GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכל פינצ'וק: אנחנו למעשה הייתי אומרת הכתובת המרכזית למתן סיוע ותמיכה למבקשי המקלט, לנשים וגברים, בהתמודדות שלהם עם המצוקות היום יומיות של חיים בישראל ללא זכויות.
<מיכל פינצ'וק: למעשה עם מעט מאוד סיוע ממסדי כשרוב הסיוע שניתן היום ניתן על ידי ארגונים אבל לא רק.
<מיכל פינצ'וק: אתם פה שנמצאים איתנו בחדר הזה לכולכם יש חלק בעשייה למען מבקשי מקלט בוודאי כשמדובר בנושא של סחר שזה באמת מה שבא ללא ספק מבקשות ומבקשי המקלט מקבלים סיוע ותמיכה מהמדינה.
<מיכל פינצ'וק: עמותת אסף היא אחת העמותות המרכזיות שאליהם מגיעים מבקשי המקלט.
<מיכל פינצ'וק: בשנת 2016 הגיעו לעמותה כ-1800 מבקשי מקלט וקיבלו סיוע ברמות שונות.
עליזה לביא: מאיפה בעיקר?
<מיכל פינצ'וק: אריתראה לפי דעתי.
<מיכל פינצ'וק: רובם תושבי דרום תל אביב, חלקם הגיעו גם מחוץ לתל אביב בגלל העדר מענים במקומות אחרים.
עמיר פרץ: כמה נשים וכמה גברים?
<מיכל פינצ'וק: מתוכם 566 הן נשים, מתוך 1800.
עמיר פרץ: והשאר גברים?
<מיכל פינצ'וק: הגיעו אלינו, אלינו לעמותה הגיעו כ-30% - - -
עמיר פרץ: מה ההגדרה של מבקשי מקלט?
עמיר פרץ: מה זה מבקשי מקלט - מחסה, הגנה?
<מיכל פינצ'וק: מבקשי מקלט הם אנשים שמחפשים מקלט פה בישראל - - -
עמיר פרץ: אנחנו יודעים אבל כשאת מקבלת אותם איזה קריטריונים יש?
<מיכל פינצ'וק: אני כשמגיעים אליי אני לא עושה להם בחינת RSB אנשים באים אליי אני בודקת פחות או יותר, שומעת את הסיפור שלהם.
<מיכל פינצ'וק: ורובם המכריע, המסה הגדולה של מי שהגיעו אלינו הם אריתראים וסודנים.
עליזה לביא: נכון למתי?
עליזה לביא: מתי הם הגיעו לפה?
<מיכל פינצ'וק: בכלל מבקשי המקלט הגיעו לישראל בעשור האחרון.
<מיכל פינצ'וק: התופעה בישראל היא משנת 2007.
<מיכל פינצ'וק: כעשור מדינת ישראל מתמודדת עם כניסה - - -
עמיר פרץ: לא אבל השאלה שלי היא האם הם באים כדי למצוא אצלך מקום ללון בו או מקום לחיות בו או שהם באים בגלל סכנות נוספות של אלימות - - -
<מיכל פינצ'וק: מבקשי המקלט שמגיעים אל עמותת אסף הם אנשים שמתמודדים עם קשיי היום יום וזקוקים לתמיכה וסיוע שאינה ניתנת על ידי לשכות הרווחה הרגילות היום בישראל.
עליזה לביא: כן, לאנשים חזרי זכויות, בואי נתחיל בזה.
עליזה לביא: אז נגדיר פרופיל של מבקש מקלט.
<מיכל פינצ'וק: פרופיל של מבקש מקלט?
עליזה לביא: כן אנחנו באנו ללמוד.
עליזה לביא: תראי יש פה הרבה דיסאינפורמציה.
<מיכל פינצ'וק: אני אשמח לתת פרופיל של מבקש מקלט.
<מיכל פינצ'וק: כאמור הגיעו אלינו כ-1800 נשים וגברים.
<מיכל פינצ'וק: רובם המכריע מאריתראה וסודן.
<מיכל פינצ'וק: לאסף הרוב שמגיעים בימים האלה הם אריתראים.
<מיכל פינצ'וק: אנחנו באסף בזכות העבודה שנעשית - - - איננו נותנים סיוע לכל מה שקשור לילדים וצעירים.
<מיכל פינצ'וק: אנחנו מטפלים במבוגרים שלא מוצאים סעד במקום אחר.
עליזה לביא: אז מבוגר זה גיל 18 ומעלה?
<מיכל פינצ'וק: חריג מכך זה המקום שבו אנחנו נמצאים כרגע שזה מועדון הנוער של עמותת אסף.
<מיכל פינצ'וק: זה פרוייקט ייחודי שלנו - - -
עליזה לביא: זה פרוייקט.
עליזה לביא: המענה שאתם נותנים זה מגיל 18.
עליזה לביא: תיכף אנחנו נשאל מה קורה על גיל 18 מבחינת - - -
<מיכל פינצ'וק: אנחנו כאמור נותנים מענים גם לבני נוער שמגיעים למועדון הנוער שלנו שבו אנחנו נמצאים כרגע.
<מיכל פינצ'וק: המענים שאנחנו נותנים הם מגוונים, החל בסיוע הומניטרי של מתן מזון יבש המשך במתן מידע ואינפורמציה וסינגור בבעיות מול הרשויות ובעיות יום יומיות, המשך בתמיכה רגשית.
<מיכל פינצ'וק: יש לנו בעמותת אסף שבעה פרוייקטים פסיכו-סוציאליים שמנוהלים על ידי עובדות סוציאליות שמלוות קבוצות מוחלשות במיוחד.
<מיכל פינצ'וק: מדובר בנשים, מדובר באנשים עם מוגבלות, מדובר בנשאי HIV, פרוייקטים שמיועדים לתת מענה ספציפי לצרכים של אותה אוכלוסייה עם ליווי פרטני ועם קבוצתי.
<מיכל פינצ'וק: לצד זה אנחנו עושים גם הרבה עבודה ציבורית ולכבוד זה הבאנו אתכם הנה היום.
<מיכל פינצ'וק: מטבע הדברים, אמרתי היו אצלנו שנה שעברה 1800 איש, מטבע הדברים עמותת אסף היא מקום מצויין לזיהוי קורבנות סחר פוטנציאליים.
<מיכל פינצ'וק: אם אמרנו ששנה שעברה היו כ-566 נשים שהגיעו לעמותה 25% מהן הזכירו את העובדה שהן עברו את מחנות העינויים בסיני, זאת אומרת ש-25% מתוכן הן ניצולות מחנות העינויים בסיני.
<מיכל פינצ'וק: יכול להיות שהמספרים יהיו יותר גדולים, אלה הנשים שציינו את העובדה שהיו בסיני.
<מיכל פינצ'וק: אנחנו נקודה מרכזית מאוד בזיהוי נשים שיכולות להיות מוכרות כקורבנות סחר.
<מיכל פינצ'וק: אנחנו אלה שמזהים אותן ומלווים אותן בתהליך ההכרה - - -
<קריאה: בשנה אחת היו 500?
<קריאה: כמה בסך הכל - - -
<מיכל פינצ'וק: אני לא רוצה להטעות אותך, זה נתון מדוייק לגבי השנה הקודמת, כמה נשים כמה גברים, את יודעת פחות או יותר מספר שחוזר על עצמנו.
עליזה לביא: כן אבל אנחנו עצרנו בעצם את הכניסה של קורבנות סחר.
<מיכל פינצ'וק: אנחנו עצרנו את הכניסה - - - כמעט בכלל.
עליזה לביא: אבל קורבנות סחר - - - לכן אנחנו רוצים ללמוד כמה להערכתך מהניסיון שלך - - -
<מיכל פינצ'וק: היות ומדינת ישראל אינה מבצעת הליך זיהוי, זיהוי מחובר של קורבנות עינויים, ישנה הערכה שבישראל ישנם בין 7000 ל-10000 בני אדם שעברו את מחנות העינויים בסיני.
<מיכל פינצ'וק: כמה מתוכם עונים להגדרה המדוייקת של קורבנות סחר זו שאלה.
<מיכל פינצ'וק: חשוב לומר שהיום אנחנו נמצאים שנים רבות אחרי שהאירוע עצמו אירע.
<מיכל פינצ'וק: הרבה פעמים אנשים מתקשים גם להוכיח שהם עונים להגדרה שהם עברו או יכולים להוכיח את עצם היותם קורבנות סחר.
<מיכל פינצ'וק: ישנן דרישות, נמצאת פה סיגלית זהר, ישנן דרישות על פי החוק שככל שהזמן עובר קשה מאוד להוכיח אותן כי צריך להביא עדים, צריך להביא הוכחות.
<מיכל פינצ'וק: אלה הם הרבה מאוד חסמים שמקשים על קהל היעד שלנו להוכיח שהוא עונה להגדרה של קורבן סחר.
<מיכל פינצ'וק: ככה שהמסה הגדולה הם קורבנות עינויים שלא מוכרים למרות שהם אולי יכלו להיות מוכרים למרות שאולי בעצם עברו את אותן חוויות קשות שעברו אותם 500 איש שזכו להיות מוכרים כקורבנות סחר.
<מיכל פינצ'וק: זו המציאות בהקשר הזה.
<מיכל פינצ'וק: באמת חשוב לומר ש-500 מקרב - - - כן הוכרו כקורבנות סחר.
<מיכל פינצ'וק: חשוב לומר שהמערכת כן עשתה מאמץ והתאימה את עצמה במובן מסויים לצרכים הייחודיים של קורבנות הסחר בקרב מבקשי המקלט ונמצאת פה ציפי שבאמת הובילה את הפתיחה של המרכז יום במסילה.
<מיכל פינצ'וק: זאת אומרת, הייתה פה איזשהי הכרה שקורבנות הסחר, אם המקור, המקלט של קורבנות הסחר נועד להוות מקלט שיקום לשנה ואחר כך ההנחה היא שאותם קורבנות סחר חוזרים לארץ המוצא, ישנה איזשהי הבנה שפה מדובר באוכלוסייה שלא חוזרת לארץ שממנה היא באה, נשארת פה ובאמת נעשו התאמות.
<מיכל פינצ'וק: לא מספיקות מבחינת משאבים אבל כן הייתה פה איזשהי הכרה בצורך הייחודי ונפתח מרכז יום שמנוהל על ידי מסילה.
<מיכל פינצ'וק: מדינת ישראל נלחמה בנושא של קורבנות סחר, בנושא של סחר.
<מיכל פינצ'וק: היו הישגים מאוד מאוד גדולים בכלל ואני חושבת שגם נעשו צעדים בהקשר של האוכלוסייה הספציפית שלנו.
<מיכל פינצ'וק: אנחנו מרגישות פה באסף ובקרב הארגונים שהזמינו אתכם היום שהגיע הזמן לעשות צעד נוסף, צעד לקראת שיקום וזיהוי של קורבנות עינויים נוספים שאינם עונים מסיבות שונות להגדרה הצרה של קורבנות סחר על פי החוק.
<מיכל פינצ'וק: אחריי עומדת לדבר זואי מוצא מרופאים לזכויות אדם.
<זואי מוצא: תודה רבה למיכל ושוב אני רוצה להגיד תודה רבה לכולכם שהגעת לכאן, אנחנו באמת מעריכות את זה, ולא רק בגלל החום, אבל בהחלט החום הוא פקטור נוסף.
<זואי מוצא: אני מנהלת מחלקת נעדרים וחסרי מעמד ברופאים לזכויות אדם.
<זואי מוצא: אנחנו בעצם עושים עבודה עם מבקשי המקלט ועם אוכלוסיות חסרי מעמד נוספות שקיימות בישראל בהקשר יותר של זווית של שירותי הבריאות ובעצם זו עבודה משלימה לזו שנעשית באסף.
<זואי מוצא: מטבע הדברים, בריאות ורווחה הם הרבה פעמים פנים של אותם נושאים.
<זואי מוצא: אנחנו גם מפעילים מרפאה פתוחה שאליה מגיעים חסרי המעמד ובשנים האחרונות 80% מהמבקרים שלנו הם מבקשי המקלט מאריתריאה ומסודן ורבים מהם הם אנשים שעברו את מחנות העינויים בסיני ואני ארצה קצת לדבר על מה אנחנו מדברים בעצם כשאנחנו מדברים על קורבנות העינויים בסיני.
<זואי מוצא: אז מעט היסטוריה לגבי איך הדברים האלה נחשפו.
<זואי מוצא: המרפאה הפתוחה קיימת מ-1998.
<זואי מוצא: בסוף 2009-2010 הצוותים במרפאה הפתוחה עדים לעלייה חדה וחסרת תקדים במבקרים עם פציעות ירי, עם בעיות אורתופדיות ובעיקר עלייה חדה במספר הנשים שמגיעות עם הריונות בשלבים דיי מתקדמים ומבקשות לעשות הפלה.
<זואי מוצא: רק כדי לסבר את האוזן, רק ב-2010 היה לנו 1408 הפניות לגניקולוג ו-172 הפניות להפלות.
<זואי מוצא: זה באמת מספר חסר תקדים במונחים של המרפאה הקטנה שלנו.
<זואי מוצא: מן הסתם התדירות של הבקשות האלה מדליקה נורות אדומות אצל כל הצוותים.
<זואי מוצא: אנחנו מתחילים לדבר עם המטופלות, עם המטופלים וכך בעצם בהדרגה נחשפת הזוועה שמתרחשת באותו זמן לא כל כך רחוק מאיתנו בסיני.
<זואי מוצא: ומסתבר שכבר ב-2009 אותם מבריחים, היו תמיד של הברחות של אנשים במעברי הגבול תמורת תשלום, היו תופעה מאוד מוכרת ונפוצה באזורים האלה.
<זואי מוצא: אבל החל ב-2009 המבריחים עולים על איזשהו טריק – למה לקחת כסף רק על ההברחה והעברה ממקום למקום כשאפשר להעביר - - - לחטוף את האנשים, לשים אותם בשבי ולענות אותם תמורת כופר נפש, תמורת סכומים שאנחנו רואים איך הם גדלים יותר ויותר וכך בעצם להרוויח.
<זואי מוצא: עסק מאוד משתלם.
<זואי מוצא: אנחנו, אגב, רואים את זה ברחבי העולם עכשיו כשאנחנו שומעים על פליטים שנסעו למשל מלוב לאירופה ואיך הרבה קבוצות עושות עסקים על חשבונן.
<זואי מוצא: הפגיעות שלהן מאפשרת את הניצול הזה.
<זואי מוצא: וגם כאן, במקרה של סיני, אנחנו מבינות שהרבה מאוד אנשים שנסו על נפשם מאריתריאה, מסודן נחטפו, לא תמיד הם אגב רצו להגיע לישראל, אבל הם נחטפו, נשבו, השובים שלהם שמו על טלפון ויצרו קשר עם המשפחות שלהם, עם אנשים מהקהילה שלהם ותוך כדי שהם מענים אותם דרשו כופר נפש.
<זואי מוצא: התחילו בסכומים צנועים של 3000$ ואנחנו כבר מכירים סכומים גם של 40,000$.
<זואי מוצא: כדי לפדות אנשים מהשבי היה נדרש הרבה פעמים למכור את האדמות באריתריאה, לגייס את כל הקהילה ואפשר רק לדמיין מה זה עושה למשפחות שהן נחשפות למה שקורה ליקיריהן.
<זואי מוצא: בינתיים בין 2010 ל-2012 אנחנו ברופאים לזכויות אדם עשינו פרוייקט של גביית עדויות ומהעדויות האלה למדנו בעצם על הדברים שמתחוללים בסיני.
<זואי מוצא: אנחנו מדברים על שליש מהאנשים לפי העדויות שלנו, שליש מהאנשים היו למעלה מחודשיים ועד אפילו עשרה חודשים בשבי בסיני.
<זואי מוצא: למעלה מ-37% היו עדים לרצח, למקרים של הרג מול עיניהם.
<זואי מוצא: דיווחים על סוגים שונים של עינויים, מניעת מים, מזון ושינה, מכות חשמל, צריבות, כוויות, איומים בקצירת איברים, תלייה מהגפים, טבילה בשלשלאות ואלימות מינית קשה.
<זואי מוצא: מעל 35% מהנשים שעברו בסיני דיווחו על אונס שאנחנו יודעים שבהקשרים האלה יש הרבה תת דיווח - - - מדווחות שהמצב אפילו חמור מזה.
<זואי מוצא: אני מתנצלת מראש אבל אני הולכת להקריא עכשיו עדות של אישה שבמקרה או שלא במקרה אני גביתי שסיפרה את הדברים הבאים: "בסיני היכו אותי, הם שרפו אותי, הם שפכו נפט על הראש שלי ועל הצוואר שלי ושרפו אותם עם מצית והכל נשרף.
<זואי מוצא: היה לי מזל שהפנים שלי לא נשרפו.
<זואי מוצא: ואז הם זרקו אותי לחול וכיסו אותי במגבת.
<זואי מוצא: הם גם תלו אותי ופגעו בי מינית פעמיים ביום.
<זואי מוצא: פעם היו שבעה באותו זמן.
<זואי מוצא: איימו עליי שיהרגו אותי.
<זואי מוצא: הם איימו בכך הרבה עליי ועל כל שאר הקבוצה.
<זואי מוצא: הבת שלי", שהייתה בכיתה ו' נכון ל-2015, "הייתה איתי כל הזמן הזה ונאלצה לראות איך התעללו באמא שלה".
<זואי מוצא: אסמרת שזה שם בדוי שעברה של הדברים הקשים האלה כמו אלפים אחרות נכנסו לישראל כשהן מברכות על מזל הטוב שהן שרדו, שהן נותרו בחיים.
<זואי מוצא: אבל מה שקרה להן עם הכניסה לישראל זה שלמעשה הטראומה שלהן נותרה לא מטופלת.
<זואי מוצא: הן חיות בישראל ללא נגישות לשירותי בריאות, ללא נגישות לשירותי רווחה, ללא כל טיפול ושיקום בטראומה הזאת, כשהן סובלות לא רק מעוינות מחלקים נכבדים מהחברה הישראלית, מהממסד הישראלי, אלא למרבה הצער גם מעוינות והדרה בתוך הקהילה.
<זואי מוצא: הבושה, הסטיגמה שיש הרבה פעמים לחוויות האלה מופנמת גם אצלן ומדובר כאן באמת באוכלוסייה שהיא מוחלשת מקרב האוכלוסייה המוחלשת גם ככה.
<זואי מוצא: אנחנו ערכנו מחקר בשיתוף עם אוניברסיטת חיפה, המחלקה לפסיכולוגיה, כדי קצת להבין מה המצב של הנשים האלה היום.
<זואי מוצא: כלומר, אנחנו מדברים על לפני שנה וחצי שהן כבר כמה שנים אחרי הטראומה.
<זואי מוצא: אני לא אלאה אתכם בכל הפרטים אני רק אציין כמה נקודות ויש לנו דו"ח שמסכם בעצם את כל הנתונים האלה.
<זואי מוצא: אנחנו מדברים על שיעורים גבוהים ביותר של תסמינים של תסמונות פוסט טראומטית, PTSD, סיוטים, זכרונות חודרניים, עוררות יתר, פחדים, דיסאסוציאציה.
<זואי מוצא: אנחנו מדברים על בערך 60% מהנשים שעברו בסיני סובלות מהתסמינים האלה.
<זואי מוצא: לצורך השוואה, בקרב ישראלים אנחנו מדברים על שיעורים של בין 7%-10% שסובלים מפוסט טראומה.
<זואי מוצא: כנ"ל לגבי דיכאון וחרדה.
<זואי מוצא: אנחנו רואים את זה, הן מגיעות אלינו למרפאה, הרבה פעמים מתלוננות על מיחושים, על כל מיני בעיות, שולחים אותן לבדיקות וברור שבסופו של דבר זה מה שמכונה הסמיטזאציה של המצב הנפשי, כלומר העברה אל הגוף של החוויות של טראומה נפשית.
עליזה לביא: העדות שאת גבית הייתה ב-?
<זואי מוצא: 2015.
<זואי מוצא: מה שעשינו וזה אפשר לקרוא כאן, אנחנו הזמנו חלק מהנשים שרואיינו אצלנו ב-2010 כדי להבין מה מצבן כמה שנים אחרי הכניסה- - -
עליזה לביא: איפה היא גרה היום?
<זואי מוצא: האישה הזאת במקרה גרה בדרום תל אביב גם כן.
<זואי מוצא: היא עובדת באופן מאוד חלקי.
<זואי מוצא: אחד הדברים שאנחנו בדקנו זה גם את היכולות שלהם ויכולות התפקוד ויכולות התעסוקה ורבות מהן, למעשה רק 15% מהנשים מצליחות לעבוד במשרה מלאה.
<זואי מוצא: הרבה פעמים בגלל הצורך לטפל בילדים אבל גם בגלל קשיי התפקוד כתוצאה מהטראומה.
עליזה לביא: איפה הילדה שלה לומדת?
<זואי מוצא: הילדה לומדת, אני לא רוצה לחשוף, באחד מבתי הספר המרכזיים בתל אביב שמקבל את אוכלוסיית הזרים.
<זואי מוצא: בזמנו היא הייתה בכיתה ו'.
<זואי מוצא: האם יש לה נגישות לטיפול?
<זואי מוצא: מאוד חלקי.
<זואי מוצא: היא הגיעה אלינו, לרופאים לזכויות אדם וקיבלה איזשהו מענה ראשוני אבל מן הסתם אנחנו לא יכלנו לתת את המענה הרחב יותר.
<זואי מוצא: אני רוצה רק להמשיך איך בכל זאת הנשים האלו יכולות לקבל טיפול.
<זואי מוצא: אותה אישה, אסמרת, ונשים אחרות יכולות לקבל טיפול.
<זואי מוצא: בישראל היום, כאמור, אין נגישות לשירותי טיפול, שירותי רווחה ושיקום אלא לאותן אנשים ונשים שהוכרו כקורבנות סחר.
<זואי מוצא: חלילה לי מלזלזל בהישגים הבאמת ראויים להערכה של - - - הזיהוי והשיקום לקורבנות סחר.
<זואי מוצא: מה שאני רוצה לשים על השולחן ולחדד זה את האופנים שבהם הם לא ממש מתאימים לאוכלוסייה שעליה אנחנו מדברות היום.
<זואי מוצא: כלומר, אוכלוסיית חסרות מעמד, נשים שמבקשות מקלט שאינן בנות הרחקה - - - שאי אפשר לגרש אותן ושעברו עינויים והתעללויות בסיני.
<זואי מוצא: רק כדי ליישר קו אני מניחה שכולם יודעים שמי שמוכר כקורבן סחר ועבדות בישראל זכאי לשנת שיקום במקלט ייעודי שבמסגרתו הוא מקבל גם שירותי בריאות, גם שירותי רווחה, גם תמיכה פסיכוסוציאלית וגם ויזה ב1 שמקנה לו את ההיתר עבודה ולא פחות חשוב מזה יציבות.
<זואי מוצא: כלומר, איזשהי חוויה שאין איזה פחד מתמשך של איום הגירוש שזה אחד הדברים, אגב, שכל הזמן עלו בראיונות שלנו.
<זואי מוצא: נשים מפחדות שיגרשו אותן - - -
עליזה לביא: אני רוצה רגע ברשותך לקבל התייחסות גם של משרד הפנים וגם של משרד הבריאות וגם של משרד הרווחה על הדברים שכרגע שמענו.
עליזה לביא: אני אשמח בקצרה.
<רני חלבי: אנחנו פה זוהר ואני אנחנו מטעם משרד הבריאות ולשכת השר.
<רני חלבי: אני רני אני מנהלת המרפאה הניידת.
<רני חלבי: לא קיבלתי שום דבר אני פשוט מחליפה את יעל אבל יש לנו לא מעט להגיד על האוכלוסייה הזאת - - -
עליזה לביא: בוא רק תגיד לנו, אמל, את הלו"ז שלנו.
<אמל ביבאר: הלו"ז הוא כזה.
<אמל ביבאר: עוד חמש דקות אמורים לצאת לסיור בנווה שאנן ואחרי זה אנחנו הולכים לפגוש אישה ולשמוע עדות רנדומלית.
עליזה לביא: זה היה בתכנית.
עליזה לביא: אני מאוד חשוב לי לשמוע את משרדי הממשלה בתגובה לדברים שאת אמרת עכשיו.
עליזה לביא: אז אני רוצה בבקשה, בואי, תודה רבה רבה.
עליזה לביא: משרד הרווחה תגובה שלכם.
<ציפי נחשון גליק: כמו שנאמר, מדינת ישראל ב-2004 חתמה על אמנה לתת מענה לקורבנות סחר שנמצאים בגבולות הארץ ומאז אנחנו מקיימים, יש לנו - - - לקורבנות סחר ושלוש דירות מעבר.
<ציפי נחשון גליק: הייתה תקופה שהיה ריבוי של קורבנות סחר בפרק זמן מסוים אז פתחנו מקלט נוסף שנסגר אחרי שנה וחצי כי הוא לא היה מלא.
<ציפי נחשון גליק: במקביל אנחנו פתחנו, כמו שנאמר, מרכזי יום כי ראינו שיש קורבנות סחר שהוגדרו ולא רצו להגיע למקלט שהוא בעצם תכנית מאוד אינטנסיבית שעוטפת 24 שעות ביממה והן גם יכולות לצאת באישור של משרד הפנים לעבודה.
<ציפי נחשון גליק: המקלט סחר הוא גדל בהיקפים של העשייה שלו.
<ציפי נחשון גליק: הוא היה בתקציב תחילה של 250 אלף ₪ ועכשיו הוא ב-560 אלף ₪.
<ציפי נחשון גליק: משרד הרווחה בעצם כן מחוייב לטפל בקורבנות סחר.
<ציפי נחשון גליק: אוכלוסיות נוספות שאנחנו נותנים להן מענה זה אך ורק בחירום שזה נשים נפגעות התעללות על ידי בני זוגן שהן נמצאות בסכנת חיים אז המקלטים שלנו פתוחים גם עבורם.
<ציפי נחשון גליק: אנשים עם מוגבלויות שנמצאים גם במצב פיזי מאוד מאוד קשה.
<ציפי נחשון גליק: אנחנו כן התבקשנו להתייחס לאוכלוסיות נוספות.
<ציפי נחשון גליק: ישבה ועדה במשרד שלנו שהמנכ"ל מינה אנחנו הגשנו לו מסמך שהמשרד ישמח להרחיב את עבודתו באוכלוסיות נוספות אם ינתן לנו אישור ותקציב לכך כי בעצם - - -
עליזה לביא: מה אנחנו צריכים גם אישור?
<ציפי נחשון גליק: גם אישור לעסוק באוכלוסיות נוספות וגם תקציב.
עליזה לביא: - - - הגענו לסיור הזה כדי לבוא ולשמוע - - -
<ציפי נחשון גליק: בקרב הקבוצה האריתראית לפני כמה חודשים הייתה פגישה אצל המנכ"ל הקודם זכרונו לברכה והם העלו סוגייה נוספת של נשים אריתראיות שמנוצלות בזנות שהייתה בקשה מצד המשרד להרחיב את הפעילות עבורן אבל אף אחד לא יודע להגיד בכמה נשים מדובר, ולכן אנחנו הקצינו תקציב שכרגע מנהלת הניידת והצוות שלה עושים עבודת איתור כדי לזהות כמה נשים מאריתריאה מנוצלות בזנות.
<ציפי נחשון גליק: וברגע שיהיה המידע בידינו אנחנו נחזור ללשכת הסעד ונבחן.
עליזה לביא: אני מזכירה גם למשטרה וגם לארגונים, אנחנו בסיור קודם דיברנו על זה, היה פה ויכוח עקרוני אם יש נשים אריתראיות בזנות או אם אין נשים אריתראיות בזנות.
עליזה לביא: היה פה ויכוח מאוד - - - אני לא יודעת - - - לפרוטוקול.
עליזה לביא: אז היה פה ויכוח וביקשנו לקבל מידע ונתונים - טרם הגיעו לשולחן הוועדה.
<ציפי נחשון גליק: עוד לא הסתיים המיפוי.
עמיר פרץ: אני מבין לפי איך שנשמעו כנראה שיש איזה הסכמה או נוחות מבחינה הזאת- - - הטענות.
<זואי מוצא: אני חושבת - - -
עמיר פרץ: בדרך כלל כדאי שתגיעי לטענות ואחר כך תסבירו.
<ציפי נחשון גליק: יש בקשה להרחיב את הטיפול באוכלוסיות - - -
עמיר פרץ: עד לרגע שמרחיבים ההסכמה ביניכם לגבי התאריך של ההכרה - - -
<זואי מוצא: אנחנו מדברים על סחר ויש גם חוץ מזה - - -
עמיר פרץ: ההסכמה ביניכם לגבי התהליך, אין לכם ויכוח בעניין?
עמיר פרץ: לא כי לפעמים יש ועדה - - - אחר וועדות אחרות שגורמות לכך שבסוף ההכרה לוקחת זמן רב.
עמיר פרץ: השאלה אם יש ביניכם הסכמה על הדרך שבה - - - ויכוח כמה ואיך והאם יש תשובה לכל אלה ש- - -
<ציפי נחשון גליק: התהליך הוא כזה שקורבן סחר, מי שמחליט אם הוא קורבן סחר או לא זה נציג המשטרה.
<ציפי נחשון גליק: ברגע שהוא אישר חובתי כמשרד הרווחה לספק מענה.
<ציפי נחשון גליק: הקושי כרגע הוא שיש לא מעט קורבנות סחר שבעצם נפגעו לפני הרבה מאוד שנים והתהליך של הזיהוי הוא יותר מורכב, הוא יותר מסובך וקשה הרבה פעמים לזהות אותם כקורבן סחר.
<זוהר: עוד נדבך אחד לקושי - - - יש באמת נשים שקשה להכיר בהן בתור קורבנות אבל יש גם נשים שנפגעות סחר ולא רוצות להחשב כקורבנות סחר גם בגלל שהן הצליחו להשיב את ההחזר של הכספים של הכופר ששילמו עליהן וזה אנשים שרוצים - - - בחברה פה בישראל.
<זוהר: זאת אומרת, הגיעו לאיזשהו שקט והם יפחדו שאם הם יבטלו את העניין אז בעצם - - - וגם בגלל - - - הם הצליחו לבנות לעצמם, כך או אחרת, איזשהם חיים נורמלים פה בארץ.
<זוהר: אם נקרא לזה נורמליים בגלל זה - - - במרכאות והן חוששות לצאת עכשיו שנה מתוך המרקם שהן הצליחו לבנות להן מקלט - - -
עמיר פרץ: מה שזה אומר שכל אחת מהן חייבת להגיע למקלט.
<זואי מוצא: כדי להיות זכאית לשירותים.
<זואי מוצא: וזו אחת הבעיות שהטיפול - - -
עמיר פרץ: אני פשוט רוצה להבין איפה הנקודה שבה בעצם הדברים - - - כי יכול להיות שכמו שציינה כאן הגברת קודם שאישה שיודעת - - - הכרה אבל היא מבינה שהכרה מאלצת אותה לבוא למקלט ואז אולי היא מעדיפה למצוא לעצמה חיים יותר נורמלים מאשר - - - כלומר, העניין שהכרה מחייב אישה להיות לפחות שנה במקלט כדי להמשיך הלאה.
<זואי מוצא: יש פה שתי בעיות.
<זואי מוצא: אלה שמוכרות השיקום לא תמיד - - - אני רק אסכם את זה במשפט אחד.
<זואי מוצא: אלה שמוכרות, שזוכות בהכרה, השיקום הרבה פעמים לא מתאים לדפוסי החיים שלהן בישראל והבעיה השנייה שרוב מכריע של הנשים שהיו בסיני אינן מוכרות כקורבנות סחר ונותרות ללא טיפול.
עמיר פרץ: אנחנו מדברים על אלה שאכן יש להן סיכוי להיות מוכרות ואיפה הן מוצאות את עצמן במלכודת של ערכאה ואנחנו מדברים על אלה שהן טרם מוכרות ולמה.
<זואי מוצא: אנחנו מדברים על אותן נשים - - -
עליזה לביא: קורבנות סחר אנחנו מטפלים.
עליזה לביא: מדינת ישראל מטפלת בקורבנות סחר בנשים, היא מטפלת.
<זואי מוצא: רק לשנה.
<זואי מוצא: אנחנו מדברים על נשים שאינן יכולות לחזור לארץ המוצא.
עליזה לביא: שמענו פה את הסקירה, אני עצמי, אנחנו יזמנו פתיחה של בית נוסף וניתן הרבה מאוד כסף לעניין הזה גם דרך הטיפול.
עליזה לביא: נכון, זה לשנה.
עליזה לביא: בסופו של דבר אנחנו מדברים פה על אנשים שהגיעו לישראל - - -
עמיר פרץ: טוב שזה לשנה כי אחרי שנה היא יכולה - - - לעצמה חיים נורמלים.
עמיר פרץ: או שלא.
עליזה לביא: אנחנו מדברים פה על אוכלוסיות שאין להן זכויות.
עליזה לביא: הן לא במעמד שיש להן זכויות במדינת ישראל, ולכן זה הרבה יותר מורכב.
עליזה לביא: החל מאישור ממשרד הפנים, אישור עבודה, ממשיך בשירותי בריאות.
עליזה לביא: בסיור הקודם נחשפנו בתחנה המרכזית למקום שנותן סיוע אבל יש בו הרבה מאוד מגבלות.
עליזה לביא: פגשנו גם נשים בזנות שחוששות ללכת לבקש סיוע רפואי כי יאתרו אותן.
עליזה לביא: אז העסק פה הוא מאוד מאוד מורכב.
עליזה לביא: אבל היום, בסיור היום באנו להקשיב מכן, נשות השטח והמקצוע על אוכלוסיות נוספות שאנחנו לא מכירים, לזה הגענו היום.
עליזה לביא: אז לכן הייתי שמחה ללמוד על מה שאני לא מכירה.
עליזה לביא: בשביל זה ריכזנו את כולם.
עליזה לביא: סחר בנשים אני מכירה.
עליזה לביא: מה אני לא מכירה כמחוקק.
עליזה לביא: מה אנחנו לא מכירים כמחוקקים.
<זואי מוצא: כל אותן נשים שהיו בסיני שעברו חוויות מאוד דומות לאלה שעקרו ושלא מוכרות והן נותרות כאן בעצם ללא כל טיפול.
<מיכל פינצ'וק: אותן מתי מעט, אותן 500 שהצליחו לעלות לקריטריונים ולעבור את כל המשוכות ולהיות מוכרות.
<מיכל פינצ'וק: לצידן יש מסה גדולה של נשים שנותרות בצד ללא כל טיפול.
עליזה לביא: חבר הכנסת חנין ואחרי זה משרד הבריאות, בבקשה.
דב חנין: אני באמת מעריך אותך עליזה על היוזמה של הסיור הזה ומברך את כל הנוכחים.
דב חנין: אני חושב שאנחנו חייבים לייצר גם מערכת חדשה של הגדרה וגם מערכת שונה של פתרונות.
דב חנין: המערכת של הפתרונות שאנחנו מכירים, כולנו, לקורבנות סחר יוצאת מתוך הנחה שיש נשים שהגיעו ממקום מסודר, שיכולות לחזור למקום המסודר הזה.
דב חנין: אנחנו נמצאים במציאות אחרת.
דב חנין: ולכן צריך, ופה פנייה שלי אליכם, הארגונים, וגם מתוך הניסיון בשטח, תעזרו לנו.
דב חנין: אנחנו נרצה לקבל מכם איזשהו סוג של הגדרה חדשה, אחרת שכמובן מקבילה להגדרות המוכרות אבל היא מתאימה למה שבאמת קורה במציאות.
דב חנין: ושתיים, מערכת של פתרונות שנראים לכם תואמים את הבעיות האמיתיות שאתם פוגשים בשטח שהיא לא לפי התבנית המקובלת.
דב חנין: ואז נוכל לעבוד מול משרדי ממשלה ולנהל איתם דיאלוג עד כמה ניתן לייצר מערך שיותר מתאים לצרכים במציאות.
עליזה לביא: משרד הבריאות בבקשה.
<אילה גרבר: רציתי להוסיף גם שמשרד הבריאות - - -של בריאות הנפש ככה שכל אחד לא חשוב בהגדרה מי הוא ומה הוא עבר - - -
עליזה לביא: איפה זה ממוקם?
<אילה גרבר: ביפו, מרפאה - - - שמה נמצאת מרפאת נשר שמספקת - - -
עליזה לביא: וכל אחד ואחת יכולים לגשת ללא תלות באישור או זיהוי של מעמד או - - -
<אילה גרבר: נכון.
<אילה גרבר: זה נפתח משנת 2014 - - -
<זואי מוצא: אני רק רוצה להגיד שאנחנו הפנינו בחודש האחרון 38 אנשים ומתוכם רק שלושה כרגע התקבלו כי התוחלת של ה- - -
<אילה גרבר: אז אני מקווה שמעכשיו המרפאה תחזור לפעילות מלאה.
עליזה לביא: סליחה, למה המרפאה נסגרה ל-10 חודשים?
<אילה גרבר: הייתה בעיה של עומס וחוסר בכוח אדם וניסינו לפתוח קונספט חדש ובסופו של דבר זה לא צלח, היו לנו מכשולים בדרך.
<אילה גרבר: חזרנו להפעיל את עמותת גשר בקונספט - - - אבל עם קצת צורה שונה כדי שנוכל להעלות את מספר הפונים ושהם יוכלו - - - אז כמובן בנוסף למרפאת החירום בתל אביב - - - שנותנת מענה לכל אחד - -
עליזה לביא: בתחנה המרכזית.
<אילה גרבר: - - כן, בתחנה המרכזית, אז יש גם את מרפאת גשר.
<אילה גרבר: וכמובן, רציתי להוסיף שיש גם את הביטוח לקטינים שניתן לכל ילד מגיל 0-18 בתשלום סמלי של 120 ₪ בחודש ומשרד הבריאות משלים ל-280 עבור כל ילד שרק צריך להרשם - - - משלם כל חודש הוא מקבל ביטוח כמו ילד שלך במחירים - - - אז ככה שגם אם ילדה כזאת שהייתה צריכה איזה טיפול נפשי שראתה את אמא שלה ושעברה עינויים אם היא רשמה אותה לקופת חולים אז היא תקבל את הנתונים שהיא רק זקוקה אם זה - - - פסיכולוגיים - - - שזה דבר נוסף שמשרד הבריאות כבר מקיים.
<אילה גרבר: נרשמו לתכנית הזאת כבר כ-7,200 ילדים קטינים בכל רחבי הארץ מתוך כ-10,000 שידוע לנו עליהם.
<אילה גרבר: אנחנו לא יודעים כי אין רישום, לא נעשה רישום מדוייק וזה מתוך הערכות של ילדים של ילדים שפונים לטיפות חלב.
<אילה גרבר: אנחנו נותנים גם שירות בטיפות חלב, מספקים להם את כל החיסונים והתרופות ומעקבים עד גיל 5, בדיקות ראייה, בדיקות שפה ועוד תכניות האלה.
<אילה גרבר: בנוסף כמובן יש את לוינסקי לשחפת ואיידס.
<אילה גרבר: כל המעקבים ו- - - שרק יש וגם כן לא מגבילים אף אחד בשום תנאי ולא משנה מה מעמדו.
<אילה גרבר: עצם העובדה שהוא מוגדר כחסר מעמד שאינו בר גירוש הוא מקבל את כל התנאים ו - - -
<זואי מוצא: אני רוצה להגיב לדברים שאילה אמרה.
<זואי מוצא: אין לנו מחלוקת שמשרד הבריאות אכן בהדרגה לוקח אחריות ומציע מענים חלקיים, מוגדרים לאוכלוסיית מבקשי המקלט.
<זואי מוצא: בהקשר הזה באמת ביטוח מאוחדת לקטינים הוא הישג אדיר ומבורך אם עדיין יש בו כל מיני בעיות.
<זואי מוצא: אבל אני רוצה להגיד משהו על אותה אישה, זה בדיוק הפרופיל של הנשים האלה שהיו בסיני הן בדיוק אלה שאין להן לפעמים גם את ה-120 ₪ לשלם על הילדים.
<זואי מוצא: זאת אומרת, צריך גם לקחת את זה בחשבון.
<זואי מוצא: זה נכון שהרבה ילדים עכשיו נהנים מהביטוח הזה ועדיין האוכלוסיות שהן קורבנות בסיני הן הרבה פעמים בדיוק אלה שלא מסוגלות לתפקד בצורה סדירה ולעבוד.
<זואי מוצא: בנוגע לשאר המענים, שוב, המענים האלה הם מענים טובים אבל הם נקודתיים, חלקיים.
<זואי מוצא: אני מזמינה את אילה ואני מזמינה את כולכם לבוא ולפגוש את האנשים שמגיעים אלינו למרפאה עם סרטן ומחלות אחרות שלא מקבלים טיפול.
<זואי מוצא: אנחנו מציפים כרגע את המצוקות אבל אנחנו בהחלט נדבר בהמשך גם על ההצעות שלנו למענים ואני רק רוצה לשים עוד משהו אחד קטן על השולחן.
<זואי מוצא: אנחנו מדברים על מצוקות ואנחנו מדברים על באמת בעיות שככל שעובר הזמן ואין להן טיפול המצב של הנשים האלה מתדרדר.
<זואי מוצא: כבר היום קשה מנשוא.
<זואי מוצא: אבל - - - אז אני רק רוצה לומר שעם כל המצוקה שאנחנו באמת מאירים כאן את הזרקור עליה אנחנו צריכים גם לזכור את תעצומות הנפש של הנשים האלה ואני חושבת שתעצומות הנפש האלה שאני מקווה שקצת תחשפו אליהן הן גם יובילו אותנו להבין שיש מקום להושיט יד לנשים האלה.