GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: זה שבקדנציה אחת דנו ביותר מ-12 ישיבות, כאשר כל ישיבה באו אחריה פגישות עבודה ובאו אחריה התקשרויות עם המשרדים ומעקב אחרי המשרדים, זה כן אומר שאנחנו עסוקים בנושא.
עאידה תומא סלימאן: סמאח, אני יודעת את דעתך ואני יודעת שאת לא מרוצה, אבל אני חושבת שהגיע הזמן להפריד בין תפקיד חברי הכנסת, כמחוקקים וכאנשים שמעבירים ביקורת על העשייה, לבין אלה שאמורים לעשות וליישם.
חנין זועבי: בין ממשלה לבין אופוזיציה גם, או ערבים ויהודים.
עאידה תומא סלימאן: רציתי לשאול אותך, עמאל, את קיבלת תלוש משכורת כשעבדת?
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לגלות ולפרוס גם בפני האגפים של האכיפה את הדרכים לעשות את זה ולהחביא את עצם העובדה שעוברים על החוק.
אוסאמה סעדי: לעקוף.
עאידה תומא סלימאן: לעקוף, אני חיפשתי את המילה.
עאידה תומא סלימאן: אז לא קיבלת בכלל תלוש משכורת?
אוסאמה סעדי: כמה זמן עבדת?
<עמאל גאווי: לא, לא קיבלתי.
<עמאל גאווי: עבדתי כמעט חצי שנה, עד שהלכתי ללמוד.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, גם לא שולם עבורך ביטוח לאומי, לא מס הכנסה.
<סמאח ותד: יכול להיות ששולם אבל היא לא קיבלה את התלוש.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שהיא לא מקבלת תלוש - - -
<קריאה: את לא יכולה לדעת.
עאידה תומא סלימאן: הוא נתן לך את זה במזומן?
עאידה תומא סלימאן: במזומן, אז היא לא קיימת בשוק העבודה.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שקורה, שהרבה מהנשים כאילו לא עובדות.
עאידה תומא סלימאן: הן לא קיימות בשוק העבודה ברגע שהם עושים את זה.
עאידה תומא סלימאן: לינא מרזוק, בבקשה.
<לינא מרזוק: שלום לכולם.
<לינא מרזוק: קוראים לי לינא מרזוק, מכפר ערערה, אני בת 19.
<לינא מרזוק: בינתיים אני לומדת הנהלת חשבונות ברמת גן.
<לינא מרזוק: לפני שסיימתי את התיכון עבדתי בסופרמרקט אצלנו בכפר, עבדתי כשישה חודשים.
עאידה תומא סלימאן: לפני שסיימת תיכון?
<לינא מרזוק: כן.
<לינא מרזוק: קיבלתי אפס זכויות.
<לינא מרזוק: הייתי במשרה חלקית.
עאידה תומא סלימאן: כמה קיבלת?
<לינא מרזוק: על זה קיבלתי רק 700 שקל בחודש.
אוסאמה סעדי: כמה ימים בשבוע?
<לינא מרזוק: חמישי שישי שבת.
<לינא מרזוק: 70 שעות בחודש.
<לינא מרזוק: 18 שעות בשבוע.
עאידה תומא סלימאן: איך קיבלת את הכסף, גם כן במזומן?
<לינא מרזוק: במזומן.
<לינא מרזוק: אין תלושי משכורת.
עאידה תומא סלימאן: הם לא צריכים לקבל אישור כדי להעסיק נוער?
אוסאמה סעדי: אבל זה בתקופת הקיץ.
אוסאמה סעדי: בתקופת הקיץ מותר.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל ההעסקה מלכתחילה הייתה נגד החוק.
<סמאח ותד: ההעסקה הזו חוגגת בחברה הערבית.
<יפה סולימני: מותר להעסיק נוער בקיץ.
<מאיר דוד: בזמן הלימודים מותר מעל גיל 16 בשעות שלאחר הלימודים.
<מאיר דוד: מותר להעסיק מעל גיל 16 גם במהלך השנה.
<לינא מרדוק: לא משלמים, לא על הנסיעות, לא ביטוח לאומי, לא כלום.
<לינא מרדוק: זה ניצול.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת.
אוסאמה סעדי: אתם יודעים שאפשר לתבוע.
אוסאמה סעדי: כשלא משלמים לכם אפשר לתבוע.
אוסאמה סעדי: חשבתם, הגשתם תלונה, משהו?
<סמאח ותד: הם שכנים.
אוסאמה סעדי: זה מה שרציתי שתשמע, זה בהמשך לדיון שהיה לנו בוועדה לביקורת המדינה.
אוסאמה סעדי: לא מגישים תלונות.
<מאיר דוד: שמעת מה אמרה סמאח?
<מאיר דוד: הם שכנים, בגלל שהם שכנים היא לא - - - אני אדבר על זה אחר כך, על מה קרה כשהגענו.
אוסאמה סעדי: היה לנו דיון בוועדה לביקורת המדינה בדיוק בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.
ג'מאל זחאלקה: זה נושא מאוד חשוב, אנחנו מכירים את התופעה ואני חושב שלרשויות האכיפה אין מה לחפש.
ג'מאל זחאלקה: הם לא צריכים לעשות מחקר.
ג'מאל זחאלקה: כל מקומות העבודה.
ג'מאל זחאלקה: 90% ממקומות העבודה ביישובים הערביים - - -
עאידה תומא סלימאן: לא הבנתי, "אין מה לחפש"?
ג'מאל זחאלקה: הם לא צריכים לחפש את הבעיה, הבעיה נמצאת.
ג'מאל זחאלקה: כל מקום שייכנסו אליו אין זכויות.
ג'מאל זחאלקה: כל סופרמרקט, כל חנות, כל משרד, ביישובים הערביים, חוץ מהמקומות הרשמיים כמו בנקים, משרדים, עירייה, מקומות שהם - - -
<מייסם ג'לג'ולי: אפילו עיריות מעסיקות קבלן ומפרות את הזכויות.
ג'מאל זחאלקה: בסדר, אבל יש דבר שהוא מחוץ לרדאר, הבעיה העיקרית נמצאת שם.
ג'מאל זחאלקה: כל מקום שתיכנס אליו אתה תעבור ליד סופרמרקט, תראה נשים עובדות שם, תדע לך שהנשים האלה לא מקבלות שכר.
ג'מאל זחאלקה: לא צריך לחקור.
ג'מאל זחאלקה: עכשיו הבעיה היא למצוא את הדרכים כיצד להוכיח זאת.
ג'מאל זחאלקה: הרי הם מתחמקים ויש להם שיטות להתחמק.
ג'מאל זחאלקה: סמאח מצאה שיטה מעניינת מאוד, צריך ללמוד ממנה, אתם צריכים ללמוד ולמצוא דרכים כאלה, אחרת אי אפשר להילחם בתופעה.
ג'מאל זחאלקה: זו הערה ראשונה.
ג'מאל זחאלקה: הערה שנייה היא הרבה יותר קשה.
ג'מאל זחאלקה: פה מדובר בעיקר בעיקר בבעיה הספציפית הזאת, אנחנו הרי סובלים מבעיה פוליטית של פיקוח ושל אפליה מצד המדינה וגם מבעיות חברתיות בתוך החברה, פה יש ניצול כפול, של המדינה שמעלימה עין, אין מלים אחרות להגיד על הדבר הזה, אין מלים אחרות כי העלמת עין היא כמו התרה, כמו לתת היתר, אין הבדל.
ג'מאל זחאלקה: אם אתה רואה שעוברים על החוק ופוגעים בזכויות ואתה מעלים עין, כאילו התכוונת.
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, החוק אומר כך, נכון?
ג'מאל זחאלקה: אתה בתור משפטן, המשפט אומר שהעלמת עין היא כמו לתת היתר או כתמיכה בתופעה.
ג'מאל זחאלקה: ואנחנו כציבור ערבי, הבעיה היא בעיקר בעיה פנימית אצלנו, בואו נודה בזה.
ג'מאל זחאלקה: כשהבחורות שעובדות ברשתות, גם מכפר קרע וגם מערערה וגם מכל מקום, שעובדות ברשתות, בלי לנקוב בשמות, בגולף, בקסטרו, בכל המקומות, הן מקבלות שכר מינימום ומעלה.
<סמאח ותד: בתוך הכפרים לא מקבלות שכר מינימום.
אוסאמה סעדי: הן מקבלות שכר מינימום.
ג'מאל זחאלקה: לא, כשהן עובדות ברשתות של יהודים הן מקבלות, בתוך היישובים הערביים לא מקבלות.
ג'מאל זחאלקה: ביישובים הערבים לא מקבלים.
<סמאח ותד: כי זה זכיין.
ג'מאל זחאלקה: אתה מדבר על עורכי דין מכובדים, על אנשי עסקים וכו', ואנחנו, אני חושב, עאידה, אני יודע שאת אוהבת דברים כאלה, אנחנו צריכים לקבל החלטה של התנגשות חזיתית עם האנשים שמנצלים נשים.
עאידה תומא סלימאן: כלומר אתה יודע שאני אוהבת להילחם.
עאידה תומא סלימאן: מקבלת את זה כמחמאה.
ג'מאל זחאלקה: בתור מחמאה.
ג'מאל זחאלקה: בתור יושבת ראש הוועדה, אנחנו נתחיל לסמן מקומות, צריכים לעשות משהו, שפה מנצלים נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי לפני שנים, ג'מאל זחאלקה, לפני שנים אמרתי משהו ואמרו לי, "עוד יעשו לך משהו, בעלי העסקים".
עאידה תומא סלימאן: אני עושה את זה באופן אישי, אני לא נכנסת לאף אחת מהרשתות שאני מכירה שמנצלים את הנשים בתוכם.
עאידה תומא סלימאן: לא קונה שם.
עאידה תומא סלימאן: בוא נעשה חרם כזה.
ג'מאל זחאלקה: הרשתות האלו נותנות לנשים יותר כסף מאשר המכולת השכונתית.
עאידה תומא סלימאן: יש רשתות, סליחה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא אנקוב בשמות, אבל כולנו יודעים, יש רשתות בתוך החברה הערבית שמנצלות נשים.
עאידה תומא סלימאן: הן עובדות 12 שעות ומקבלות משכורת כמו 1,500 שקל בחודש.
עאידה תומא סלימאן: אני למקומות כאלה לא נכנסת ולא קונה שם.
ג'מאל זחאלקה: אני מציע קמפיין.
ג'מאל זחאלקה: בואו נרים את הכפפה.
<קריאה: צריך חוק.
עאידה תומא סלימאן: יש חוק.
עאידה תומא סלימאן: להחרים מקומות עבודה לא צריך חוק, צריך שהציבור יחליט שהוא עושה את זה.
עאידה תומא סלימאן: אין חוק לזה.
<סמאח ותד: אין מודעות.
<סמאח ותד: לצערי הרב, לציבור הערבי, בחברה הערבית אין מודעות לדבר הזה.
<סמאח ותד: האבא ששולח את הבת שלו לעבוד 12 שעות ולקבל 100 שקל ליום, הוא מודע לזה והוא מסכים לזה.
<סמאח ותד: זו בעיה חברתית.
ג'מאל זחאלקה: הוא גם קורבן, האבא.
עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני חושבת שלעשות את זה - - שנייה, אני מבקשת, לא מתפרצים לתוך הדיון.
עאידה תומא סלימאן: דבר שני, בואו להפסיק להתייחס לעצמנו כאילו זו בעיה תרבותית.
עאידה תומא סלימאן: בכל מקום של עוני, של היחלשות, אנשים לפעמים חייבים לעשות דברים כדי לשרוד.
עאידה תומא סלימאן: הם לא עושים את זה כי בתרבות שלנו אנחנו אוהבים שמקפחים אותנו.
<עידית ליבוביץ' שקד: אבל דיברנו פה גם על עוד אוכלוסיות.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אני אומרת שזה לא עניין תרבותי, זה עניין של מקום מוחלש מבחינה כלכלית.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו התפרצנו לדברים של חבר הכנסת ג'מאל, ניתן לו לסיים.
ג'מאל זחאלקה: קודם כל, פה יש בעיה לא קלה.
ג'מאל זחאלקה: לא לטאטא דברים.
עאידה תומא סלימאן: זה מאוד מורכב, זה לא פשוט.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו מכירים את מי שעושה זאת.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו רואים ביישובים הערבים, במרכולים, ואני שאלתי כמה פעמים נשים "כמה את מקבלת?", זועזעתי, 1,500 שקל, עובדת מהבוקר עד הלילה כל יום, כל יום, ומקבלת 1,500 שקל.
ג'מאל זחאלקה: אני אומר לה, "איך את מסכימה?" היא אומרת לי "אין מה לעשות".
ג'מאל זחאלקה: מצב שמנצלים את המצב ואת העוני של האנשים שצריכים את הכסף בשביל לחיות, בשביל לשרוד.
ג'מאל זחאלקה: אני בדעה שצריך לעשות שני מהלכים.
ג'מאל זחאלקה: האחד, רשות האכיפה צריכה לעשות משהו רציני בנושא הזה, כולל שיהיה קו חם של תלונות, אפילו תלונות אנונימיות, של מידע, אין לנו ברירה אחרת, בעניין הניצול, לעשות אכיפה, למצוא דרכים להוכיח זאת.
ג'מאל זחאלקה: ובצד שני, אנחנו בתור חברה, צריכים לעורר את זה ולהגיד שאנחנו לא נקנה במקום שבו מנצלים נשים.
ג'מאל זחאלקה: אם נעשה את הקמפיין הזה, יכול להיות, למשל, אני חושב על היישוב שלי, כפר קרע, לא יהיה לי מה לקנות שם.
ג'מאל זחאלקה: אני מכיר את המקומות, אין מקום שאני יכול לקנות בו.
ג'מאל זחאלקה: יעני כל המקומות מנצלים נשים.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין מרים זלקינד משדולת הנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני עכשיו נותנת לָך ואחר כך לאמי ואני רוצה לתת זמן מספיק כדי לשמוע את מערך האכיפה.
<מרים זלקינד: אני ממש אשתדל לקצר.
<מרים זלקינד: קודם כל אני רוצה להצטרף למה שאמרה חברתי מ"איתך-מעכי" על הנושא של בוררות בבתי דין דתיים.
<מרים זלקינד: זו הצעת חוק באמת איומה, ההשלכות שלה יכולות להיות הרסניות ואני רוצה להגיד שאנחנו מאוד מתנגדות אליה.
<מרים זלקינד: וגם להצטרף למה שאמרת על גישור בפשרה.
<מרים זלקינד: בנוסף לזה שנשים מקבלות הרבה פחות ממה שהן היו מקבלות לו היו ניתנים פסקי דין, אז יש גם את הנושא שאין לנו פסיקות, אין אמירות משפטיות ואין החלטות שאחר כך אפשר ללמוד מהן למקרים נוספים.
<מרים זלקינד: אלו רק שתי הערות על דברים ממש חשובים שנאמרו כאן.
<מרים זלקינד: אני אתחיל ממשהו אופטימי.
<מרים זלקינד: בגלל הצורך האדיר מהשטח בנושא של זכויות נשים בעבודה, אנחנו נפתח בתקופה הקרובה בשדולת הנשים קו טלפוני לזכויות נשים בעבודה, גם לנשים ערביות וגם לנשים חרדיות ונשים דוברות רוסית.
<מרים זלקינד: מהמיפוי שאנחנו עורכות לקראת פתיחת קווי הזכויות האלה וגם ממה שעולה מהשטח, אני גם באה מעמותת ידיד אז יש לי פרספקטיבה קצת יותר רחבה, עולה שהבעיות בציבורים בישראל מאוד מאוד מגוונות.
<מרים זלקינד: לא דומות הבעיות של נשים ערביות או בדואיות או מהצפון - - -
עאידה תומא סלימאן: בדואיות זה ערביות.
<מרים זלקינד: כן, אני מתכוונת מאזורים שונים בארץ, לבעיות של נשים חרדיות ולבעיות של נשים אחרות או יוצאות ברית המועצות.
<מרים זלקינד: רק על קצה המזלג אני אגיד כמה דברים שמאפיינים וקורים והם שונים מאוכלוסייה לאוכלוסייה.
<מרים זלקינד: אנחנו, למשל, מכירות את זה שבקרב נשים בדואיות יש הרבה את הנושא של העברת עובדות בין חברות קבלן בלי לשלם פיצויים.
<מרים זלקינד: חברות שנעלמות, הזכויות לא נשמרות.
<מרים זלקינד: ברגע שאישה חולה, או כשרואים שהיא בהריון הם מפטרים אותה, בלי שימוע, בלי מכתב.
<מרים זלקינד: הרבה פעמים זה יוצר אחר כך גם בעיות מול הביטוח הלאומי.
<מרים זלקינד: יש המון המון הפרות שקשורות להיותן של נשים עובדות קבלן.
<מרים זלקינד: בקרב נשים יוצאת ברית המועצות לשעבר אנחנו רואים בעיות ייחודיות שנוגעות להטרדה מינית ולפנסיה וגם בעיות של עובדות קבלן.
<מרים זלקינד: בקרב נשים חרדיות יש, שוב, בעיות ייחודיות, כמו למשל הנושא המוזר הזה שמבקשים מהן לשלם מעשר.
<מרים זלקינד: מבקשים מנשים חרדיות לשלם מעשר.
<מאיר דוד: מה שדיברת, לתרום לעסק.
<מרים זלקינד: מציגים את זה כמשהו דתי.
<מאיר דוד: מעשר זה 10% מהשכר, לתת תרומה.
<מרים זלקינד: זה מוצג כעניין דתי.
<מרים זלקינד: או נשים שמתגרשות חוות התנכלות בגלל הגירושין שלהן, בגלל שזה לא מקובל בחברה החרדית.
<מרים זלקינד: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו זה שהמיפוי והאכיפה, כמו ששמענו כאן, בסיפורים מאוד מקוממים, כמעט ולא קיימים.
<מרים זלקינד: אני ביליתי שעות ארוכות בלנסות להבין מספרים.
<מרים זלקינד: מה קורה, איפה יש בעיות אכיפה, מהן בעיות האכיפה, כמעט ואין מחקרים, כמעט ואין מיפוי.
<מרים זלקינד: ישבנו פה לפני שבוע בוועדה ודיברנו על בעיות של נשים, על היתרים שניתנים לפיטורי נשים בהריון, אנחנו ראינו שיש אחוזים גבוהים מאוד באזור המרכז וירושלים.
<מרים זלקינד: זה אומר שאין דיווחים על בקשות למתן היתרים בכל האזורים האחרים, שפשוט לא מבקשים, ככל הנראה לא מבקשים.
<מרים זלקינד: הנשים הכי מוחלשות, מפטרים אותן מבלי לתת היתרים.
<מרים זלקינד: ומילה אחרונה על האכיפה.
<מרים זלקינד: לפני שבוע התקיים בוועדה לביקורת המדינה דיון במסגרת יום העוני ודובר על היעדר אכיפה בחברה הערבית.
<מרים זלקינד: פורסם, למשל, שרק תשעה עיצומים הוטלו על מעסיקים במגזר הערבי שהפרו זכויות.
<מרים זלקינד: זה מספרים באמת זעומים.
<מרים זלקינד: חוק הגברת האכיפה, ששיפר את מצבן של עובדות ניקיון, לצורך העניין, בהרבה אזורים בארץ, לא משפיע בכלל ככל הנראה, לא על הצפון ולא על הנגב, כך שאי אפשר שרק הארגונים יתנו מענה בנושאים האלה, זה לא מספיק.
<מרים זלקינד: אנחנו משתדלות, אנחנו עושות כמיטב יכולתנו, אבל צריך להיות משהו מדיני ורציני מצד המדינה וחייבת להיות יותר אכיפה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אוסמה סעדי, בבקשה.
אוסאמה סעדי: גבירתי היושב ראש, חבריי חברי הכנסת.
אוסאמה סעדי: אהלן והלן.
אוסאמה סעדי: אני חושב שכמו שאמרה עורכת הדין, לפני שבוע ביום העוני, ב-21.2 אני ניהלתי ועדה לביקורת המדינה בדיוק בעניין הזה של אי אכיפת חוקי העבודה, חוקי מגן וזכויות בסיסיות.
אוסאמה סעדי: שמענו וגם יש גם דוח של מבקר המדינה בנושא הזה, יש את מינהל ההסדרה והאכיפה ויש את החוק שהזכרת, חוק הגברת האכיפה משנת 2012, אבל המצב בחברה הערבית הוא מצב קטסטרופלי.
אוסאמה סעדי: מה שאמרו עמאל והחברות שלה, באמת, אני גם מכיר את זה אישית מירושלים המזרחית.
אוסאמה סעדי: גם בירושלים המזרחית המצב שם, למרות שיש שטח כבוש ואנחנו אומרים, כיבוש וכל הפוליטיקה, אבל גם מבחינת חוקי העבודה, גם שם בקושי משלמים.
אוסאמה סעדי: אתה יכול לעבוד, בעיקר את יכולה לעבוד, משרה מלאה תמורת 1,000 שקל, 1,500 שקל, עד היום.
אוסאמה סעדי: אני התחלתי לקבל תלונות ואנחנו עכשיו מכינים עדויות ועאידה, כל הכבוד שהתחלת עם זה בוועדה, פנו אליי גם עובדות שעובדות ברשתות המובילות בחברה הערבית, שהן לא מקבלות את הזכויות שלהן, מאיר, וזה לידיעתכם וטיפולכם המיידי.
אוסאמה סעדי: כמו שאמר חברי ג'מאל, אתם לא צריכים להתאמץ הרבה, רק תיכנסו למקומות האלה, רק תיכנסו, תגבו עדויות ואז הם יגידו לכם, אבל בכל זאת, זה שהם יבואו, שהן יבואו או שהן תבואנה להגיש תלונות זה קשה, אבל אם אתם תגיעו אליהן אז הן יספרו לכם את האמת.
אוסאמה סעדי: יש היום גם שיטות שהן יותר מתוחכמות.
אוסאמה סעדי: אתה שומע, מאיר?
אוסאמה סעדי: היום הרבה מעסיקים, הרבה חברות, בתלוש רושמים שכר מינימום, אבל העובדת לא מקבלת שכר מינימום.
אוסאמה סעדי: בקושי מקבלות אולי חצי משכר מינימום, אבל בתלוש אתה רואה - - -
עאידה תומא סלימאן: ולפעמים הם רושמים את הסכום, אבל רושמים שהיא עבדה כאילו חצי משרה.
אוסאמה סעדי: היום החוק מחייב כרטיס נוכחות ורישום שעות עבודה, כך שהיום אי אפשר לעקוף או לבלף או כל הדברים האלה, ואתם יכולים באמת לראות, עבדה 186 שעות, היא צריכה לקבל 5,250 וצריכה לקבל את כל הזכויות, חופשה, הבראה, נסיעות, פנסיה אחרי חצי שנה.
אוסאמה סעדי: כל הדברים האלה, אם תבואו לחברה הערבית, זה כמו דברים דמיוניים.
אוסאמה סעדי: אין את הדברים האלה, בקושי מקבלים.
אוסאמה סעדי: הנה, אתה שומע עדויות מהשטח של 1,000 שקל, 1,500 שקל.
אוסאמה סעדי: אנחנו דיברנו בוועדה לביקורת המדינה, גבירתי היושבת ראש, שמינהל ההסדרה רוצה לצאת בקמפיין אבל הקמפיין הזה, כמו שאמרה גדיר נקולא מ"קו לעובד", מדברים על זה כבר חודשים על גבי חודשים וזה לא יוצא.
אוסאמה סעדי: אני ביקשתי, בתור החלטה של הוועדה לביקורת המדינה, שהם יתנו לוח זמנים, מתי הקמפיין הזה בשפה הערבית עולה.
עאידה תומא סלימאן: אולי עכשיו יש להם?
אוסאמה סעדי: אולי.
חנין זועבי: אנחנו גם מכירים את המציאות.
חנין זועבי: להגיד שזה מאוד קל להתלונן, זה לא נכון, אוסמה.
חנין זועבי: נשים לא רוצות להתלונן, יש בעיה שהן יגישו תלונות.
חנין זועבי: צריכים לקבל אלטרנטיבה.
חנין זועבי: נכון שזו תופעה שבכל רחוב יש 90% שלא נותנים שכר מינימום, אבל נשים לא רוצות להתלונן, אלא אם אתה מגן עליהן, שלא יתנקמו בהן, שגם תשלם את התהליך המשפטי.
חנין זועבי: יש כמה צעדים.
חנין זועבי: אי אפשר להגיד, "יודעים ותלכו ותחפשו עדויות".
חנין זועבי: אתה צריך לתת הגנה לנשים.
אוסאמה סעדי: אני מסכים איתך, חנין.
אוסאמה סעדי: לכן אני אמרתי, אני מסכים שצריך להגן, לכן פניתי ויש היום אפשרות של הטלת עיצומים כספיים על המעביד.
חנין זועבי: אני דיברתי לפני שבאת שהמעסיק יכול בקלות לא לשתף פעולה ואין בחוקים המנהליים שום סעיף שיכפו על המעסיק לשתף פעולה.
אוסאמה סעדי: חייבים.
עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה, אני מבקשת, חברי הכנסת, אני מבקשת, חנין, חנין.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, אנחנו תיכף נשמע ממינהל האכיפה והם יצטרכו לענות, גם על השאלות שעלו ועל עוד שאלות שאני מתכננת לשאול, אז בואו נתמקד.
אוסאמה סעדי: אז אני אומר, יש להם את הכלים.
אוסאמה סעדי: אני פעם ייצגתי איזושהי חברה במזרח ירושלים - - -
עאידה תומא סלימאן: ירושלים המזרחית.
אוסאמה סעדי: ירושלים המזרחית.
אוסאמה סעדי: בדקו ועשו את כל הבדיקות, גם בתנאי שכר, גם של שעות העבודה, גם של חופשות, הטילו עליהם עיצומים כספיים אדירים, שאז המעביד אמר, "לא משתלם לי, אני לא רוצה לקחת סיכון, אני עכשיו הולך ומיישם את החוק כלשונו ואני משלם את כל הזכויות".
אוסאמה סעדי: דרך שנייה היא להסביר לעובדים האלה ולעובדות האלו שהן יכולות לתבוע בלי לחכות למשרד העבודה ובלי לחכות להסדרה.
אוסאמה סעדי: "אני עבדתי שישה חודשים", גם אחרי זה את יכולה לתבוע, גם אחרי שאת מפסיקה.
אוסאמה סעדי: עבדת שישה חודשים, יש לך שבע שנים ללכת ולתבוע ואז אין חשש שהוא יתנקם בך.
אוסאמה סעדי: אבל אז מה יקרה?
אוסאמה סעדי: ברגע שהיא, נגיד, עבדה חצי שנה, אני אומר לך עכשיו, אם הייתי עורך דין והייתי מייצג אותה - - -
<פאטמה סכסיר: הוא מכוסה.
<פאטמה סכסיר: אין מה ל - - - הוא מכוסה - - -
אוסאמה סעדי: הוא לא מכוסה.
אוסאמה סעדי: אם היא עבדה חצי שנה והיא קיבלה 1,500 שקל, היא יכולה לתבוע הפרשי שכר מינימום והיא יכולה להגיע לעשרות אלפי שקלים.
אוסאמה סעדי: רק משפט סיכום, עאידה, אפשר גם להכאיב למעסיקים האלה, גם על ידי תביעות, שלא יהיה להם כדאי להמשיך בשיטה הזו, כי בכל זאת זו הוצאה מוכרת.
אוסאמה סעדי: אני לא מבין את המעסיקים האלה.
אוסאמה סעדי: את יכולה להוכיח דרך עדים שעבדת, הוא לא יכול להכחיש, שלא עבדת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת זמן מספיק.
עאידה תומא סלימאן: יש המון שאלות שכיוונו למינהל האכיפה ואני רוצה שיהיה להם זמן, גם לענות וגם להתייחס להצעות שהיו.
עאידה תומא סלימאן: היו הצעות איך לשפר את האכיפה, אז בואו, אני רוצה לשמוע את אמי.
עאידה תומא סלימאן: ממש בשלוש דקות ואז לעבור לזה.
<אמי סער: אני אמי סער מהמוקד לפליטים ומהגרים ואני מטפלת בעמותה שלנו בעיקר בקורבנות עבדות וסחר בבני אדם.
<אמי סער: אני אחזור לאוכלוסייה שהתחלנו איתה, שעידית התחילה איתה, לנשים שהן בענף סיעוד שמגיעות לארץ כחוק לעבוד פה.
<אמי סער: שמעתי פה, כן מפחדות להתלונן, לא מפחדות להתלונן, אותן נשים שמגיעות לפה, בחלק גדול מאוד מגיעות מתרבות שהן בכלל לא מבינות שזה שהן עובדות באיזה בית ולא משלמים להן ומתייחסים אליהן לא יפה, שזה לא בסדר.
<אמי סער: הן לא יודעות שהן צריכות להתלונן.
<אמי סער: הן שילמו אלפים כדי להגיע לארץ, הן רוצות לעבוד בשקט, לסיים, לשלם את החוב ולהרוויח עוד קצת כסף ומוכנות לקבל כל יחס.
<אמי סער: המצב הזה הוא קרקע פורייה להחזקה והעסקה בתנאי עבדות.
<אמי סער: יש הרבה מקרים של נשים שעובדות בתנאי עבדות, לא יודעות ולא מתלוננות.
<אמי סער: אנחנו מנסים להגיע לאותן נשים.
<אמי סער: חבל שמאיר הלך, כי מאיר, הממשלה, אנחנו עשינו לפני כמה שנים, הוצאנו מידעונים לקהל הישראלי, להסביר מהם הסממנים של החזקה בתנאי עבדות, כדי שאנשים יבואו וידווחו.
<אמי סער: אנשים כמעט לא מגיעים ולא מספרים, בין אם זה שכן, בין אם זה מישהו מהמכולת, כמעט כמעט לא מגיעים.
<אמי סער: השנה הוצאנו גם מידעונים לקהילות, כדי שהן יספרו על החברות שלהן שאולי מועסקות בתנאי עבדות ואנחנו בוחנים כל מקרה לגופו.
<אמי סער: מצאנו השנה שני מקרים, שהם שני המקרים היחידים שזוהו בשנים האחרונות, על החזקה בתנאי עבדות והן נמצאות במקלט לנשים.
<אמי סער: אישה אחת שהגיעה מגרוזיה והועסקה בתנאים מאוד קשים.
<אמי סער: במקרה, איכשהו, עזבה את המעסיק וחברה שלה סיפרה למישהו והיא נמצאת במקלט.
<אמי סער: מקרה אחר הוא של פיליפינית שהגיעה לארץ כתיירת והועסקה במזרח ירושלים אצל איזו משפחה ממש בתנאי עבדות.
<אמי סער: יש גם מקרים כאלה.
<אמי סער: אני מבקשת את שיתוף הפעולה של כולם כדי לעזור לנו ולאותן נשים לקבל את מה שמגיע להן.
<אמי סער: במדינת ישראל, דווקא בתחום של סחר, יש סל שירותים וחשוב שאותם אנשים יפנו אלינו.
מירב בן ארי: היינו, אני ועאידה בסיור ופגשנו כמה נשים, באמת מקרים קשים מאוד של סחר.
<אמי סער: אני לא התייחסתי פה בכוונה לנשים שהגיעו מסיני.
מירב בן ארי: יש לי שאלה ספציפית.
מירב בן ארי: קודם כל, המדינה צריכה להכיר ואז היא מקבלת - - -
<אמי סער: לא, המדינה לא צריכה להכיר.
<עידית ליבוביץ' שקד: ברגע שיש חשד להעסקה בתנאי עבדות או לסחר בבני אדם כבר המדינה, באמצעות הסיוע המשפטי של משרד המשפטים, יכולה להתחיל להפעיל - - - לתת מקלט, לתת אפשרות לוויזה, ורק אחר כך אפשר להמשיך להתקדם לחקירה.
<עידית ליבוביץ' שקד: לא צריך שיהיה כבר פסק דין ביד כדי להתחיל לתת סיוע.
<אמי סער: אותן נשים שהכנסנו זה מה שנקרא ראשית ראיה.
מירב בן ארי: כמה נשים יש שהכרתם בהן כבר?
<עידית ליבוביץ' שקד: קרבנות סחר?
<אמי סער: באיזה ענף?
<אמי סער: במקלט יש היום 20 ומשהו נשים, אבל חצי מהן נשים שהן קרבנות בזנות, וזה לישיבה הבאה, יש נשים אריתריאיות שהגיעו מסיני, ששם עברו דברים נוראיים.
<אמי סער: שתיים בסיעוד.
<עידית ליבוביץ' שקד: מסיעוד יש בממוצע בין 2 ל-5 נשים בשנה, מטפלות סיעודיות שהיו קורבנות סחר.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת ששם הבעיה מחייבת דיון מסוג אחר, כי הבעיות הן קצת שונות והמעמד המשפטי לפעמים מקשה על טיפול בסוג כזה של בעיות.
<עידית ליבוביץ' שקד: לא, זה דווקא לא, כל מי שבא, יבוא למשטרה להתלונן, יזהו, יקבל מעמד.
עאידה תומא סלימאן: הייתה לך הערה.
<ביאן ותד: שתיים.
<ביאן ותד: שמי ביאן מאגף תקציבים במשרד האוצר.
עאידה תומא סלימאן: התפלאו שאת מהאוצר, אמרתי שבגלל זה חזרתי אליה - - -
מירב בן ארי: סליחה, אנחנו באוצר מקבלים את כולם.
אוסאמה סעדי: חשבנו שאת הולכת לתת עדות שאת לא מקבלת שכר מינימום.
מירב בן ארי: אני מ - - -
עאידה תומא סלימאן: את לאט לאט הופכת לכל המדינה, מירב, "אנחנו באוצר".
מירב בן ארי: לא, אני התרשמתי גם, אני מסתכלת עליה.
אוסאמה סעדי: היא מקבלת שכר מינימום?
מירב בן ארי: נראה לי שהיא מקבלת יותר משכר מינימום.
אוסאמה סעדי: כן?
עאידה תומא סלימאן: ביאן, מירב ישבה בוועדה שקיבלה אותך לעבודה?
מירב בן ארי: לא, אבל מפרגנת.
עאידה תומא סלימאן: כי את אמרת "מקבלים".
<ביאן ותד: לעניין ההכשרות המקצועיות והנושא של השוברים שחברת הכנסת חנין זועבי העלתה, חשוב לציין שהנושא של הכשרת נשים ערביות זה בסדרי העדיפויות שלנו במשרד האוצר - - -
חנין זועבי: - - - זה מה שאמרתי.
עאידה תומא סלימאן: ביאן, חנין, לא, לא, לא, שנייה, תירגעי.
עאידה תומא סלימאן: היום לא לדיון עניין הוואוצ'רים.
<ביאן ותד: נכון, אני רוצה ל - - -
עאידה תומא סלימאן: שנייה, ביאן, אני חושבת שההערה שנאמרה כבר הגיעה גם למשרד האוצר והעברנו אותה מדיונים קודמים, לא צריך להגיב עליה עכשיו.
<ביאן ותד: אני חייבת להתייחס לזה, יש דברים שנאמרו כאן ואני חייבת.
עאידה תומא סלימאן: את לא חייבת.
<ביאן ותד: אני רוצה להתייחס אליהם, שנייה.
<ביאן ותד: לגבי הכשרות מקצועיות, משנת 2016, נשים ערביות, 6 מיליון שקל הוקצו להכשרות מקצועיות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לשמוע דיווח עכשיו.
<ביאן ותד: אוקיי.
<ביאן ותד: לגבי האכיפה, כל הנושא של האכיפה מטופל על ידי משרד העבודה וחשוב לציין שמשרד האוצר, העמדה שלנו, הוקצו והוגדלו משמעותית התקנים שניתנו למשרד הרווחה, גם בשנה הנוכחית, כשהועבר התקציב הוגדלו התקציבים למשרד העבודה והרווחה.
<ביאן ותד: ולעניין התקנים, אנחנו רואים, במשרד האוצר, שכל הנושא של התקנים לא מאויש במלואו.
<ביאן ותד: אנחנו רואים שיש לנו 91 תקנים שאוישו מתוך 209 וגם בכל הנושא של התקציב התפעולי, נוצלו 65% מסך התקציב של האכיפה.
<ביאן ותד: זו עמדת משרד האוצר בעניין האכיפה.
<ביאן ותד: אני חייבת לצאת מהדיון.
ג'מאל זחאלקה: את אומרת שיש מקומות ש - - -
עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני מבקשת מחברי הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני לא סתם עצרתי את ההערה הראשונה, כי אני יודעת ששלחתם לנו נתונים בעניין האכיפה ורציתי שתתמקדי בנושא של האכיפה.
עאידה תומא סלימאן: החומר ששלחתם הוא חומר חשוב לדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה שאתם שם אומרים שהגדלתם את התקציב של האכיפה וניצול תקציב הפעילות של האכיפה הוא 65% ולא 100%, שנייה, אני מתייחסת למכתב שהאוצר שלח, שאתם הוספתם משמעותית תקנים שלא אוישו במלואם, את זה רציתי לשמוע ממך כי זה מה ששייך לדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: גברת יפה סולימני, מנהלת מינהל ההסדרה והאכיפה.
חנין זועבי: היא אמרה מתי - - -
<ביאן ותד: לצד זה יש לך עוד 100 תקנים של סטודנטים - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אלה תקנים שאושרו על ידי האוצר, אבל הם לא מאוישים במלואם.
<ביאן ותד: לגבי 100 התקנים של הסטודנטים אני לא אומרת אם הם מאוישים או לא מאוישים, אני רק אומרת שיש 100 תקנים לסטודנטים במשרד העבודה, וה-209, הם לא מאוישים כולם.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, כן, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כל לדעת, ואני מאוד מבקשת שתתייחסי לזה בעיקר, כמה תקנים אכן מאוישים, מה פעילויות האכיפה שקיימים?
עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת על זה שמקבלים תלונה, אחר כך נשמע דיווח גם על התלונות, אופן הטיפול בהן וכמה - - - איך קוראים לזה?
עאידה תומא סלימאן: עיצומים אתם קוראים לזה?
עאידה תומא סלימאן: קנסות?
אוסאמה סעדי: עיצומים כספיים.
עאידה תומא סלימאן: אני רק מנסה להסביר כי אני יודעת שאני בהתחלה לא הבנתי מה זה עיצומים כספיים ויש בטח אחרות שלא מכירות, זה קנסות.
עאידה תומא סלימאן: כמה עיצומים היו לכם וכמה במיוחד באוכלוסיות הערבית והחרדית באופן ספציפי?
עאידה תומא סלימאן: ואני ארצה לדעת, לגבי התקציב של הפעילויות, למה זה עומד על 65% ניצול, כאשר כל השטח אומר שלא מרגישים אתכם?
עאידה תומא סלימאן: מה מונע מכם כן להיות מורגשים אם התקציב קיים?
<יפה סולימני: עלו כאן הרבה דברים, אני אשתדל לגעת בכמה שיותר מהנושאים האלה.
<יפה סולימני: קודם כל חשוב לשמוע את הבנות הצעירות האלו פה, שמספרות מה שקורה, שזה דברים שהם לא חדשים לנו, אבל כל פעם שאנחנו שומעים אותם אנחנו כולנו מזדעזעים ואומרים, "איך אנחנו ממשיכים לחיות בעולם כזה עם ההפרות הקיימות?
<יפה סולימני: " נתחיל בנושא של התקציב של המינהל.
<יפה סולימני: מינהל ההסדרה והאכיפה, התקציב העיקרי שלו זה כוח אדם.
<יפה סולימני: יש תקציב פעולות, שזה משהו כמו 10 או 12 מיליון שקל, שבעצם הוא מיועד לשימוש של דלק וחשמל ומים וארנונה ופעולות שוטפות ולכן הניצול של התקציב הזה הוא בתחזוקה שוטפת ואז אם יש התחייבות על חשמל שלא שולמה, התחייבות על מים שלא שולמה, או ארנונה או תשלומים לגורמים מסוימים, זה התקציב ועל זה מדובר.
<יפה סולימני: התקציב הוא תקציב תפעולי.
עאידה תומא סלימאן: תפעולי זה אומר תפעולי של המשרד.
<יפה סולימני: כן, לפעילות השוטפת.
עאידה תומא סלימאן: אבל אין לכם שום תקציב לקמפיינים, לחוברות האלו?
עאידה תומא סלימאן: מה חלקו של התקציב המוקצה לפעילויות של הסברה ושל יוזמות אכיפה?
<יפה סולימני: בתוך התקציב שלנו יש דברים נוספים.