GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלמונית 2: הסיפור שלי התחיל מ-2015 אחרי כמה שנים של נישואין ושני ילדים, ברחתי מהבית.
<אלמונית 2: הסיפור כל כך ארוך אני אנסה לצמצם.
<אלמונית 2: הייתי נשואה לבנאדם מקושר במשטרה, יש לו קשרים טובים איתם, זה במידה של חברויות, ביקורי בית עם מפקדי משטרה שבאים ונכנסים אליי הביתה ואני מכינה להם קפה.
<אלמונית 2: שהיו בחתונה שלי, עכשיו אני מוכנה לתת לכם את הפלאפון להראות לכם תמונות של מפקד התחנה שהיה נוכח בחתונה שלי שהצטלם איתי מחובק.
<אלמונית 2: איתי, עם הגרוש לשעבר, הבעל לשעבר.
<אלמונית 2: אני פחדתי ללכת יום אחרי הבריחה שלי מהבית, לקחתי רק את הילדים וברחתי.
<אלמונית 2: פחדתי להגיש תלונה אצל השוטרים שהם בעצם החברים שלו.
<אלמונית 2: הלכתי יום למחרת בדיוק, אני לא רוצה להזכיר תאריכים, לתחנת הרווחה.
<אלמונית 2: לא הסכימו לפתוח לי תיק בכלל פשוט כי בתעודת זהות אני רשומה רמלה ואני באתי ללוד, ברחתי למשפחה בלוד, אז לפחות ביקשתי ממנו אישור שלפחות הייתי נוכחת אצלך, באתי ורציתי לפתוח תיק אבל בגלל הכתובת לא הסכמת.
<אלמונית 2: הלכתי באותו יום, החלפתי כתובת בתעודת זהות וחזרתי אליו.
<אלמונית 2: היה מאוד קשה לפתוח תיק.
<אלמונית 2: זה כולה רציתי לדווח שאני קראתי 1,2,3.
<אלמונית 2: מתקשרת אליי אחרי כמה ימים מישהי מהרווחה בשם רותי רביד, בואי אליי עכשיו, עכשיו בואי אליי.
<אלמונית 2: למה, מה קרה?
<אלמונית 2: מה בואי אליי עכשיו, לפני כמה ימים רציתי לבוא לפתוח תיק, לא הסכמתם.
<אלמונית 2: מתברר שאיכשהו הגיעה אליי פרוטקציה ברווחה, עכשיו תבואי עם הילדים, חייבים לעשות מפגש.
<אלמונית 2: למה?
<אלמונית 2: על סמך מה?
<אלמונית 2: כאילו תיק בבית משפט עוד לא נפתח.
<אלמונית 2: הלכתי בלי הילדים, הילדים שלי היו קטנים, בן חודשיים ובת שנה וקצת.
<אלמונית 2: הלכתי אליה, תביאי את הילדים, חייבים לעשות מפגש, זה הוראות מלמעלה.
<אלמונית 2: איזה הוראות, מה מלמעלה, מי ממלמעלה.
<אלמונית 2: הגעתי למצב שכל שיחה איתה אני מקליטה אותה כי היא מבחינתי את בצד שלו, אני אומרת לך, הולך לקרות אסון.
<אלמונית 2: ובאמת אחרי חודשיים מפתיחת התיק, מהבריחה שלי בעצם מהבית שלו, צרור יריות על הדלת.
<אלמונית 2: זה קרה יום אחרי החלטה של המלצה של משמורת בעצם שזו המלצה שלה, שהיה לי מאוד קשה איתה, מאוד קשה, היא ביקשה לראות איך אני מיניקה את הילד שלי, והנקתי אותו מולה.
<אלמונית 2: באה אליי לביקור בית, חיפשה, חיטטה בכל דבר, שאלה הרבה שאלות שהן לא אמורות להשאל.
<אלמונית 2: היא לא יועצת הנקה, היא לא - - - את באה לעשות ביקור בית.
<אלמונית 2: היא המליצה לי ללכת למסוגלות הורית, משהו כזה, שהוא אמר לה שאני לא נורמלית, משהו כזה.
<אלמונית 2: נפתח תיק פלילי נגדי, נגדי!
עאידה תומא סלימאן: על מה?
<אלמונית 2: על איומים.
<אלמונית 2: עד היום, יש לי פגישה השבוע עם העורך דין שאני הולכת לשלם לו כסף בשביל לסגור לי את התיק הזה שכבר שנתיים לא נסגר.
<אלמונית 2: מפקד התחנה אחרי שהייתי ב- - -
עאידה תומא סלימאן: ואחר כך אומרים למה אין שיתוף פעולה מהציבור.
<אלמונית 2: הופעתי בתכנית טלוויזיה שהייתי מוצללת עם קול מעוות, יום למחרת, זה היה יום שבת, יום ראשון מתקשרים אליי מהמשטרה בלוד, מזדהה שהוא קצין החקירות, בואי אלינו.
<אלמונית 2: מה קרה?
<אלמונית 2: עוד פעם הגיש עליי תלונה, מה עשיתי הפעם?
<אלמונית 2: לא, בואי תשתי כוס קפה איתנו.
<אלמונית 2: במילים האלה.
<אלמונית 2: הלכתי לשתות כוס קפה.
<אלמונית 2: מכניס אותי לחדר מפקד התחנה, אומרים לי את חוזרת להיות ברשימת הנשים המאויימות.
<אלמונית 2: כאילו אתם עושים לי טובה אחרי התכנית שהופעתי בה?
<אלמונית 2: אתם מחזירים אותי עכשיו?
<אלמונית 2: כי לפני שמפקד התחנה שנמצא עכשיו היה מפקד תחנה הוא היה אחראי לענייני ערבים ברמלה שהוא היה החבר הכי מקורב עד היום הוא הכי מקורב אליו.
<אלמונית 2: הוא חבר, חבר משפחה, הוא לא מופיע בחתונה של אזרחים לצורך עבודה.
<אלמונית 2: הגעת לחתונה שלי לא במסגרת החתונה שלך.
<אלמונית 2: היום המצב אותו מצב, כל פעם שאני מתקשרת - - -
<ציפי אשבל: לאן ברחת?
<אלמונית 2: ברחתי ממנו.
<אלמונית 2: ברחתי להורים שלי.
<אלמונית 2: אחרי היריות לקחו אותי מבלי לשאול אותי ואת הילדים למקלט.
<אלמונית 2: והוא עלה גם על המיקום של המקלט.
<אלמונית 2: אז התברר שבטלפון שלי היה איזה משהו שהוא עשה שכל מקום שאני נמצאת הוא מגלה.
<אלמונית 2: עכשיו הבעיה היותר חמורה שרותי רביד, כל פעם הוא עולה על המספרים שלי, הוא אומר לה, היא שינתה מספר.
<אלמונית 2: היא שואלת אותו, מאיפה אתה יודע, הוא אומר לה, כל בנאדם שרוצה דבר משיג אותו.
<אלמונית 2: את יודעת דבר כזה חמור את לא מדווחת?
<אלמונית 2: הוא בעצמו אומר לך, הוא לא מפחד אפילו ממך כי יש לו גב טוב.
<אלמונית 2: הגב שלו זה המשטרה.
<אלמונית 2: כולם עומדים שיירה אחריו, כמו חיילים.
<סמאח סאלימה: - - - משטרה שהסדרי הראייה יהיו במשטרה והחלפת הילדים כל שבוע תהיה בחצר של המשטרה עם מצלמה כדי לשמור על זה והוא איים עליה, היה אחד מימי השישי שהוא צעק שם והוא אמר - - - תחנה, אני אראה לך פה מול המצלמות של משטרת ישראל - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו הגשנו על זה תלונה לשר והיא בעצמה ישבה גם כן עם השר ועד עצם היום הזה לא קיבלנו שום תשובה בעניין.
<ציפי אשבל: השר את מדברת רווחה או משטרה?
עאידה תומא סלימאן: ביטחון פנים.
<אלמונית 2: הבנאדם עכשיו מתחיל לקחת את הילדים שלו, להפחיד את הגננת או את הסייעת או את האמא או את הילדים, מלווה בשני שוטרים, מימין ומשמאל, ולוקח את הבת שלו מהגן, שזה גן שנמצא כאן ממש, חוצים את הכביש - - -
עאידה תומא סלימאן: למה הוא מגיע לקחת את הילדים שלו?
<אלמונית 2: אי אפשר להבין.
<אלמונית 2: פתחתי תלונה בפניות הציבור.
<אלמונית 2: הלכתי פגשתי, יום אחרי שהוא אסף את הילדים בליווי שוטרים, אני לא יודעת מה נכנסים שוטרים עם מדים ונשק לגן ילדים שהם בני שלוש וארבע, אפילו לא ארבע הבת שלי, נכנס להביא את הילדה שלו מתוך גן בליווי של שוטרים עם נשק.
<אלמונית 2: הרווחה מודעת, כולם מודעים ויושבים משולבי ידיים.
<אלמונית 2: סליחה, אבל זה בושה.
<אלמונית 2: אין פה מה להגיד.
<אלמונית 2: יריות והתראה לפני היריות שזה בנאדם מסוכן.
<אלמונית 2: הוא אומר לכם, אני משיג את המספר שלה, מה קל להשיג מספר של בנאדם.
<אלמונית 2: פורץ למיילים, פורץ לכל דבר שיש לי.
<אלמונית 2: פשוט משבש לי את החיים.
<אלמונית 2: זה מגביל בכל מקום עבודה שאני רוצה לעבוד.
<אלמונית 2: בגלל הרישום הפלילי, בגלל התיק שנשאר פתוח עד היום אני לא יכולה לעבוד מול אנשים כי אני מפחדת שהוא ייכנס, כאילו יבוא בתור לקוח או לא יודעת מה.
<אלמונית 2: אני חייבת לשבת במשרד שהוא סגור והמנהלים פשוט גם מסרבים להעסיק כי היא נקראת אישה מאויימת.
<אלמונית 2: עכשיו מה יבואו יירו לנו במשרד?
<סמאח סאלימה: כן, זה תפוח אדמה לוהט.
<אלמונית 2: זה מפחיד.
<אלמונית 2: כאילו אני כמו פצצה, אנשים מפחדים ממני, מתרחקים ממני.
<אלמונית 2: ופשוט לא קורה כלום כי לבנאדם יש לו גב טוב, אפילו לגן הם מלווים אותו השוטרים.
<אלמונית 2: אבל מה הצורך?
<אלמונית 2: אחרי שליוו אותו שוטרים לתוך הגן והבנתי וראיתי וצילמתי הלכתי לבקש תשובות.
<אלמונית 2: אמרו לי, את לא טעית בחיים?
<אלמונית 2: גם אנחנו טועים.
<אלמונית 2: מה זה טעיתם?
<אלמונית 2: מה טעיתם?
<אלמונית 2: הכנסתם שוטרים לגן, למה?
<אלמונית 2: ואל תקליטי אותנו, וצעקו עליי, אל תקליטי אותנו, אם את מקליטה אותנו זה יעלה לך ביוקר.
<אלמונית 2: אתם טעיתם ואתם אומרים לי לא להקליט אתכם.
<אלמונית 2: אני כל דבר מקליטה, כל דבר מקליטה, זה חוקי.
<אלמונית 2: אני לא נחקרת, אני לא נאשמת, לא עשיתי שום דבר רע, לא יריתי, לא איימתי, לא עשיתי כלום.
<סמאח סאלימה: זה הדרך שלה - - - זה החיים של מאוימות ובלוד יש עשרות.
עאידה תומא סלימאן: הרווחה אמרה שיש 60 נשים ברשימת מאויימות.
עאידה תומא סלימאן: 40 מתוכן ערביות.
<אלמונית 2: באותה תכנית הופיע מפקד התחנה כשאורלי אמרה יש לה משהו כמו מעל 50 באותה תכנית הופיע יגאל עזרא ואמר אפס.
<אלמונית 2: אבל היא אמרה שזה מתואם עם המשטרה ואף אחד לא עושה עם זה כלום.
<סמאח סאלימה: אז איך היא אומרת שזה 50 ומפקד התחנה אומר אין לנו - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, תיקנה אותי דלית, לא זכרתי את המספר טוב.
עאידה תומא סלימאן: 80 נשים ומתוכן 60 ערביות.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שהיא דיווחה, מנהלת הרווחה דיווחה אצלי בוועדה באוקטובר שנה שעברה.
<סמאח סאלימה: - - - 50% - - -
עאידה תומא סלימאן: ויש להם כמה, שלושה תקנים?
<סמאח סאלימה: פחות.
עאידה תומא סלימאן: פחות אפילו.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את הסיפור, אני מכירה את התסכול, אני מכירה את הפחד שחיים איתו ובגלל זה דאגתי שתשבי עם השר באופן אישי, כדי להעביר אליו את כל התלונות.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, עד עצם היום הזה אני דורשת תשובות מהשר איך הוא טיפל ומה עשה ועוד, - - - תתקני אותי, לא קיבלנו שום תשובה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ישבנו - - - בחודש - - - כמעט שנה - - - ועוד אין תשובה והבנאדם עדיין - - - במקומו ועדיין - - -
<סמאח סאלימה: ותחשבו על ארגון - - - עובדת סוציאלית כמוני, שאני יודעת מה החוק ואני יודעת - - - גם עובדת ברווחה, עובדת סוציאלית שרוצה לעזור, אז מה אני יכולה לעשות.
<סמאח סאלימה: אני באמת מרגישה שאנשים מאוד מחוייבים, אנשי מקצוע מדהימים, גם מטפלים וגם מקבלים וגם הלא מטפלים, גם ארגוני חברה אזרחית וגם מהרווחה.
<סמאח סאלימה: התחושה של חוסר האונים היא פשוט - - - הגענו למקום שכשמתקשרת מישהי שאומרת אבא שלי עושה ככה ואח שלי מאיים אני לא יודעת מה להגיד לה.
<סמאח סאלימה: גם אם אני מלווה אותה למשטרה ואני יודעת שכשמישהי מלווה, זה מה שלמדתי, אם יש מתנדבת או מישהי שמלווה אישה, נפגעת אלימות או מאויימת וזה אז היא מקבלת יחס אחר.
<סמאח סאלימה: ואז בישיבה אחרי זה אומרים לה תבואי את אבל בלי המתנדבת, בלי מישהו, אנחנו מכאן נסתדר.
<סמאח סאלימה: וזה כאילו מסרת תעודה ונסתדר.
<סמאח סאלימה: ואם תגיעי אחרי כמה שבועות שלא עשו כלום.
<סמאח סאלימה: עם משפחת איהאם אמרו, תפתחו תיק ונעזור לה עם תל אביב והיה ביקור בית.
<סמאח סאלימה: באמת אני סמכתי על אנשים כי אני מאמינה לקולגות שאומרים שהמצב על הפנים וצריך לעזור.
<סמאח סאלימה: אבל אם עוברים חודשים על גבי חודשים ושום דבר לא זז.
<סמאח סאלימה: האישה היום בבוקר הייתה ב- - - היום בבוקר, ואמרו לה שום דבר לא התחדש בתיק, אנחנו לא יכולים לעזור לך בינתיים.
<ציפי אשבל: באיזה נושא - - -
<סמאח סאלימה: בנושא של סיוע כלכלי, בסיוע שהבטיחו לי מיטה ומקרר.
<סמאח סאלימה: לא לדבר על טיפול פסיכולוגי.
עאידה תומא סלימאן: לא ושתביני, משפחה שיש לה גם ילד, כמעט גבר, עם צרכים מיוחדים, עם פיגור מאוד קשה - - -
<סמאח סאלימה: היא יכולה - - - היא המשיכה לחזור לעבודה - - - נשים כמו - - - לא חסר שתבינו, הן נשים לוחמניות וכן, כולם מדברים על נשות המשפחה אבו ראניאן הן פשוט דורשות ומבקשות.
<סמאח סאלימה: ואיתן המשטרה לא יודעת מה לעשות כי כשמבקרות ואם את מפחדת ומסתדרת לבד אז - - - משטרה ומתלוננת ומח"ל וזה היא מקבלת על הראש.
<סמאח סאלימה: הן רוצים אותנו - - - ועלובה ושתתחנן, והיא לא כזאת.
<סמאח סאלימה: שוטר שליווה אותה לעשות את ה- - - ואמר לה גם אני - - - וזה שוטר שעמד בבית שלה והוא אמר לה את זה.
<ציפי אשבל: שמעת את השוטר - - - ליווה אותה שוטר לאסוף את הבגדים טרם שהיא יצאה למקלט אז הוא אמר לה אני כורדי ואם אשתי הייתה עושה מה שאנחנו עושים גם הייתי עושה לה - - -
עאידה תומא סלימאן: זה משהו שאנחנו יודעים שכאילו נורמה בתחנות המשטרה - - - אני חייבת להגיד לך שזה קורה בהרבה מקומות, השוטרים ש- - - חברים, אני רוצה שתבינו - - -
<סמאח סאלימה: יש כל כך הרבה דברים שאפשר לעשות.
<סמאח סאלימה: אני חושבת שרק אם פותחים את הראש ולא תמיד הנהלים, אני מבינה את הנהלים, אבל כשפותחים את הראש אפשר לעשות אחלה שיתופי פעולה.
<סמאח סאלימה: כשפותחים את ה- - - אני גם לא ידעתי על הנושא הזה של סנה ועל שוטר שיושב בוועדה עד שהתנסיתי ואז ביקשתי אישור לוועדה בלי השוטר ו- - - לומדים מהניסיונות, לומדים מהמקרים האלה ותמיד אפשר להחריג כל דבר.
<סמאח סאלימה: זה גם משהו שלמדתי.
<סמאח סאלימה: למשל, משרד הרווחה, אתם בדרך לשם עאידה, כששמים תקן שהוא לדובר ערבית, א' צריך להגיד שהוא ערבי, לא דוברת ערבית, שזה שנבין.
<סמאח סאלימה: ב' - לא להעביר את התקציב עד שהדבר הזה יאוייש.
<סמאח סאלימה: כי אומרים לך, פרסמנו, לא היה מועמדים - - -
עאידה תומא סלימאן: מכניסים מישהו אחר מהאוכלוסייה היהודית שלא מטפל.
<סמאח סאלימה: אז זו בעיה למשל לא של המשרד.
<סמאח סאלימה: המשרד הקצה תקנים אבל הרשות המקומית משחקת בתקנים וזה הכוח של אורלי ושל מי שמנהל את ה- - - אני מבינה את זה, שמשחק בתקנים ושעות, זה המשאב שלה.
<סמאח סאלימה: אבל כזה מיועד לחברה הערבית או לדוברי ערבית צריך לדאוג באיזו דרך ליישם את זה.
<סמאח סאלימה: וזה ישים, זה משהו שהוא ישים.
<סמאח סאלימה: הדבר השני שאפשר ברווחה וזה לא רק התקנים.
<סמאח סאלימה: כל הפרויקטים שבאים לעיר לוד, ולא חסר, פרוייקטים גם של תעסוקה וגם של נכים וגם של יזמות עסקית.
<סמאח סאלימה: כל הרווחה יש לה יד בהרבה דברים.
<סמאח סאלימה: לבקש, יש פה 30% חברה ערבית, 30% לא 20%.
<סמאח סאלימה: המשאבים האלה פשוט לבקש שהחלק שמיועד לחברה הערבית שיגיע לחברה הערבית.
<סמאח סאלימה: לא לפחד מארגוני חברה אזרחית, לא לפחד.
עאידה תומא סלימאן: סמאח, אני רוצה להבין דבר אחד.
עאידה תומא סלימאן: בכל מקום שאני הולכת אליו ומדברת על - - - על ידי עובדות סוציאליות ערביות ואני כן מאמינה שצריך עובדות סוציאליות ערביות ולא דוברי ערבית ואפילו עדיף שיהיו מהעיר.
עאידה תומא סלימאן: לפעמים זה יותר קשה.
עאידה תומא סלימאן: אבל הטענה כל הזמן שלא ניגשות ואין עו"סיות ערביות.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה זה- - -
<סמאח סאלימה: א' - כשהיה מאיר ניצן הקצו ארבעה תקנים.
<סמאח סאלימה: הוא באמת נתן את זה בכובד ראש.
<סמאח סאלימה: מה שקורה, עאידה, עובדת סוציאלית גם ככה עובדת קשה ומרוויחה מעט.
<סמאח סאלימה: ואם מישהי, הכנסנו - - - אני בעצמי הבאתי קורות חיים, יש בחורה שקוראים לה מונה ג'נאת, תבקשו לפגוש אותה.
<סמאח סאלימה: והיא זאת שנכנסה בשריון הזה של ה- - - לחצי משרה, היא הגישה שלוש פעמים קורות חיים, הקורות חיים נעלמו.
<סמאח סאלימה: ואז דיברתי עם ראש העיר הוא אומר לי שלחת אותי לריב, איפה המועמדים.
<סמאח סאלימה: אמרתי לו, שלחתי לך שלוש מועמדים, אחת מג'לג'וליה אחת מ- - - 70% מכוח העבודה בלוד, התברואה הוא מהמשולש הדרומי אז ככה שמגיעים - - - אז יש מועמדים.
<סמאח סאלימה: אני מדריכת סטודנטים פה, הדרכתי שש סטודנטיות לעבודה סוציאלית.
<סמאח סאלימה: אחרי שנה שנתיים הם נהיו עובדים סוציאליים.
<סמאח סאלימה: אז עובדים סוציאליים מגיעים ללוד.
<סמאח סאלימה: שלוש בנות מנעם נהיו עובדות סוציאליות, לא חסר.
<סמאח סאלימה: אבל - - -
<סעאד לאלי: השאלה הוא אם הקושי הוא - - -
עאידה תומא סלימאן: הייתי מבינה את ההערה הזאת אם הייתה להן עזרה - - -
<סמאח סאלימה: אבל רגע, אני אתן לך דוגמה, אני סיפרתי את זה לסעאד.
<סמאח סאלימה: כש - - - והיא חצי משרה וחצי משרה של עובד סוציאלי מתחיל זה עלוב והיא ביקשה והיא הייתה על תקן של התקציבים המיוחדים של - - - אמרו לה - - - שנה שעברה נגמר התקציב לא מחדשים לך, תמצאי לך עבודה אחרת.
<סמאח סאלימה: ואז בהתערבות שלנו אמרו לה, בסדר מחדשים, וראש העיר ביקש משר הרווחה והוא נתן לנו הארכה לדבר הזה.
<סמאח סאלימה: למה עובד סוציאלי ערבי צריך להיות כל הזמן בהיכון או על זמני.
<סמאח סאלימה: עובד סוציאלי, וזה תפקיד של אורלי להחזיק עובד סוציאלי, להציע לו - - - היא ביקשה להיות פקידת סעד, לא נתנו לה, היא ביקשה לגשת לרבע משרה לאלימות במשפחה, אמרו לה התפקיד כבר אוייש.
<סמאח סאלימה: ואמרה, המכרז כתוב דובר ערבית, כן זה למשרד אנחנו שמים את זה דובר ערבית אבל זה לא באמת דובר ערבית.
<סמאח סאלימה: - - - אני יודעת שבמכרז הזה - - - כתוב דובר ערבית אבל יש לך מישהי מתוך המערכת שמבקשת להשאר.
<סמאח סאלימה: - - - אמרו לה - - - עובד סוציאלי, קוראים לו ניאז, תשאלי את אורלי, הוא עבד פה ארבע שנים, ביקש להשתדרג כמו כל עובד סוציאלי אחר שאפתני והוא רצה, הוא רצה אלימות במשפחה והוא רצה להיות פקיד סעד והיא אמרה לו אין, אין, אין.
<סמאח סאלימה: הוא לא - - - עם 3-4 אלף ₪.
<סמאח סאלימה: והיום הוא פקיד סעד בג'לג'וליה.
<סמאח סאלימה: למה שם מציעים לו תפקיד ופה לא?
<סמאח סאלימה: כי עובד סוציאלי ערבי - - -
עאידה תומא סלימאן: תני לי מספר טלפון שלו לעוד מקרה שאני עוקבת.
<סמאח סאלימה: אבל תשמעי עאידה, כשיש לך עובד טוב ערבי צריך להשקיע בכדי שהוא יישאר ואז התפקיד שלנו לדחוף מישהי כמו - - - שהיא עכשיו סיימה.
<סמאח סאלימה: היא לא תישאר אם לא מכירים בה מבחינת כוח אדם, מבחינת השתלמות, מבחינת להציע לה אופק תעסוקתי.
<סמאח סאלימה: וזה מה שקורה ברשות, זה לא קשור לסעד- - -
עאידה תומא סלימאן: הבעיות של עו"סים אנחנו כבר יכולנו לדבר על זה ורק על זה - - -
<קריאה: איך קוראים לבחור, סמאח?
<סמאח סאלימה: ניאז.
<סמאח סאלימה: הוא עכשיו במשרה מלאה הוא לא יחזור לפה.
עאידה תומא סלימאן: האם יש תכניות לנשים, תכניות שהרווחה עושה לנשים בעיר לוד?
<סמאח סאלימה: את שמעת את ראש העיר פה בהפגנה, הוא אמר שהוא עושה להם בישול.
<סמאח סאלימה: שמעת את זה?
<סמאח סאלימה: מוציאים אותן מהבית כדי לבשל ביחד.
<סמאח סאלימה: אמרתי לו, איזה נאום זה?
<סמאח סאלימה: הן מבשלות במקום לבשל בבית לבשל במתנ"ס?
<סמאח סאלימה: זה התכנית העצמה?
<סמאח סאלימה: הוא נאם את זה והוא אמר את זה.
עאידה תומא סלימאן: מי ה- - -
<שחר גואלמן: אנחנו בעל"ם, אני מנהלת של - - - , בכל מקרה יש לנו שיתוף פעולה עם סמאח ואנחנו יש לנו פה קבוצה ייחודית שאין אותה בארץ של רק נערות ערביות.
<שחר גואלמן: זה משהו שתוך כדי תנועה עשינו את זה שיהיה מותאם לחברה ונגיש תרבותית.
<שחר גואלמן: אני לא נכנסת לחוויה שלך.
<שחר גואלמן: אני החוויה שלי שהרווחה מאוד עוטפת אותי.
<שחר גואלמן: אני מקבלת הדרכה פעם בשבועיים - - -
עאידה תומא סלימאן: מהרווחה?
<שחר גואלמן: בנוסף להדרכות שלי בתוך העמותה.
<שחר גואלמן: אני לא רוצה להגיד בניגוד.
<שחר גואלמן: אני אישית החוויה שלי מאוד טובה דווקא.
<שחר גואלמן: ואני אגיד שפה ספציפית בקבוצת נערות ערביות פעמיים הרווחה נתנו לנו קבוצת אפייה טיפולית שעשינו אמהות בנות שהייתה הצלחה מאוד מאוד טובה.
<שחר גואלמן: ספציפית פה- - -
<סמאח סאלימה: דרך על"ם לא דרך נעם.
<שחר גואלמן: דרך על"ם כן.
<שחר גואלמן: תקציב של הרווחה.
מירב בן ארי: - - - אפייה- - -
<שחר גואלמן: לא, אבל זה אפייה טיפולית.
עאידה תומא סלימאן: אני לא נגד אפייה.
<סמאח סאלימה: היה מוצלח ועתיר קלוריות.
<שחר גואלמן: זה היה מאוד מאוד מותאם לצרכים שעלו מדועה שהיא הרכזת - - - בנעם, גם אצלנו.
<שחר גואלמן: אז דועה העלתה את הצורך הזה של לעשות משהו של אמהות ובנות ודועה העלתה את הצורך באפייה.
<שחר גואלמן: זאת אומרת זה היה משהו - - - וגם השנה אנחנו מקבלות עוד קבוצה.
<שחר גואלמן: היה ניסיון שהוא נפל לא בגלל - - - בגלל דווקא עמותה ש - - - לעשות איזשהו קולנוע, סרט, זה נפל על דברים אחרים, על שפה.
<שחר גואלמן: בעיני זה - - - שלא היו יכולים לעשות את זה בערבית - - -
עאידה תומא סלימאן: מי לא היה יכול?
<שחר גואלמן: זה משהו שיש עכשיו קבוצת סרטים של נערים שיוצרים סרט לכבוד- - - אז הם לא היו מוכנים - - -
עאידה תומא סלימאן: והם לא היו מוכנים לעשות משהו בערבית.
<שחר גואלמן: בערבית כי אמרו שזה יהיה - - - לא הצלחתי להבין למה, אמרנו שיש לנו מתרגמת באמת מעבר - - -
עאידה תומא סלימאן: טוב, הם מצלמים והם לא מבינים מה קורה והם לא יכולים לערוך את זה.
<שחר גואלמן: אני אגיד אבל כן שיש פה איזה מצוקה שהיא מעבר.
<שחר גואלמן: אני עובדת עם נערות יהודיות ועם נערות ערביות.
<שחר גואלמן: מול היהודית יש מסלול דיי מובן של הפניות, של טיפולים, של מענים שהם כן מותאמים לנערה יהודייה שזה לא תואם לנערה ערבייה.
<שחר גואלמן: זאת אומרת נערה ערבייה שבאה ומספרת על אלימות בתוך המשפחה זה כאילו ידינו כבולות.
<שחר גואלמן: אז אנחנו פונות לרווחה, לרווחה אין כלים.
<שחר גואלמן: אנחנו פונות לסמאח, סמאח היא בעצם - - -
<ציפי אשבל: מה היו עושים עם היהודיות?
<שחר גואלמן: יהודייה, קודם כל נכנסת פקידת סעד, מועבר דיווח למשטרה.
<שחר גואלמן: יש איזשהם - - -
עאידה תומא סלימאן: זה - - - הרווחה גישה תרבותית - - -
<ציפי אשבל: וערבייה לא?
<שחר גואלמן: מוציאים את הילדה כנראה מהבית, יכול להיות שתגיע לצופיה, אם המצב שלה יותר טוב אז לפנימייה אחרת.
<שחר גואלמן: יהיה איזשהו תהליך, יהיה משהו יותר מותאם.
<שחר גואלמן: לנערה ערבייה שאת מוציאה מהבית את גוזרת עליה חיים - - -
עאידה תומא סלימאן: מי אמר את זה?
עאידה תומא סלימאן: אתן משננות את זה אחרי העו"סים החדשים.
עאידה תומא סלימאן: אני פתחתי מקלט לנערות לפני 25 שנים ומקלט לנשים לפני 25 שנים.
עאידה תומא סלימאן: טיפלנו בעשרות נשים ערביות מלוד ורמלה.
עאידה תומא סלימאן: יצאו מהמקלטים חזרו לקהילה אבל אז מישהו עבד עם הקהילה, אז מישהו הבין.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו כולם משננים רגישות תרבותית.
עאידה תומא סלימאן: תמותו ותשמעו על התרבות.
<שחר גואלמן: את הידע שלי זה מה שאני לומדת מהנשים החכמות - - - אני לא מזלזלת - - -המענים שיש יש עליהם סטיגמה מאוד מאוד קשה.
<שחר גואלמן: יש הרבה יותר מענים לנערות יהודיות, וזאת עובדה.
<שחר גואלמן: זאת אומרת יש פנימיות - - -
<ציפי נחשון גליק: מי שנמצאת בסכנה אין פתרון - - -
<שחר גואלמן: יש פה בעיה שהיא יותר שורשית.
<שחר גואלמן: אני יכולה להגיד שסמאח יחד איתנו נפגשנו לפורום ראשוני, להתחיל לדבר ברמה של אפילו חזון אם היו לנו עכשיו את כל התקציבים איך היה נראה מענה שהוא באמת יכול לסייע לנערה שמעוניינת.
<שחר גואלמן: זאת אומרת מה אנחנו עושים עם זה.
<שחר גואלמן: יש מענים שכרגע יש בעיה ואנחנו מחפשים מי - - - אז כולם מפשלים בדרך אבל גם יש משהו גדול יותר מזה שיש פשוט משהו שהוא לא מותאם, אגב, לנשים בכלל בכל מה שקשור לקורבנות אלימות בתוך המשפחה, יש משהו שהוא הרבה יותר נגיש, הרבה יותר קל לפגוע לאישה מאשר לקבל עזרה בתוך כרגע המענים שקיימים ועוד יותר לחברה הערבית שגם ככה סובלת מגזענות ואפלייה וכל זה.
<שחר גואלמן: זה מה שאני אומרת אז אני לא מזלזלת בקיים, אני אומרת שצריך לפתח עוד.
עאידה תומא סלימאן: יש בית חם - - -
<סמאח סאלימה: בשכונת נווה אביב.
עאידה תומא סלימאן: וזהו מבחינת תכניות?
<סמאח סאלימה: יש תכניות גם לסדנאות פה ושם גם במתנ"ס אבל אין משהו, מקום - - -
<ציפי נחשון גליק: אני מציעה שתשבו עם העובדת של הנערות ותגישו תכנית.
<סמאח סאלימה: אנחנו נעשה את זה עוד פעם, אין בעיה.
<ציפי נחשון גליק: בסדר, ביחד עם המחלקה.
<ציפי אשבל: עשיתן?
<סעאד לאלי: היא אומרת ש- - -
<סמאח סאלימה: כן, ככה פתחנו את הבית חם.
<סמאח סאלימה: יש לנו תכנית, אנחנו רוצים לעבוד עם נערות - - -
עאידה תומא סלימאן: בואו נסכם משהו.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל את ההתנהלות הלא מובנת לפחות לי בעניין טיפול במשפחות שקיים בהן מקרה רצח במיוחד של נשים שמתלוננות על איומים ונפתח להן תיק פלילי שלא נעשה איתו כלום והן סוחבות את התיקים האלה וזה מעכב את כניסתן למקומות העבודה.
עאידה תומא סלימאן: זה בלתי מתקבל על הדעת, אנחנו נמשיך עכשיו למשטרה ונדבר על זה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן גם הפרטים על המקרים, שני המקרים, אני במעקב אבל אני חייבת להגיד, לא בהצלחה, לא בגלל חוסר מעקב מצדי אלא בגלל חוסר מענים מהמשרדים.
עאידה תומא סלימאן: בעניין התכנית, שרה עכשיו - - - אנחנו, אני אמרתי, אני אעלה את זה בישיבה הבאה - - -
<סמאח סאלימה: הדס יודעת בדיוק אותה ועדה וגם איתה - - -
עאידה תומא סלימאן: בעניין שיתוף הפעולה, אני חושבת סמאח שצריך תמיד להמשיך לאתגר ולא להרים ידיים את הרווחה בתכניות האלה.
עאידה תומא סלימאן: ואין שום סיבה שהם לא ישתפו פעולה ולא יתמכו בתכניות שקיימות ומשגשגות בתוך העיר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם נעלה את זה.
עאידה תומא סלימאן: את הוזמנת לשולחן העגול ש - - -
<קריאה: אני ראיתי אותה - - -
עאידה תומא סלימאן: מי הנציגים מהאוכלוסייה שם, את יודעת?
<סמאח סאלימה: לא, לא יודעת.
<ציפי אשבל: יש משרד החינוך במסגרת הזו - - -
<סמאח סאלימה: לא, מהקהילה - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל אני רוצה - - - כבר - - - הרבה דברים.
<סמאח סאלימה: יש לי בקשה, עאידה, אם את כבר בנושא של נפגעות בגלל שאנחנו יש לנו, לא דיברתי על זה, אבל יש לנו קבוצה של משפחות ה - - - הנושא של הזכויות של הסבתות והדודות כשנרצחת אישה, ואת יודעת על משפחת אבו שארך, הבעל או האקס לקח את הילדים, נעלם, אסור להם להתקרב.
<סמאח סאלימה: זה ילד שגדל אצל סבתא שלו ואחרי שאמא שלו נרצחה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את זה מנצרת.
עאידה תומא סלימאן: ראש העיר עשה אותו דבר.
<סמאח סאלימה: אבל אם לפי החוק - - - אני יודעת שזה כואב לך כי את מכירה מקרים דומים - - - בחוק - - - של קרובי משפחה, בחוק, ואז גם להם תהיה זכות לראות את הנכדים.
עאידה תומא סלימאן: לא, יש זכויות של - - - הם מיישמים את כאילו חזקת הגיל, הם לא עושים את זה כולם - - - (קובץ 3 - מחלקת הרווחה לוד)
עאידה תומא סלימאן: כדי לשים את כולם בתמונה, אנחנו התחלנו את הסיור הזה, סיור של הוועדה לקידום מעמד נשים ושוויון מגדרי בכנסת, התחלנו את הסיור הזה בעיר רמלה, זה סיור משולב של רמלה לוד וגם משולב של רווחה ומשטרה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עוד לא הגענו לחלק של המפגש עם המשטרה.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מירב בן ארי שהיא חברת ועדה הצטרפה לחלק מהסיור אבל בגלל שהיא עדיין בחופשת לידה אז היא הייתה צריכה לחזור לטפל בתינוקת.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו החלטנו על הסיור הזה באחת הישיבות שדנו בנושא של אלימות נגד נשים ורצח נשים במיוחד בעיר רמלה לוד.
עאידה תומא סלימאן: ואז מנהלת הרווחה הגיעה לדיון שהתקיים, זה היה לאחר הרצח של דועה אבו שארך, ומאז התקיימו עוד דיונים בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: זה נושא שהוא, כל הנושא של אלימות נגד נשים הוא נושא שהוא בראש מעייני לפחות בפעילות הקהילתית שלי והציבורית לפני שנכנסתי לכנסת וכמובן כיום כשאני יושבת ראש הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: הנושא של רצח נשים ערביות בערים רמלה לוד אנחנו כבר עוקבים אחר הנושא ומנסים לטפל בו כמה שנים.
עאידה תומא סלימאן: לאחרונה מתחיל להתבהר אפילו לגורמים חוץ מהפמניסטיות המשוגעות לעניין, לגורמים אחרים, כמה הנושא חמור וכמה הוא מחייב טיפול לא שגרתי בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו היינו ברמלה ואמרתי שם ואני חוזרת ואומרת פה: במקרים לא שגרתיים צריך טיפול לא שגרתי.
עאידה תומא סלימאן: ככה אני רואה את זה.
עאידה תומא סלימאן: ובמקרים חירומיים אני חושבת שצריך להכריז על מצב חירום ולהתכונן למצב חירום ולשים תכנית חירומית.
עאידה תומא סלימאן: בשאילתא שהגשתי לשר לביטחון פנים על מקרי הרצח ברמלה ולוד, לצערי הרב, אחד מהדברים, שאני ידעתי והכרתי מהפעילות שלי, אחת הבעיות העיקריות זה אי פענוח מקרי הרצח.
עאידה תומא סלימאן: שזה משאיר קודם כל את הציבור בהרגשת חוסר אונים ופחד אימים אבל מצד שני אני אתמקד בנושאים של המשטרה כשאשב עם המשטרה.
עאידה תומא סלימאן: אבל בנושאים של הרווחה, ואז בדיון ההוא עלו כמה נקודות שאותי לפחות קוממו.
עאידה תומא סלימאן: גם מספר התקנים לעובדים/עובדות סוציאליות ערבים ברווחה.
עאידה תומא סלימאן: גם המספר המפחיד שאז דיברת עליו, ארצה באמת לקבל עדכון.
עאידה תומא סלימאן: המזכר המפחיד של 80 נשים מאויימות בדרגת מסוכנות גבוהה כולל 60 ערביות בתוכן.
עאידה תומא סלימאן: איפה עומדים מבחינת התקנים.
עאידה תומא סלימאן: אני בזמנו ביקשתי הקמת צוות רב מקצועי, רב גורמי, בתוך העיר כדי לבנות תכנית חירומית שתטפל בנושא של הגנה על נשים ופתרון עניין הרצח.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו פה כדי לשמוע, אנחנו פה כדי לקבל עדכון אבל אני חייבת להגיד, אני מגיעה עכשיו ממפגש, הוא לא חדש בשבילי, מפגש עם משפחות של נשים שנרצחו בעיר והרבה מהטענות הופנו כלפי המשטרה, ואני חייבת להגיד את זה, אבל היו גם טענות מאוד קשות כלפי הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: תוך כדי אני אתייחס לזה אבל אני אומרת לכם אנחנו מגיעות ומגיעים עם הרבה מטען רגשי מהמפגש ההוא.
עאידה תומא סלימאן: זאת לא פעם ראשונה שאני פוגשת אותם.
עאידה תומא סלימאן: אני מטפלת באופן אישי במקרים שלהם אבל זה עדיין, כל פעם לשמוע מחדש שאנחנו מדשדשים במקום זה מאוד מקומם.
<אורלי דהן: שמי אורלי, אני מנהלת אגף לשילוב חברתי פה בעיריית לוד.
<אורלי דהן: בראשית דבריי אני רוצה להגיד שאם אנחנו נפגשות פעם שנייה בפרק זמן של חצי שנה או כמעט חצי שנה זה אומר שהנושא הוא בראש סדר העדיפויות של הוועדה.