GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הגר צמרת: הנקודה האחרונה שאני אדבר עליה בהנתן לוח הזמנים הדוחק זה שאי השוויון המגדרי מאוד גדל ובמקביל העומס על האישה הישראלית הוא עומס מאוד ייחודי.
<הגר צמרת: ייחודי בעולם בכלל.
<הגר צמרת: כי ישראל, שימו לב למטה, אפשר לראות את זה ככה זה כל מדינות ה-OECD, ישראל היא המדינה עם מספר הילדים הגדול ביותר מכל מדינות ה-OECD, כרגע זה ארגון המדינות המפותחות, 38 מדינות, וזה גם בהפרש מאוד גדול.
<הגר צמרת: בעצם אנחנו מדברים על מצב שבו אנומליה מכל 194 המדינות שקיימות היום בעולם, ישראל היא המדינה היחידה ששיעור ההשכלה של נשים עולה בה ובמקביל עולה מספר הילדים לאישה.
<הגר צמרת: אם היינו אומרים לפחות שנשים - - -
תמר זנדברג: ככל שעולה ההשכלה עולה מספר הילדים לאישה.
<הגר צמרת: לא בלי קשר - - -
מיכל רוזין: כללית באוכלוסייה רמת ההשכלה עולה - - -
נחמן שי: - - - מספר הילדים.
נחמן שי: אצלנו גם ההשכלה עולה וגם מספר הילדים.
מיכל רוזין: - - - אם אני מבינה נכון, אקדמאיות משכילות בישראל אין מדד שאומר שהן עושות פחות או יותר ילדים.
<הגר צמרת: לא, זה מה שתמר שאלה.
<הגר צמרת: אני מדברת ברמת המדינות.
<הגר צמרת: בואו נסתכל - - -
נחמן שי: - - - משכילה יותר פחות ילדים.
<הגר צמרת: אז היינו מצפות לפחות שהן יעבדו פחות, אפרופו עומס.
<הגר צמרת: אבל אם אנחנו מסתכלות - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל עד כמה שידוע לי אחוז הילודה הוא הולך וקטן במדינה באופן כללי.
<הגר צמרת: מ-2005 יש עלייה.
עאידה תומא סלימאן: יש עלייה?
עאידה תומא סלימאן: כי זה עד לפני שנתיים - - -
יוסף ג'בארין: בעיקר הציבור היהודי.
<קריאה: היהודי עולה.
עאידה תומא סלימאן: אה נכון נכון, שכחתי.
יוסף ג'בארין: בגלל שזה הרוב אז זה קובע את הטון.
<הגר צמרת: העניין הוא שאנחנו מציגות כאן מצב שלנשים יש עומס יתר מאוד גדול גם בעקבות זה שהן עדיין העיקריות שפועלות בבית ואנחנו רואות את זה גם במה שחנה הזכירה בנושא של עבודות שקופות.
<הגר צמרת: ומצד שני יש להן הרבה מאוד ילדים בהשוואה למדינות אחרות.
<הגר צמרת: היינו מצפות אולי שלפחות הן יעבדו פחות מהממוצע במדינות ה-OECD אבל לא, מה שקורה זה שנשים בישראל עובדות מעל הממוצע של נשים במדינות ה-OECD ששם יש בממוצע הרבה פחות ילדים.
<הגר צמרת: אז אנחנו מדברים על עומס יתר מאוד גדול.
<הגר צמרת: נתונים נוספים והסתכלות נוספת - אז מה שכאן נשאל קודם, הנושא של עוצמה כלכלית ופוליטית.
<הגר צמרת: ניסינו לבחון גם באיזה מ-12 המימדים שלנו אי השוויון הוא יותר גדול כדי לראות, בעצם אנחנו רוצות שזה ישמש ככלי, היכן צריך להשקיע יותר מאמצים ואז מה שגילינו זה שבאמת אי השוויון הכי עמוק במה שהזכרתי קודם, העניין של הצמרות, של המבנה הפירמדיאלי של כל ענף כלכלי במשק ויש שם את אי השוויון הכי משמעותי וזה המקום עם אי השוויון המגדרי הכי גבוה.
<הגר צמרת: כל פירדמידה של כל ענף בין אם זה פוליטי וגם אם זה כלכלי זה המקום שבו המספר שאנחנו מדברות עליו זה עומק אי שוויון של 56%.
עאידה תומא סלימאן: אז מה, ההצעה היא להדגיש כאילו את העשייה בתחום הזה כדי לסגור יותר את הפערים?
<הגר צמרת: ההצעה היא להתמקד בנושא של דירקטורים ושל פוליטיקה.
<הגר צמרת: כי יש פה השפעה כפולה.
<הגר צמרת: אז זה התוצאה הסופית, זה מדד המגדר מהשנה הראשונה שאנחנו מודדות אותו שזה מ-2004, זה כל האינדיקטורים שיש לנו מה קרה איתם מ-2004 עד 2015.
<הגר צמרת: האם מבנה הכללי של אי השוויון המגדרי בישראל נמצא, באיזה מגמה הוא נמצא.
<הגר צמרת: אז אנחנו מתייחסות לזה ש-2004 זה הנקודת בסיס ואנחנו רואות שבסופו של דבר אחרי 11 נקודות שבדקנו אז זה ירד ב-11%.
עאידה תומא סלימאן: מה עם המלצות ואני מבינה שהבשורה תבוא מפרופ' נעמי חזן, חברת הכנסת לשעבר, בבקשה גברתי.
נעמי חזן: קודם כל אני רוצה לחזור ולברך את יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שכל שנה חוזרת ונותנת במה למדד המגדר ומקדמת גם את המסקנות.
נעמי חזן: יש לנו חמש המלצות הפעם, ואם שמתם לב ותסתכלו גם על המדד עצמו, החדשות בשורה התחתונה, לא נעים לי להגיד את זה, אבל המצב הוא בושה וחרפה לחברה הישראלית.
נעמי חזן: אי אפשר להנציח בעשור השני של שנות ה-2000 מצב של אי שוויון ממוסד וממוגדר כמו שקיים במדינת ישראל.
נעמי חזן: ולכן ההמלצות שלנו הן מאוד מעשיות ולמען האמת גם מאתגרות.
נעמי חזן: המלצה ראשונה - הגיע הזמן להציב יעדים ובתכנית החומש אנחנו מציעות לחתוך בחצי, לצמצם ב-50% את מדד המגדר תוך חמש שנים.
נעמי חזן: היעד הזה צריך לעמוד לנגד עינינו כל הזמן.
נעמי חזן: כדי לעשות זאת צריך המלצה שנייה - להפעיל וליישם אסטרטגיה של הטמעת חשיבה מגדרית בכל התחומים.
נעמי חזן: זאת אומרת זה יצירת מנגנונים של ייצוג הולם, יש לנו בחירות לרשויות מקומיות השנה, שילוב היבטים מגדריים בקביעת המדיניות מתוך רגישות לצרכים של קבוצות ספציפיות, כולל נשים, ובחינה מגדרית של ההשלכות של כל מדיניות שמתקבלת.
נעמי חזן: היעד: צמצום ב-5%, הכלי המרכזי: הטמעת חשיבה מגדרית.
נעמי חזן: דבר שלישי - הרבה מחברות וחברי הכנסת הגשתם הצעת חוק מאוד מבורכת לגבי תיקון פקודת הסטטיסטיקה וחיוב פילוח מגדרי של כל הסטטיסטיקה הלאומית.
נעמי חזן: אנא תשלימו את החקיקה הזאת השנה.
נעמי חזן: יהיה משהו מוחשי ביד.
נעמי חזן: המלצה רביעית - משום שלא הספיקו להעלות את הנושא, הסתכלו לרגע על השקף של עבודות שקופות ותראו שנשים עובדות בממוצע 76 שעות בשבוע, גם בשכר וגם בבית, כאשר גברים עובדים 64 שעות בשכר ובבית.
נעמי חזן: נשים עובדות יותר, מרוויחות פחות והן לא מתוגמלות על חלק ניכר מהעבודה שלהן.
נעמי חזן: צריך להתחיל להבין שחייבים לתגמל את העבודה השקופה של נשים.
נעמי חזן: ואם זה לא ייעשה אנחנו ננציח את הפער המגדרי.
נעמי חזן: הדבר האחרון - מה הם ההסדרים המגדריים בחברה הישראלית למעשה?
נעמי חזן: ומהם ההסדרים בשוק העבודה?
נעמי חזן: נוצר מצב כזה שבעצם נותנים תמריצים למי שעובד בשכר ויותר גברים עובדים בשכר יותר גבוה.
נעמי חזן: צריכים להתחיל לתת תמריצים למי שמאזן עבודה בשכר ועבודה בבית והדרך לתת את התמריץ, אולי הגיע הזמן, זה להפחית את שעות העבודה בשכר, כפי שקיים ברוב מדינות אירופה, כדי לקדם את האיזון בין משפחה לבין עבודה.
נחמן שי: לקצר את שבוע העבודה.
תמר זנדברג: גם כן לא מרוויחים פה מספיק בשביל כמה שעובדים.
נעמי חזן: בעברית פשוטה לעבוד פחות.
נחמן שי: ואז מה יקרה?
<חנה הרצוג: - - - בכל מיני מקומות.
<חנה הרצוג: נשים, אנחנו יודעים את זה היום, שנשים באות לעבודה והן יודעות שבארבע או בשלוש הן צריכות לקחת את הילדים.
<חנה הרצוג: הן לא מרימות את הראש מהשולחן, הן לא הולכות לשבת בקפיטריה ולא הולכות למסעדה מחוץ ל- - -
נחמן שי: אם הן יעבדו על שלוש זה ישפר את המצב?
מרב מיכאלי: לא, אבל שגם גברים שיעבדו עד שלוש.
נחמן שי: אה גם גברים שיעבדו עד שלוש.
<קריאה: כן ואז שיעבדו על שלוש וילכו לעבוד בבית גם.
נעמי חזן: הפריון במדינת ישראל הוא נמוך במיוחד.
נחמן שי: אז אם יעבדו פחות הפריון יעלה?
מרב מיכאלי: כן, חד משמעית יש קשר ישיר - - -
תמר זנדברג: נמדד בתפוקה פר שעות.
תמר זנדברג: יעבדו פחות שעות - - - את הפריון מתמטית.
עאידה תומא סלימאן: במדינת ישראל, במיוחד במגזר הציבורי, בודקים את העבודה לפי תשומות ולא לפי תפוקות.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שיתחילו לבדוק את התפוקות ונשאלו בנציבות, אני שאלתי את נציבות שירות המדינה, ואמרו באופן הכי ברור, שמדדו ונשים מבחינת תפוקות שלהן בשמונה השעות שהן עובדות הוא יותר גבוה אפילו מגברים עם שעות נוספות.
נעמי חזן: משפט סיום - עצם העובדה שהמלצות מעוררות דיון זה חיובי.
נעמי חזן: כי מה שחשוב, צריך עכשיו להתגייס לשנות את המצב בצעדים קונקרטיים ואתם מסוגלים ומסוגלות לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה חברת הכנסת לשעבר, פרופ' נעמי חזן.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לפתוח ולברך על ההתמדה של החוקרות ושל הכותבות בפרסום המדד החשוב הזה.
יוסף ג'בארין: אז ברכות וזה באמת יכול לתת לנו תמונה כוללת שיכולה לעזור לנו להבין את המצב.
יוסף ג'בארין: הייתי אולי שואף להמלצות יותר קונקרטיות בהסתמך על הניסיון שיש לכן בתחומים הללו אבל יכול להיות שאתן משאירות חלק מהעבודה לנו כאן.
יוסף ג'בארין: יש לי גם תחושה שהדיון הזה אמור להיות או צריך להיות דיון שפותח לדיונים במקומות אחרים בתוך הכנסת.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת שגם ועדת הכלכלה וגם ועדת הכספים וגם עבודה העבודה והרווחה וגם ועדת החינוך צריכות להתגייס כדי לדון בהיבטים השונים שעולים כאן כי אנחנו היום נוכל רק אולי להציף את הבעיות ופחות להכנס לעובי הקורה בכל נושא ונושא.
עאידה תומא סלימאן: לצערי, יש תפיסה מוטעית בוועדות האלה שלהתעסק בנושאים מגדריים זה מפחית מערך הוועדה.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שאולי נשאף בשנה הבאה שיהיה דיון משותף גם של הוועדה הזו וגם של עוד ועדה או שתיים אם זה אפשרי.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לכל עזרה בנושא הזה.
מרב מיכאלי: בואו נחשוב מתי הייתה לנו יושבת ראש באחת הוועדות האלה.
יוסף ג'בארין: בטח שמתם לב שקיים קושי מרכזי בנתונים הן במישור של הפריפריה עם המרכז והן במישור של החברה הערבית.
יוסף ג'בארין: האמת היא שהאוכלוסייה החרדית, אולי פחות נגעתם בזה, זה חלק אולי שצריך להשלים.
יוסף ג'בארין: אבל זה גם מראה אולי על עוצמת הבעיה כששני המישורים הללו נפגשים.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת גם החברה הערבית וגם פריפריה זה רק מגביר אותם - - - מה שאומר שמחזיר אותנו לסוגיות שאנחנו כל הזמן מתעסקים בהן של אזורי תעשייה והבטחת מקומות עבודה בפריפריה ושיפור התשתיות והתחבורה הציבורית וכדומה וכדומה.
יוסף ג'בארין: אבל אי אפשר לנתק בין הצעדים המעשיים הללו לבין ייצוג לפחות בתחום של העבודה.
יוסף ג'בארין: אני אסיים ואומר שבקדנציה הזו הצגתי הצעת חוק לייצוג הולם של נשים גם במגזר הפרטי מתוך שאיפה גם להגיע לאותם נתונים לגבי המנכ"לים וכדומה.
עאידה תומא סלימאן: מה קרה איתה?
יוסף ג'בארין: המשרד לשוויון חברתי אומר שהוא, כעקרון, תומך.
יוסף ג'בארין: אני הבנתי שגם באוצר תומכים.
יוסף ג'בארין: לא ברור איפה זה נתקע.
יוסף ג'בארין: כי העמדה של - - -
עאידה תומא סלימאן: לא ברור יוסף?
יוסף ג'בארין: לא ברור מה השיקולים.
יוסף ג'בארין: ולכן נוצר גם מצב שיש בעיה, אולי יש עמדה הצהרתית בחוק שצריך לאמץ אותה ובכל זאת זה לא מתקדם.
יוסף ג'בארין: אגב, אותה הוראה קיימת גם כלפי אנשים עם מוגבלויות.
יוסף ג'בארין: לא שהיא מתפקדת אבל חשבתי שאולי זה ראוי להרחיב אותה גם לגבי נשים מה שיוכל לתת לנו אולי יותר כלים משפטיים כדי לקדם את הייצוג של נשים במקומות העבודה ובמקומות משפיעים.
עאידה תומא סלימאן: עו"ד אלחאן דאוד, ארגון כיאן, בבקשה.
<אלחאן דאוד: שלום, סליחה אני התבקשתי להחליף מקום.
<אלחאן דאוד: אני רוצה להעלות כמה נקודות בקיצור לגבי תעסוקת נשים ערביות שחלק ניכר מהם הרבה מאתנו מכירים אותם אבל רציתי יותר למקד ולהעלות אותם על הפרק.
<אלחאן דאוד: בנושא תעסוקת נשים שאנחנו יודעים שאין השתלבות נשים ערביות במקומות תעסוקה כתוצאה ממכשולים של פריפריה, של תחבורה, של הנגשת מקומות עבודה, של כל נושא של אזורי תעשייה שהם לא קיימים, הם לא קרובים, הם לא נגישים ולא מונגשים לכפרים הערביים או לישובים הערביים.
<אלחאן דאוד: אבל אני רוצה לדבר על זה שהתוצאה מכך היא שנשים ערביות נמצאות במקומות העבודה במקום לא בטוח בכלל.
<אלחאן דאוד: קודם כל יש הרבה נשים ערביות שלא מקבלות שכר הולם ויש שתי תופעות שהן מאוד מדאיגות.
<אלחאן דאוד: תופעה ראשונה שהיא הטרדה מינית במקומות העבודה.
<אלחאן דאוד: הרבה נשים ערביות עוברות וחוות הטרדה מינית אבל הן לא מדווחות - - -
עאידה תומא סלימאן: הטרדה מינית והתעמרות גם.
<אלחאן דאוד: כן.
<אלחאן דאוד: זה לא מדווח, זה מאוד בעייתי כי זה לא מדווח, אין תלונות וגם חקירת תלונות היא בעייתית במקום הזה מאחר ומדובר בחברה מאוד מסורתית גם שנשים לא אוהבות להיות חשופות או אפילו מפחדות מחשיפה לנושא הזה.
<אלחאן דאוד: כתוצאה מכך אנחנו לא רואים תלונות, אנחנו לא רואים שזה מתבטא בסטטיסטיקה, אנחנו לא רואים מחקרים נגישים לנשים ערביות.
<אלחאן דאוד: זאת אחת הבעיות.
<אלחאן דאוד: הבעיה השנייה שהיא גם באותה נישה היא כל נושא של תלושי השכר.
<אלחאן דאוד: אנחנו בעמותת כיאן מקבלות הרבה תלונות על כך שיש תופעה שנשים, אכן כתוצאה ממצב כלכלי חברתי שידוע לנו כמצב האוכלוסייה הערבית ונשים ערביות בעיקר, נשים רוצות לעבוד, אין להן הרבה ברירות, הן עובדות אבל הן עובדות בשכר שהוא נמוך מדיי וגם תלושי השכר לא משקפים באמת את השכר שהן מקבלות.
<אלחאן דאוד: הן מקבלות תלוש אבל השכר באמת הוא שכר אחר.
<אלחאן דאוד: איפה הבעיה?
<אלחאן דאוד: הבעיה היא באכיפה.
<אלחאן דאוד: פשוט נשים לא מתלוננות.
<אלחאן דאוד: אנחנו בעמותה ביקשנו ופנינו גם לנשים להתלונן, ללוות וגם הנציבות פנתה אלינו בכמה מקרים ואנחנו גם פונים לנציבות לטפל בזה.
<אלחאן דאוד: הבעיה שפה צריך תכנית מסויימת לא של אכיפה של תלושי שכר.
<אלחאן דאוד: יש חובה בתכנית מסויימת מטעם הנציבות, תכנית אכיפה, תכנית העלאת מודעות מול המעסיקים שהיא תבוא והיא תטפל בבעיה הזאת גם בפן המניעתי.
<אלחאן דאוד: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהנושא הוא נושא מוכר לנו בוועדה, קיימנו שני דיונים בנושא הזה ויזמתי עם מחלקת הגבייה וארגוני שטח שני שולחנות עגולים באזורים שונים בארץ כדי שיבינו איך אפשר.
עאידה תומא סלימאן: אבל אי אפשר לדבר על אכיפה כאשר יש 35 תקנים לא מאויישים במחלקת האכיפה במשרד העבודה והרווחה.
עאידה תומא סלימאן: 35 תקנים שנמצאים, נמצאים בתקציב, צריך להוציא עליהם מכרזים - - -
נחמן שי: תקנים למה?
עאידה תומא סלימאן: תקנים לפקחים, מפקחים על אכיפת חוקי העבודה.
עאידה תומא סלימאן: צריך להגיד שנשים - - -
נחמן שי: שיעבירו את זה לעבודות בניין כי שם נופלים מהפיגומים כל הזמן.
עאידה תומא סלימאן: גם שם צריך וגם בזה צריך.
עאידה תומא סלימאן: אבל נשים לא מתלוננות כאשר יש היצע של מקומות עבודה מאוד נמוך ובעל העסק יכול, ואומרים את זה בצורה הכי ברורה, אם תתלונני את תאבדי מקום עבודה ואז מאה אחרות במקומך ישמחו לקבל את המשכורת הזו אז צריך גם להבין כמה זה מחליש את העובדות.
עאידה תומא סלימאן: אבל נכון, צריך ואנחנו ממשיכות את השולחנות העגולים בנושא ואנחנו נמשיך.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה אדוני.
נחמן שי: אני קודם כל רוצה להודות לך על הדיון וכמובן לחברות ש- - - נותן להם את כל התארים משוות, המרכז לקידום נשים בזירה הציבורית ממכון ון ליר שעשו את המחקר הזה.
נחמן שי: בשורה התחתונה אני מבין שהמהפכה לא התרחשה עדיין ושאנחנו עדיין לא רואים את מה שציפינו, שהפערים יצטמצמו.
נחמן שי: זה בעיניי הדבר החשוב.
נחמן שי: אני מבין שיש איזשהי ירידה מסויימת באי שוויון אבל היא לא נובעת מתכנון אלא בגלל שהחיים יצרו סיטואציה שבה נשים וגברים התקדמו אחד לשני אבל זה לא התהליך שציפינו לו.
נחמן שי: אני בכל זאת רואה נקודות אור.
נחמן שי: תראו, למשל בנושא של ייצוג בשיעור נשים בפרלמנטים אנחנו נמצאים במצב לגמרי לא רע.
נחמן שי: להוציא את רואנדה, לא יודע איך 64% מהנשים בפרלמנט ברואנדה - - -
<אושרה לרר שייב: כי הם עשו מהפכה - - -
מיכל רוזין: לא, לא יש הרבה מדינות שלא כתובות פה שהתוצאות הרבה יותר יפות משלנו.
מיכל רוזין: 68 ותהיה מופתע איזה מדינות לפנינו.
נחמן שי: אי שביעות הרצון בעניינים האלה היא תמיד נכונה אבל צריך לראות גם את ההתקדמות שהייתה במימד ההיסטורי ויש התחזקות.
נחמן שי: לעומת זאת בנושא של רשויות מקומיות ומועצות אזוריות זה בושה וחרפה שיש רק שש מתוך 257.
נחמן שי: זה בכלל בלתי נתפס.
נחמן שי: לכאורה רשות מקומית אפילו יכולה להיות משהו יותר פשוט ויותר נגיש וכו' מול הקשיים של פעילות פרלמנטרית וזה גם נושאים יותר מקומיים- - -
עאידה תומא סלימאן: כאשר מעורב בזה הון וכאשר מעורב בזה פשע מאורגן אני לא חושבת שלנשים יש הרבה הזדמנויות.
נחמן שי: את - - - בחדשות ששמעת הבוקר בשבע או - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רק קיבלתי חיזוק למה שחשבתי בחדשות.
נחמן שי: אני לא חושב שיש הבדל בלחצים החיצוניים בין רשות מקומית לבין הכנסת.
נחמן שי: אני חושב שבכנסת השקענו יותר ומשקיעים יותר במודעות, בשריון נשים וכן הלאה וזה תהליך - - -
תמר זנדברג: איפה יש שריון נשים בכנסת?
נחמן שי: לנו יש שריון נשים במפלגה.
תמר זנדברג: אה שריון - - -
נחמן שי: אני מתכוון שריון בתוך הרשימות.
<קריאה: גם אצלכם.
נחמן שי: אנחנו מתקרבים ל-40% שזה החלטה שהייתה קיימת - - -
תמר זנדברג: השריון אצלכם זה 20%.
נחמן שי: כרגע אנחנו קובעים ל-40%, בוא לא נפחית מהעניין.
נחמן שי: לא עושים תעמולת בחירות אבל צריך להודות בזה, מה קרה, את צריכה להיות שותפה להצלחה הזאת.
<קריאה: דברים טובים צריך לברך.
תמר זנדברג: סליחה נחמן לא התכוונתי לזה, סליחה אני מתנצלת, חשבתי שאתה מדבר על מנגנונים באמת ממוסדים שהכנסת מקבלת - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, בתוך המפלגות.
עאידה תומא סלימאן: בכנסת כולנו יודעים שאי אפשר לקבל החלטה כזו של שריון לנשים במפלגות.
עאידה תומא סלימאן: כולנו יודעים שאי אפשר כי יש מפלגות שמתנגדות לזה.
<חנה הרצוג: יש מפלגות שלא כוללות נשים על פי תקנון - - -
נחמן שי: אני רואה דווקא בפרמטרים מסויימים התקדמות אבל צריך להודות שבתמונה הכוללת אנחנו נשארים כולנו דיי מתוסכלים או מתוסכלות מהעובדה שהדבר הגדול עוד לא מתרחש.
נחמן שי: אני לא יודע מכל ההמלצות שהמלצת, נעמי, מה באמת ישים או לא ישים.
נחמן שי: הקטנת שעות העבודה במשק את חושבת שזה יכול לקרות מחר בבוקר?
נחמן שי: מדובר על איזשהו צמצום קטן כדי לאפשר יותר חופשה אבל לא מדובר על כך שיתחילו ויעבדו פחות והפריון יעלה ואז ערך העבודה יהיה יותר גבוה ואז ישלמו יותר.
נחמן שי: זה ממש דורש מהפכה גדולה מדיי שאני לא רואה אותה.
נחמן שי: מה שכן דבר אחד אני משוכנע ואותו אני אצר שכל מקום צריך מרמת המנהל, מרמת מועצת המנהלים וכן הלאה שתהיה הטמעה של חשיבה מגדרית ושתהיה הבנה ששילוב נשים ועידוד נשים ועשייה למען קידום נשים תהיה חלק בלתי נפרד מתהליכי החשיבה בכל ארגון וארגון שיש במדינת ישראל, גם במגזר הציבורי, גם במגזר העסקי, גם במגזר הפרטי, בכל מקום צריכים מנהלים ומנהלות להבין שכאן צריך לעשות מאמץ.
נחמן שי: כי אני חושב שזה הדבר העיקרי, כשיש מנהלים ומנהלות בעלי מודעות אז הם דואגים ליצירת האיזון והקידום וסגירת הפערים.
נחמן שי: כך אני רואה את זה.
<שולה אגמי: אני חושבת שזה צריך להיות מובן מאליו ולא צריך.
<שולה אגמי: מובן מאליו- - -
נחמן שי: המובן מאליו הוא לא תמיד מובן מאליו.
נחמן שי: אז יש המון דברים שהם מובנים מאליהם ולא עושים אותם וכאן אני חושב שזה צריך להיות מאמץ לאומי ברמה הלאומית שייצא מתוך הממשלה ומתוך המנהיגות הלאומית ושיהיה ברור שאלה הציפיות ולא יכול להיות שיהיו פורומום שהם כולם גבריים.
נחמן שי: בכל פורום צריך תמיד להיות.
נחמן שי: אנחנו אומרים את זה ואז שוב מתמנה ועדה ושוב אנחנו רואים איזה ששה גברים יושבים ליד איזה שולחן ואנחנו אומרים איפה הנשים שם.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שולה שזה משפט שלצערי הרב לא תופס במקרה הזה.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להגיד זה צריך להיות מובן מאליו.
עאידה תומא סלימאן: שום שינוי אמיתי לא קורה כמובן מאליו ואף זכות לא ניתנת כמובנת מאליה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבלי ראייה והבנה ברורה ומאבק דברים לא ישתנו.
עאידה תומא סלימאן: שום דבר לא קורה כמובן מאליו ואפילו אחרי שמחוקקים חוקים ומבצעים שינוי צריך להיות על המשמר כי יש לחיים גם את דרכם בלחזור אחורה.
עליזה לביא: את מדברת מניסיון אני מבינה.
עאידה תומא סלימאן: לא סתם, תיאורטית.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לשופטת בדימוס, סביונה רוטלוי, מנשים עושות שלום.
<סביונה רוטלוי: בנשים עושות שלום אנחנו בעיקר מודאגות מהפער המגדרי של העוצמה הפוליטית והכלכלית, 56.5%.
<סביונה רוטלוי: מה זה אומר?
<סביונה רוטלוי: זה אומר שבעצם נשים לא יכולות לקחת חלק בהחלטות החשובות של המדינה בתחומים של מדיניות, של ביטחון, של מלחמה ושלום וגם בנושאים כלכליים אחרים.
<סביונה רוטלוי: הדבר הזה אני לא רואה איך הוא יכול להפתר באמצעות ההמלצות.
<סביונה רוטלוי: אנחנו מאוד מודאגות שהקול הנשי לא יכול לבוא לידי ביטוי בהחלטות הכי חשובות שיכולות להתרחש השנה, בשנה הבאה או בשנים הבאות בנושאים של שלום וביטחון ואנחנו באמצעות הפעילות שלנו אנחנו מנסות לשנות את זה ואני מקווה שבעזרתכם גם נצליח.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך גברתי.
מסעוד גנאים: אני רוצה לחזק את מה שאמרה כבוד השופטת לשעבר ונשים עושות שלום.
מסעוד גנאים: אנחנו ראינו את המפעל שלכן והלוואי, כפי שאומרים, הצלחתכן הצלחתנו.
מסעוד גנאים: אני מקווה שכולנו גם כי כולנו רוצים שלום.
מסעוד גנאים: בקשר לדוח על אי שוויון מגדרי הוא בא לחזק את מה שיש בשטח, מה שאנחנו מכירים, מה שאנחנו חשים לצערי הרב.
מסעוד גנאים: אני מסתכל על הקווים השחורים והאפורים, השחור של הגברים והאפור של הנשים אז רואה אפור עולה במשרות חלקיות, שכר מינימום, יותר ממשרה.
מסעוד גנאים: כל המעמסות האלה וכל האפליה הזו.
מסעוד גנאים: באמת אני כחבר כנסת השאלה נותרת מה אפשר לעשות, איך אנחנו יכולים, אולי בשנה הבאה, אולי בדוח הבא נראה בשורה טובה לפחות בקשר לשוק העבודה ובקשר לעבודה.
מסעוד גנאים: אני כתבתי עכשיו בדף שלי בפייסבוק כתבתי גם על האפלייה הכפולה של העובדות הערביות.
מסעוד גנאים: אתם מכירים, עאידה, וכולנו מכירים את האפליה ואת הניצול שלהן במיוחד בחנויות ובקניונים, בכל המקומות האלה שבעלי העסקים האלה לא מכירים ולא רוצים להכיר.
מסעוד גנאים: לא זכויות עבודה ולא שום דבר אחר.
מסעוד גנאים: אז אני מקווה שכולנו נפעל למען שנראה תוצאות או גרפים יותר אופטימיים שנה הבאה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבכל מה שקשור לתעסוקת נשים ערביות אנחנו נצטרך את העזרה של כל המנהיגות של האוכלוסייה הערבית ולא רק חברי כנסת כי באמת שם הבעיה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא אומר ש- - - חלק מהמשך הניצול הזה זה אי מתן אופציות לנשים או מקומות עבודה מספיק לנשים.
עאידה תומא סלימאן: כאשר ההיצע הוא מאוד נמוך אז גם אפשר לנצל בצורה יותר חמורה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, הממשלה קידמה תכניות אבל הפסיקה.
עאידה תומא סלימאן: תכנית הממשלה לקידום תעסוקת נשים ערביות הסתיימה בסוף 2016.
עאידה תומא סלימאן: מתחילת השנה אני דורשת תכנית ממשלתית חדשה, נאמר לי שאין צורך בתכנית מיוחדת רק ממשיכים את מה שקיים.
עאידה תומא סלימאן: היום מתקיימת ישיבה עם משרד האוצר.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שנצליח לשכנע אותם.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין מרים זלקינד משדולת הנשים, בבקשה גברתי.
<מרים זלקינד: אז קודם כל אני רוצה לברך את מרכז שוות על הדוח המקיף והמעמיק שלכן.
<מרים זלקינד: אין ספק שאנחנו כארגונים פמניסטיים נוכל לעשות בו שימוש רב מאוד בעבודה השוטפת שלנו.
<מרים זלקינד: אני מקווה שגם מאגר הנתונים של משרד המדע יפורסם בהקדם.
<מרים זלקינד: אין ספק שהוא יהפוך לכלי מאוד חשוב בעבודה שלנו.
<מרים זלקינד: הדוח עוסק בשנים 2004 עד 2015.
<מרים זלקינד: השנה פערי השכר בין גברים לנשים אפילו, כמו שנאמר כאן, העמיקו כך שהשכר הממוצע של אישה עומד על 65% משכר של גבר לעומת 68% שהיו קודם וזה אומר שאנחנו הולכות אחורה וזה צריך להדאיג את כולנו.
<מרים זלקינד: דובר פה על מה הפתרונות שיכולים להיות.
<מרים זלקינד: יש דרכים לצמצם את הפערים בשכר, זה לא גזירת גורל.
<מרים זלקינד: קודם כל לקדם שקיפות בשכר.
<מרים זלקינד: יש לנו את חוק שכר שווה לעובדת ולעובד אבל כמעט אין תביעות לפיו בגלל שבלי שקיפות בשכר אי אפשר לתבוע.
<מרים זלקינד: כל עוד לא תהיה שקיפות אמיתית החוק הזה יישאר כמעט בגדר אות מתה.
<מרים זלקינד: הדבר השני זה להתחיל לתגמל כראוי משלחי יד שהרוב בהם הן נשים כמו מורות ועובדות סוציאליות באופן שישקף את התרומה הבלתי ניתנת לתיאור של המקצועות האלה לחברה.
<מרים זלקינד: וכמובן, יצירה של חופשת לידה אמיתית, משמעותית ובלתי ניתנת להעברה לאבות והגבלה של מספר שעות העבודה השבועיות של נשים וגברים.
<מרים זלקינד: נקודה אחרונה.
<מרים זלקינד: יש עכשיו שחקן חדש ישן בתחום אפליית נשים בישראל וזה הדרת נשים.
<מרים זלקינד: השבוע הגשנו עתירה נגד תכנית של נציבות שירות המדינה להכשרת גברים בלבד לצוערים בשירות המדינה.
<מרים זלקינד: המדינה נותנת את החותמת שלה על הדבר הזה.
<מרים זלקינד: זה שערורייתי - - -
עאידה תומא סלימאן: זאת לא פעם ראשונה.
<מרים זלקינד: וזה לא פעם ראשונה אבל זה ממש כבר - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו זוכרים את ההפרדה גם כן במוסדות האקדמאים ומאיצים את זה וגם ה- - -
<מרים זלקינד: אבל כאן זו תכנית דגל של נציבות שירות המדינה - - -
עליזה לביא: אתן יודעות למה זה.
עליזה לביא: זה דרעי העביר את החוק וברור לנו מה ההשלכות - - -
<מרים זלקינד: אנחנו הגשנו עתירה נגד זה.
<מרים זלקינד: אנחנו עדות כאן להתדרדרות קשה מאוד שאם היא לא תפסק בקרוב- - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אני חייבת להגיד, נאמר שזה לא מה שהוצג.
<מזל שאול: לפי מה שאני זוכרת מהמפגש הקודם אז הוא דיבר כן על שוויוניות ולא על הדרת נשים.
עאידה תומא סלימאן: דובר על צעדים בשוויוניות בייצוג של נשים ולא דובר על כל נושא ההדרה כי זה היה ברור שזה לא החלטה של המנכ"ל אלא החלטה של השר.
עאידה תומא סלימאן: זו הפרשנות שלי.
<מרים זלקינד: אז באמת אני רק רוצה להגיד שאם התופעה המסוכנת לא תיפסק בקרוב אנחנו נראה, וזה לא משהו דמיוני, מקומות עבודה בלי נשים.
<מרים זלקינד: אנחנו נמצא את עצמנו חוזרות 100-150 שנה אחורה.
<מרים זלקינד: ונדרשת התגייסות חסרת פשרות נגד התופעה המסוכנת הזו כי היא מאיימת על כל ההישגים בתחום השוויון המגדרי.
תמר זנדברג: תודה רבה גברתי היושבת ראש.
תמר זנדברג: שוב אני מצטרפת לברכות לעורכות המדד שחשיבותו גם בתמונת המצב שהוא מציג בפנינו אבל גם בהתמדה וביכולת לראות משנה לשנה מה מצב הנתונים וכאן אנחנו רואות בדיוק מה קורה כאשר אנחנו לא נוקטות צעדים אקטיביים.
תמר זנדברג: הרבה פעמים בתחום הזה אנחנו שומעים טוב, זה היה פעם, זה כבר לא קורה בהמון המון מתחומי אי השוויון ואנחנו רואות שכל אי שוויון שהוא תוצאה של יחסי כוח לא משתנה לבד.
תמר זנדברג: הוא חייב להשתנות באמצעים אקטיביים ובמקרה שלנו מונח כאן לפתחנו אתגר מאוד גדול שחייב להתבטא בתהליכי חקיקה.
תמר זנדברג: הדבר שבעיני הוא בין המטרידים ביותר זה באמת התרחבות אי השוויון במדדים מסויימים והרבה פעמים דווקא במדדים שאנחנו לא רגילות למדוד אותם, אנחנו כבר יודעות, לא שהמצב השתפר, אבל אנחנו יודעות לדבר על ייצוג, אנחנו יודעות לדבר על המשרות הבכירות.
תמר זנדברג: אגב, כאן אנחנו רואות שבאמת זה אי השוויון החריף ביותר שבעצם מביא לכך ש-50% מאוכלוסיית העולם לא לוקחת חלק במוקדי הכוח ועיצוב התהליכים שמשפיעים על מאה אחוז מכולנו.
תמר זנדברג: אבל על זה אנחנו כבר יודעות לשים את האצבע.
תמר זנדברג: ונאמר כאן באמצעות מנגנונים להבטחת ייצוג ולמדנו לספור וכו'.
תמר זנדברג: אבל כאן מתבטא שאי השוויון הזה הוא מחלחל למטה, למה שאנחנו קורות הרבה פעמים, לא רק לתקרת הזכוכית, אלא גם לרצפת הבוץ.
תמר זנדברג: זה מה שאתן קראתן, ואני נדהמתי לשמוע, על שוק העבודה המעורער, על אחוז הנשים במשרות החלקיות, בדרגות השכר הנמוכות.
תמר זנדברג: ומהצד השני על העבודה השקופה בבית וכמובן השיעור של למעלה מ-80% של הנשים במשפחות החד הוריות.
תמר זנדברג: כלומר, נוצרת לנו כאן בעצם תמונת מצב של עוני נשי, של שוק עבודה ממוגדר שהוא פוגעני לנשים.
תמר זנדברג: נכניס לזה את ההטרדות המיניות שאנחנו יודעות שזה מוקד שלא מספיק דובר עליו וחסם משמעותי לא רק לכבוד האישה וחירותה ולחופש שלה וכו' אלא גם חסם משמעותי ליכולת שלה לתפקד וגם להתקדם בתוך שוק העבודה.
תמר זנדברג: התמונה הזאת יוצרת מציאות שהיא מבהילה וכאשר אנחנו מצרפות אותה למה שצויין כרגע, ואני מאוד מסכימה, זה להפרדה המגדרית המתרחבת, בהתחלה בשם, כביכול, רגישות תרבותית או זהות או התחשבות, שכמובן גם אלה אלמנטים פסולים ולא נרחיב על זה עכשיו, אבל היא מתרחבת כמעט לכל מקום ובעצם יש בה מרכיב אחד וזה שימור יחסי הכוח הלא שוויוניים שבמדד הזה אנחנו רואות את הפוגענות שלהם.
תמר זנדברג: ולכן התמונה הזאת מצריכה מאתנו, ובעיקר כאן בכנסת, פעולה מאוד מאוד נחושה.
תמר זנדברג: אני מאוד מסכימה שראשית כל פעולה היא בנתונים וזה באמת היעד הראשון שאתן הצגתן כאן במדד זה הצבת יעד.
תמר זנדברג: אנחנו קודם כל צריכות לדעת מה המציאות, להציב יעד ממשלתי בכל תחום: בתעסוקה, בדרגות השכר, בייצוג - - -
עאידה תומא סלימאן: אולי כשתתכנס הוועדה להטמעת חשיבה מגדרית אז היא תציב את היעדים.
עליזה לביא: או התכנית לאלימות נגד נשים גם.
תמר זנדברג: יש כאן באמת שורה ארוכה של מקומות - - -
עליזה לביא: למה את מחייכת?
עאידה תומא סלימאן: אני מסתכלת על נשים יפות, חזקות, אני תמיד מחייכת.
מסעוד גנאים: למרות המצב- - -
עאידה תומא סלימאן: למרות המצב העגום.