GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סעיד אלחרומי: נושא תעסוקת הנשים הוא נושא מאוד מאוד חשוב ואני חושב שגם יוזם היום, חבר הכנסת טאלב אבוהרר, כשהתעקש וכמובן שעאידה מיידית נרתמה למשימה בכדי להציף את הסוגייה, בכדי לשים אותה על סדר היום הציבורי של סוגייה מאוד כאובה במגזר הערבי בנגב, במגזר הבדואי.
סעיד אלחרומי: חברות וחברים, חברי הכנסת שנמצאים איתנו כאן, אני מאוד מעריך את זה שאתם משתתפים בדיון הזה ונמצאים איתנו ונרתמים למשימה.
סעיד אלחרומי: לארגונים, לגופים ולעמותות שעוסקים במלאכה, גם נציגי משרדי הממשלה השונים שהגיעו בכדי להשמיע ולשמוע את הסוגייה באופן הכי מפורט.
סעיד אלחרומי: כפי שהזכירה חברתי עאידה, יושבת ראש הוועדה, יש תכניות ממשלה ויש, אני מקווה, רצון בכדי לסגור את הפערים, בכדי לטפל בסוגייה, אבל בפועל כשאנחנו נכנסים לעומק הסוגייה ולעומק הבעיה אנחנו מגלים מצב שונה לחלוטין מהתמונה שמצטיירת לצערי הרב.
סעיד אלחרומי: האישה הבדואית והאישה הערבית בנגב, לא יהיה פיתוח של הנגב בלי לעזור לה ולצאת ביחד איתה ממעגל העוני, מעגל האבטלה וממעגל המצוקה שבה היא נמצאת.
סעיד אלחרומי: אנחנו לא יכולים לקדם את הנגב, לא יכולים לקדם את החברה הבדואית והחברה בכלל בנגב, ערבים ויהודים, לא נגיע לשום מקום אם חלק נכבד מאוד מתושבי הנגב, וכאן אני מתכוון לאישה הבדואית, האישה הערבית בנגב, נמצאת במצב שבו היא נמצאת היום.
סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים ואני כאן אציף סוגיות מאוד כאובות.
סעיד אלחרומי: כואב מאוד שאנחנו נדבר על נושאים כאלה.
סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על אישה בדואית שיוצאת בארבע לפנות בוקר לעבוד בחקלאות תמורת 120 ₪ ליום.
סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על אישה בדואית שמשאירה את ילדיה הקטנים שאמורים ללכת לבית הספר, היא אמורה להכין אותם לבית הספר בשעות הבוקר ובגלל המצב הנוראי שבו היא נמצאת היא יוצאת למקומות כאלה.
סעיד אלחרומי: אנחנו מדברים על אמהות חד הוריות שמגיעות ללשכות התעסוקה ומקבלות קצבה מועטה, זעומה של 2000 ומשהו ₪ ונשלחות למקומות עבודה.
סעיד אלחרומי: הגדיל אחד מהמעסיקים לבקש מאם חד הורית מכפר לא מוכר בנגב להגיע למקום העבודה בחמש וחצי בבוקר.
סעיד אלחרומי: אני שואל את עצמי ושואל אתכם, מתי היא תצא מהבית אם היא צריכה להגיע בחמש וחצי בבוקר.
סעיד אלחרומי: וכשחזרה ללשכת התעסוקה נאמר לה במפורשות "את מסרבת לעבוד" ונשללה ממנה הקצבה.
סעיד אלחרומי: ולכן חובתנו כאן, עאידה, וחבריי חברי הכנסת נהיה הקול של האישה המסכנה הזאת.
סעיד אלחרומי: אין לה כסף ללכת לעורך דין, אין לה כסף בכדי לערער על ההחלטה האומללה והקשה של פקיד לשכת התעסוקה.
סעיד אלחרומי: הנשים בכפרים הלא מוכרים זאת סוגייה מאוד מאוד כאובה.
סעיד אלחרומי: יש נשים שעמלו שנים וחסכו בכדי לבנות בית, בית פשוט, של 30-40 אלף ₪, בבת אחת בא הדחפור והורס את הבית הזה.
סעיד אלחרומי: לאן היא הולכת עם הילדים שלה, עם כל המצוקות שלה, היא נמצאת בשום מקום.
סעיד אלחרומי: ולכן, חברות וחברים, זאת אוכלוסייה מאוד חלשה ואנחנו כאן בכדי לעמוד לצדה.
סעיד אלחרומי: אנחנו כאן בכדי להרים קול זעקה בכל מקום בכדי להתגבר על המצוקות שלה.
סעיד אלחרומי: חשוב מאוד, אנחנו נשמע את כולם היום אני מקווה בזמן שיש לנו, אבל אנחנו אני וחבריי חברי הכנסת, כמובן בהובלת עאידה ועאידה עושה עבודה מצויינת בתחום הזה, אנחנו מקווים לקדם את זה ולו במועט במקומות שצריך לקדם.
סעיד אלחרומי: למשל, ובזה אני מסיים, לא ייתכן ששולחים אישה לעבודה מלשכת התעסוקה, אמא לילדים בכיתה ב', ג' ו-ד' לפני 7:30-8:00 בבוקר.
סעיד אלחרומי: וזאת הצעת החלטה שתהיה - - -
עאידה תומא סלימאן: במיוחד כאשר אין תשתית של טיפול בילדים, כשהמדינה לא עושה את המוטל עליה.
סעיד אלחרומי: בדיוק שלשכות התעסוקה, ואם צריך לשבת עם המעסיקים, לשבת עם בעלי מפעלים במקום אנחנו כן ניזום את זה כוועדת מעמד האישה ונגיע לשם.
סעיד אלחרומי: חשוב מאוד שתעסוקת הנשים הללו תהיה בשעות נורמליות בין 7:30 עד 14:00-14:30 בכדי שתכין את הילדים לבית הספר ותקבל אותם בחזרה מבית הספר.
סעיד אלחרומי: אני אסתפק בזה ומאחל לכולנו דיון פורה ומוצלח.
עאידה תומא סלימאן: תודה על ההצטרפות גם חבר הכנסת מחמוד גנאים וחברת הכנסת חנין זועבי.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה, אם מקובל על חברי הכנסת, לחכות עד שנשמע דו"ח מאוד מעניין ומפורט שהכינו לנו הפורום.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מזמינה את לוריא דלא מפורום דו קיום בנגב לשוויון אזרחי, רכזת לובי ותקשורת, להציג את הדו"ח שלך.
<לוריא דלה: אני לוריא מהפורום דו קיום.
<לוריא דלה: בוקר טוב לכולכם, לכולכן, תודה לך עאידה, תודה לכם חברי הכנסת.
<לוריא דלה: אחרי ההקדמה של חברת הכנסת עאידה וסעיד אלחרומי אז אין צורך עוד בלהבהיר.
<לוריא דלה: אני אתחיל בדו"ח שיש בידכם שמדבר על תעסוקת נשים ו- - - בכל מיני תחקירים ועכשיו אני מציגה לכם את העיקר של הדברים שהם בדו"ח.
<לוריא דלה: נתחיל מהמצגת המוכנה שמדברת על ועדת אקשטיין שהיא בשנת 2010.
<לוריא דלה: הוועדה שבחנה את שוק העבודה הישראלי, הוועדה המליצה להעלות את שיעור ההשתתפות בתעסוקה.
<לוריא דלה: כמו שאתם רואים, היא קבעה לה יעד להעלות את ההשתתפות של הנשים הבדואית מ-23% עד ל-41%.
<לוריא דלה: היעד שלנו זה עד 2020 ולגברים זה מ-74.1% עד 78%.
<לוריא דלה: הוועדה המליצה על מדיניות תעסוקה אקטיבית שזה אומר שהמטרה היא להעלות את ההשתתפות בשוק התעסוקה ועוד תשתיות תומכות תעסוקה שהן עוזרות לנשים שרוצות לצאת ולעבוד זה כמו שאמרנו תחבורה ציבורית וגני ילדים שהם מתגברים את התעסוקה.
<לוריא דלה: זה אומר שברגע שההורים יוצאים לעבוד אז יש איפה לשים את הילדים ויש מי שלוקח אחריות עליהם.
חנין זועבי: אחוז התעסוקה עלה בפחות מ-1% במשך חמש שנים אז לא מגיעים ליעד, בטח.
עאידה תומא סלימאן: כדאי גם להגיד שהיעד הזה של 41% זה היה היעד הקודם של תכנית החומש הקודמת.
עאידה תומא סלימאן: כלומר מה שנקבע לתכנית החומש הקודמת הוארך לעוד חמש שנים.
<לוריא דלה: השאלה הנשאלת לוועדה עצמה היא שהיום זה 24%, 2020 זה עוד שנתיים, אז לא הגענו ליעד אז איך אפשר להביא את זה - - -
חנין זועבי: לא התקדמנו, לא רק שלא הגענו ליעד, אפילו לא התקדמנו פחות מ-1% - - -
<לוריא דלה: נכון.
<לוריא דלה: אז אחד הדברים שהתמקדנו בהם זה תכנית החומש לחברה הבדואית הישנה שזה מ-2012 עד 2016 שזו גם תכנית שאימצה את העקרונות של התעסוקה החדשה.
<לוריא דלה: יש את תכנית אריין שהוא המרכזי הכוונה, תכנית אשבל שהיא נמצאת במכללות, הכשרה להנדסאים וסיוע ל - - - קידום בניית מעונות ומסגרות לגיל הרך, פיתוח אזורי תעשייה.
<לוריא דלה: כל התכנית הזאת היא גם הייתה ב-2012 עד 2016.
<לוריא דלה: את התקציבים שיש בתכנית הזאת, הכוונה ראיין, לקחו חלק, אפשר להגיד שזה נכבד, 75.64 מיליון, אשבל 63.81 מיליון, מעונות יום זה 24 מיליון.
<לוריא דלה: סך הכל של כל הדברים זה 274.95 מיליון ₪ התקציב של תכנית החומש.
עאידה תומא סלימאן: אלה סכומים של ניצול או מה שהוקדש בתילת התכנית?
<לוריא דלה: מה שהוקדש.
<לוריא דלה: ניצול זו אחת השאלות שאנחנו רוצים שמשרדי הממשלה ישיבו עליה של מה ניצלתם מתוך זה - - -
חנין זועבי: כי זה היה בדו"ח מבקר המדינה, אי ניצול תקציב.
עאידה תומא סלימאן: כן, אנחנו יודעים שיש אי ניצול אבל צריך לדעת כמה.
<לוריא דלה: מה באמת נוצל ומה באמת היתרה מזה ואיפה זה עומד עכשיו.
<לוריא דלה: תכנית לחברה הערבית 922 שהיא תכנית שכוללת את כל החברה הערבית שרצתה לקדם כלכלית את החברה הערבית.
<לוריא דלה: יש את עקרון הקצאה שוויוני, שולחן עגול בדגש על פיתוח כלכלי.
<לוריא דלה: כל התכנית הזאת שיצאה בינואר 2017 רצתה לקדם מבחינה כלכלית את החברה הערבית.
<לוריא דלה: רואים פה את תכנית החומש השנייה שהיא מ-2017 עד 2021 ורואים פה את כל התקציבים של כל מיני מרכזים שרוצים לקדם, רואים כל מיני מספרים של התקציב עצמו.
<לוריא דלה: ואז תכנית החומש לבדואים שנשאלת השאלה אם מצדיק את עצמו להמשיך בתכנית חומש שנייה האם זה דיי למשאבים ומבקר המדינה אומר שהאם נחוצה תכנית אסטרטגית מהודקת שפועלת ארוכת טווח.
<לוריא דלה: אז זו התכנית השנייה שאנחנו מחכים לתוצאות שלה עד שנגיע ל-2021 ורואים את ההבדל בין הנשים הבדואיות לפני דור ה-2000 ואחרי דור ה-2000.
<לוריא דלה: לפני דור ה-2000 האחוז הגדול זה בהשכלה יסודית, הן פחות מועסקות, פחות נותנים להן את הזכויות לגבי הפנסיה, לגבי כל הזכויות שמגיעות להן.
<לוריא דלה: ואחרי דור ה-2000 אנחנו רואים שהנשים כבר יותר בתוך ההשכלה האקדמית ו- - - התעסוקה אבל יש את ההתלבטות הזאת אם להיות מורה או משהו שכולם עובדים בו או לצאת לשוק החיצוני וזה בעצם עיקרון הדו"ח.
<לוריא דלה: יש לכם ביד את הדו"ח המפורט שמפרט על כל התכנית ועל כל המצב שעשינו.
<לוריא דלה: ובהמשך אתם רואים את השאלות שאנחנו שואלים שאנחנו רוצים שמשרדי הממשלה יתנו לנו את התשובות עליהם.
<לוריא דלה: אז אני לא אעבור על כל השאלות ספציפית אחת אחת אבל אתם יכולים לראות את השאלות העיקריות שאנחנו רוצים שיענו את התשובות.
<לוריא דלה: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהדו"ח שהגשתם הוא דו"ח מאוד מפורט, הוא גם יהיה באתר הוועדה לכל מי שירצה לראות אותו, לעיין בו, ללמוד אותו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהדו"ח ראוי מאוד, אני מודה לך, לוריא, ואני מודה גם לפורום.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לחבר הכנסת יוסף ג'בארין ומעכשיו נלך חבר כנסת, אורח.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להצטרף לברכות על קיום הדיון החשוב הזה ובעיקר גם כדי שנוכל לעקוב אחרי היקף היישום של התכניות, רמת הניצול של התקציבים המוקצים ואני מקווה שיהיו כאן נציגי משרדי הממשלה שיוכלו בהחלט להתייחס לנושאים הללו.
יוסף ג'בארין: אני בהחלט מסכים עם התיאור של יושבת ראש הוועדה לגבי האפליה לא הכפולה אבל אולי המשולשת של הנשים הערביות בנגב.
יוסף ג'בארין: גם בחברה הערבית שסובלת מאפליה ברמה הלאומית, גם בפריפריה אולי הכי רחוקה וגם אולי הדרה בתוך החברה עצמה.
יוסף ג'בארין: ואין ספק שכדי שיהיו תוצאות משמעותיות במאמצים שלנו המאמץ צריך להיות מאמץ מקיף וכולל שגם יתייחס לסוגיות של חינוך וגם יתייחס לסוגיות של מעונות יום, וגם יתייחס לסוגיות של תחבורה ציבורית וגם יתייחס לסוגיות של השכלה גבוהה וגם לסוגיות של יצירת מקומות עבודה.
יוסף ג'בארין: בלי המבט הכולל הזה אנחנו לדעתי נשאר תקועים כפי שלצערי זה קורה בהרבה תחומים אחרים ולכן אני מקווה שנוכל לשמוע נציגי ממשלה מהמשרדים השונים.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להדגיש שהמספרים שבדיוק שמענו כעת בתכניות השונות אלה מספרים שלא יעשו את השינוי.
יוסף ג'בארין: אני מדבר על מספרי התקציבים.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להפנות אתכם לדו"ח של בנק ישראל ושל אוניברסיטת תל אביב מלפני כמה שנים שמדבר על כך שכדי באמת להשיג תוצאה אנחנו צריכים לדבר על מיליארדים.
יוסף ג'בארין: לא על עשרות מיליונים ואולי 200 מיליון.
יוסף ג'בארין: זה פשוט לא ישיג את התוצאה.
יוסף ג'בארין: הדו"ח של בנק ישראל מדבר על השקעה של כ-8 מיליארד ₪ לתקופה של חמש שנים ושנרגיש את התוצאות.
יוסף ג'בארין: וההשקעה הזאת צריכה להיות כוללת, אמרתי, גם את החינוך, גם את המעונות יום, גם בתחבורה הציבורית.
יוסף ג'בארין: החדשות הטובות שצריך תמיד לזכור בעניין הזה של יצירת מקומות עבודה שיצירת מקום עבודה לנשים ערביות בנגב זו השקעה שמשתלמת גם למדינה.
יוסף ג'בארין: זה פשוט win-win situation.
יוסף ג'בארין: ולכן ככל שיעלה שיעור הנשים העובדות ושיעור הנשים העובדות בנגב זה גם יעזור לתוצר הלאומי ולכלכלה בישראל, ולכן צריך להתייחס אל זה גם אפילו מההיבט התועלתני הזה, ולכן אני אומר שצריך לשים לב לנתונים המקצועיים בתחום הזה שמדברים על השקעות אינטנסיביות.
יוסף ג'בארין: וכמובן, צריך לא רק להסתפק בלפרסם אותן תכניות גם צנועות אלא גם לראות מה רמת הייצור שלצערי, אני מבין, שהיא עדיין כמה נמוכה שהיא בקושי מגיעה ל-30%.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לקול של אישה מהנגב גם.
עאידה תומא סלימאן: מונא אלחבנין, נסיכת המדבר, בבקשה גברתי.
<מונא אלחבנין: שלום לכולם.
<מונא אלחבנין: היום מדובר במגזר נשי שהוא כל כך הרבה מופלה מבחינת החברה, מבחינת המדינה.
<מונא אלחבנין: היום הנשים הבדואיות סובלות מהרבה תופעות חברתיות וגם סובלות מהרבה אפליה מהמדינה עצמה במקומות התעסוקה.
<מונא אלחבנין: היום מדובר שהנשים הולכות, הסטודנטיות הולכות לאקדמיה, רוב הנשים, הבחורות הולכות לאקדמיה כי המקום - - - יש פה מקום עבודה זה אקדמיה, כולן גננות, כולן מורות.
<מונא אלחבנין: המדינה לא מאפשרת מקומות תעסוקה לנשים מבוגרות שמעל 30 מעל 40 שנה שכולן מנצלים אותן בעבודות קבלן, עבודה שחורה, יוצאת משמונה עד ארבע, עובדת ב-100 שקלים שזה שכר שאף אחד לא יכול לחיות ממנו.
<מונא אלחבנין: צריך לקדם את מקומות העבודה, צריך לקדם את העסקים של הנשים בנגב.
<מונא אלחבנין: הנשים היום עובדות רק עסק מהבית.
<מונא אלחבנין: עסק מהבית אומר שהאישה צריכה לתת המון כוח בגלל שתקים עסק משלה וזה עסק שהיא מקימה בעזרת עצמה או דרך הלוואה.
<מונא אלחבנין: ורק שתקבל את ההלוואה מקרנות, המדינה או עמותות שתומכות בעסקים זה יקח לה המון זמן, זה יקח לה המון - - -
עמיר פרץ: מה את מציעה, מה התחליף לעובדה שנשים מפתחות תעסוקה בתוך הבית, האם את מציעה להקים מרכזי תעסוקה ביישובים?
עאידה תומא סלימאן: יש מרכזי תעסוקה - - - הבעיה היא במקומות העבודה לא במרכזים האלה.
<מונא אלחבנין: אני מדברת שאין בכלל מקומות תעסוקה לנשים בדואיות בנגב.
<מונא אלחבנין: אנחנו מדברים על מפעל אחד שהוא מפעל סודה סטרים - - -
סעיד אלחרומי: מונא, צריך להגיד בקול רם, המפעלים שקמים באזורי תעשייה משותפים צריכים להעסיק נשים ולתת להן עדיפות.
סעיד אלחרומי: בעוף עוז, סודה סטרים, כל המקומות האלה, זהו בגדול.
<מונא אלחבנין: הם נותנים תנאים לגיל, צריך לקבל - - - אני מדברת על המפעל החדש, סודה סטרים, זה המפעל הראשון שהעסיק את הנשים הבדואיות.
<מונא אלחבנין: זה מפעל שנתנו לכל הנשים להגיש ורצו לקבל את כולן.
<מונא אלחבנין: אבל ברגע שכולן רצו לעבוד אז קיבלו רק את הנשים שהן בגיל 20 עד 25 והנשים המבוגרות לא לקחו אותן בגלל השפה.
<מונא אלחבנין: הם גם רוצים שתי השפות.
<מונא אלחבנין: שפה עברית מדוברת.
<מונא אלחבנין: לאישה אין שפה עברית אז היא לא תתקבל למקום עבודה.
<מונא אלחבנין: אז צריך גם שיתנו מקום עבודה שהיא תדבר גם בשפה שלה.
<מונא אלחבנין: המפעיל צריך גם שיידע את השפה הערבית בגלל שהוא מפעיל אישה ערבייה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהעלית כמה נושאים חשובים שאנחנו נצטרך אחר כך גם לשמוע תשובות מנציגי הממשלה על הנושאים.
עאידה תומא סלימאן: אחד מהם זה תנאי העסקה עצמם ואנחנו שומעים פה קול מאוד ברור שאומר שתנאי העסקה בהרבה מקרים הם תנאים מאוד מחפירים ולא נותנים שכר, לפחות שכר מינימום, שהעלנו אותו אתמול.
עאידה תומא סלימאן: הנושא השני שהעלית גם כן זה עניין הגיל.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, תעסוקה הולכת יותר בכיוון של להעסיק את הצעירות כאשר מעל גיל 30-35 כבר קשה גם בגלל מחסור בהכשרה מקצועית אצל אותן נשים וגם בגלל השפה - - -
עאידה תומא סלימאן: וחינוך.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לחבר הכנסת מסעוד גנאים אבל גם אני אבקש אחר כך לשמוע מנציגי הממשלה לשמוע על - - -
עמיר פרץ: תראי, גברתי, אמנם יש רוב בדואי לחברי כנסת מאז כניסתו של חבר כנסת החדש אבל תני לנו לאזן, לתמוך - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אתן - - - קודם כל אני מאוד שמחה שלפעמים כדאי מאוד להכנס לנעליים של המיעוט ולהרגיש איך זה להיות מיעוט.
עאידה תומא סלימאן: דבר שני, אני הולכת לפי איך שרשמתי, הכניסה שלכם.
עמיר פרץ: זה היה בשביל לחזק אותם אל תדאגי.
עמיר פרץ: הם יודעים שאני נמצא איתם כל הזמן בכל מקרה.
מסעוד גנאים: אני מראש מתנצל כי יש עוד דיונים בוועדות על עניין הנגב.
מסעוד גנאים: אני רוצה עוד פעם לברך חבר כנסת טאלב אבוהרר על היום החשוב הזה, רוצה לברך אותך, גברתי היושבת ראש, על הדיון החשוב הזה ורוצה לברך את האורחים והאורחות בעיקר.
מסעוד גנאים: אין ספק שעניין תעסוקת נשים הוא חלק מאיך לקדם, איך להרים את מצב כל החברה הערבית הבדואית בדרום.
מסעוד גנאים: בעניין תעסוקת נשים אי אפשר להגיד לנשים בואו לעבוד ובסוף לסגור את כל השערים, לא להנגיש את כל הדרכים בפניהן.
מסעוד גנאים: זה בדיוק כפי שנאמר, מזמינים אותן למשחק וסוגרים את המגרש.
מסעוד גנאים: אז אם אנחנו רוצים לעודד באמת תעסוקת נשים מתוך ראייה כללית של כל החברה כי מצב האישה כאשר אנחנו מרוממים אותו, מעלים אותו, מקדמים אותו, כל המצב של החברה שהיא סובלת, לצערי הרב, ממצב סוציואקונומי נמוך בכל המישורים, בכל המישורים.
מסעוד גנאים: היינו בוועדת החינוך וראינו את המציאות העגומה אז צריך בסוף להנגיש את כל הדברים האלה וכל הדרכים למען שכל הנשים יוכלו לעבוד וישתלבו בתעסוקה אם זה בעניין של התחבורה, אם זה בעניין של למצוא מקומות עבודה.
מסעוד גנאים: שמענו כמה דברים, קראנו על כמה דברים, על התקציבים המיועדים.
מסעוד גנאים: הם לא מספיקים, צריך להשקיע יותר אם באמת רוצים לשפר את מצבה של האישה הבדואיות, של החברה הערבית הבדואיות בדרום.
עאידה תומא סלימאן: חסאן אבו וודר, עדות מהשטח, בבקשה גברתי.
<חסאן אבו וודר: אומרת דברים בשפה הערבית, תרגום על ידי לוריא דלה אני מכפר הזרנוק ואני אם ל-10 ילדים.
<חסאן אבו וודר: לא מכירים בנו, אין לנו מים, אין לנו חשמל, החיים ממש קשים.
<חסאן אבו וודר: אני רוצה לדבר לגבי הגיל שלי, אני מבוגרת ואני יכולה לעבוד ארבע שעות ביום.
<חסאן אבו וודר: אני כל כך מתקשה לצאת לעבודה, אין לנו תחבורה ציבורית ואני רוצה שהכל יהיה נגיש, שתהיה לנו תחבורה ציבורית שאני אוכל לצאת לעבוד ואני כן רוצה לצאת ולעבוד.
<חסאן אבו וודר: אם אפשר שמישהו ינגיש לי את העבודה לבית כמו תפירה או אריזה או כל מיני דברים שאפשר לעשות בבית אז אפשר.
<חסאן אבו וודר: אצלנו פעמיים הרסו, היא רוצה לדבר על הריסות, היא אומרת שפעמיים הרסו בתוך ארבע שנים, היא לא יכלה לטפל בבן שלה והשפילו אותה ונתנו לה מכות אז היא ממש מתקשה עם זה והיא זקוקה לטיפול רפואי.
חנין זועבי: תודה על הדיון החשוב הזה.
חנין זועבי: קודם כל אין נשים.
חנין זועבי: יש נשים בתוך חברה.
חנין זועבי: אין נשים וזהו, יש חברה.
חנין זועבי: ואין לדבר על עבודה ועל העלאת אחוזי העבודה ועל עבודה ותעסוקה לנשים ולא לדבר על רדיפה פוליטית ועל גירוש כמו ששמענו לאחרונה.
חנין זועבי: אי אפשר להיות בעד - - - ובעד תעסוקת נשים ערביות בנגב.
חנין זועבי: אי אפשר להיות בעד רשות לפיתוח הנגב, כלומר לגירוש הערבים הפלשתינאים מהנגב ובעד תעסוקת נשים.
חנין זועבי: אי אפשר לדון בשתי התכניות כאילו אין סתירה עם חוסר רגישות ליושר הפשוט והבסיסי בבני אדם.
חנין זועבי: כאשר מדברים על תעסוקת נשים כן צריכים לדבר על הרס בתים וכאשר מדברים על תעסוקת נשים היא רוצה תעסוקת נשים בזרנוק, לא בעומרית.
חנין זועבי: והיא, האישה הערבייה הזו לא מפרידה בין הסוגייה של עומרית או זרנוק לבין הסוגייה של תעסוקת נשים.
חנין זועבי: לא, אי אפשר להפריד כבני אדם.
חנין זועבי: והם רוצים להקשיב לסבל אז תקשיבו לכל הסבל.
חנין זועבי: לא לחלק את הסבל, כן מקשיבים לסבל של תעסוקת נשים ערביות אבל לא מקשיבים לסבל של הפקעת אדמות, רדיפה.
חנין זועבי: בשביל לדבר על יעילות, פה היעילות מתחילה, לראות את הבנאדם כבנאדם, כמקשה אחת ולא לחלק אותו.
חנין זועבי: זה הפתיחה הלוגית וזה ההסבר למה נכשלים.
חנין זועבי: נכשלים כי לא רואים את הסוגייה של פלשתינאים כאיום הערבי בנגב.
חנין זועבי: זו ההערה הראשונה.
חנין זועבי: ההערה השנייה - אני חושבת שצריכים להתחיל מהשאלות של מבקר המדינה ומהשאלות של דו"ח אקשטיין התחיל.
חנין זועבי: אי אפשר לעבור מתכנית חומש 2010 לתכנית חומש 2015 ולא עונים על השאלות של יעילות וניצול תקציב של תכנית החומש של 2010.
חנין זועבי: למה להתחיל בכלל בתכנית חומש של 2015 כאשר תכנית החומש של 2010 העלתה את אחוז תעסוקת הנשים בכחצי אחוז מ-23% עד 23.6% אז למה להמשיך בכלל.
חנין זועבי: ואני חושבת שההמלצה של ועדת מעמד האישה יכולה לצאת איתה היא כזאת: לא משרדי הממשלה מעריכים את תכנית החומש אלא אנשי השטח.
חנין זועבי: נייר עמדה, להגיש נייר עמדה מטעם הנשים בשטח, מטעם חוקרים בשטח, מטעם אנשי אקדמיה, מטעם עמותות בשטח והממשלה חייבת לדון בהערכה הזאת, בנייר עמדה לתכניות החומש האלה שבאים מהשטח ולא עוד פעם מלמעלה אלא מלמטה.
חנין זועבי: איך אנחנו, איך בני אדם בנגב מעריכים את תכניות - - - יש להם את המענה למה תכנית החומש נכשלה.
חנין זועבי: צריכים להגיד את זה, קודם כל תכנית החומש של 2010 נכשלה.
חנין זועבי: לפני שנדון באיך להתקדם, היא נכשלה.
חנין זועבי: ההערכה הזאת צריכים להתעמת איתה.
חנין זועבי: תכנית החומש נכשלה.
חנין זועבי: למה היא נכשלה?
חנין זועבי: אני לא חושבת שרשויות הממשלה יכולים לענות על השאלה אלא העמותות והאנשים בשטח.
חנין זועבי: פה לא דנים בפתרון, עאידה, אלא דנים בדרך לפתרון.
חנין זועבי: הדרך לפתרון היא ההערכה הזאת.
חנין זועבי: ואני חושבת שהיעילות, ניצול התקציבים, איך משרדי הממשלה מתואמים אחד עם השנייה, אם התפקיד של הרשות לפיתוח הנגב שמטרפד חלקים גדולים מהתכנית את זה אנחנו צריכים לשים על השטח עם הסוגייה של הפקעת אדמות, של ההכרה בישובים הלא מוכרים, זה חלק אינטגרלי ומרכזי מהבעיה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה חברת הכנסת חנין זועבי.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למר ראאד אבו אלקיעין.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך, את כל השאלות בעניין שעולות תוך כדי, גם מנציגי הציבור וגם מחברי וחברות הכנסת אני אבקש אחר כך, למרות שאני עוברת עכשיו על רשימת משרדי הממשלה ואני חושבת שכל הפיזור הזה של הסמכויות הייתי רוצה לראות איך זה פועל ביחד כי אני חושבת שאחת מהבעיות העיקריות זה שמחליטים על תכנית אבל בסופו של דבר לא מעריכים נכון את העבודה וגם לא לומדים את הלקחים מהכשלון של התכנית הקודמת.
עאידה תומא סלימאן: אבל קודם כל מר ראאד אבו אלקיעין, יו"ר ועד אום אל חיראן.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש באמת, אני אעמוד על הזמן, בבקשה.
<ראאד אבו אלקיעין: אני אציג את הבעיות ואחרי זה אני אציג את הפתרונות.
<ראאד אבו אלקיעין: בוקר טוב לכולם, חברים, חברי כנסת, כולם, ומברך על העשייה בכנסת של עאידה תומא והחברים וטאלב אבוהרר על היום הזה.
<ראאד אבו אלקיעין: אז הבעיות הראשונות, ביטחון מגורים, זה אני ממשיך את מה שעברה חברת הכנסת חנין, כשאין ביטחון במגורים ואין מקום ממש שיהווה לנו ביטחון אז האישה לא יודעת מה לעשות, אם לצאת לעבודה, אם לצאת ללימודים, אם לצאת לאקדמיה, אם לצאת לדברים אחרים.
<ראאד אבו אלקיעין: פתרון של זה זה רק פתרון - - - הקרקעות והכרה ביישובים.
<ראאד אבו אלקיעין: וכפי שאמרנו הנגשת היישובים.
<ראאד אבו אלקיעין: בטחון כלכלי - במרחב שיש בו העדר תעסוקה והעדר יזמות.
<ראאד אבו אלקיעין: שאני מדבר אני לא מדבר על אישה שתצא לעבודה ותעבוד אצל קבלן כוח אדם, קבלן משנה, שישלוט בה ויתווה את הדרך שלה.
<ראאד אבו אלקיעין: אנחנו צריכים ביטחון תעסוקתי ויזמות של נשים שיכולות לעסוק ביזמות גם ולפתח ולפרוץ את דרכן ביישובים שלהן.
<ראאד אבו אלקיעין: זה כשמדברים על הנגשת היישובים.
<ראאד אבו אלקיעין: גם עוד מכשול שהמדינה והמשרדים והעבודות שמה אותו בפני הנשים הערביות בנגב, הבדואיות, זה לא רק בעיית השפה זה גם בעיית המסורת, הלבוש, הדת שזה גם חסם שמונע ממנה להתקדם וראינו את זה ואנחנו נתקלים בזה ביום יום.
<ראאד אבו אלקיעין: אז במקום להביא - - - גם המוסדות האקדמיים לישובים הבדואים, לישובים הערבים, העיר רהט שמונה 80 אלף נפש אין לה שום מוסד, אפילו שלוחה של מוסד אקדמי בעיר רהט.
<ראאד אבו אלקיעין: רוצים שהבנות שלנו שיגיעו לאוניברסיטאות בבאר שבע או ביישובים יהודים וחל החסם הזה.
<ראאד אבו אלקיעין: אז בוא ננגיש את היישובים הללו וגם את העיר רהט למקומות ומוסדות חינוכיים ציבוריים.
<ראאד אבו אלקיעין: החינוך בכלל שלא נמצא בישובים שלא מוכרים מטרום חובה וחובה וגם בתי ספר יסודיים שאמא שיש לה שלושה ילדים בבית היא לא יכולה לצאת ולקבל הכשרה ולעשות בתחום עבודה והיא יודעת שהילדים שלה בסכנת חיים שהם בבית לבד בלי השגחה, בלי פיקוח ובלי זה.
<ראאד אבו אלקיעין: אז להנגיש את היישובים גם במוסדות החינוך, במשרד החינוך, בבתי ספר ובגנים.
<ראאד אבו אלקיעין: אנחנו מדברים על הנגשת היישובים גם מבחינת הצעות ממשלתיות, תחבורה ציבורית.
<ראאד אבו אלקיעין: היישובים האלה גם.
<ראאד אבו אלקיעין: אם אישה, צעירה בדואית שיושבת פה בקהל או אחת שרוצה לצאת לעבוד או לצאת ללמוד יש קושי בלצאת לכביש שממנו הם מגיעים - - - יש לנו עוד בעיות שמגבילות אותנו, אנחנו כאוכלוסייה במורשת שלנו, במסורת שלנו, אבל איך אנחנו מתגברים ועוברים את החסמים הללו, קודם כל לעשות בכל הפרמטרים שיביאו הכשרה ותיאום בין המוסדות והעמותות והגופים שעוסקים בתחום הזה.
<ראאד אבו אלקיעין: לתוך היישובים להכשיר בהתאם לצרכים ולדרישות וגם לצרכי העבודה.
<ראאד אבו אלקיעין: תודה לכם.
עמיר פרץ: גברתי היושבת ראש, אני חושבת שהדיון שאת מקיימת היום הוא דיון מאוד מאוד חשוב.
עמיר פרץ: אין ספק שכשאנחנו מדברים על תהליך של צמצום פערים אנחנו בוחרים את האוכלוסיות, ודאי שאנחנו מגיעים לנשים מהמגזר הערבי ואז אנחנו מגיעים לנשים מהמגזר הבדואי - - -
עאידה תומא סלימאן: אין שני מגזרים, זה אותה אוכלוסייה, אוכלוסייה ערבית.
עמיר פרץ: בהבחנה של הקשיים - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, בהבחנה של הקשיים ברור.
עאידה תומא סלימאן: גם האוכלוסייה היהודית לא כולה מקשה אחת.
עמיר פרץ: כמו שאומרים שלנשים יהודיות בתל אביב יותר קל מאשר נשים יהודיות בערי פיתוח אז נשים ערביות שגרות בדרום והן חלק מהאוכלוסייה הבדואית מצבן הוא הקשה ביותר גם אל מול נשים ערביות שנמצאות באזורים אחרים.
עמיר פרץ: צריך לומר בצורה הכי נכונה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא זה בסדר, אני ההתנגדות שלי הייתה על הנושא של מגזר בדואי ומגזר ערבי כמו שלא אומרים המגזר התל אביבי והמגזר הירושלמי.
עמיר פרץ: אומרים.
עאידה תומא סלימאן: תעשו לי טובה, לא אומרים, תעברו הלאה.
עאידה תומא סלימאן: לא כדי להצדיק לא אומרים.
עאידה תומא סלימאן: אז תגידו מדינת הבדואית, מה אני אגיד לך, אבל אנחנו אוכלוסייה ערבית.
עאידה תומא סלימאן: יש חלקים מאתנו ש - - -
עמיר פרץ: חברת הכנסת עאידה סלימאן, גברתי היושבת ראש- -
עאידה תומא סלימאן: ההתעקשות שלי היא לא סתם.
עמיר פרץ: - - אין לי שוב בעיה להסכים איתך במינוחים רק אני לא מציע שננצח במינוחים אני מציע שננצח את המציאות.
עמיר פרץ: אני רוצה לנצח את המציאות ולדבר עליה בצורה הכי ברורה ולחדד אותה ובכדי לחדד אותה אנחנו צריכים לדעת שהיום אנחנו מדברים על האוכלוסייה שנמצאת עם תנאי הפתיחה הכי קשים, עם האפשרויות הכי מוגבלות ועם יכולת המימוש של האפשרויות האלה בצורה מאוד מאוד לא פשוטה.
עמיר פרץ: ולכן, הדיון הזה הוא דיון שצריך להיות דיון פורץ דרך.
עמיר פרץ: יחד עם זאת, אני מאמין שרק במעט העובדות ששמענו כאן קודם כל אני בהחלט מברך על כך ששאלת היציאה מהבית לא נשארת כשאלה המרכזית.
עמיר פרץ: כלומר אם עד לפני 20 שנה היינו דנים איך מקימים מקומות תעסוקה שהם רק בתוך הכפר ורק ליד הבית אז היום אנחנו מדברים על אמצעים של שינוע ונגישות יותר נוחה שזה כבר פתיחות בפני עצמה כי הרי לשמוע את הבקשה שהם רוצים הזדמנות שווה להתמודד על כל תפקיד בתוך המפעלים השונים שמוקמים באזור זה בהחלט שינוי מאוד מאוד משמעותי.
עמיר פרץ: כי עד היום כולנו גרסנו שצריך לעשות כל מאמץ להקים את מקומות התעסוקה ביישוב עצמו.
עמיר פרץ: לעתים מקומות עבודה כפי שהציגה הגברת שהעידה כאן שאמרה, אני הייתי רוצה שיסדרו לי תעסוקה בתוך הבית, שיפעילו אותי מתוך הבית.
עמיר פרץ: גם זה חלק מהעניין שאנחנו צריכים לקחת בחשבון.
עמיר פרץ: מה שאני אומר, גברתי היושבת ראש, אנחנו צריכים לנסות לבנות סל של הטבות והעדפה מתקנת למעסיקים שיתנו עדיפות לאותן נשים.
עמיר פרץ: צריך לבנות סל כזה שאומר שמי שיקים מעון ילדים בתוך המפעל שלו, מי שיקים מסגרת של השגחה על ילדים בתוך המפעל שלו יקבל רמת סבסוד כזאת - - -
עאידה תומא סלימאן: זה מה שנהוג להגיד עליו תמריצים למעסיקים ועשתה את זה המדינה.
עמיר פרץ: התמריצים למעסיקים בדרך כלל נעצרים בעובדה שהוא מגיע למקום מסוים שמוגדר כאזור פיתוח כזה ואחר.
עמיר פרץ: אני רוצה שהתמריצים יבואו כחלק מאותה חבילה שמביאה איתה אותה מועמדת לעבודה.
עמיר פרץ: שאותו מעסיק יודע שיכול להיות שיהיו לו קשיים בערבית אבל הוא יקבל הטבה כזאת שמצדיקה מבחינתו לשים מישהו מתורגמן או לשים מישהו שיסייע בהבנת השפה ושהשפה לא תהיה חלילה מגבלה לקליטתה לעבודה.
עמיר פרץ: אני רוצה שיהיה מצב שבו נדע שמעסיק שמתחייב לדאוג בעצמו לאותן הסעות, גם מהכפר לכביש הראשי וגם מהכביש הראשי למפעל אלא שתהיה הסעה אחת שמביאה אותן ישר מהכפר וחוסכת להן שעות רבות של אותה הגעה לנקודת מפגש עם תחבורה ציבורית.
עמיר פרץ: אז אנחנו נדע שאנחנו עושים מערך סבסוד ישירות למפעל.
עמיר פרץ: אני אומר בואו לא נטפל רק במדיניות הכוללת.