GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: התפקיד של רש"א זה שיקום אסירים והיא צריכה לעשות את זה גם בקהילה וגם בהוסטלים, ואף אחד לא עושה לאף אחד טובה בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שאם רש"א צריכה תקציב, אני מאמינה, ואתם יודעים טוב מאוד שאני נאבקתי כבר שנתיים כדי שתקבלו תוספת תקציבים כדי שתמשיכו לעשות את העבודה ואני מוכנה להמשיך להאבק על זה.
עאידה תומא סלימאן: אבל מצד שני אני גם יודעת שבלתי מתקבל על הדעת שיש פשיעה יותר של נשים ויותר אסירות ותקציב שיקום אסירות רק הולך ויורד.
עאידה תומא סלימאן: פה זה לא מתאזן אצלי, אצלי זה לא מתקבל על הדעת ולא מוכנה לקבל אותו ועל זה אני חושבת שצריך לחשוב איך פותרים את הבעיה הזו.
עאידה תומא סלימאן: כי אני יודעת גם שיש תכניות שהופסקו עם השנים.
עאידה תומא סלימאן: בארבע-חמש השנים האחרונות גם הטיפול הדיאדי וגם הנושא של השכלה זה מאוד, בעיני, בדיוק כמו שאני אומרת נשים במקלטי נשים צריכות לקבל את הטיפולים האלה וצריכות לקבל את השירות הזה, בדיוק אותו דבר לאסירות המשוחררות.
עאידה תומא סלימאן: בכל הנושא של ההשכלה מאוד חשוב.
עאידה תומא סלימאן: בעיני זה א'-ב'.
עאידה תומא סלימאן: העולם השתנה, הן לא יוכלו לצאת ולהתחיל לחפש עבודות שישאירו אותן במעגל הסגור הזה אלא צריך שיתפתחו.
עאידה תומא סלימאן: אז על זה אני מדברת, מה אתם הולכים לעשות עם עניין התקציב, מה אתן הולכות לעשות עם התכניות - - -
<קריאה: שמצאנו להן מענה תקציבי לשנתיים הקרובות.
עאידה תומא סלימאן: מצויין אז בואו נשמע על זה ולרשום לפרוטוקול.
<קריאה: לצערי זה לא בבסיס התקציב.
<רונית שפירא: זה לא בבסיס התקציב, זה תקציב חיצוני לשנתיים.
<רונית שפירא: אני רציתי לפני זה לדבר על 22% של נשים שלא מגיעות למענים שיקומיים בכלל, בין אם לא מוגשת עבורן מכל מיני סיבות תכנית מוועדת השחרורים או שהתכנית נדחית על ידי ועדת השחרורים.
<רונית שפירא: כשפה אנחנו מדברות בעצם - - -
עאידה תומא סלימאן: כל הנשים שעוברות שיקום נמצאות - - -
<רונית שפירא: במסגרות של רש"א שזה או במרכז פה.
<רונית שפירא: יש לנו גם שתי יחידות אזוריות לטיפול בצפון ובדרום.
<רונית שפירא: אחת נמצאת ב- - -
עאידה תומא סלימאן: איך זה שסהר לא נמצא?
<קריאה: סהר מנהלת מכון.
עאידה תומא סלימאן: סהר הייתה מנהלת המקלט של העמותה שניהלתי אז משם היא מוכרת.
<רונית שפירא: היחידות האזוריות בצפון ובדרום הן יחידות שעובדות במתכונת של רכז יום - - - פעמיים בשבוע.
<רונית שפירא: כוח האדם - - -
עאידה תומא סלימאן: איפה הן נמצאות?
<רונית שפירא: אחת בחיפה, זאת שאני ניהלתי 12 שנים, יושבת פה יעל שמחליפה אותי בתפקיד וילנה בדרום, בבאר שבע, שמנהלת את היחידה האזורית בבאר שבע.
<רונית שפירא: הכוח אדם התקני הוא מאוד מאוד מצומצם, אנחנו מדברות על משרה וחצי.
<רונית שפירא: משרת עובדת סוציאלית וחצי משרה מדריכה במרכז שיקומי אזורי.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שרציתי לדעת - - -
<רונית שפירא: מקריית שמונה עד פרדס חנה - - -
<קריאה: דרום כל הישובים הבדואים מאילת כולל אשדוד והאזור - - -
עאידה תומא סלימאן: - - - משרה וחצי.
עאידה תומא סלימאן: את רואה למה לפעמים אתן כועסות על עובדות סוציאליות?
עאידה תומא סלימאן: לא תמיד בגלל שהן רעות, אבל כשיש עובדת וחצי כדי לשרת אזור כזה גדול - - -
<חסוי: אבל הכוונה שלי הייתה שבכפרים לכל כפר יש עובדת סוציאלית.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת כן.
עאידה תומא סלימאן: בואו ננסה להתכנס.
<רונית שפירא: אנחנו כן יש לנו תקציב של קופה קטנה לאורך כל השנים הוא נשמר ויש הרבה הענות לדבר הזה שהנשים מגיעות מכל ישוב בצפון הן מקבלות ביום שהן מגיעות החזר נסיעה על הנסיעה שהן לא צריכות לשלם על זה הן מקבלות על הקבלה את ההחזר של הנסיעה וגם יום בשבוע אנחנו יוצאות אליהן, המדריכה הטיפולית מגיעה לשלל של מענים בתוך ביקורי בית, תיווך למסגרות שונות, מיצוי זכויות.
<רונית שפירא: יש לנו ממש עבודה איתן בתוך הקהילה, מצומצמת מבחינת הכוח אדם אבל מאוד עמוקה ומשמעותית בתוך מערכות חייה של האישה וחיתאם קצת דיברה על זה.
<רונית שפירא: אסירות שאינן זוכות לשיקום, מה שמעציב זה שזה הקצה של הקצה.
<רונית שפירא: זאת אומרת מתוך האוכלוסייה שתיארתי שבעלת אפיונים ייחודיים ומורכבים הנשים האלו, 22% בשנה, הן נשים שהטראומות פגעו בהן, רובן, הן פגועות באופן שלא ניתן לחשוב איתן על שיקום תפקודים וכישורים או אפילו הכוונה לתעסוקה, לפחות לא בזמן הקצר זה יכול לקחת גם שנים.
<רונית שפירא: ועל אף המצב הקשה שלהן, דווקא שלהן, הן לא מוכרות באופן שמקנה להן זכויות והן נופלות בין ההגדרות של משרדי הממשלה השונים - - -
<אילנה קרוז': אני קצת ארחיב פה רונית.
<רונית שפירא: אילנה היא בעצם - - - היא פוגשת אותו פעם ראשונה - - -
<אילנה קרוז': אני אגיד שני דברים מאוד מרכזיים.
<אילנה קרוז': קודם פה יש פה שוליות שהיא מצטלבת.
<אילנה קרוז': את ראית, בעצם הנשים שדיברו הן נשים או מהגרות או ערביות, נשים מאוד - - - שבאות ממעמד סוציואקנומי מאוד נמוך, נשים בעוני.
<אילנה קרוז': אז היא גם בעוני, גם מהגרת, גם - - - ההסללה שלה לתוך החברה היא מאוד מאוד חסומה.
<אילנה קרוז': מדברים על זה באקדמיה והדבר הזה לא נכנס לשטח שבעצם אישה שבאה מהצטלבויות של מצבי שוליים זה לא בקווים מקבילים.
<אילנה קרוז': הצטלבויות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש משהו בגלל הזמן.
עאידה תומא סלימאן: את כל התיאוריות אני מכירה.
עאידה תומא סלימאן: דברו איתי על הבעייתיות שלכן ומה אתן צריכות.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לצאת מפה בהרגשה שרק קיבלתי מידע.
עאידה תומא סלימאן: אבל תגידו איך אנחנו יכולות לעזור, מה אתן חושבות - - -
<אילנה קרוז': כשאנחנו מדברות על נשים, לצערי, יש אחוז בכלא שלא זוכה לתכנית שיקום ופיקוח וגם לא מגיעים באופן וולנטרי, 22%.
<אילנה קרוז': הנשים האלה חלקן יש להן - - -
<רונית שפירא: ההצטלבויות של פגועות נפש עם או בלי התמכרות נמוכות קוגנטיבית אבל הרבה פעמים לא מאובחנות בפיגור, זה יותר פיגור סביבתי שנובע כתוצאה ממה שהן חוו בילדות.
<רונית שפירא: - - - הרבה פעמים בגיל מבוגר יותר עם היסטוריה של כשלונות - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל צריך להגיד, 22% שלא מגיעות בכלל לשיקום אם לקחת בחשבון את כל הקטגוריות שאת מזכירה אני לא חושבת שזה מאוד גדול האחוז.
עאידה תומא סלימאן: וצריך גם לצאת מנוקדת הנחה, שלצערי, יש מקרים שאי אפשר לשקם.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לשפר קצת את המצב.
<עליזה ניסן רוזן: היי, אני עובדת סוציאלית פה.
<עליזה ניסן רוזן: אני כן פה עם הנשים שאני כן פוגשת אחד מהדברים שבעיני מיוחדים בהוסטל שלנו זה שהדלת פתוחה בפני כולן.
<עליזה ניסן רוזן: זאת אומרת, לא משנה אם זה אמהות, אם זה מכורות, אם זה פגועי נפש, כל זה.
<עליזה ניסן רוזן: המשמעות היא שאנחנו כל פעם צריכות ללמוד עולמות תוכן שונים ולמשל סביב נשים שמגיעות עם כל התיאור הזה לעשות מאבקים קשים לנשים שאם הן יוצאות מפה עם סוף השנה אין שום דבר שיכול להחזיק אותן וזקוקות להוסטל כוללני וזקוקות לתעסוקה מוגנת ולשכות הרווחה המקוריות שלהן לא מוכנות להכיר בזה שהן שייכות אלינו.
<עליזה ניסן רוזן: משרד הבריאות לא מוכן להכיר בהן מבחינת נשים בפוסט טראומה שזקוקות לזה.
<עליזה ניסן רוזן: כל התחום של מול נכות קוגניטיבית ומש"ש, לא מוכנים להכיר בהן.
<עליזה ניסן רוזן: זה ברמה של להתדפק ולחפש איזשהו לב פתוח, ככה אני מרגישה במסעות האלה, של מישהו שבמקרה יסכים קצת לפתוח את הדלת ולעשות איזשהו תהליך בשביל שאישה יהיה לה מענים שהיא גם זכאית להם, גם זקוקה להם מאוד אז הרגשתי את זה כשהיה פה את הדיבור על זה שהמשפחות וחלק מהן סוגר את - - - ולא פותחות את הלב.
<עליזה ניסן רוזן: הרבה מאוד אנשים מאוד משכילים לא מקבלים חזרה את הנשים שלנו לתוך החברה והביטוח הלאומי יש לנו איתם מאבקים קשים.
<עליזה ניסן רוזן: זאת אומרת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת שאני קוטעת אותך אבל ברגע שהתיישבתי אני ציפיתי שתעלו דווקא את הנושאים האלה.
עאידה תומא סלימאן: את הנושאים ברמת המדיניות שצריך לשנות.
עאידה תומא סלימאן: הרי מי שפגשה אותי כבר יודעת שאני מכירה את הנושא, לא צריך את כל ההקדמה כדי להכניס אותי לתמונה.
עאידה תומא סלימאן: אני באמת רוצה לעזור, חשוב לי לדעת.
עאידה תומא סלימאן: יש תקיעות עם הביטוח הלאומי זה נושא ספציפי, תגידו לי.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו ככה ננסה, אני הבנתי שיש בעיה עם משרד הבריאות בכל הנושא של תחלואה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא עובדת סוציאלית אבל אני מנחת קבוצות אבל אני יודעת שתמיד בקבוצות לקראת הסוף כשכולם בורחים מתחילים להעלות את הבעיות אז זה בדיוק מה שקורה לנו עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו כדי שנעשה את זה במסודר, אני הייתי רוצה לקבל קודם כל מסמך מסודר שיבוא ויגיד יש לנו בעיה עם הביטוח הלאומי בזה ובזה ובזה, הורדת ההשכלה הגבוהה, אם דיברתם עם עניין השכלה למבוגרים אולי שהם יתמכו במשרד החינוך.
עאידה תומא סלימאן: כלומר לעשות את האישור הזה - - -
<ד"ר רותם אפודי: ברשותך קודם כל בגלל שהעלית שלושה נושאים אז אני אדגיש ככה:
<ד"ר רותם אפודי: אנחנו קיבלנו מהאוצר תקציב ייעודי למיזמים שלצערי הוא כמו שאמרתי לא בבסיס התקציב אבל חלק ניכר ממנו הולך לתחום נשים.
<ד"ר רותם אפודי: אחד מהם זה מדבר על הקמת שתי דירות לווין לאסירות משוחררות שיהיו בצפון ובדרום, שיהיו מיועדות לנשים שלאו דווקא מגיעות להוסטל אלא מגיעות לקהילה.
<ד"ר רותם אפודי: זה מיזם אחד.
<ד"ר רותם אפודי: מיזם שני - - -
עאידה תומא סלימאן: מתי קיבלתם את זה?
<ד"ר רותם אפודי: קיבלנו את התקציב בחודש שעבר הוא מיועד, לכאורה, לחצי 17' ול-18' אבל אנחנו מתחילים את ההתקשרויות מלקראת סוף השנה וזה תקציב לשנה וחצי.
<ד"ר רותם אפודי: המיזם השני הוא מיזם השכלה לאסירות משוחררות שאנחנו באמת רוצים לא רק השכלה רחבה אלא גם השכלה שמכווינה לכיוון תעסוקתי, אנחנו מנסים לבנות השכלה שתסייע להן בהמשך לתעסוקה וחלק נכבד מאוד מהתקציב הולך, כמו שאילנה אמרה, לטיפול הדיאלי.
<ד"ר רותם אפודי: המשך טיפול דיאלי אין ילד שקורא בכלא בקהילה, יש לנו שם תקציב שאנחנו ממש מייעדים לזה.
<ד"ר רותם אפודי: זה אליה וקוץ בה היות ואנחנו הולכים למיזמים מאוד חשובים ומאוד מתוקצבים, מצד שני התקציב הזה יגמר לנו בתוך שנה וחצי והוא זמני והוא לא בבסיס התקציב.
<ד"ר רותם אפודי: לכן כמו שבאמת המנכ"ל אמר הדאגה שלנו לטווח ארוך מה גם שאת בטח יודעת שנשים שיוצרים איתן קשר זה לא יהיה בריא, אנחנו מקימים דירה ויוצרים קשר ויוצרים - - - טיפולי ובתום שנה וחצי נצטרך לסגור את הדירה.
<ד"ר רותם אפודי: אז זו באמת דאגה שאנחנו - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל מהניסיון שלי מול משרדי הממשלה לוקחים מה שמוצע ואז מתחילים להאבק שזה יהיה חלק מהתקציב, אין מה לעשות.
<ד"ר רותם אפודי: זהו אז אנחנו מתחילים - - -
<רונית שפירא: אבל עדיין אני חייבת להגיד שהתקציב הזה עדיין לא מיועד לאוכלוסייה הזו שאנחנו מדברות עליה.
<רונית שפירא: אנחנו דיברנו קודם - - - שפה יש שני מסלולים - יש את המסלול שאת מציעה ואנחנו נשמח לקבל בו עזרה שזה קיצור הליכים בירוקרטיים, שינוי הגדרות באופן שהגדרה של אסירה משוחררת כשלעצמה תקנה יותר זכויות או, כמובן, כשמדובר על הצטלבויות של מאפיינים קשים אלו.
<רונית שפירא: אבל האופציה השנייה, וזה באמת החלום, לקבל איזשהו תקציב שיהיה לנו בנוסף למסגרת הכוללנית הזאת, שיהיה לנו בית לנשים ללא שום קריטריונים, גם במסגרת הזאת על אף שהקריטריונים מאוד מאוד גמישים לא ניתן שאישה תבוא אם היא צריכה רק להרפא מהטראומות, לא כרגע לדבר איתה על תעסוקה, על שיקום, על כישורים.
<רונית שפירא: שיהיה לה מקום לטווח ארוך, ללא הגבלת זמן, בית.
<רונית שפירא: שנוכל לבוא לוועדת השחרורים ולהגיד, יש לנו מקום שמדלת לדלת הן יכולות להגיע ועם צוות רב מקצועי למכלול הבעיות.
<רונית שפירא: הן יוכלו פשוט רגע לנוח מכל מה שהן עברו כל השנים ברחובות - - -
<עליזה ניסן רוזן: אני מרגישה שהבית הזה קיים, אני מרגישה שאם יש אישה שלא יכולה לצאת לעבודה אחרי שלושה חודשים כי היא לא עדיין במצב הזה אז אנחנו בצורה - - -
<אילנה קרוז': אנחנו מדברים על אבחנה כפולה - - -
<עליזה ניסן רוזן: יש לנו פה נשים שהן נמצאות פה כבר שמונה חודשים בלי - - -
<אילנה קרוז': על רקע לא מוגן שזה מוכר היום בקרב פסיכולוגים שיקומיים, פיגור - - - ומחלת נפש שהנשים האלה בעצם לא מאובחנות ואני כיועצת כלא נווה תרצה לא יכולה להפנות את הנשים האלה לאף מקום.
<אילנה קרוז': הן לא מאובחנות, אנחנו עושים עוד מלחמה בכלא לקבל עבורן סל שיקום כי ברגע שהיא יוצאת לפה המלחמה פה היא נורא נורא קשה.
<אילנה קרוז': יכול להיות שרק אחרי שנה וחצי תקבל סל שיקום.
<אילנה קרוז': בינתיים היא לא יכולה לצאת לעבודה.
<אילנה קרוז': פה מקובל שאחרי שלושה חודשים יוצאים כבר לשיקום, כבר לתעסוקה.
<אילנה קרוז': ודיברת על זה, נכון?
<אילנה קרוז': יש נשים שהרמת תפקוד שלהן כל כך כל כך נמוכה שהן לא יכולות להכנס לשבלונה הזאת של א'-ב'-ג'-ד' ובתפר הזה הן נופלות.
<אילנה קרוז': או שהן נכנסות ונושרות מטיפול או שטרום אני לא יכולה לבנות להן תכנית אצלי ואז המלחמה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שאתן מדברות על הנתח הזה שנקרא 22% שבינתיים אין.
עאידה תומא סלימאן: ואני מכירה את זה מהרבה- - -
<אילנה קרוז': אני רק מזכירה שה-22% הזה קודם כל אנחנו במחצית שנה, המספרים שאני נתתי זה מחצית שנה, זה אחד.
<אילנה קרוז': דבר שני, ה-22% זה הדלת המסתובבת.
<אילנה קרוז': זה לא 22%, אנחנו נהייה יותר מדויקים בסוף 2017 המספרים יכלו - - -
עאידה תומא סלימאן: אתן ממש מתפזרות ולא מתמקדות.
עאידה תומא סלימאן: אני לא הבאתי את ה-22% מהראש שלי.
עאידה תומא סלימאן: אתן אמרתן שה-22% מהאסירות המשוחררות לא מקבלות כל סוג של שיקום ואתן אמרתן שחלק גדול מהן בגלל כל האבחנות שדיברת עליהן.
עאידה תומא סלימאן: כלומר זה לא אותו 25% שדיברתן עליהן שהן בדלת המסתובבת.
עאידה תומא סלימאן: ה-22% האלה, אני יודעת, בכל אוכלוסייה מצוקתית יש חלק שלא מגיעים אליהם, שלא מצליחים.
עאידה תומא סלימאן: אותו דבר עם נשים מוכות, אותו דבר עם נשים שעברו טראומה של תקיפה מינית.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה להגיע לכולם, בסדר?
עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו צריכות להתקרב לאט לאט.
עאידה תומא סלימאן: בנתח הזה של ה-78% שכן עוברות שיקום עדיין יש המון בעייתיות, עדיין חסר ולקוי גם התקצוב וגם הכוח אדם - - -
<עליזה ניסן רוזן: יש גם את הנושא של אמהות וילדים שזה משהו - - -
עאידה תומא סלימאן: זה עוד משהו.
עאידה תומא סלימאן: כאשר אישה יוצאת היא לא יכולה לצרף את הילדים.
עאידה תומא סלימאן: אני היה חסר לי להגיד שאתן תצביעו על הבעייתיות הזו.
עאידה תומא סלימאן: לא ללקט אותה תוך כדי ובקושי.
<רונית שפירא: הסדר היום השתנה ואנחנו נתנו לנשים שהיו צריכות לצאת לעבודה לפני שסיימתי - - -
עאידה תומא סלימאן: זה בסדר גמור שנתתן לנשים אבל בואו נתמקד כדי שאני - - - סליחה שאני דוחפת אתכן ככה אבל אני אישה מאוד פרקטית.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לצאת עם סל קניות מפה, אני רוצה לצאת עם סל צרכים שאתן אומרות, תעזרי לנו בלשפר את המצב.
עאידה תומא סלימאן: הבנתי שיש הרבה אהבה, יש הרבה חמלה.
עאידה תומא סלימאן: מה אין, תגידו לי מה אין.
<רונית שפירא: מענה שיקומי המשכי לאמהות וילדיהן, המשך הפרויקט, אז עכשיו יש לנו באמת תקציב לשנתיים אנחנו - - -
<אורנת אורמיאן רבינו: רוני, מבחינת אמהות וילדים חסר מענה של הוסטל משותף.
<אורנת אורמיאן רבינו: יש לנו גם ניסיון בזה אז אנחנו יודעות שזה עובד.
<אורנת אורמיאן רבינו: בעבר היה הוסטל אמהות וילידיהם, היום אין לנו את האופציה הזאת של מגורים משותפים.
<אורנת אורמיאן רבינו: גם אם ניתן להם בתוך המרכזים את כל הטיפולים המדהימים שניתן להם אין להם איפה לגור ביחד.
<אורנת אורמיאן רבינו: יותר מזה, אני יכולה להגיד שהיו לנו פה נשים שבמהלך שיקום נכנסו להריון ורצו, הפנטזיה שלהן הייתה להמשיך להיות פה, לא יכלנו.
<אורנת אורמיאן רבינו: יש לנו אישה שהצליחה מאוד, העברנו אותה לבית שבתאי לוי, לא הייתה ברירה, זה היה כאב גודל.
<אורנת אורמיאן רבינו: זאת אומרת, יש בהחלט אוכלוסייה, יש עתודה למקום כזה.
<רונית שפירא: השאיפה להגיע לחלופות מאסר בכלל לאמהות וילדיהן - - -
עאידה תומא סלימאן: שאני עובדת על זה והגשתי כבר הצעה.
<אורנת אורמיאן רבינו: דרך אגב הנציגה של - - - מבחן שהייתה פה והלכה בהפסקה שאלה אותי אם אנחנו מוכנות לקבל חלופות מעצר ואמרתי לה - - -
<קריאה: היום בעצם חוק הרשות לשיקום האסיר לא מאפשר לנו ואנחנו היינו רוצים כן לבחון את זה בחיוב.
<רונית שפירא: יש לנו גם הצעת חוק כבר כתובה עם התיקונים של פרופסור אורית קמיר, זה נמצא אצלי וכדאי באמת - - -
עאידה תומא סלימאן: זה נמצא גם אצלי ואני הגשתי את זה.
עאידה תומא סלימאן: וגם מירב מיכאלי הגישה את זה.
<קריאה: אני רוצה להגיד עוד משהו לרשימה.
<רונית שפירא: אני אסיים.
<רונית שפירא: אז דיברנו על מענה שיקומי לאמהות וילדיהן.
<רונית שפירא: מענה תעסוקתי בפריפריה, כמו שאמרתי, כוח אדם ייעודי לתעסוקה והכשרה של נשים בתעסוקה.
<רונית שפירא: אז עוד פעם יש לנו את התקציב, אנחנו מאוד שמחות עליו הוא להכשרה ייעודית לנשים - - -
<קריאה: אבל הוא לא לכוח אדם.
<רונית שפירא: יש לנו אסירות מאזור ירושלים ועוטף ירושלים, בין 12-15 נשים בשנה שאין לנו כרגע מענה ייעודי.
<רונית שפירא: אין יחידה, אין גם כוח אדם שהוכשר - - - לטיפול בנשים האלו.
<רונית שפירא: זה הדברים המרכזיים.
<מעיין שרגני: אני מעיין, אני יועצת תעסוקה כאן במרכז ואני לא אכביר במילים ואלאה על כל המורכבויות שכבר דיברו, שהן חשובות כמובן.
<מעיין שרגני: אבל אני כן אגיד שבתחושה דומה למה שתיארה עליזה גם אני בניסיון למצוא תעסוקה לנשים שלנו אני מתדפקת על דלתות ליבם של המעסיקים.
<מעיין שרגני: שעל פי רוב הם מעסיקים קטנים ופרטיים שרק גודל הלב והנתינה שלהם הם שיחליטו אם הנשים שלנו ייכנסו לעבוד או לא ייכנסו לעבוד ואנחנו יודעות כולנו שעולם התעסוקה הוא עולם מאוד תחרותי, מאוד קשה.
<מעיין שרגני: על המשרות הפשוטות שאנחנו לרוב, לפחות בשלב הראשוני, מייעדות את הנשים שלנו, וחלילה לא כדי להנמיך את האופק התעסוקתי שלהן, אלא רק כדי לאפשר להן התאקלמות, נלחמות הרבה מאוד נשים.
<מעיין שרגני: ואני הייתי שמחה לראות כחלק ממדיניות ממשלה את הממשלה רגע לא משאירה את המעסיקים האלה לבד, נותנת להם תמריצים, מאפשרת להם להתמודד עם הנורמות התעסוקתיות שהם לא מחזיקים בהם.
<מעיין שרגני: הנשים שלנו שמגיעות הן חסרות כישורים, חסרות נורמות.
<מעיין שרגני: והרבה פעמים מעסיק לא בראש שלו עכשיו להתמודד עם אישה שלא קמה בבוקר ולא מתאים לו להתמודד עם האישה שיוצאת לשלוש הפסקות סיגריה כי היא לא מסוגלת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול שאלה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: אישה שרוצה לצאת לעבודה אתן נותנות לה איזשהי הכשרה לפני שהיא יוצאת?
<מעיין שרגני: כן.
<מעיין שרגני: כאן במרכז יום אנחנו מעבירות סדנת תעסוקה פעם בשבוע.
<מעיין שרגני: שם באמת, בעצם השילוב התעסוקתי הוא שילוב יד ביד.
<מעיין שרגני: אני מלמדת אותן איך לכתוב קורות חיים, איך לעבור ראיון עבודה, איך להציג את עצמן, איך בכלל לבנות לעצמן חלום.
<מעיין שרגני: הרבה מאוד פעמים החלומות שלהן - - - בשלבים מאוד ראשונים של החיים שלהן והרבה פעמים אני גם מחזיקה את החלומות האלה בשבילן כשהמציאות שוב חובטת בהן והן חוות עוד אכזבה ועוד דחייה של עוד ראיון ועוד מעסיק שלא מוכן לקבל אותן.
<מעיין שרגני: מעבר לזה אני אגיד שהייתי מצפה לראות גם את המגזר הציבורי מהווה דוגמה ופותח תקנים לאסירות משוחררות כדי באמת לאפשר להן להיות חלק מהעולם ולא רק לאותם מעסיקים פרטיים.
<מעיין שרגני: זה אחריות שלנו כמדינה לדאוג לכל האזרחים ולכל האוכלוסיות קצה שלה.
<מעיין שרגני: הדבר האחרון והחשוב שדובר עליו בעבר אבל ההוסטל הזה שאני חלק ממנו רק תקופה קצרה של חודש וחצי, בעבר הוא היה שתי מסגרות שונות: מרכז יום והוסטל.
<מעיין שרגני: האיחוד הזה מאוד הקשה על יצירת למידה של נורמות תעסוקה.
<מעיין שרגני: לקום בבוקר, איך אני מתארגנת, לתכנן את הזמן שלי להגיע למקום העבודה, הרבה מאוד הרגלים.
<מעיין שרגני: והבלבול הזה בין המרחב שאני גרה בו, בין המגורים למרחב התעסוקתי יוצר איזשהו בלבול שמאוד מקשה על למידה של איזשהם כלים בסיסיים שאפרופו זה חלק מאותו צמצום תקציבי שדובר עליו.
<מעיין שרגני: יש לי עוד המון מה להגיד אבל אני אסת
<מעיין שרגני: פק בזה ותודה לכם.
עאידה תומא סלימאן: אני רק הולכת להקשות עליכן.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש שתכינו איזשהו מסמך עם כל הדברים שאתן מעלות ולשלוח אותו אלינו לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: כי זה מסמך, זה טוב שאני שומעת אבל אני לא אשאר לעד יושבת ראש הוועדה הזו או חברת כנסת, זה חייב להיות במסמכים כדי שמי שייכנס אחר כך יוכל להרים את הנושא.
<אורנת אורמיאן רבינו: אני רציתי להגיד שאני לא לגמרי יודעת לתרגם את מה שעליזה דיברה על העניין של ביטוח לאומי.
<אורנת אורמיאן רבינו: אני גם לא מבינה מספיק.
<אורנת אורמיאן רבינו: אני כן יודעת שיש אוכלוסיות מסוימות שכן הצליחו להגיע מול ביטוח לאומי למצב שברגע שהם מגדירים את עצמם כאוכלוסייה מסויימת אז הם מקבלים - - - לא, לא סל שיקום, נגיד דרי רחוב לצורך העניין.
<אורנת אורמיאן רבינו: אני חושבת שאוכלוסיית האסירות המשוחררות צריכה להיות צבועה באיזשהו צבע שכשאנחנו מגיעות למוסדות האלה אז לא צריך להוכיח שאין לך כלום או להתחיל להביא כל מיני תעודות מכל מיני אנשים שונים.
<אורנת אורמיאן רבינו: ברמה המקצועית הן עונות מאוד על המצוקות שצריך לאבחן אותן.
<אורנת אורמיאן רבינו: הרבה פעמים קשה לאבחן אותן כי לפעמים הקומורבידיות היא כל כך גדולה שקשה לשים את האצבע.
<אורנת אורמיאן רבינו: אם היינו מצליחות ברמת המדיניות להגיע לאמירה שאומרים אסירה משוחררת ואז קופצות עוד זכויות באופן אוטומטי אז זה כבר יפתח לנו את הפתח לסל שיקום הרבה פעמים.
<אורנת אורמיאן רבינו: אנחנו מתקשות להגיע לסל שיקום בגלל ה-40% של הנכות.
<אורנת אורמיאן רבינו: יש פה נשים שזה הזוי שאנחנו לא מצליחות לקבל עבורן 40% ואנחנו עולות שוב ושוב לוועדה.
<אורנת אורמיאן רבינו: כשאנחנו מגיעות למשרד הבריאות גם שם קשה אבל שם כבר טיפה יותר קל.
<אורנת אורמיאן רבינו: ביטוח לאומי זה ממש קשה.
<חסוי: משהו קטן גם לגבי משהו ששייך למדינה.
<חסוי: נכון שאני הייתי בכלא בעלי 14 שנה בארץ, בגלל שהיו לי תיקים פתוחים ועכשיו אני אסירה משוחררת לא מאריכים לו במשרד הפנים כי זה שייך למדינה.
<חסוי: הוא מירדן.
<חסוי: הם לא מאריכים לו ואני רוצה שתבדקי לי את זה בבקשה אם יש לך אפשרות.
<חסוי: זה בגלל שאני הייתי אסירה לא בגלל משהו.
עאידה תומא סלימאן: לא, הם מקשים בכלל על הארכות.
עאידה תומא סלימאן: חוצמזה אני לא מכירה את הסיפור באופן פרטי אם הוא נמצא והוא כבר לא קיבל את ההארכה פעם ונשאר אז זה עוד יותר חמור.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אוכל לענות לפני אבל אני בכובע השני שלי כן מטפלת בכל הנושא של חוק הכניסה לארץ וזה בעייתי.
עאידה תומא סלימאן: זה הפך לנושא מאוד בעייתי אבל את יכולה לשלוח את הפרטים ונבדוק את זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו חייבות לסכם כי אני צריכה לצאת לעוד פגישה.
עאידה תומא סלימאן: כשדיברת על לקום בבוקר ולארגן את היום ושעות העבודה אז הרגשתי עקיצה, אני אשמה בגלל האיחור של הבוקר.
עאידה תומא סלימאן: את לא התכוונת אבל אני לקחתי את זה כי אני קשה לי כשאני מאחרת לעבודה.
עאידה תומא סלימאן: גלית כבר יודעת את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שיש הרבה נושאים שצריך ככה להכנס אליהם יותר לעומק.
עאידה תומא סלימאן: יש חלק שאני צריכה לדבר עם המנכ"ל ועם המ"מ שלו וחלק מהם קשור גם כן בעניין של התקציבים של המדור.
עאידה תומא סלימאן: ואני יוצאת עם הרגשה של דאגה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שהצלחתם לגייס את הכסף הזה שהוא לא מגוף התקציב.
עאידה תומא סלימאן: אני בהתדיינות עם השר על הנושא של התקציב.
עאידה תומא סלימאן: הוא רוצה דווקא להכניס דברים לגוף התקציב, את זה אני אעלה איתכן ובשבילו הוא מוכן לעזור אבל יש לו כמה תנאים, נדבר עליהם אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: מבחינת מדור נשים אני מאוד מודאגת על הירידה בתקציב ואני חושבת שהגיע הזמן להבטיח את התקציב של מדור נשים בגוף התקציב של רש"א כדי שתוכל גם כן, אני מכירה את זה באופן אישי כשניהלתי את העמותה.
עאידה תומא סלימאן: אם אני לא מרגישה את היציבות הזו אני לא אוכל לחלום ולפתח ולחשוב הלאה.
עאידה תומא סלימאן: אם זה מאבק של השרדות אז אתן תשארו תקועות במצב הזה.
עאידה תומא סלימאן: עוד יותר כשזה בנסיגה לא בהשרדות.
<אורנת אורמיאן רבינו: אני רוצה להגיד שלא רק זה, הצגנו פה תחזיות מאוד יפות אבל מדובר פה בתקופה של שנה, מקסימום שנתיים.
<אורנת אורמיאן רבינו: אנחנו יודעים שמדובר באוכלוסיית נשים עם בעיות כרוניות מאוד מאוד קשות שזקוקות לליווי - - -
עאידה תומא סלימאן: אחד הדברים שאתן לא הזכרתן זה כמה נשים יכולות להשאר פה, כמה זמן אישה יכולה להשאר פה ומתי היא צריכה לסיים את התכנית שלה ומה התקציב שאתם מקבלים.
עאידה תומא סלימאן: זה לא הזכרתם לי בהתחלה אז אני חושבת שגם כן כדאי.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לקבל איזשהו קודם כל מסמך על הבעייתיות שלכם אבל גם שיסביר מה הנהלים, איך אתם מקבלים, כמה זמן הן נשארות ומה בדיוק התכניות שהן מקבלות.
עאידה תומא סלימאן: בעניין מדור נשים, אני חושבת שברמת מדיניות של הנושאים שהזכירו אני אשמח להיות לעזר בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: רשמתי לעצמי חלק אבל - - -
<רונית שפירא: אני מבינה שמתוכננת המשך ישיבה, מתוכננת עוד ועדה.
עאידה תומא סלימאן: נראה, מבחינת הוועדה אני בדרך כלל אוהבת לעשות ועדות כשיש איזשהי התקדמות.
עאידה תומא סלימאן: תשלחו את החומר ונראה אם נצליח באמת להזיז דברים אז אנחנו נקיים או נראה שבאמת אפשר להביא מישהו מהביטוח הלאומי ומישהו מהמשרד ולנסות לדחוף את העניינים.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו כשאנחנו יושבות קיבלנו הודעה שהנשיא הקדים לדלאל את האפשרות להגיע שוב לוועדת שחרורים.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לכן ואם היו עניינים אישיים או פרטיים של חלק מהנשים תשלחו לי ואני אעקוב.
עאידה תומא סלימאן: צהריים טובים, אני מברכת את כולם וכולן על פתיחת מושב חדש של הכנסת, מושב החורף, ואני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-23.10.2017 והיום יש לנו ישיבה חגיגית כפי שאפשר להרגיש גם מהנוכחות המכובדת מאוד גם של הארגונים אבל בעיקר אני מברכת את הצטרפות הגברת אווה מדז'יבוז', תלמדו טוב מאוד את השם הזה, אני מאוד מקווה שאנחנו נגיד אותו הרבה פעמים ובקונטקס מאוד חיובי בוועדה לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: גברת אווה מונתה לאחרונה למנהלת הרשות לקידום מעמד האישה, דבר שחיכינו לו בקוצר רוח ובכיליון עיניים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניהלנו כמה ישיבות ודיברנו על זה ואני מאוד שמחה לדעת שהתמנתה מנהלת לרשות לקידום מעמד האישה ומאחלות לה הצלחה בתפקיד החשוב הזה.
עאידה תומא סלימאן: ברצוני להתחיל ולהגיד שהרשות לקידום מעמד האישה אשר חוקק החוק להקמתה ב-1998 קבעה לעצמה מטרות שהן מאוד חשובות ובעיקר דובר על שמטרת הרשות לקדם את השוויון בין המינים, להביא לתיאום בין הגופים המטפלים במעמד האישה, לקדם את החינוך, החקיקה והאכיפה בתחומים הללו, לקדם פעילות למניעת אלימות, להעמיד לידי הממשלה כלים והמידע הנדרשים להשגת המטרות האמורות.
עאידה תומא סלימאן: וכמובן, לפי החוק ב-2007 נתבקשה הרשות גם להגיד חוות דעת מגדריות להצעות חוק ולהבטיח שיבחנו ההשלכות של כל חקיקה המתקיימת בבית הזה על השוויון בין שני המינים.
עאידה תומא סלימאן: לרשות נקבעו מטרות שבעיני הן חשובות בעיקר בנושא של התיאום בין הגופים השונים.
עאידה תומא סלימאן: הרשות אמורה להיות שותף עיקרי עם הוועדה לקידום מעמד האישה באמת מהצד של הממשלה, של משרדי הממשלה, של האמונים על ביצוע התכניות לשותפה עם הצד של החקיקה של הכנסת, של הוועדה שלנו לקידום מטרות אלה.
עאידה תומא סלימאן: לצערנו, התפקיד הזה של מנהלת הרשות לא מולא בשנה ו-8 חודשים האחרונים.
עאידה תומא סלימאן: לא רוצה להכנס למה לא הייתה מנהלת, דנו בזה, דשנו בזה, היום אנחנו במקום אחר.
עאידה תומא סלימאן: נכנסה מנהלת ואני מאוד מקווה שהחסרון שהרגשנו אותו בשנה ו-8 חודשים בהם באמת חיפשנו את הרשות כשותפה אמיתית בעשייה ואין מה להגיד, כשלא הייתה מנהלת עם כל מאמץ שייעשה הרשות לא תתפקד כמו שיש מישהי שאני מאוד מקווה שהולכת לישון בלילה וקמה בבוקר וחושבת מה אני מקדמת היום ומה אני עושה היום.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו במצב, ואני לא רוצה להתחיל בלזרוק לפתחה של מנהלת הרשות עכשיו הרים של אתגרים אבל כמובן, אנחנו נמצאים ביממים שאפשר להתגאות בהרבה הישגים שנעשו, אם זה בתחום החקיקה או אם זה אפילו בעשייה הציבורית ובמאבק הפמניסטי שמבטאות הרבה נשים שיצאו בתקופה האחרונה והיו מוכנות להעמיד את עצמן בקדמת הבמה כדי לחשוף את תופעת ההטרדות המיניות, כדי לדבר על התופעה.