה שהוצג כאן זה רק התמצית והיא גם תכנית הוליסטית בין משרדית כך שאנחנו יודעים לתאם בין המשרדים כדי להגביר את הפעילות בתחום הזה.
<אביגדור קפלן: אנחנו נפעיל עליהם לחץ, השר שלנו גם יעשה את המיטב כדי לקבל את המשאבים והתקציב התוספתי כדי להפעיל את התכנית הזו ככתבה וכלשונה ואני מקווה שהיא תניב את הפירות המקווים במהלך השנים שיבואו.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להדגיש שוב שאנחנו גם כן לא נרפה.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה לא תרפה מהנושא של תוספת תקציבית.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה לשר האוצר ואני רואה שבתקופה האחרונה הוא מצליח להוסיף הרבה תקציבים להרבה נושאים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת ש-50% מאזרחי מדינת ישראל מגיע להם, אפילו בעיני, הרבה יותר מה-50 מיליון האלה אבל בטוח בטוח במשרד האוצר יכולים למצוא 50 מיליון ₪ תוספתיים כל שנה כדי לבצע את התכנית הזו שוועדת שרים אימצה אותה בכל זאת.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה מר קפלן.
<אליעזר רוזנבאום: רק כמה משפטים.
<אליעזר רוזנבאום: בנוסף למה שציינתי אנחנו והשר שלנו מי שהסתכל במסמך המדיניות שאנחנו מעדכנים אותו משנה לשנה הנושא של אלימות במשפחה מופיע בסדר עדיפות גבוה.
<אליעזר רוזנבאום: הוא נמצא באתר שלנו, זה לא אמירה שלי מהשפה לחוץ.
<אליעזר רוזנבאום: השר גם מקיים מפגשים עתיים עם ארגוני הסיוע.
<אליעזר רוזנבאום: רק לפני חודשיים קיימנו מפגש עם ארגוני הסיוע, הייתה נוכחות רחבה מאוד.
<אליעזר רוזנבאום: צר לנו שמהמגזר ארגוני עשייה לא השתתפו - - -
עאידה תומא סלימאן: מהאוכלוסייה הערבית הכוונה?
<אליעזר רוזנבאום: אני מקווה שזו לא הייתה מחאה אבל לצערי לא הגיעו למפגש, היה מפגש מאוד חשוב, העלו דברים וחלק מהדברים אנחנו לוקחים, מטפלים בהם ומתרגמים אותם לתכניות פעולה.
<אליעזר רוזנבאום: גם בכירי המשטרה נמצאים שם, גם שירות בתי הסוהר.
<אליעזר רוזנבאום: אנחנו נמשיך לטפל בנושא הזה, מה שפירטתי כאן מתקציבנו נוסיף וגם כמובן אנחנו מצפים לקבל את המשאבים במסגרת התכנית שהייתי שותף לה.
<אליעזר רוזנבאום: בחלק הראשון הובלתי, בחלק השני הייתי שותף, אני מקווה שבאמת משרד הרווחה יסיק ונרחיב את הפעילות באמת כדי שהמספר ילך ויצטמצם באופן משמעותי.
<אליעזר רוזנבאום: אני מקווה שהצמיד האלקטרוני יהיה בשורה כשנסיים את הפיילוט.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שמשרד הבט"פ קיבל תוספות תקציביות מאוד גדולות השנה ובשנה הבאה ואתם מנצלים את זה כדי לבצע חלקים מהתכנית.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לראות שהתוספת התקציבית תבוא מצד האוצר, כפי שהזכרתי, כדי להבטיח שהביצוע לא מתקיים לפי תעדוף של כל משרד לבד אלא לפי הראייה הכללית של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לשתי נציגות של ארגונים ואחר כך אנחנו נסכם את הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: נאילה עואד מנשים נגד אלימות.
- ראשד: תודה על המפגש וכל פעם שאני אומרת שקשה לי, כל פעם שאנחנו מגיעות לפה אנחנו שומעות את אותם דברים, אנחנו גם אומרות את אותם דברים.
- ראשד: גם כואב לי כשמת
- ראשד: חילים לדבר על ההישגים של הממשלה שמפלה את הנשים במיוחד.
- ראשד: דיברו על התכנית הלאומית מ-2014 שהתחילה לפעול.
- ראשד: אני מאוד מעריכה את צוות משרד העבודה והרווחה המקצועי שכן הוא ביד אחת עם הארגונים הפמניסטיים שמנסות כל הזמן להזיז את הדברים ולהוביל את השינוי.
- ראשד: אבל באותו זמן אי אפשר לדבר על 7 מיליון ₪ השנה שהוקצו, וכולנו יודעים שזה התקציב שמשרד העבודה והרווחה לקח על עצמו להוסיף את תקציב המקלטים ושהות הנשים, כל אישה עם שני ילדים במקלט בזמן שכולם יודעים, והייתה הצהרה גם של המשרד, שזה בקושי מכסה את האפליה שנעשתה עבור נשים במהלך 15 שנים ששוהות במקלט.
- ראשד: שבקושי זה מכסה את הפער האיום ונורא שהיה לאורך השנים שהארגונים של החברה האזרחית לקחו על עצמם לכסות.
- ראשד: בנוסף היינו חייבות לקבל את התעריף החדש ולהוסיף עוד תקנים של צוות וכוח אדם.
- ראשד: אנחנו בעד לטפח את השירות, שאנשים יחיו בכבוד אבל צריך לדאוג לתקציבים ותעריפים יותר גבוהים על מנת להוסיף עוד תקנים שאנשים יקבלו יותר שירות טוב בתוך המקלטים.
- ראשד: לצערי גם כשידובר על המלצות ועדה מדובר על כל העניין של העברת חומרים והצטלבות חומרים בין כל המשרדים הממשלתיים ושירותים שהם צריכים לפעול ביחד.
- ראשד: האם יש זרימת מידע, השאלה אם יש זרימת מידע בין המשטרה.
- ראשד: מערך המסוכנות, גם לפי ההמלצות שקראתי, מערך המסוכנות שקיים ברווחה הוא לא זהה למה שקיים במשטרה, זאת עוד שאלה - -
עאידה תומא סלימאן: בדיוק נאמר שעובדים לאחד את ה - - -
- ראשד: - - עניין סגירת תיקים – נשים ערביות ואני זוכרת שמבקר המדינה דיבר על זה ש-88% מהתיקים של תלונות נשים ערביות שמגיעות למשטרה נסגרות מחוסר עניין ציבור.
- ראשד: איפה זה עומד?
- ראשד: אנחנו כן רוצות לדעת איפה הנתונים שלכם.
- ראשד: אני כן אתייחס למשרד המשפטים בנושא הזה של צווי איסור פרסום.
- ראשד: כל מקרה אלימות, כל רצח שקיים בחברה הערבית, במיוחד נשים, נתקלות בצווי - - - וגם באלימות מינית בחברה הישראלית כשפוגעים מינית או מטרידים ישר יש הגשת תלונה וכשיש הגשת תלונה בתקשורת מדברים על הזהות של הפוגע.
- ראשד: בקרב החברה הערבית אין חשיפה.
- ראשד: למה אין חשיפה של זהות הפוגע.
עאידה תומא סלימאן: כדאי לחדד.
עאידה תומא סלימאן: אין חשיפה לפי צו איסור פרסום שבתי המשפט נותנים.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, בית המשפט נותן את החסות שלו על חשיפת הפוגע.
- ראשד: אני ממליצה, כמו שעושים, פיתחתם את יחידת חקירות ילדים בתוך משרד העבודה והרווחה צריך לדאוג לזה שנשים יוכלו להיות חוקרות מטעם משרד העבודה והרווחה תחת הכותרת הזאת כי היא כן לנשים הערביות ולחברה הערבית אין אמון במערכת המשטרה, אין אמון בזה, כל מה שקורה במרחב הציבורי הפוליטי זה ישר משפיע על נשים אפילו אם הן חשופות לאלימות בתוך הבתים, לחשוף ולפנות למשטרה להתלונן.
<איילה מאיר: נאילה, אני רוצה להבין, חוקרות שיחקרו נשים ולא רק ילדים?
<איילה מאיר: זאת אומרת להרחיב את חקירת ילדים גם לחקירות של נשים, על זה את מדברת עכשיו?
- ראשד: כן.
<קריאה: המשטרה תעבור למשרד הרווחה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, המשטרה לא תעבור למשרד הרווחה בינתיים משרד הרווחה עובר למשטרה כי עובדות סוציאליות בתחנות המשטרה אף אחד לא יודע מי מפקח עליהן מבחינה מקצועית, מי נותן להן הדרכה מבחינה מקצועית - - -
<איילה מאיר: זו תכנית משותפת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לכם להגיב.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת יש לנו עוד דיון.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מנציגות החברה האזרחית להשאר איתנו לדיון הבא שהוא מתמקד בנושא רצח נשים, יש דו"ח מאוד חשוב ויש בו נתונים שכדאי מאוד לראות אותם.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה קודם ראש העיר יהוד, את נשארת איתנו לדיון הבא?
<קריאה: רק להתחלה.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבטיחה לתת לך בדיון הבא כי פשוט אנחנו צריכים עכשיו לסגור את הדיון הזה.
<איילה מאיר: המנכ"ל ד"ר אביגדור קפלן כבר דיבר בהקשר מסויים אבל אני רוצה כן להגיד משהו שיהיה פה ממש ברור ועל השולחן, חשוב לי להגיד את זה היום.
<איילה מאיר: בשבילנו העובדים הסוציאליים במשרד העבודה והרווחה, במקלטים לנשים נפגעות אלימות, ברשויות המקומיות, במרכזים לטיפול באלימות במשפחה, העובדים הסוציאלים שעוסקים בתחום הטיפול באלימות במשפחה בשבילם כל יום הוא יום המאבק לאלימות נגד נשים.
<איילה מאיר: אני רוצה שזה יהיה ברור.
<איילה מאיר: זה שנמצאים פה ביום הזה בשנה ומציינים את זה ובאופן טבעי אומרים מה חסר, מה עוד צריך לעשות וזה בסדר כי אנחנו חושבים וחולקים ביחד את ההתייחסות שלנו למה צריך עוד לעשות.
<איילה מאיר: אבל אני לא רוצה שזה ירפה את ידינו.
<איילה מאיר: וגם המסר שצריך לצאת לציבור זה שהרבה מאוד נעשה.
<איילה מאיר: וכל מה שאנחנו רוצים לעשות ועוד מבקשים לעשות זה כדי לצמצם עוד ועוד ועוד את הפערים שקיימים וכמובן למגר ככל שניתן את המצב קיצון אבל לא רק.
<איילה מאיר: כל שנה מטופלות כ-20 אלף משפחות בתוך הרשויות המקומיות על רקע אלימות במשפחה.
<איילה מאיר: אני חושבת נכון שבסופו של דבר אנחנו מסתכלים על ה-12, 13, 14, נשים, 17, שנרצחות אבל מבחינתנו אנחנו מצילים כל שנה וכל יום הרבה מאוד משפחות ונשים שנמצאים בתוך המעגל הזה וצריך לזכור את זה, שלא נרפה את ידינו, וצריך להגיד את זה היום דווקא ביום הזה, אז תודה רבה לכם.
עאידה תומא סלימאן: אני מסכימה איתך שיש עבודה שנעשית עם הנשים שסובלות מאלימות ואני כמי שבאה מהתחום הזה אני יודעת את זה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני יודעת גם שאין מענה בדיוק כמו שאנחנו חושבות שצריך שיהיה המענה לנשים שסובלות מאלימות על כל סוגייה, ולכן הוקמה הוועדה הבין משרדית, ולכן היו ההמלצות של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: וההמלצות של הוועדה אנחנו עדיין חושבות שהיה במצב האידיאלי לא היינו צריכים את ההמלצות האלה ובמצב האידיאלי ההמלצות היו צריכות להיות אפילו נרחבות יותר.
עאידה תומא סלימאן: אני פעם חשבתי ש-50 מיליון ₪ זה סכום לא יתואר בשבילי.
עאידה תומא סלימאן: הגעתי לכנסת הזו ושמעתי העברות כספיות במיליארדים.
עאידה תומא סלימאן: ואז הבנתי כמה המצב שלנו הוא עלוב שאנחנו נאבקות על ה-50 מיליון.
עאידה תומא סלימאן: 50 מיליון שזורקים אותם לשיקום קברי צדיקים וזה לא מספיק.
עאידה תומא סלימאן: וחס וחלילה אני לא מזלזלת באמונה של אף אחד אבל האמונה שלי היא החיים של בני אדם והחיים של נשים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא רוצים עוד קברים של צדיקות, אנחנו לא רוצים עוד נשים מתחת לאדמה, אנחנו רוצים את הנשים שיחיו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים שהממשלה הזו תתעשת ותבין שחיי בני אדם וחיי נשים הם מעל לכל.
עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות שאנחנו נאבקות על זה שיקצו תקציב לתכנית שהם בעצמם אישרה.
עאידה תומא סלימאן: לא עאידה תומא סלימאן אישרה את התכנית הזו.
עאידה תומא סלימאן: ועדת שרים ישבה לאחר לחץ מסיבי ולא מתון עליהם, היו צריכים לשבת ואישרו את התכנית.
עאידה תומא סלימאן: למה יש 10 מיליון שאפשר לזרוק אותם אתמול ולהחליט עליהם ברגע אחד בעניין הטרדות מיניות ויש תכנית שלא מתוקצבת.
עאידה תומא סלימאן: אתם מתבקשים לעשות תעדוף, עשיתם תעדוף?
עאידה תומא סלימאן: למה התעדוף הזה לא מתוקצב.
עאידה תומא סלימאן: למה הממשלה לא מקצה 50 מיליון ₪ יתומים לתקציב הזה.
עאידה תומא סלימאן: בלתי מתקבל על הדעת הזלזול בחיי הנשים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו 52% מאזרחי המדינה ומגיע לנו הרבה יותר ואנחנו לא נרפה.
עאידה תומא סלימאן: הזלזול הזה גם מתבטא באיך מוסרים את המידע לגוף, למשכן, לבית שאמור לבקר את העבודה של המשרדים הממשלתיים.
עאידה תומא סלימאן: לא מתקבל על הדעת שאנחנו מקבלים את המידע, מרכז המחקר מקבל את המידע רגע לפני.
עאידה תומא סלימאן: כשמוסרים מידע רגע לפני זה אומר אל תעשו את העבודה שלכם ואל תצליחו להבין את הקשקוש שאנחנו עושים מהסטטיסטיקה.
עאידה תומא סלימאן: וזה עוד יתבהר גם בדיון הבא.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו החלטנו עכשיו תוך כדי הישיבה לזמן את השרים לישיבות נפרדות.
עאידה תומא סלימאן: לא מתקבל על הדעת גם ששר החינוך שהוא אמור לחנך את הדורות הבאים כל פעם שהוא נשאל בנושא של נשים זורק אותנו לתכנית יתומה.
עאידה תומא סלימאן: ועם כל הכבוד לצוות המקצועי שמגיע כל פעם ותורם לדיון אני רוצה לשמוע מתווה המדיניות של משרד החינוך מה הוא הולך לעשות בנושא הזה והוא זומן לישיבה שתהיה, אני מבטיחה לכם שתהיה הישיבה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה לשר האוצר ונבקש ממנו, אתם יודעים מה, יש תכנית משפחה נטו, אנחנו דורשות נשים נטו.
עאידה תומא סלימאן: כי בלי נשים נטו אין משפחה.
עאידה תומא סלימאן: מי שדואג למשפחה שידאג לעמוד התווך של כל משפחה, הנשים.
עאידה תומא סלימאן: רוצים משפחה נטו, תעשו תכנית נשים נטו, תאבקו באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו נדרוש ששר האוצר יקצה את התקציב הזה.
עאידה תומא סלימאן: ואני מבקשת ממשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, אני רוצה שתפתח תקנה מיוחדת בתקציב לתכנית הזו ואנחנו נדרוש גם את זה מהאוצר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים תקנה נפרדת כדי שנוכל לעקוב אחר יישום התכניות ולא יביאו לנו מכל הבא ליד תחת הססמא של יישום התכנית.
עאידה תומא סלימאן: אני כבר הצבעתי על דברים שדיווחתם עליהם היום שאני יודעת שהם מלפני אישור התכנית.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו לא נשים את הכל מתחת למעטפת ואז נתבלבל ולא נדע מה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצות תקנה נפרדת לתכנית הזו כדי שנבצע את המעקב.
עאידה תומא סלימאן: אני אפנה ליושב ראש הכנסת על כל העניין של התייחסות השרים ועניין המידע ואיך המידע מוזרם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך את הדיון הבא ב-12:30 בנושא של רצח נשים והדו"ח המיוחד.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לבקש מכם, יש מיצג בחוץ שנקרא איננה עוד שהוא מיצג מאוד מיוחד שהשפיע עליי מאוד כשנכחתי בפתיחת התערוכה.
עאידה תומא סלימאן: היוזמת של המיצג קרן גולדשטיין יחזקאלי, במאית קולנוע וטלוויזיה, יזמית בתחום האקטיביזם, מקדמת מיצג אומנותי פרובוקטיבי שיצרה הנוגע לאלימות נגד נשים במטרה להעלות מודעות לתופעה.
עאידה תומא סלימאן: במיצג נעשה שימוש בבגדים מקוריים של נשים נפגעות אלימות שנרצחו על ידי בני זוגן מכלל החברה הישראלית.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכם, לי היה קשה להסתובב בין הבגדים.
עאידה תומא סלימאן: אני מזמינה אתכם להסתובב בחוץ במיצג, להרגיש את הנשים שהיו ואינם עוד ולהכנס אחר כך לדיון ב-12:30.
עאידה תומא סלימאן: זוהי ישיבת חירום על רצח נשים.
עאידה תומא סלימאן: מצב חירום מחייב תכניות חירום.
עאידה תומא סלימאן: ככה קראנו לישיבה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו שומרות כאן שני כיסאות ריקים.
עאידה תומא סלימאן: בישיבה הזאת הוצאנו הזמנה גם לשר לביטחון הפנים גלעד ארדן וגם לשר הרווחה חבר הכנסת חיים כץ.
עאידה תומא סלימאן: ביקשתי, ואני חייבת להגיד שנעשו הרבה טלפונים.
עאידה תומא סלימאן: למרות ההבטחות התשובה של שני השרים הייתה שהלו"ז שלהם מלא, והם לא יוכלו להגיע לישיבה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני החלטתי לשמור את שני הכיסאות האלה פה כדי להזכיר לכולם שחסרים בדיון הזה שני שרים שאמורים להיות המובילים במאבק ובחשיבה איך אנחנו יכולים לעצור את מרחץ הדמים של נשים שקורה במדינה הזאת מתחילת השנה.
עאידה תומא סלימאן: מתחילת השנה 16 נשים נרצחו במדינת ישראל על-ידי בני זוגן או על-ידי מישהו מהמשפחה.
עאידה תומא סלימאן: הן נרצחו בגלל שהן נשים.
עאידה תומא סלימאן: במקרי אלימות אחרים ובמקרי רצח אחרים אנשים נרצחים על כל מיני רקעים.
עאידה תומא סלימאן: אבל כשאישה נרצחת היא נרצחת בגלל שהיא אישה מכיוון שמישהו חושב שהוא יכול לשלוט בחיים שלה, בבחירות שלה, בהחלטות שלה, ויכול לגזול ממנה את החיים שלה כשהיא אומרת "לא" ו"מספיק", ושהיא רוצה לחיות בצורה אחרת כשהיא מנסה לצאת ממעגל האלימות וכאשר היא מחליטה לחיות בצורה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: בשבוע שעבר זעזעו אותנו 4 מקרי רצח, אבל אנחנו מזועזעות כל פעם מחדש.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שעצם העובדה שזה קרה פעם אחרי פעם תוך כמה ימים זה הוציא את המחאה הציבורית לרחובות.
עאידה תומא סלימאן: נשים וגברים יצאו לרחובות, מחו במוצאי שבת נגד רצח נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מברכת את אלה שקראו לצעקה הזאת ולצאת להפגין; מברכת על כל מפגין ומפגינה שהגיעו כי אנחנו יצאנו מהשאננות שלנו.
עאידה תומא סלימאן: היה מצב, שלצערי הרב, גם הציבור ובטח גם הממשלה נכנסו לשאננות כשזה קשור לרצח נשים.
עאידה תומא סלימאן: היציאה לרחוב מסמלת שוב את חידוש המאבק שהובילו נשים רבות בשנות ה-80 ובשנות ה-90 במדינה הזאת כאשר נשים פמיניסטיות יצאו ופרצו את סכר ההשתקה.
עאידה תומא סלימאן: התחלנו לדבר על רצח נשים.
עאידה תומא סלימאן: זה לקח הרבה שנים עד שמקבלי ההחלטות הפנימו שחייבים לדון בזה, ואם יש צורך לחזור שוב לרחובות ולחסום כבישים כדי שאנשים יתעוררו ויבינו שאי אפשר לשתוק, ואנחנו לא נמשיך לספור גופות של נשים ונעבור לסדר היום – אז נעשה את זה.
עאידה תומא סלימאן: כשיש צורך לנהל דרכים אחרות של שיח עם מקבלי ההחלטות, עם הממשלה, עם השרים, וכשצריך להפעיל לחצים אנחנו נעשה את זה.
עאידה תומא סלימאן: מחובתנו לדבר על ביטחונן של נשים; לדבר על ביטחונן לא במושגים הגבריים ולא במושגים המיליטריסטיים.
עאידה תומא סלימאן: ביטחון של נשים מתחיל בבית.
עאידה תומא סלימאן: כיום אין ביטחון להרבה נשים לא במסגרת המשפחתית, לצערי, ולא בבית.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעמוד על זה שיהיה להן.
עאידה תומא סלימאן: בששת החודשים האחרונים מאז הישיבה שהתקיימה ב-23 בנובמבר לרגל היום הבינלאומי למאבק באלימות נגד נשים שאליה הגיע הצוות הבין-משרדי ופרס בפנינו את התכנית אפשר להגיד עליה הרבה; אפשר לבקר אותה ואפשר להגיד שצריך להוסיף ואפשר להגיד שהיא לא מספקת.
עאידה תומא סלימאן: אבל תכנית סדורה שישבו וכתבו צוותים מקצועיים – מאז עברו שישה חודשים ובהם נרצחו 16 נשים, ונדרשו לנו עוד ועוד לחצים כדי שייכנסו באופן חירומי לאחר שדרשתי את זה כמה פעמים.
עאידה תומא סלימאן: ביקשתי להקדים את הישיבה של ועדת השרים, לטפל בתכנית, לאשר את התכנית, להקצות את התקציבים.
עאידה תומא סלימאן: לצערנו או לשמחתנו – אני לא יודעת – טוב שוועדת השרים ישבה אתמול ואימצה את התכנית.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לשמוע מיושב-ראש ועדת השרים שאישרה אתמול, חבר הכנסת והשר גלעד ארדן, מה בדיוק החליטו?
עאידה תומא סלימאן: כמה תקציבים הקצו?
עאידה תומא סלימאן: למה הקצו?
עאידה תומא סלימאן: מהם סדרי העדיפויות שהחליטו עליהם?
עאידה תומא סלימאן: אבל, כמובן, אנחנו לא יכולים לשאול אותו עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אשמח לקבל תשובות ממי שממלא את מקומו.
עאידה תומא סלימאן: וגם משר הרווחה – במיוחד כשאני שומעת שיותר מ-50% נשים שנרצחו פנו למשטרה והתלוננה.
עאידה תומא סלימאן: הנרייט אל-קרא פנתה למשטרה ופנתה לרווחה.
עאידה תומא סלימאן: היא הודיעה שהיא בסכנה, ואמרה שהיא עוברת אלימות.
עאידה תומא סלימאן: ובכל זאת היא נשלחה איכשהו הביתה ונרצחה.
עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לתת עוד ועוד דוגמות: הרצח של חנאן אל-בחירי והרצח של דור קרסנטי, ורה קוי, דליה ברוך, ברא שורבאג'י, אודליה בכר, לינה אחמד איסמעיל, מאיה גורן ונג'וד גנאים וכולי – עוד ועוד נשים.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, ניסיתי לאתר שני שמות שחסרו לי ברשימה, אבל בכל מקום הן נשארו אלמוניות.
עאידה תומא סלימאן: אחד הדברים שצריך לכבד זה להזכיר את השם ולהזכיר את הסיפור שעומד מאחורי השם.
עאידה תומא סלימאן: חבל ששתיים מהנשים שנרצחו נשארו אלמוניות.
עאידה תומא סלימאן: הדיון היום כמו שהיה צורך לחשוב לחזור לרחובות היה צורך לשבת שוב ולחשוב יחד מה אפשר לעשות עוד שאולי לא עשינו.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש הרבה כעס.
עאידה תומא סלימאן: יש הרבה כעס גם כן על ההזנחה; על עצם העובדה שממשלת ישראל יכולה לקבל החלטות על רצח אישה כאשר אישה נרצחת, אבל כשמישהו או משהו נהרגת על רקע ביטחון לאומי אפשר לקבל החלטות מיד ואפשר לעשות צעדים דרסטיים.
עאידה תומא סלימאן: אבל כאשר אישה נרצחת ופוגעים בביטחונה האישי ובביטחון משפחתה, אפילו התבטאות אחת לא יוצאת לתקשורת.
עאידה תומא סלימאן: לא שמענו מכלל השרות שיושבות בממשלת ישראל התבטאות אחת בעניין מקרי הרצח האחרונים; לא שמענו גם כן מהשרים למרות שבסוף יצטרכו לשבת ולהחליט.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש כעסים, אני יודעת שיש הזנחה, ואני יודעת שיש לפעמים הרגשה של אוזלת יד.
עאידה תומא סלימאן: אבל אסור לנו להרגיש שאנחנו לא יכולות לשנות את המצב.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כן יכולות לשנות את המצב, אבל אנחנו צריכים לאגד כוחות ולנסות להתקדם.
עאידה תומא סלימאן: אנשים כבר נרשמו.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לחברי הכנסת שהתגייסו והגיעו וכיבדו אותנו בנוכחותם.
עאידה תומא סלימאן: פעם ראשונה יש לי אפשרות לא ללכת לפי שם בגלל שהנוכחות היא גדולה.
עאידה תומא סלימאן: אבל הנוכחות של כל אחת ואחד מכם חשובה.
דב חנין: תודה, גברתי היושבת-ראש, על כינוס דיון החירום הזה.
דב חנין: אנחנו אכן נמצאים במצב חירום.
דב חנין: מצב חירום כזה מחייב תכנית חירום.
דב חנין: אני מכיר את ההמלצות של הוועדה הבין-משרדית, וטוב שההמלצות האלה התקבלו אתמול, אבל האמת היא שזה מאוחר יותר.
דב חנין: הן היו צריכות להיות כבר לפני חצי שנה.
דב חנין: התפקיד שלנו הוא לוודא שכל ההמלצות האלה גם מתיישמות בשטח ובמציאות.
דב חנין: כי יש פער מאוד גדול בין הדיבורים, ההבטחות לבין מה שקורה בפועל בשטח.
דב חנין: אני מאוד מצטער על כך ששני השרים לא הגיעו.
דב חנין: אני בטוח שיש להם, ודאי, עוד דברים לעשות, אבל ההתייצבות שלהם בדיון הזה במצב הזה הייתה בה אמירה.
דב חנין: מעבר למה שהם יכלו לבוא ולהגיד הייתה בה אמירה שהמדינה והממשלה אכן מתכוונת לתת לנושא הזה את העדיפות הגדולה שצריכה להינתן לו.
דב חנין: את שאלת, גברתי, היושבת-ראש אולי יש צורך לצאת לרחובות ולעשות מחדש את אותו מאבק שנשים וארגוני נשים עשו לפני שנים.
דב חנין: לדעתי, התשובה היא חד-משמעית כן.
דב חנין: אני מברך מכאן את כל היוזמות של ההפגנות שהתנהלו בכל רחבי הארץ – את כל היוזמות והמארגנים והמארגנות שהצטרפו לדבר הזה.
דב חנין: אני חושב שצריך להשמיע קול זעקה מאוד גדולה.
דב חנין: הקול הזה מאוד חשוב.
דב חנין: אסור להפסיק.
דב חנין: ההפגנות האלה צריכות להימשך, והצעקה הזאת צריכה להימשך.
דב חנין: נקודתית אני רוצה להתייחס לשני היבטים שצריך לקחת בחשבון בעבודה שלנו מול התופעה הבלתי נסבלת הזאת של רצח נשים.
דב חנין: קודם כול, שאלת המניעה.
דב חנין: זאת שאלה שצריך להתייחס אליה בשתי רמות: רמה קונקרטית – אנשים שומע על יותר מדי מקרים שבהם אישה מתלוננת על איומים ועל סכנה, אבל הסכנה והאיומים האלה לא מטופלים עד שאנחנו מגיעים לקטסטרופה, עד שאנחנו מגיעים לטרגדיה.
דב חנין: זאת מציאות בלתי נסבלת, זה לא יכול להיות.
דב חנין: אנחנו כבר רואים את זה.
דב חנין: אנחנו יודעים שכשאישה מתלוננת על איומים ועל סכנה האקדח שמופיע על השולחן במערכה הראשונה גם יירה במערכה השנייה או השלישית.
דב חנין: לכן צריך התייחסות אחרת לגמרי לתלונות של נשים על איומים ועל סכנה.
דב חנין: המישור השני של המניעה קשור לא לסוגיות הקונקרטיות, אלא לשאלות חברתיות.
דב חנין: אני העליתי את זה גם במליאת הכנסת, וכאן צריך להגיד: יש בעיה של אווירה אלימה כלפי נשים גם מעבר למקרה הקונקרטי.
דב חנין: עם האווירה האלימה הזאת שיש לה הרבה מאוד מופעים והרבה מאוד ביטויים בכל מיני ציבורים – גם בציבור הכללי – ולא רק בציבור הכללי, אלא גם ברשתות חברתיות – עם האווירה הזאת צריך להתמודד.
דב חנין: אני העליתי בכנסת הצעת חקיקה בעניין הזה.
דב חנין: החוק הזה נמצא היום בידי משרד המשפטים, ואני מקווה שהם יחליטו החלטה ויבחרו לתמוך בדבר הזה.
דב חנין: כי אותם אמצעים שהחברה ידעה להשתמש בהם כלפי תופעות מסוכנות אחרות, צריך היום להשתמש בהם, באותם אמצעים, כלפי התופעות של האווירה האלימה כלפי נשים.
דב חנין: הצד השני של הסוגיה של המניעה זה כמובן הטיפול במקרים שכבר קרו: החקירה – מה קורה?
דב חנין: איזו עדיפות ניתנת - -
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת חנין.
דב חנין: איזה עדיפויות ניתנות לחקירות האלה.