GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ר': חשוב להגדיר מהו טיפול יום ומהו טיפול מרפאתי לפי פרוטוקולים מקובלים.
<ר': מה שנחשב כמרפאה או טיפול יום משתנה בין קופה לקופה ואין סטנדרטים לטיפול ראוי.
<ר': אי אפשר לקרוא לדיאטנית שמקבלת חולה פעם בשבוע לעשר דקות טיפול בהפרעת אכילה.
<ר': ולחולות רבות מסתיים הטיפול המרפאתי בשל חוסר תקנים טרם זמנם.
<ר': בנוסף, עדיין אין טיפול המתאים לחולות עם תחלואה כפולה.
<ר': המחלקה בתל השומר אינה מטפלת במצבים כאלו מלכתחילה, והדסה שלכאורה צריכה להיות המחלקה האידיאלית למצבים כאלו אינה מוכנה לזה מכוון שהיחידה להפרעות אכילה לא מעוניינת במצבים כאלה, למרות שהיא נמצאת בתוך מחלקה פסיכיאטרית.
<ר': יש את האמצעים ולא ניתן להפריד את ההפרעות בדיוק כמו שלא תעבור תאונת דרכים ותשלח את היד לבית חולים אחד ואת הרגל לבית חולים אחר.
<ר': בתור מישהי שעברה דיכאון קשה ואובדנות בנוסף להפרעת אכילה וקיבלה טיפול מסור ממחלקת הילדים בתל השומר שעזר לי לקום על הרגליים, אני אומרת לכם שזה אפשרי אם רק יבנו את המסגרת המתאימה במקום לדרוש מהחולה להתאים את מחלתה למסגרת.
<ר': בנוסף, אחוז גדול של חולות בהפרעות אכילה עברו טראומה ושיטת הטיפול הכוחנית בארץ עושה יותר נזק מתועלת.
<ר': במדינות רבות כבר שנים ישנו בכל מקום טיפולי מה שנקרא, trauma informed care, בארץ זה נדיר.
<ר': בנוסף, התופעה של זריקת חולות מטיפולים עליה דיברנו בוועדה הקודמת ממשיכה כהרגלה.
<ר': לדעתי תופעה זו היא החמורה מכולן.
<ר': לא יעזור לפתוח עוד מקומות טיפוליים כל עוד הם לא מספקים טיפול לכל הנזקק לא.
<ר': חולות רבות נזרקות שוב ושוב מאשפוזים ומרפאות ופעמים רבות, למרבה האירוניה, חולות מתבקשות להגיע ללא סימפטומים ועם הרבה מוטיבציה לטיפול.
<ר': בוועדה הקודמת שמענו, להפתעתנו הגדולה, שאין צורך במיטות נוספות, אך במהלך החצי שנה שעברה מאז כתבו לי המון חולות שזקוקות לאשפוז, אך תור ההמתנה היה קשה מנשוא.
<ר': בתקופת החגים כתבה לי חברה שהייתה במצב נפשי קשה שבתל השומר לא מוכנים לקבלה וכשפנתה להדסה גילתה כי אלו סגרו את הבסטה ושאין קבלות חדשות עד אחרי החגים.
<ר': הסלקציה ההזויה שנעשית במחלקות בין מטופלות שראויות לשיקום לאלו שלא.
<ר': חולה שאיננה עומדת בתור מצטיינת האשפוז ככל הנראה לא ראויה לקבלת שיקום ובקשת מחלימות רבות לשיקום בבית שיקומי נדחית על הסף.
<ר': יושבת פה עדה שביקשה מצוות המחלקה לעבור לבית שיקומי, אך אלו לא הסכימו לכך בשום אופן בטענה שהיא חסרת תקנה.
<ר': ולאחר מכן שפנתה לבית השיקומי בכוחות עצמה, עברה שם תהליך מרשים והבריאה.
<ר': אני לא מבינה בכלל איך אפשר לקטלג חולה כחולה כרונית כאשר לא ניתנים לה אמצעים להחלמה בקהילה.
<ר': יש לאסור לרופא אחד לקבל החלטות אקראיות כאלה ללא בסיס רפואי על חיי החולים.
<ר': ואם כבר נכנסתי לעניין הבתים השיקומיים – לפני כשנתיים החל תהליך של פתיחת בית שיקומי בירושלים שנעצר וחבל.
<ר': ממצאים אלו מעידים שיש צורך דחוף במנגנון שישמש כמפקח חיצוני על המקומות הטיפוליים ובשקיפות מלאה של תורי המתנה שיגן על החולות שנותרות חסרות אונים מול ההנהלות.
<ר': יש צורך להתאים את הטיפול למטופלת ולא את המטופלת לטיפול, אחרת המצב יישאר כמו שהוא.
<ר': נוח לצוות אך חסר תועלת לחולות רבות.
<ר': וכמובן פתיחת מסגרות טיפוליות ושיקומיות נוספות בכל חלקי הארץ.
עאידה תומא סלימאן: אני שוב מודה לך.
עאידה תומא סלימאן: את אמרת שאת מודה לחברת הכנסת, אני מודה לך, כי כל פעם אני לומדת דברים חדשים מהדברים שאת וחברותייך מביאות לוועדה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למשרד הבריאות, אבל אני שואלת את עצמי, כאשר יושבים בדיונים במשרד הבריאות עם קופות חולים, עם משרד האוצר, הקולות האלה מגיעים לדיונים, במובן של האם זה עניין של עוד מיליון, פחות מיליון, התעריף הזה כן מתאים, לא מתאים.
עאידה תומא סלימאן: אבל הדיונים המהותיים שמתייחסים לאופן הטיפול, לזעקת הנשים שצריכות את הטיפול הזה, לאופן קבלת ההחלטות מגיעים אי שם למעלה במשרד כאשר מחליטים על סכומים, על תקציבים, על להעביר את הטיפול ממשרד הבריאות לקופות חולים, קופות חולים יכולים לפתוח, לא יכולים לפתוח, דיאטנית תפגוש לעשר דקות.
עאידה תומא סלימאן: ברור, כאשר יש חצי תקן היא תפגוש לעשר דקות, לא תוכל לשבת שעה שלמה עם המטופלת.
עאידה תומא סלימאן: באמת, איך אפשר להעביר את הקולות האלה לדיונים שמכריעים בסופו של דבר בטיפול.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למשרד הבריאות, זה חייב עכשיו?
<איתן גור: אני רוצה לענות לעמיר במשפט אחד.
<איתן גור: לגבי העלויות: הפעלה של יחידה של 24 חולות לאשפוז יום, הפעלה שנתית בסך הכל 4 מיליון ₪.
<איתן גור: הפעלה שנתית ל-24 עמדות, עלות ההקמה 4 מיליון ₪.
<איתן גור: אלה סכומים בטלים שלמשרד הבריאות היה אותם בשנה שעברה ולצערי, הם לא ניצלו אותם.
<איתן גור: יכלו להקים את הדבר הזה כבר בשנה שעברה.
<איתן גור: 10 מיליון ₪ שהיו צבועים למטרה הזו לא הגיעו לשימוש.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה תשובות ממשרד הבריאות, באמת.
עאידה תומא סלימאן: וחבל, אנחנו נגיע, אם יישאר זמן, אני לא רוצה לסיים את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש דבר אחד, לאחר הדיון הזה אני מבקשת גם מ-ר' לשלוח לי את החומר שהקראת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה את החומר שהקראת אני רוצה אותו במכתב שאני אמסור בידי גם לשר וגם למנכ"ל משרד הבריאות דבר ראשון.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה את החישובים שלכם, ממש - - -
<איתן גור: זה הוגש לוועדה והוגש למשרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיכול להיות שהוגש, אני רוצה את זה לידיים שלי.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה את זה לידיים של הוועדה שתפעל ללחוץ כדי לקבל את התקציבים.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת גם מהעמותות וגם מהמרכזים הקיימים וקופת חולים, אם יש לכם חישובים של תקציבים ועלויות שאתם חושבים שצריך לשים לב אליהם בקבלת החלטות אנא שלחו לנו.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר אהוד ססר, ראש מערך הקליני, בריאות הנפש.
<דני בודובסקי: הוא לא נמצא.
<דני בודובסקי: אני מייצג את האגף לבריאות הנפש, שמי דני בודובסקי, אני מנהל את המערך האמבולטרי באגף לבריאות הנפש.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר אהוד לא נמצא?
<דני בודובסקי: לא, ד"ר אהוד לא נמצא.
<דני בודובסקי: אני מייצג את האגף לבריאות הנפש.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לדעת למה הוא לא הגיע?
<דני בודובסקי: לצערו נבצר ממנו להגיע ביום הזה ואני נמצא ואני מייצג אותו.
<דני בודובסקי: אני עובד ביחד, אני אחראי על המערך האמבולטורי.
<דני בודובסקי: אני אתחיל מהשאלה שלדעתי היא רטורית.
<דני בודובסקי: הקולות של פה של האנשים שנמצאים פה עולים מאוד חזק, קיימים וקיימים גם מלפני הדיונים שהתקיימו בוועדה הזאת.
<דני בודובסקי: כי הנושא והמצוקה הם מאוד ברורים, יושבים בלבנו.
<דני בודובסקי: בהיבט המקצועי אנחנו נמצאים בתהליך שהמוקד שלו, צריך לזכור, יש לו שני חלקים: יש חלק אחד שמדבר על ההיבטים של המניעה שחברת הכנסת, עליזה לביא, התייחסו אליו שהוא לא מוקד הדיון כאן, אבל הוא נושא מאוד מרכזי שצריך לקחת אותו בחשבון לא בפתחו של משרד הבריאות כי משרד הבריאות בתוצאות של אותן קשיים ומצוקות- - -
עליזה לביא: אמרתי את זה כדי שתבינו שזה ילך ויגדל.
<דני בודובסקי: לא, ברור, ללא ספק - - -
עליזה לביא: זה לא הולך ודועך.
<דני בודובסקי: לא, העלייה היא מאוד ברורה, ללא ספק, המצוקה היא קיימת.
<דני בודובסקי: בהיבטים הטיפוליים נזכור גם מהדיון הקודם, המוקד המרכזי החסר, החוסר המרכזי של שירות הוא בתחום שנקרא טיפולי יום.
<דני בודובסקי: כלומר, אותה מערכת של טיפולים אינטנסיביים שיכולים למנוע את האשפוז ובהם יש מחסור מאוד משמעותי בגלל ההיבטים התקצוביים ועל כך אנחנו נדבר בנפרד, יציג חברי אורן מהתחום הכלכלי.
<דני בודובסקי: שתי הערות קצרות.
<דני בודובסקי: בבית חולים הדסה נפתח בחודש הזה מרכז לטיפול יום למבוגרות שנותן מענות לחסר מאוד משמעותי שהיה קיים.
<דני בודובסקי: נשמעו עדויות לגבי הכניסה למסגרת הזו, נשמעו התודות גם לך וגם למשרד הבריאות, ד"ר אהוד ססר, ד"ר טל ברגמן ואנוכי שאנחנו שותפים לקידום המהלך הזה ביחד עם אנשים אחרים במשרד.
<דני בודובסקי: חלק אחר נוגע לחלק הכלכלי והוא נוגע להערכות לפיתוח ופתיחה של שירותים נוספים - - -
עאידה תומא סלימאן: לפני שעוברים לזה.
עאידה תומא סלימאן: נשמעה פה טענה שבעיני מאוד מקוממת.
עאידה תומא סלימאן: שהיה לכם 10 מיליון ₪ בשנה שעברה, 2016, שלא נוצלו.
<אורן פרלסמן: טוב אני קודם כל רוצה לברך את הוועדה על זה שהיא שומרת את הנושא על סדר היום.
<אורן פרלסמן: בכלל, הטיפול הנכון, גם בתפיסת המשרד, היא בקהילה לא רק בנושאים של בריאות הנפש, אלא בכלל הנושאים הרפואיים, ולכן אנחנו מברכים את כללית שהם באמת מקימים את המרפאות.
<אורן פרלסמן: כמו שברפואה כללית לא פותחים מחלקת צנטורים לפני שיש מחלקת קרדיולוגיה, גם פה ערכה ייעודית להפרעות אכילה היא חלק ממערך גדול יותר של טיפול בבריאות הנפש.
<אורן פרלסמן: אנחנו מברכים את כללית בנושא הזה.
<אורן פרלסמן: התקציב, ניתן תוספת ל-2017, תיכנס דרך התעריפים.
<אורן פרלסמן: זו גם הדרך הנכונה לצבוע את הכסף - - -
עאידה תומא סלימאן: אתה לא עונה לי על השאלה.
עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי שאלה מאוד ברורה.
עאידה תומא סלימאן: על התקציב של 2017 תיכף נדבר.
עאידה תומא סלימאן: 10 מיליון ₪ שקיבלתם בשנה שעברה.
<אורן פרלסמן: 2017.
עאידה תומא סלימאן: לא, 2016.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שזאת העברה תקציבית.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה כסף שהגיע ב-2016, לא נוצל, מעבירים אותו ל-2017.
<אורן פרלסמן: לא, לא, לא, נכנסים לגלי ל-2017.
עאידה תומא סלימאן: אז היה לכם 10 מיליון כמו ששמעתי עכשיו או לא היה?
<אורן פרלסמן: כי התקציב הוא ל-2017- - -
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, שנייה, נאמר באופן הכי ברור.
עאידה תומא סלימאן: או שהמידע ששמעתי עכשיו הוא לא נכון, תגיד לי באופן הכי חלק וברור: לא היה כסף או שכן?
עמיר פרץ: גברתי היושבת ראש, אני סומך עלייך שלא תתני לו לצאת לפני שתקבלי את ה-10 מיליון.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מקבלת כלום מזה.
<איתן גור: הדיווח הזה נאמר פה בוועדה על ידי נציג משרד הבריאות.
עליזה לביא: שהכסף בעצם חזר למשרד ולא נוצל?
<איתן גור: זה היה ביוני, נאמר על ידי נציג המשרד שקיימים 10 מיליון צבועים לטיפול יום הפרעות אכילה.
<איתן גור: הוא אמר שהם השתמשו בזה.
<איתן גור: חבר כנסת עמיר פרץ אמר לו חסר לכם שלא תשתמשו בכסף הזה במהלך 2016 והם אמרו, אנחנו ננצל את זה.
<איתן גור: אנחנו באותו יום הגשנו להם הצעה איך לנצל את הכסף.
<איתן גור: לצערי - - -
עאידה תומא סלימאן: גם נאמר לי בישיבה עם מנכ"ל המשרד בזמנו שיש תוספת תקציבית וזה היה ב-2016 שכוללת גם את הקמת המרכז בהדסה וגם ייצא קול קורא למרכזים הקיימים כדי שיתמכו מהכסף הזה.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני מבינה שלא נוצל הכסף הזה ?
עאידה תומא סלימאן: לא יצא קול קורא?
עאידה תומא סלימאן: הקמתם את המרכז, מצויין.
עאידה תומא סלימאן: מה עם שאר הכסף.
<אורן פרלסמן: אנחנו נחזור אליכם עם תשובה לגבי 2016.
<אורן פרלסמן: אני מכיר שהתוספת ניתנה ל-2017, עיקרה עדכון תעריף טיפול יום הפרעות אכילה.
<אורן פרלסמן: התעריף כרגע נמצא בדיונים במשרדי הבריאות ומשרדי האוצר.
עליזה לביא: דנים בזה, את מבינה.
<אורן פרלסמן: עדכון, חלק מתהליך הפרוצדורלי של עדכון התעריפים אמור לכסות את העלויות שהוצגו כאן.
<אורן פרלסמן: אנחנו עובדים על פתרונות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני קוראת מהפרוטוקול של הישיבה הקודמת, הפרוטוקול נמצא איתי: מר חיים הופרט: "אני מפחד לנקוב בסכום, אני אגיד גם למה, כי אנחנו נכנסים לדיוני תקציב והסכום הזה יש לנו שאיפה שהוא יגדל.
עאידה תומא סלימאן: אם אני אגיד 10 מיליון ₪ או 15 מיליון ₪ אני כאן אותקף שזה סכום נמוך מדיי ואני רוצה להגדיל את הסכום הזה" היו"ר:
עאידה תומא סלימאן: "מה הסכום המוקצה ל-2016" מר חיים: "10 מיליון ₪" היו"ר: "לפיתוח או לא לשמר המצב".
עאידה תומא סלימאן: "מי שמפתח את השירותים בפועל, את השירותים של הטיפולים בקהילה הם קופות חולים או משרד הבריאות כרגולטור מתמרץ אותם - - -" היו"ר: "אתה מסביר לי דברים שאני יודעת" הוא עונה, "אמרתי 10 מיליון ₪" ואחר כך אנחנו שואלים מה עם 2017 נאמר לנו גם ב-2017.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, יש 10 מיליון ל-2016 ויש 10 מיליון ל-2017.
עאידה תומא סלימאן: כך שזה לא הכסף של 2017 הועבר מ-2016.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, יש 10 מיליון שהיה צריך לנצל אותם.
עאידה תומא סלימאן: אם לא נוצלו אני רוצה לשמוע על 20 מיליון ₪ השנה שיושקעו בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: ככה עושים חשבון לא?
עאידה תומא סלימאן: ככלכלן לא כמקצוען בהפרעות אכילה, ככלכלן.
עאידה תומא סלימאן: אם ה-10 מיליון לא נוצלו, או שתגידו לי נוצלו לדברים אחרים.
<אורן פרלסמן: המשרד יחזור עם תשובה לוועדה לגבי 2016.
<אורן פרלסמן: ב-2017 התכנית היא ראשית - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה תשובה עוד היום.
<איתן גור: אני יכול לתת לך את התשובה.
עאידה תומא סלימאן: הרבה תשובות, אני רוצה תשובה אחת אמיתית.
עאידה תומא סלימאן: לא ספקולציות.
<איתן גור: בוועדה הקודמת משרד הבריאות אמר שהם יעודדו את קופות החולים להגיש הצעות לפיתוח השירות.
<איתן גור: אנחנו הגשנו, לקח לנו שלושה ימים להגיש הצעה מתוקצבת עד ה- - - האחרונה של הדיאטנית בעלות פרוסת לחם.
<איתן גור: הגשנו להם תקציב מדוייק שהוא בתחום הכסף שהיה להם ב-2016.
<איתן גור: אבל לצערי, לוקח להם עד היום לבדוק את ההצעה הזאת.
<איתן גור: להם לוקח חצי שנה לבדוק הצעה שלכתוב אותה לוקח שלושה ימים.
<איתן גור: התגובה היא פשוט בלתי נסבלת, כן.
<איתן גור: יש כסף, לא משתמשים בו, הדבר הזה לא התחיל ב-2016, הוא נמשך לאורך שנים.
<איתן גור: הכסף קיים, אפשר לעשות איתו הרבה דברים, אבל לצערי התהליכים בתוך משרדי הממשלה, במקרה הזה משרד הבריאות, הם בלתי נסבלים.
עאידה תומא סלימאן: תשמעו, אני בדרך כלל לא אוהבת שמורחים אותי.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אוהבת שבאים ואומרים לי דברים ואחר כך מתברר שאין עליהם תשובות ולא נעשו.
עאידה תומא סלימאן: הובטח כסף ואנחנו לא מדברים פה על נושאים שהם, אני לא יודעת, מפזרים כסף בכנסת הזו מחלקים כסף על ימין ועל שמאל.
עאידה תומא סלימאן: זה כסף שנותנים בצ'קים לחברי כנסת מסויימים.
עאידה תומא סלימאן: אז אם מדברים על הצלת חיים יש כסף.
עאידה תומא סלימאן: אף פעם לא קיבלתי את הטענה הזו שאין כסף.
עאידה תומא סלימאן: את זוכרת את אותו שבוע שחולקו בו 21 מיליארד ₪, בלילה, בשקט, בוועדות, על שם חברי כנסת.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים פה על הצלת חיי בני אדם.
עאידה תומא סלימאן: אם מדובר על 10 מיליון, שזה כסף קטן, תאמינו לי, לא בשבילי, כסף קטן של המדינה.
עאידה תומא סלימאן: בשבילי זה כסף גדול.
עאידה תומא סלימאן: אבל 10 מיליון הובטחו ב-2016, לא נוצל מהם.
עאידה תומא סלימאן: תגידו לי כמה נוצל, אי אפשר.
עליזה לביא: גברתי, אפשר לבקש נתונים שנים אחורה, הרי לא התחלנו את הדיון הזה היום והנושא הזה חוזר ועולה ויש פה שערורייה, מחדל של משרד הבריאות.
עליזה לביא: השטח צורח לעזרה, הכסף קיים, המודעות עולה, הבעיה - - - זה פשוט מחדל.
עליזה לביא: אם אפשר לקבל נתונים מחמש השנים האחרונות, מה היה הכסף הצבוע הייעודי, מה לא מומש, ואם אפשר לקבל את זה אנחנו נבוא למשרד הבריאות - - -
עאידה תומא סלימאן: הבעיה שלנו בלעשות מעקב לכסף הזה שהוא לא צבוע וזאת הבעיה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני חושבת שלאחר השערורייה הזו, לאחר שאנחנו לא מבינים איפה אנחנו עומדים והכל עובר דרך מימון של פעימות ושל טיפולים נפשיים גדולים אני חושבת שהגיע הזמן כן לבקש לצבוע וכן ללכת על הכסף הייעודי של תהליך ייעודי, להקים תשתית ראשונית ברורה של כסף ייעודי שבא ואומר: אוקיי, יש shift מסוים בהבנת הטיפול, יש צורך באשפוז אבל יש צורך בטיפולי יום וטיפולים בקהילה.
עאידה תומא סלימאן: אז לכן אנחנו רוצים לחזק את המערך הזה, הקיים, של טיפולים בקהילה.
עאידה תומא סלימאן: אם רוצים לחזק את הטיפולים בקהילה צריך לבנות את התשתית בשביל זה.
עאידה תומא סלימאן: מה שקיים, נחזק אותו, מה שלא קיים, נבנה אותו.
עאידה תומא סלימאן: בשביל זה צריך לצבוע כסף.
עאידה תומא סלימאן: נצבע בשנה שעברה, נאמר לי שנצבע 10 מיליון ₪.
עאידה תומא סלימאן: בינתיים, אתם יודעים מה, אומרים במדינה בשבועיים האחרונים שמענו הרבה על חזקת החפות.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לכם חזקת החפות של משרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: תגידו לי מה עשיתם עם הכסף הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת ועוד היום מה נעשה עם ה-10 מיליון.
עאידה תומא סלימאן: ואם לא נעשה כלום אני רוצה שיתווספו ל-10 מיליון של השנה ואז נתחיל לדבר.
עאידה תומא סלימאן: גם על העלאת התמחיר שהייתם רוצים לבשר לי היום שבינתיים אני מבינה שלא ברור עדיין לאן הולך העלאת התמחיר ואני רוצה לשמוע גם על מה עושים באופן ייעודי.
<אורן פרלסמן: קיבלתי תשובה תוך כדי הדיון, נפתחו המסגרות באיתנים ובהדסה.
עאידה תומא סלימאן: נפתחה מסגרת אחת בהדסה.
<איתן גור: ב-2017.
<אורן פרלסמן: 2016.
עאידה תומא סלימאן: ב-2016 נפתח המרכז בתחילת השנה.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה 10 מיליון עלה לכם?
עאידה תומא סלימאן: יש שאלות רטוריות שאני שואלת by the way.
<איתן גור: ב-2016 לא נפתח בהדסה.
עאידה תומא סלימאן: נאמר לי גם כן שיש כסף שמוציאים עליו קול קורא ובישרתי גם לארגונים כמו מרכז אגם שאמרתי שנאמר לי בישיבה שהתקיימה במשרד, אני דאגתי להגיע לישיבה ונאמר לי שהולכים להוציא, יש כסף תוספתי, הולכים להוציא קול קורא לתמוך במרכזים שעומדים לקרוס.
עאידה תומא סלימאן: בינתיים לא יצא הקול קורא - - -
<אמיר צנדקוביץ': גברתי היושבת ראש, אני רק רוצה לציין, ברשותך, אנחנו קיבלנו הצעה מאוד יפה להקים מרכז לטיפול יום בנוסף למה שיש לנו כרגע.
<אמיר צנדקוביץ': זה הצעה מאוד נחמדה ומעניינת, הלוואי שהייתה לנו תשתית או מקום לעשות את הדבר הזה.
<אמיר צנדקוביץ': אבל מה שזה אומר כרגע זה עד שהדבר הזה יקרה התשתית הקיימת, מה שאנחנו עושים, ייעלם.
<אמיר צנדקוביץ': מקימים פה מרפאות חדשים, מקימים ארגונים חדשים, עכשיו צריך להכשיר אנשים ומה שקיים ופועל עומד להעלם.
<אמיר צנדקוביץ': וזה נורא נורא מתסכל לשמוע שלמעשה מדובר על 20 מיליון שפשוט יושבים להם שם ואנחנו באמת רוצים רק פירור מתוך הדבר הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שרבים שרוצות לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת ממש דקה אם יש רק מה להוסיף כי אני רוצה לסכם את הדיון.
<יעל ברט: אני לא אגע בכל הדברים הקשורים ברמב"ם כי לא ניתנה לי רשות הדיבור אבל אני רוצה להעלות שאלה שתהיה בפרוטוקול ושיתייחסו אליה.
<יעל ברט: אני שמעתי שגויסו כספים קואליציונים, אפרופו כסף, קרוב ל-10 מיליון ₪ לתכנית לאומית לטיפול בהפרעות אכילה והוקמה שדולה.
<יעל ברט: זה הוקם על ידי חברת הכנסת, עליזה לביא, וחבר הכנסת, חזן.
<יעל ברט: הם קיבלו 10 מיליון - - - רגע, אני רק רוצה להגיד את זה כי זה משהו שאני חושבת שאני כאיש מקצוע, מומחית להפרעות אכילה וכל המומחים פה שנמצאים צריכים לקבל על זה תשובה.
<יעל ברט: למיטב ידיעתי, העמותה להפרעות אכילה לא הוזמנה לתת ייעוץ בנושא הזה והכוונה - - -
עאידה תומא סלימאן: טוב, אני אעצור אותך לרגע.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל - - -
<יעל ברט: לא, זה קשור בכספים.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שאנחנו לא מדברים על אותם 10 מיליון שמתרוצצים במסדרונות של הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: הלובי של חברת הכנסת, השדולה של חברת הכנסת וחבר הכנסת, אורן חזן, הוא לובי על דימוי גוף.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שידוע לי, לפי התקנון של הכנסת, אין דבר כזה שיתנו תקציב לשדולה, אין דבר כזה זה לא - - -
<יעל ברט: לא לובי - - -
עאידה תומא סלימאן: אולי נתנו כספים קואליציוניים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאורן חזן קיבל כספים קואליציוניים וזה חלק ממה שדיברתי עליו.
עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב, אני רואה איך מחלקים את הכסף במדינה הזו אז בואי לא נתייחס לזה כי זה לא - - -
<יעל ברט: הנקודה שלא - - -
עאידה תומא סלימאן: גברתי, לא יערבו אותך כי שם מדברים על דימוי גוף, לא על הפרעות אכילה.
<יעל ברט: על זה כל העניין שדיברה עליו הגברת חברת כנסת.
<יעל ברט: שינוי חברתי, מניעה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מציעה שתפני לשדולה ותשאלי למה לא עירבו אתכם.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאני ועדה פרלמנטרית, אני דנה בסמכויות שלנו.
עאידה תומא סלימאן: מה שעושים בחצר האחורית של שדולות וכסף קואליציוני, תאמיני לי, לא מערבים אותי.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד אני.
<מלי לוינסון: עורכת דין מלי לוינסון, מעמותת פנים חדשות.
<מלי לוינסון: אני נמצאת כאן בכובע של אמא לנערה שנקלעה לסיפור הזה לפני כשלוש שנים ולשמחתי אנחנו כבר מאחוריו.
<מלי לוינסון: אבל התוודעתי לפנים הנוראות שלו.
<מלי לוינסון: אני רוצה בשני נושאים לגעת.
<מלי לוינסון: אחד, חשוב לי שיבינו, שאל כאן חבר הכנסת פרץ, מה עם פריפריה, למה הם לא יושבים בפריפריה.
<מלי לוינסון: אני רוצה לומר שכל הנושא של הפרעות אכילה זה פריפריה אחת גדולה.
<מלי לוינסון: אני גרה ברמת השרון, אחרי תהליך מאוד מאוד ארוך הצלחנו להשתחל לתורים במרפאת הנוטרים שיושבת ברעננה.
<מלי לוינסון: הגענו למצב שגם שכבר יש מטפלת פנויה אין לה חדר, ולכן אי אפשר לקבל תור.
<מלי לוינסון: הגענו למצב שכבר נכנסו לרשימה וכל ההילה הנפלאה של המרפאה הזאת זה שצריך לתת מעטפת גם למשפחה, אז בגלל שאי אפשר לקלוט מספיק בנות, כשכבר סוף סוף הילדה נקלטת היא צריכה לחכות שיקלטו עוד ילדות כדי שאפשר יהיה לקיים סדנא להורים כי לא עושים סדנא להורה אחד.
<מלי לוינסון: אז הילדה כבר חודשיים בטיפול, אבל הטיפול שלה הורים מתעכב עד שיצטברו עוד נערות שהצליחו להיכנס לתור.
<מלי לוינסון: הדבר הזה אורך המון זמן גם כשכבר יש מטפלים, על דברים כאלה, מהסוג של אין חדר.
<מלי לוינסון: אז כולם פריפריה בתחום הזה, זה אחד.
<מלי לוינסון: דבר חשוב לשים לב, בבית חולים שניידר לשמחתי הצלחנו לעבור את זה הודות למחלקת ילדים, מחלקה ג' בבית חולים שניידר, תחת ניצוחו של פרופסור אמיר שיצא לפנסיה שנאבק על הבת שלי בשיניים ברמה של לבוא ולעשות לה ארטיק מגאזות כדי שאפשר להכניס לזונדה כדי שהיא לא תגיע לטיפול באשפוז בבית חולים פסיכיאטרי.
<מלי לוינסון: והיא עברה את זה במחלקת ילדים, הודות לו, אין הרבה כאלה.
<מלי לוינסון: בבית חולים שניידר יש עוד שתי רופאות שנאבקות על ילדים האחת היא ד"ר פניק שמנהלת מחלקה פתוחה והאחת היא ד"ר ירדנה שמנהלת אשפוז יום שבונה על זה שההורים מבלים שם כל היום כדי להשגיח על הילדה שלהם מפני השפעה של אחרים.
<מלי לוינסון: זה פשוט דבר נורא, זה משבית את כל המשפחה.
<מלי לוינסון: אני יכולה להגיד שתודה לאל, יכלתי להרשות לעצמי, אבל אני פשוט עבדתי בלהשגיח על הבת שלי במחלקת ילדים.
<מלי לוינסון: ישנתי שם ואחר כך בתורנות עם בעלי במשך חצי שנה ככה בילינו.
<מלי לוינסון: אני לא זוכרת מתי ישנתי בחצי שנה הזאת.
<מלי לוינסון: תודה לאל היום היא על הרגליים והיא עברה את זה ללא כדורים והצלחנו להגיע לתור בנוטרים ולעבור את כל הסדנאות, למרות שלא היו חדרים והכל.
<מלי לוינסון: אבל חשוב להבין שהמצב הוא נורא.
<מלי לוינסון: משרד הבריאות חייב לשים פה כסף.
<מלי לוינסון: יש לו מספיק יועצים.
<מלי לוינסון: ודבר אחרון, אני חושבת שלא כדאי לשחרר מהעניין גם את משרד החינוך.
<מלי לוינסון: כי חצי שנה לפני כן כשאני שמעתי את השיח בין הבנות, הייתה לי סוג של נבואה, שמעתי את הבת שלי מדברת על זה שחברות קונות כדורים באינטרנט והיא רוצה גם.
<מלי לוינסון: וילדה שנראית מדהים דרך אגב.
<מלי לוינסון: אמרתי שלא יהיה דבר כזה.
<מלי לוינסון: ופניתי ליועצת, אמרתי לה, תקשיבי ישנו יאיר להב, שאני מכירה ומוכנה - - -
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר למשוך את זה עד אינסוף.
<מלי לוינסון: רק משפט אחרון.
<מלי לוינסון: כשבאתי ליועצת לבקש שיתנו פתח למרצה מספר אחת בתחום שמוכן לבוא בהתנדבות התשובה שלה הייתה שמשרד החינוך נתן הוראה לא להכניס את זה לכתלי בית הספר כי זה לפתוח מערה חשוכה.
<מלי לוינסון: יש סדנאות לגמילה מאלכוהול ומסמים, למה לא לזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת, אני יודעת שלכולם יש משפט אבל זה אף פעם לא מסתיים במשפט.
עאידה תומא סלימאן: משפט אחד וזה חייבת להיות הצעה.
<פנינה לואיס: אוקיי.
<פנינה לואיס: אני פנינה לואיס מהעמותה לטיפול בהפרעות אכילה במגזר החרדי והדתי שזה לא עלה כאן.
<פנינה לואיס: העמותה עושה דברים נפלאים.
<פנינה לואיס: אנחנו צריכים, שאלו על כסף, שאלו על מספרים, אנחנו מטפלים ב-25 בנות בשנה, יש 15 בנות בהמתנה.
<פנינה לואיס: אנחנו זקוקים כיום ל-500 אלף ₪ השתתפות של משרדי ממשלה.
<פנינה לואיס: היינו במשרד הבריאות, ניסינו בקופת חולים, אנחנו לא מצליחים לגייס כסף.
<פנינה לואיס: אנחנו כרגע צריכים רק 500 אלף לשנה.
<פנינה לואיס: דבר נוסף, קולות קוראים, אין במשרד הבריאות ואין בביטוח לאומי- - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מכל מי שנמצא ויש לו דרישות תקציביות לרכז אותן.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שתעבירו לוועדה כדי שנרכז אותן כדי שכשאלך פעם הבאה לישיבה במשרד הבריאות, ותאמינו לי תהיה ישיבה כזו, אני רוצה לדעת על מה לדבר ספציפית, עם מספרים, עם תקציבים.
<דני בודובסקי: רק אם אפשר משפט אחד קצר.
<דני בודובסקי: חשוב להדגיש שהשירות יהיה שירות ציבורי.
<דני בודובסקי: זאת אומרת, שמטופלות לא תשלמנה עליו למעט אותו תשלום רבעוני שמחוייב - - - חשוב לנו לעודד את העובדה שהשירות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שאתם רוצים לעודד את הטיפול הציבורי וזה להכריח את האנשים לקבל את הטיפול שם, אבל זה אומר שאתם צריכים לבנות מערך שיכול לספק את הטיפול הזה.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לבוא ולהגיד לאנשים אתם צריכים לקבל אותו רק בטיפול ציבורי ואין טיפול ציבורי מתאים ואנחנו לא נממן אתכם שם.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגישה הזו שבעצם מובילה למצב של מניעת הטיפול האמיתי שחייב להתקדם ובוגדת במטרות של המשרד חייבת להיפסק.
עאידה תומא סלימאן: או שאתם מספקים את השירותים ואם אתם לא יכולים לספק את השירותים אז מחפשים איך לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: ואתם לא המשרד הראשון שיש לו חוזה עבודה עם כל מיני עמותות ואני בטוחה שאתם גם עושים את זה בכל מיני בתי חולים שאתם מממנים אותם ואתם עושים חוזה עבודה.
עאידה תומא סלימאן: אם יש עמותות שמספקות את השירות ומצד שני אתם אומרים ומודים שאין לכם אנשים מוכשרים ושאין בקופות חולים את האפשרות להקים את המערך המתאים אז תעזרו במי שקיים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה, למה, למה.
עאידה תומא סלימאן: למה שצריך שיהיה כסף ולא תשתמשו בו.
עאידה תומא סלימאן: הרי המחסור אדיר וצועק לשמיים ומדברים על חיי בני אדם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא משחקים פה באיך אני נראית.
עאידה תומא סלימאן: זה לא רק איך אני נראית זה אם ייראה בכלל או לא, אם אמשיך להתקיים או לא.
עאידה תומא סלימאן: אני תכננתי לשמוע מה משרד האוצר רוצה לעשות בעניין הזה ותכננתי לשאול על התמחיר שצריך ל - - - מדברים ויש שיח שאפשר להעלות אותו.
עאידה תומא סלימאן: אבל כנראה הבעיה היא הרבה יותר יסודית.
עאידה תומא סלימאן: ואני כן אמשיך לשאול מה יקרה עם התמחיר וכן רוצים שיהיה יותר גבוה.
עאידה תומא סלימאן: אבל הבעיה בעיני מתגלה יותר ויותר כמשהו יותר יסודי באיך מסתכלים על המחלה הזו.
עאידה תומא סלימאן: האם מסתכלים עליה כמחלה שנוגעת לחלק גדול מהציבור וצריך לטפל בה באופן יסודי ביותר.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכם, אני מורידה כובע בפני אותן נשים ובפני ההורים שהפכו למומחים.
עאידה תומא סלימאן: אתם הפכתם למומחים, אני אומרת לכם, אני יושבת ואני שומעת אותה, הן יודעות בדיוק מה הצרכים, הן יודעות בדיוק להצביע איפה המערכת כושלת ואיפה היא לא עושה את העבודה.
עאידה תומא סלימאן: ואולי הגיע הזמן שמשרד הבריאות וקופות חולים יקשיבו להן.
עאידה תומא סלימאן: יקשיבו להן כדי לשמוע איך השירות הזה נראה ממי שמקבל אותו.
עאידה תומא סלימאן: כמי שעסקה בנושא אלימות נגד נשים והתחילה מהמקום שאף משרד ממשלתי לא הבין מה זה אלימות נגד נשים לפני 25 שנים ו-30 שנים ולמדו מה זה מנשים שעברו אלימות, אני מציעה למשרד הבריאות אותו דבר.
עאידה תומא סלימאן: תלמדו מה זה הפרעות אכילה והצרכים של נשים עם הפרעות אכילה מהנשים עצמן.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כל לבקש מכל אלה שהגיעו ויכולים לתרום מבחינת העניין התקציבי במידע שיכול לעזור לנו במאבק הזה.
עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת לכם, זה מאבק שחייבים לעשות אותו ואני אעשה אותו ואני אעזר בכל מי שמוכן לעשות אותו.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני הוא, אני מבקשת ממשרד הבריאות עוד היום תשובה בעניין ה-10 מיליון ₪ ואני רוצה לדעת מה כן נעשה בשנה שעברה, ייעודי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, מה התוספת שהוספתם.
עאידה תומא סלימאן: מעבר לפעימות, מעבר לטיפול הנפשי.
עאידה תומא סלימאן: מה בדיוק נעשה בשנה שעברה, מפורט, תקציבי ולאן זה הלך.