GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<זואי מוצא: אני מזמינה עכשיו את אסמעית מהר ציון לדבר.
<אסמעית: קוראים לי אסמעית מהר ציון אני עובדת - - - קודם כל אני רוצה להגיד לחברי כנסת פה ממש תודה רבה.
<אסמעית: מעניין אתכם לשמוע את הסיפורים שלנו.
<אסמעית: עד עכשיו לא היה דיבורים על זה אבל הגעתם לפה במיוחד לשמוע את הסיפורים שנשים שעוברות דברים ממש קשים בסיני.
<אסמעית: קודם כל להיות פליט זה ממש קשה במיוחד פליטה.
<אסמעית: גם פליטה עוברת הרבה דברים בסיני: אונס, אלימות, עם ילדים שלה.
<אסמעית: מתי שאונסים אותה הילדים שלה מולה.
<אסמעית: יש הרבה דברים שהן עוברות.
<אסמעית: והן נמצאות פה עם טראומה.
<אסמעית: סובלות עם הטראומה, לא מדברות.
<אסמעית: יש להן סטיגמה מהקהילה בכלל.
<אסמעית: מישהי שעברה אונס בקהילה שלנו ממש יש לה הרבה סטיגמות.
<אסמעית: היא לא יכולה לדבר על זה.
<אסמעית: נראה לי שמעתי הרבה מוכרות ב- - -סיני היו במקלט אבל גם יש הרבה שלא מדברות על זה עד עכשיו.
<אסמעית: למה?
<אסמעית: בגלל סטיגמה, בגלל שהקהילה לא תקרב אותן, בגלל הרבה דברים, בגלל שהחיים קשים, לחץ.
<אסמעית: לפעמים היא תמצא בן זוג, תתחתן היא תשמח.
<אסמעית: אבל בן זוג לא סובל להיות בישראל הוא חותם לחזרה ברצון.
<אסמעית: היא עוברת בחזרה לסטיגמה מתדרדר את החיים שלה - - -
<קריאה: למה היא לא חוזרת איתו?
<אסמעית: היא לא יכולה.
<אסמעית: הוא הולך לאוגנדה עם הילד, לאיפה תלך?
<אסמעית: היא לא תרצה, לוקחת את הילד שלה.
<אסמעית: אמא, כל אמא פה, תחשוב, אף אמא או אף הורים לא ירצו לקחת את הילדים שלהם לסיכון.
<אסמעית: ברואנדה אוגנדה זה הסיכון אנחנו לא יכולים לקחת - - -אני יש לי ילדה, לפני זה אני לא הייתי ממש אזרח אבל אני - - - היא לא יכולה לעזוב, אין לה לאיפה לחזור.
<אסמעית: בגלל זה עד עכשיו היא - - -
עמיר פרץ: בת כמה הילדה?
<אסמעית: בת תשעה חודשים.
עליזה לביא: שלך?
<אסמעית: כן.
<אסמעית: האמא הזאת עוברת יותר ויותר קשה.
<אסמעית: היא חושבת את עצמה בושה.
<אסמעית: היא לא בת בני הקהילה בגלל שעברה את הדברים האלה.
<אסמעית: לא יודעת לחשוב על זה לנשים עוברות קורבן בסיני, גם עוברות פה, גם במדינה, לא רק בסיני.
<אסמעית: היא הולכת לגבר להיות בן זוג שלה אבל הוא עוזב אותה.
<אסמעית: גם משרד הפנים נותן אישור לעזוב בלי שהאשה תדע.
<אסמעית: זה גורם לחיים שלה להיות יותר גרועים.
<אסמעית: אני מבקשת לחשוב על זה.
<אסמעית: בבקשה, בתור אישה במיוחד, אני מבקשת - - -
עמיר פרץ: מה את מציעה?
<אסמעית: להבין.
<אסמעית: את פה עכשיו הגעת להבין.
<אסמעית: הגעת עכשיו, שמעת, לא לשים מתחת לשולחן, לעבוד על זה - - -
עליזה לביא: מה את מבקשת, מה יעזור לך?
<אסמעית: הרבה דברים יש.
<אסמעית: נגיד לנשים במיוחד לתת להן תמיכה לדבר עכשיו זוהר דיברה - - -
עליזה לביא: זוהר דיברה וגם שמענו על מרכז יפו.
<אסמעית: יפו היה סגור בכלל גם לא מספיק.
<אסמעית: כמה אנשים מקבל יפו את הגשר.
<אסמעית: לא מספיק.
<אסמעית: לא מספיק בכלל.
<אסמעית: כמה אנשים מקבל?
<קריאה: כל פעם התקבלו 680 איש - - -
עמיר פרץ: אבל מה חסר, בואי נדבר, את היה לך בן זוג והוא עזב?
<אסמעית: לא עזב.
<אסמעית: אני הבעל שלי בקהילה.
עמיר פרץ: אבל נניח מישהי אחרת שיש לה בן זוג, יש לה ילד, והבן זוג עזב.
עמיר פרץ: אז מה היא צריכה, שירותי בריאות?
<אסמעית: כן - - - לילד, לנו - - -
עמיר פרץ: אז לאישה שירותי בריאות.
עמיר פרץ: אבל ממה היא מתפרנסת, האישה?
<אסמעית: - - - לפעמים לא עובדת או - - - לעבוד בזנות?
עמיר פרץ: אבל היא יכולה לעבוד?
<אסמעית: אם תמצא בשירות בריאות - - -
<קריאה: אין אישור עבודה מותר לעבוד.
<אסמעית: מותר לעבוד אבל כתוב בויזות שאסור לעבוד.
<אסמעית: גם בויזה - - -
עליזה לביא: משרד הפנים?
<קריאה: לא הגיעו ממשרד הפנים.
<מיכל פינצ'וק: אותה אישה שאמרת שבעלה עזב היא לא מוכרת על ידי הרשויות בשום דרך כאם חד הורית.
<מיכל פינצ'וק: וזה עוד לפני שדיברנו על כל הסיוע שאותה אישה זקוקה היה והיא באמת עברה אץ הזוועות שתוארו פה של סיני.
<מיכל פינצ'וק: זאת אומרת האישה הזאת למעשה נותרת להתמודד לבד עם - - -
יהודה גליק: שעות של טיפול פסיכולוגי זה מה ש - - -
<מיכל פינצ'וק: לא רק - - - אם חד הורית מקבלת ממדינת ישראת תמיכה - - -
עליזה לביא: אם חד הורית היא אזרחית.
עליזה לביא: אנחנו כרגע מדברים על - - - ללא מעמד.
עמיר פרץ: הם רוצים קצבה לאם שבעלה עזב וקצבה שווה לאם חד הורית.
יהודה גליק: את עכשיו מייצגת את האישה ההיא.
יהודה גליק: את הגעת לארץ מאיפה?
<אסמעית: מאריתריאה.
יהודה גליק: לפני כמה שנים?
<אסמעית: שש וחצי.
יהודה גליק: למה באת לארץ?
<אסמעית: לבקש מקלט.
יהודה גליק: למה לבקש מקלט כי יש שם מלחמה?
<אסמעית: הכל.
<אסמעית: אני אין לי - - - אני עברתי בכלא - - -
יהודה גליק: את ברחת.
יהודה גליק: ואת הבן זוג שלך פגשת איפה?
<אסמעית: פה.
יהודה גליק: פה בארץ.
יהודה גליק: שהוא גם מאריתריאה?
יהודה גליק: אם יבוא אליו עכשיו משרד הפנים ויציע לו לעזוב את הארץ יכול להיות שמחר בבוקר הוא יעזוב את הארץ?
<אסמעית: בלי לשאול אותי - - -
יהודה גליק: ולמה את לא תצטרפי איתו?
עליזה לביא: למה שלא תחזרי הביתה?
<אסמעית: לאיפה?
<אסמעית: לאריתריאה הוא לא יחזור בכלל.
יהודה גליק: אריתריאה היא היום מדינה שאי אפשר לחזור אליה?
יהודה גליק: הבנתי - - -
עליזה לביא: משרד החוץ, מה קורה עם ה-OECD לגבי אריתריאה, מה המעמד של אריתריאה היום?
<מור גולדברג: אני יכולה להעביר את השאלה אני לא יכולה לתת - - -
עליזה לביא: אני מבקשת להעביר שאלה לשר - - - חברים, רגע, רגע, במקום סיור זה הופך להיות דיון ועדה בתנאים שמעולם לא קיימנו.
עליזה לביא: אני מבינה את המצוקה והאי נוחות אז בואו רגע ננסה להוציא את המקסימום ונמשיך בכנסת - - - תציגי את עצמך - - -
<אסמעית: אנחנו מבקשים בקשה לחיות.
עליזה לביא: בבקשה משרד החוץ, רק את השם.
<מור גולדברג: אני מידענית - - - במחלקת זכויות אדם וארגונים בינלאומיים - - - אני לא מוסמכת לענות על שאלות, אני כן אחקור את כל השאלות ברשותכם - - -
עמיר פרץ: למה את לא מוסמכת?
יהודה גליק: את יכולה לברר עכשיו בטלפון?
<מור גולדברג: אני יכולה - - - את השאלה ולנסות לברר - - -
עליזה לביא: השאלות למשרד החוץ - מה מעמדה של אריתריאה מבחינת מדינת ישראל, לאן מועברים אנשים שמוצע להם לעזוב את ישראל תמורת סכום כסף לאן הם עוברים, האם אנשים שהם נשואים אין איזשהו מינימום לגבי בת הזוג.
עליזה לביא: אני שומעת כאן - - - זה נשמע לי - - -
יהודה גליק: אפשר לגרש את הבעל והבעל יעזוב למרות שהם יודעים שיש לו בת זוג פה.
<קריאה: חברת הכנסת עאידה סלימאן פנתה לרשות ההגירה בנושא הזה שהם ענו לה שזה לא עניינם.
עליזה לביא: יש פה את רשות ההגירה נכון?
עליזה לביא: נמצאים פה?
דב חנין: גברתי נציגת משרד החוץ, עוד שאלה שאני מבקש שתבררי.
דב חנין: מהן הפעולות שמדינת ישראל עשתה כנגד אותם אנשים שביצעו עבירות מאוד מאוד קשות בסיני מול מי מדינת ישראל פעלה בנושא הזה, גם ברמה האזורית, גם ברמה הבינלאומית הכללית - - -
יהודה גליק: דב, אתה לא מעודכן, ישראל החזירה את סיני - - -
דב חנין: לא, לא, לא, יש פה עבירות, יהודה, אתה אולי לא מכיר את העניין, אנחנו מדברים על עבירות שהן לא עבירות רק לפי החוק הישראלי.
דב חנין: זה עבירות של פשעים מאוד מאוד חמורים שיש להם משמעות ברמה הבינלאומית ומדינת ישראל מחוייבת כחלק מקהילת העמים לפעול כנגד העבירות - - -
יהודה גליק: - - - בסיני, הם לא פה - - -
דב חנין: אני לא אמרתי שאנחנו נפלוש לסיני.
דב חנין: אמרתי שאנחנו צריכים לפעול מול מדינות אחרות ומול גורמים אחרים כדי לפעול נגד העבריינים כדי שתהיה פעולה נגד העבריינים בזירה הבינלאומית.
עליזה לביא: זאת שאלה שנייה.
עליזה לביא: וגם אין פה את משרד הפנים?
עליזה לביא: ואין פה את רשות האוכלוסין?
עליזה לביא: טוב אז אמל אני אבקש לדעת למה הם לא הגיעו, הם קיבלו זימון, נכון?
עליזה לביא: אז אני אבקש לפנות למשרדים ולהבין למה הם לא הגיעו.
עליזה לביא: בדרך כלל הם מגיעים, בדרך כלל הם איתנו - - - אז אני לא יכולה אפילו לנזוף כי הם תמיד איתנו והם שותפים מלאים אז אני מבקשת לקבל מהם תשובות למה שכרגע - - -
יהודה גליק: עליזה נחמדה מדיי.
יהודה גליק: אני חושב שאנחנו צריכים לומר אמירה.
יהודה גליק: לא יכול להיות שמדינת ישראל מוציאה מהארץ בן זוג שהיא יודעת שיש לו בת זוג פה בארץ והיא יודעת שהבת זוג פה תהיה מופקרת פה.
יהודה גליק: זו לדעתי אמירה - - -
<זואי מוצא: גם הילדים - - -
עליזה לביא: שנייה רגע.
עליזה לביא: עם הנחמדות שלי לא שמענו פה עוד את העמדות של המשרדים, אני לא מכירה את המדיניות.
עליזה לביא: אנחנו שמענו עכשיו עדות, אני לא מכירה את המדיניות, ולכן אני מבקשת, אמל, שאנחנו נקבל תשובות.
עליזה לביא: אני רוצה שנקיים דיון מקיף בעניין הזה.
עליזה לביא: האם באמת יש מציאות כזאת, האם זה קורה דבר כזה- - -
יהודה גליק: היא אומרת שיש הרבה.
עליזה לביא: שמענו עדות.
יהודה גליק: היא לא מדברת רק על עצמה היא פעילה - - -
עליזה לביא: אבל אנחנו רוצים - - - ואם כן, אני מבקשת לקבל את הנהלים אם בכלל - - - אוקיי, עכשיו איילת, בבקשה.
<איילת דהאן: איילת דהאן מהיחידה לתיאום מאבק בסחר בבני אדם במשרד המשפטים.
<איילת דהאן: רציתי קודם כל להגיד בקצרה ולגבי שאלתו של חבר הכנסת חנין על העברת מידע על העבירות שנעשו.
<איילת דהאן: אני לא יכולה להתייחס בפירוט למידע שעבר בין רשויות זרות.
<איילת דהאן: כן היו הרבה ניסיונות להעביר מידע בכל מיני ערוצים.
<איילת דהאן: לצערי, הם לא נשאו פירות - - -
דב חנין: באיזה ערוצים, אני רוצה לדעת - - -
<איילת דהאן: אני לא יודעת אם אני יכולה - - -
דב חנין: רק תבררי לנו - - -
<שי גרסי: אני העברתי כמה עדויות כאלה - - - זה עבר בצינורות, זה הגיע למקום ידוע - - - אבל רוב, בוא נגיד רוב המידע שהגיע אלינו ואין חומר נוסף - - - גם אצלי הגיעו כמה עדויות כאלה לגבי סחר בנשים ולגבי מקרי אונס שקרו שם באיזור בסיני.
<שי גרסי: יחד עם זאת, לא היה משהו ש- - - בגרסאות.
<שי גרסי: היו עדויות, היה מקום מסויים, אירוע מסוג מסוים.
<שי גרסי: אנחנו העברנו את זה לאינטרפול להמשך בדיקה.
<שי גרסי: מסר לבדיקה ולא חזר - - - מה שאנחנו יכלנו לטפל במסגרת פה בארץ - - -
עליזה לביא: אני רק רוצה להבין את המקום שאנחנו נמצאים פה עכשיו מבחינת הזיהוי.
עליזה לביא: אני הבנתי שאתם יכולים את האישור לאישה - - - למעשה באיזה מעמד היא.
עליזה לביא: נכון אתם - - -
<שי גרסי: משטרת ישראל מסתכלים עליהם בקורבנות ולא - - - מטפלים בהם.
<שי גרסי: אנחנו לא מגרשים אותם - - -
עליזה לביא: לא, לא עניין של גירוש.
עליזה לביא: היא הייתה קורבן חסר - - -
<שי גרסי: אנחנו לא נכנסים להיבט קורבן סחר - - - לפי עדויות שאנחנו מקבלים מעבירים את זה לרווחה.
עליזה לביא: כן אבל אתם הצומת הראשון לגבי קורבן סחר - - - ואז הרווחה וזה את ציפי, את בעצם מזהה מי כן ומי לא?
<קריאה: זה לא הוא ספציפית, זה קצין יחידה אחרת.
עליזה לביא: אז אתה הצומת הראשון.
עליזה לביא: לא אתה באופן אישי, אני מדברת על משטרת ישראל.
עליזה לביא: אתה כנציג משטרת ישראל, אני פונה אליך כנציג משטרת ישראל.
עליזה לביא: אז על זה אני מדברת.
עליזה לביא: מבחינתי אני רוצה רגע להבין את המפה.
עליזה לביא: כי בכל זאת אנחנו נמצאים בסיטואציה, אם אני מצליחה להבין מה קורה כאן - אין היום סחר בבני אדם במדינת ישראל, תודה לאל, נקודה.
עליזה לביא: אנחנו כבר כמה שנים נמצאים בבית הנשיא זוכים למקום ולדברים חמים גם על ידי האמריקנים וגם על ידי הדו"ח שיוצא כאן בשיתוף פעולה, גם מהוועדה וכמובן שעובר אליכם, למשרד המשפטים ומשרד הרווחה ואנחנו, כבר כמה שנים אחת המדינות המובילות.
עליזה לביא: לא רק זה, קיימתי לא מזמן כנס בעניין בכנסת ובאים ללמוד ממדינת ישראל על דרך ההתמודדות, המאבק והדרך שבה אנחנו מטפלים.
עליזה לביא: ולכן חשוב לי בנקודת הזמן הזאת להבין עכשיו על מה אנחנו מדברים.
עליזה לביא: נשים וגברים שמגיעים, אתם הראשונים, אתם הצומת הראשון שמאתר, מזהה, זקוקה לתמיכה ומעבירים לרווחה.
עליזה לביא: מגיעים אלייך, ציפי, ואת בעצם נותנת מענים.
עליזה לביא: אם זה ילדים ואם זה קורבנות של סחר בנשים ויש לנו לזה מענים.
עליזה לביא: כרגע אנחנו מדברים - -
<ציפי נחשון גליק: גם גברים.
עליזה לביא: - - ברור.
עליזה לביא: כרגע אנחנו מדברים על אוכלוסייה שהיא לא מאותרת בהגדרות שכרגע מנינו שלא מוצאת את דרכה.
עליזה לביא: צריכה תמיכה בגלל כל מיני דברים שהיו בעבר, צריכה סיוע, היא חסרת זכויות.
עליזה לביא: אז בואו רק כדי - - - כי החברים פה אמרו לי כמה פעמים רגע לא הבנו.
<ציפי נחשון גליק: אני רוצה לעשות את זה קצר וממוקד.
<ציפי נחשון גליק: אם מדינת ישראל תחליט שהיא רוצה לתת מענה לקורבנות העינויים, אלה שמגדירות את עצמן אפילו כקורבן סחר ומכל מיני סיבות יש למשטרה את הקושי באמת בסופו של דבר לתת את החותמת כי אחרי כל כך הרבה שנים היא לא בדיוק זוכרת, היא לא בדיוק יודעת ואין לפעמים תיאומים, ולכן קשה להגדיר אותה כקורבן סחר כדי שהיא תהייה בעלת זכויות.
<ציפי נחשון גליק: זה פעם אחת.
עליזה לביא: אוקיי, אז זה, לכן אני התעקשתי לעשות את הסדר - - -
<ציפי נחשון גליק: וגם אם אני מתקשרת לזה שאמרו קודם שיכול להיות שבטווח של שנים היא רוצה שיכירו בה כקורבן סחר והיא תקבל מענים שהיא בוחרת, לאו דווקא את כל הסל שנותנים במסגרת המקלט, שזה, הלוואי ויכלנו לייצר מענים בקהילה, אני אומרת לך, למדינת ישראל זה יותר זול אפילו.
<ציפי נחשון גליק: לכן אני אומרת, באומץ צריך להחליט אם רוצים לטפל בקורבנות העינויים במדינת ישראל, כן או לא.
<ציפי נחשון גליק: ברגע שמישהו יחליט כן, יתנו לנו הנחייה, יתנו לנו תקציב, נפתח את כל המענים.
<ציפי נחשון גליק: אנחנו יודעים גם מה צריך לתת להם.
<ציפי נחשון גליק: אבל אנחנו כל הזמן הולכים מסביב, סביב, סחור, סחור ולא מתמקדים.
עמיר פרץ: אני מתנצל בפני כל מי שהגיע אבל אני נאלץ לעזוב.
עמיר פרץ: אני ראיתי חשיבות רבה בדיון הזה, ולכן באתי.
עמיר פרץ: זה אחד הדיונים היחידים שבאתי אליו ואני בהחלט חושב ש - - -
עליזה לביא: אני רוצה באמת לומר לך תודה רבה כי אתה מלווה את הנושא, זה לא סיור ראשון ולא דיון ראשון שאתה מצטרף אליהם והנושא הזה מאוד מאוד חשוב לך באופן רציף ובעקביות אז - - -
עמיר פרץ: קודם כל אני סומך על חברי הוועדה, ודאי על יושבת ראש הוועדה.
עמיר פרץ: וכמובן כל המסקנות שתגיעו אני אשמח מאוד לסייע להפוך אותן ממסקנות למציאות של ממש.
עמיר פרץ: ובסדר גמור יש פה באמת תהליך שקודם כל צריך לזהות אותו, מי מעביר למי את האחריות ואיפה אנחנו נמצאים במצב שבו יש רגע אחד חוסר הבנה, בסוף, במעבר מגורם לגורם שם לעתים היו אי הבנות ופה את חידדת את זה יפה מאוד.
עמיר פרץ: אבל אסור לנו בשום פנים ואופן להתעלם מהתופעות האלה ואנחנו צריכים לנסות לתת את המענים היותר רחבים כולל האפשרות לשקול הכרה מהסוג הזה שדיברת כבר שזה נראה לי דרמטי מאוד.
עמיר פרץ: אבל אפשר גם לנסות לבדוק את זה.
עמיר פרץ: משמעויות של לתת הכרה לכל אישה שהיא מקבלת מעמד של אישה חד הורית כמו אזרחית ישראלית אני לא יודע אם בדרך כל הנשים האלה יש להן מעמד של תושבות, גם את זה - - - אז יופי יש לנו כמה צמתים שצריך לעבור אותם.
עמיר פרץ: אני אשמח לסייע.
עליזה לביא: איילת נחזור אלייך, הפסקתי אותך, בבקשה.
<איילת דהאן: תודה.
<איילת דהאן: אז רציתי גם לעדכן בהמשך למה שנאמר פה שבאגף - - - סחר בבני אדם - - - משרד המשפטים עובדת על - - - של האוכלוסייה הזאת ושל הצרכים שלה כדי לייצר אולי בהמשך מענים אחרים כדי - - - הנושא, יש עוד ישיבה שצפוייה בסוף אוגוסט ואז אנחנו יכולים לצאת לדרך עם הפיילוט.
עליזה לביא: מתי נוכל לקבל דיווח על הפיילוט הזה בוועדה?
<איילת דהאן: אני מניחה שאחרי הישיבה בסוף אוגוסט - - - ממצאים זה יקח עוד כחצי שנה זה לוח זמנים של ה- - -
עליזה לביא: יציאה לדרך כפיילוט?
<איילת דהאן: בסוף אוגוסט.
עליזה לביא: וחצי שנה בערך אחרי זה - - -
יהודה גליק: פיילוט של מה?
יהודה גליק: תסבירי בשתי מילים את הפילוט את יכולה?
<איילת דהאן: כן.
<איילת דהאן: אני אתייחס בקצרה.
<איילת דהאן: כשהתחלנו לחשוב על מענים לאוכלוסייה הזאת ראינו שיש הרבה פערים של מידע.
<איילת דהאן: אפילו המידע שאנחנו מקבלים מהארגונים עדיין יש הרבה דברים שאנחנו לא יודעים מה בדיוק המספרים, איזה צרכים יש, איזה מענים יהיו הכי אפקטיביים.
<איילת דהאן: וכשיהיה לנו את המידע הזה אז נוכל לראות מה עושים הלאה.
<איילת דהאן: הגענו למסקנה שאנחנו נמצאים בנקודה כזאת.
<איילת דהאן: כדי לעשות את זה אנחנו רוצים לעשות עבודה של מיפוי של - - - אני עוד לא יודעת את הפרטים כי חלק מזה עוד לא סגור אבל - - -
עליזה לביא: נקח X אנשים, קבוצת מיקוד, ונלמד אותה, את אורחות חייה, את הצרכים שלה, אם - - -
<איילת דהאן: זה בערך הרעיון.
עליזה לביא: שזה בערך בסוף אוגוסט נכון?
<איילת דהאן: בסוף אוגוסט מתחילים.
<איילת דהאן: ואז יש את העבודה.
עליזה לביא: בסוף אוגוסט יקחו את הקבוצה הזאת ותתחילו ללמוד אותה.
יהודה גליק: איזה גודל של קבוצה?
<איילת דהאן: אני עוד לא יודעת להגיד.
<איילת דהאן: זה חלק מהעבודה - - -
עליזה לביא: אמל, בראשית המושב הבא אנחנו עושים דיון בכנסת.
עליזה לביא: אני רוצה ללמוד את הפיילוט הזה של משרד המשפטים.
עליזה לביא: זה כבר יהיה נובמבר.
עליזה לביא: עם כל הפורום הזה, עם כל מי שקיבל זימון להיום - - -
יהודה גליק: זה מדובר על נשים ספציפית הפיילוט הזה שאת מדברת עליו?
<איילת דהאן: גם וגם.
עליזה לביא: אנחנו נתאם המשך דיון בכנסת ונבקש לשמוע על הפיילוט הזה ועל המסקנות הראשונות שלכם.
עליזה לביא: אם אתם מתחילים בסוף אוגוסט בנובמבר כבר אמורות להיות לכם - - -
<איילת דהאן: אני מאוד מאוד מקווה, כן.
עליזה לביא: אני גם מאוד מקווה.
עליזה לביא: אני גם מבקשת להוציא פנייה למנכ"ל משרד המשפטים שאנחנו רוצים לקבל דיווח בראשית מושב החורף של הכנסת, גם על היציאה לדרך לפיילוט וגם על המסקנות שהתאספו עד אל - - - אם יש פה לו"ז כזה אז אנחנו מבקשים.
עליזה לביא: וגם אנחנו נעשה את ישיבה ההמשך של מה שאנחנו כרגע שומעים.
עליזה לביא: עם כמובן המנעד של השאלות שיעלו כאן.
עליזה לביא: אני מבקשת רגע שנעשה פאוזה ונשמע עדות נוספת שהיינו אמורים לשמוע אותה בסיור.
יהודה גליק: העינויים שאתה מדבר עליהם בסיני, עדיין מתרחשים היום?
יהודה גליק: אז זה סיפור של 2009-2010 - - - עד 2012?
עליזה לביא: אנחנו מדברים על אוכלוסייה שנמצאת במדינת ישראל בסדר?
יהודה גליק: והם עברו עינויים לפני 10 שנים, 5 שנים.
עליזה לביא: ונולדים להם ילדים והם מתחתנים ויש פה חלק שגרים בתוך קהילה חלק שגרים לא בקהילה.
עליזה לביא: יש פה הרבה מאוד מאפיינים מגוונים.
עליזה לביא: אז תודה רבה רבה ובבקשה.
<עדי דרורי אברהם: אני רוצה להציג את - - - אני קודם כל רוצה להגיד לה תודה רבה שהיא הסכימה לבוא לדבר איתנו פה.
<עדי דרורי אברהם: איך שהחלטנו שיהיה נוח לדבר זה קצת בסגנון של שאלות ותשובות גם כדי להקל עליה גם מבחינת השפה וגם מבחינת התכנים.
<עדי דרורי אברהם: אני ממש ממש אשמח אם תהיה הקשבה.
<עדי דרורי אברהם: תודה רבה שבאת אם את יכולה להציג בפני החכ"ים מי את, מאיפה באת, מתי.
<דוברת: הגעתי ב-2010 לישראל עם שלושה ילדים.
<עדי דרורי אברהם: את יכולה לספר לנו למה עזבת את אריתריאה.
<<דוברת: > הייתי באריתריאה אבל המדינה - - - יש לי בעיה.
<<דוברת: בעלי הוא ברח, עזב אותי עם שלושה ילדים.
<<דוברת: אחרי זה באים לבית שלי מציקים לי, מפריעים לי כל הזמן.
<<דוברת: אומרים לי אחרי זה את תהיי בכלא, את שלחת את בעלך לסודן.
<<דוברת: אם את לא מספרת באיזה מקום הוא אני לא יכולה לספר אחרי זה אני חשבת, החלטתי, אני לא יכולה להיות בכלא גם אני לא יכולה לשלם 50 אלף כדי לא להיות בכלא.
<<דוברת: ברחתי.
<עדי דרורי אברהם: את יכולה לספר לנו איך הגעת לסיני?
<<דוברת: > ברחתי מאריתריאה עם שלושה ילדים.
<<דוברת: תפסו אותי בדרך בדואים.
<<דוברת: שילמתי 30 אלף של סודן.
<<דוברת: אחרי זה מעבירים אותי לסיני.
<<דוברת: עשיתי 15 ימים בדרך.
<<דוברת: אחרי 15 ימים עשיתי חודשיים בסיני.
<<דוברת: הייתי עם שלושה ילדים שלי.
<<דוברת: בסיני היה קשה.
<<דוברת: אין אוכל, אין כלום, אין מים, מרביצים, מקללים, מה שהם רוצים עושים.
<<דוברת: זה קשה באמת עם שלושה ילדים בלי כלום.
<<דוברת: אתה לא יכול לשתות.
<<דוברת: יותר מחודשיים אפילו לא יכול לראות שום דבר שמש בחוץ.
<עדי דרורי אברהם: אני יכולה לבקש ממך, אם זה לא קשה, ואם את מרגישה שאת יכולה לדבר פה מול כולם אם את יכולה לספר לנו משהו שקרה בזמן שהיית שם.
<עדי דרורי אברהם: מה שאת מרגישה שאת יכולה לספר.
<<דוברת: > הייתי חודשיים.
<<דוברת: אחרי חודשיים, אני מדברת בשפה הערבית, ביקשו ממני אם יש אריתראים שם שלא יודעים את השפה אם צריכים לתרגם.
<<דוברת: אמרתי שאם כן אני יכולה לדבר בערבית.
<<דוברת: לקחו אותי באוטו קטן, על המקום, לקחו אותי לחדר קטן.
<<דוברת: לא היה שום דבר, לא היה בנאדם שם.
<<דוברת: נכנסתי לשם, המקום הזה מלא דם, מלא בגדים, מסריח.
<<דוברת: אחרי שנכנסתי לשם מצאתי בבור שם מת.
<<דוברת: אמרו לי, אומר לי הבחור הזה, את רואה זה אריתראי.
<<דוברת: אני צריך לעשות משהו אם את אומרת לו אני יכול להרוג אותך פה, הילדים שלך שם.
<<דוברת: עזבתי שלושה ילדים במקום אחר.
<<דוברת: רבנו שם, הוא זרק אותי לקיר, נשברו לי השיניים שלי, גם הוא חתך לי את הרגל עם ברזל.
<<דוברת: אחרי זה אין לי כוח לריב איתו.
<<דוברת: הוא עשה מה שהוא צריך, הוא אנס אותי, בלילה חזרתי לילדים שלי.
<עדי דרורי אברהם: איך יצאת משם, איך יצאת מסיני?
<<דוברת: > מסיני אחרי חודשיים אני לא רואה כלום, לא הייתי רואה בעיניים שלי, לא יכולה להגיע לישראל.
<<דוברת: אמרתי שאני לא יכולה ללכת לישראל, אני לא רואה.
<<דוברת: אמרו לי שאם את לא יכולה ללכת לשם את תמותי פה.
<<דוברת: את לא יכולה לשבת פה אנחנו נזרוק אותך בחוץ מהבית הזה עם הילדים שלך.
<<דוברת: היו לי שם 28 אנשים, אמרו לי אנחנו ניקח אותך עם - - - לישראל.
<<דוברת: הגעתי עם האנשים, הביאו אותי עם שלושת הילדים שלי עד הגבול.
<עדי דרורי אברהם: את יכולה לספר לנו קצת מה קרה כשהגעת לישראל.
<עדי דרורי אברהם: סיפרת למישהו מה קרה?
<<דוברת: > אף אחד לא שאל אותי.
<<דוברת: קודם הרימו אותי לגבול - - - שם שתי בחורות שני בחורים חיילים לקחו אותי למקום הזה.
<<דוברת: הייתי שם 15 ימים עם הילדים שלי.
<<דוברת: נתנו לי טיפול.
<<דוברת: אבל זה קשה.
<<דוברת: בזמן הזה אנחנו הגענו והמקום היה קר, אין לנו בגדים, יש לי ילדים.
<<דוברת: נותנים לנו גם כמה חתיכות של אוכל.
<<דוברת: בוקר וערב.
<<דוברת: הייתי שם 15 ימים ואחרי 15 ימים מעבירים אותי למקום אחר, לשני מקומות אחרי זה העבירו אותי בישראל.
<עדי דרורי אברהם: היית שם עם הילדים?
<<דוברת: > כן.
<עדי דרורי אברהם: את יכולה לספר על החיים היום, על הילדות?
עליזה לביא: בני כמה הילדים היום?
<<דוברת: > ארבעה.
<<דוברת: הילדים שלי עכשיו אין לו אבא פה והוא ברח.
<<דוברת: אני מטפלת בארבעה ילדים.
<<דוברת: לילדה אחת יש בעיה ברגל, לא הולכת טוב, לילדה אחת יש בעיה של אסטמה, השלישית יש לה גם מסיני בעיה של עור, כל הזמן מתפוצץ.
<<דוברת: אבל אני לא יכולה לעבוד כל הזמן.
<<דוברת: עובדת ארבעה ימים בשבוע.
<<דוברת: לא מבינים מה הבעיה שלי, כל הזמן מתקשרים בית ספר.
<<דוברת: אני כל הזמן הולכת לרופא.
<<דוברת: אני משלמת שכר דירה, הכל.
<<דוברת: אני הולכת לשום מקום ואף אחד לא עוזר לי.
<<דוברת: אני הולכת לאסף, אסף עוזרים לי.
<<דוברת: אבל אסף לא - - - זה מקום קטן, כמה ימים עוזרים.
<עדי דרורי אברהם: יש עוד משהו שאת רוצה להגיד?
<<דוברת: > אני רוצה להגיד שבעלי הוא היה פה, הוא היה ב- - - שנתיים במעצר בית במקום אחר.
<<דוברת: הייתי עם ארבעה ילדים פה.
<<דוברת: אחרי שנתיים מעבירים אותו לכלא לשלושה חודשים, בית משפט החליט.
<<דוברת: אחרי שלושה חודשים לא יכולים לשחרר אותו, אמרו לו, אי אפשר לשחרר, תהיה - - - ביקשו ממני 5000 ₪, שילמתי בבית משפט.
<<דוברת: לא כתבו בשום - - - מעבירים ש- - - אני לא יכולה לקבל את הכסף שלי עד הזמן הזה.
<<דוברת: ואני אחרי - - - שנה אחרי זה, שלוש שנים בכלא, הוא ברח לאריתריאה בלי לספר לי, בלי לתת לי כלום.
<<דוברת: משרד הפנים מסכים לזה.
<<דוברת: אני ביקשתי קודם, אני צריכה, קשה לי פה, אני לא יכולה לחזור לאריתריאה, יש לי בעיה.
<<דוברת: אני יכולה לחזור לאפריקה, לאתיופיה.
<<דוברת: אמרו לי לא, אבא צריך לחתום על זה.
<<דוברת: אוקיי, לא, אבא לא מסכים ל- - - אחרי - - - אף אחד לא שאל אותי, אף אחד לא סיפר לי.
<<דוברת: משרד הפנים חתם על זה ובעלי ברח עם כל הכסף שלי.
<<דוברת: למה?
<<דוברת: ככה.
<<דוברת: אם האישה רוצה לברוח שואלים על הילדים.
<<דוברת: הבעל הוא צריך לברוח, מסכימים.
<<דוברת: מה, האישה לא בנאדם, רק עוזרים לזה.
<<דוברת: איך מטפלים בישראל אומרים אנחנו מטפלים בילדים.
<<דוברת: אחרי כל הבעיות עם אבא שלו שנתיים בכלא מי יטפל בילדים, מה זה?
<<דוברת: - - - בכלא, אבל אם שנתיים שם מי יטפל בילדים.
<<דוברת: מה אוכלים, מה שותים?
<<דוברת: איך לוקחים לבית הספר?
<<דוברת: אף אחד לא שואל.
עליזה לביא: אני רוצה להבין, בעלך, פגשת אותו בארץ?
<<דוברת: > באריתריאה.
עליזה לביא: אחרי שבאת לפה עם שלושה ילדים את פוגשת אותו בארץ, הוא היה בארץ?
<<דוברת: > לא, הוא בא אחריי.
עליזה לביא: ומצאתם אחד את השני ואז הוא נכנס לכלא?
עליזה לביא: אלימות?
עליזה לביא: נגדך?
<קריאה: לילדה.
עליזה לביא: ואז שנתיים הוא יושב בכלא.
<<דוברת: > שנתיים במעצר בית, שלושה חודשים בכלא, שנה ב- - -
עליזה לביא: ואז הוא בורח מ - - -
יהודה גליק: לא בורח, גורש מהארץ.
דב חנין: בני כמה הילדים עכשיו?
<<דוברת: > הגדולה בת 15, הקטן ממנה בת 2, אחת בת 10, הקטן בן 4.
עליזה לביא: מה היה פה עם הכסף, לא הבנתי, היא הפקידה כסף כדי לתת לו ערבות והכסף - - -
יהודה גליק: הוא לקח את הכסף.
<<דוברת: > לא לקח.
<<דוברת: הכסף הוא בבית משפט.
<<דוברת: אמרו לי אנחנו העברנו לשם שלו את לא יכולה לקבל, הוא צריך לחתום.
<<דוברת: איפה הוא לחתום.
<<דוברת: אני שילמתי כסף מהכיס שלי.
עליזה לביא: למי דיווחתם את זה?
<קריאה: בית משפט.
עליזה לביא: אני רוצה טיפול פרטני כאן.
עליזה לביא: מי פה - - - אני - - - יש עמותה שנותנת לכם סיוע משפטי?
עליזה לביא: אין שום - - -
<ציפי נחשון גליק: היא זוהתה כקורבן סחר?
<ציפי נחשון גליק: למה?
<קריאה: לא עומדת בקריטריונים.
עליזה לביא: איזה קריטריונים?
<ציפי נחשון גליק: של סחר - - -
<קריאה: לא עונים על ההגדרה של סחר זה הבעיה - - -
<קריאה: רובי לא פוגש אף אחד רובי פוגש אותי.
<קריאה: רובי פוגש אותי, רובי לא פוגש - - - הוא חבר יקר - - - השיטה היא שהוא קורא מסמך, הוא לא רואה אנשים.
<קריאה: זה לא פעם שהיו צריכים גם לטפל בסרסורים מאז המשטרה - - - המשטרה פועלת.
<קריאה: הוא מטפל, הוא עושה את עבודתו נאמנה, לא בקצב שהיינו רוצים אבל הוא לא רואה את האנשים.
<מירי אלקיים: חשוב לי לומר, אני מירי מנהלת מסילה, עמותה עירונית שמטפלת בקהילה הזרה, שתמיד מגיע תיק במקרה גם לראש העיר או למישהו של ילד עם צרכים מיוחדים או של אישה ש- - - שלא הוכרה כקורבן סחר ואז כולם מתאגדים ועושים כמוה יש עוד 500.
<מירי אלקיים: הילד האוטיסט או בפיגור יש עוד 400.
<מירי אלקיים: לא משנה.
<מירי אלקיים: אי אפשר שאחד פתאום עולה לכותרת ומטפלים רק בו.
<מירי אלקיים: זו הבעיה.
עליזה לביא: את צודקת אבל היא הגיעה לכאן היום לסיור ואזרה אומץ וחשפה את הסיפור.
עליזה לביא: חובתי כנציגת ציבור קודם כל לפני שאני ממשיכה את הדיונים למצוא לה פתרון.
עליזה לביא: ככה אני נוהגת לא משנה מי מה מו.
עליזה לביא: אז קודם כל אני מבקשת לטפל בה והטיפול ייעשה.
עליזה לביא: והרבה פעמים, ואני אומרת לך את זה מהניסיון שלי גם בפוליטיקה וגם כפעילה חברתית, הרבה הרבה גם - - - החוק של - - - בסופו של דבר מתחילות ככה.
עליזה לביא: רק ככה הן מתחילות.
עליזה לביא: אם זה פעולות ציבור, אם זה מידע שאנחנו מעבדים אותו בשטח.
עליזה לביא: לא בכדי יצאנו ביום חם שכזה כדי לבוא, ללמוד, להקשיב, לראות.
עליזה לביא: כי בסיורים הרבה פעמים את מגדירה נושא אבל כשאנחנו חוזרים אחרי זה ומסכמים לא בכלל ידענו מה באנו ללמוד.
עליזה לביא: הרבה פעמים אין לך בכלל הגדרות למה שאת מגלה בשטח וזאת הסיבה שאנחנו יוצאים הרבה מאוד.
עליזה לביא: ושוב אני רוצה להודות לחברי הכנסת שבאופן באמת הדוק מצטרפים לסיורים ולומדים את הנושאים הללו שאפילו לא כתובים בשום מקום.
עליזה לביא: ואתם כאן, לא סתם פתחתי ואמרתי, שלא מעט אנחנו לומדים דרך ארגוני השטח.
עליזה לביא: אתם בשטח, אנחנו לא.
עליזה לביא: ומהעדות הזאת עולים כמה דברים שאני לא יודעת אם היא בכלל תכננה לומר אותם אבל בעיניים המקצועיות שלנו אנחנו מקשיבים להם קשב רב.
עליזה לביא: כן יש פה כשלים וכן בוודאי שדרושה מדיניות.
עליזה לביא: וכדי שאנחנו נבוא ונלחץ על מענה של מדיניות אנחנו צריכים להקשיב לכל הקולות הללו.