GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל דיין: מבחינתי עצם העובדה שהיא שם והיא ממלאת את תפקידה ולצערי גם משלמת מחיר – ולוחמות מג"ב משלמות מחיר – זה מובן מאליו.
יעל דיין: אני מדברת על הציבור הכללי שעדיין חלק ממנו שותף למאבק לשוויון נשים וחלק גדול ממנו לא מקבל את שוויון הנשים.
יעל דיין: אני לא מצפה מכל שוטרת ומכל מג"בניקית שתהיה מייצגת את זכויות הנשים ולוחמת על שוויון ומובילה אותו, אבל בעצם היותכן שם, בעצם המסירות שלכן, בעצם התפקוד היוצא מן הכלל שלכן, האמירה שלכן היא חשובה לנו והיא מוערכת על-ידינו.
יעל דיין: הבעיות שבוודאי יש לכן - אנחנו עובדות במשך השנה בעיקר מול צה"ל אבל גם מול המשטרה והמשרד לביטחון פנים – כאן זה השולחן שצריך להביא אותן אליו.
יעל דיין: מילה אחרונה שממש לא קשורה אבל בכל-זאת יש קשר.
יעל דיין: הבוקר מתקיימת הפגנה של נשות שוטרים.
יעל דיין: אני רוצה לציין שהנושא הזה של נשות שוטרים - כמו בהקשר אחר כאשר עלה גם העניין של נשות משרתים בצבא קבע - זה משהו שנראה כאילו שולי ועד שאי-אפשר יותר, הוא לא עולה.
יעל דיין: לא קל לנשות שוטרים ואולי גם לבעלים של שוטרות שגם הם נמצאים במצב דומה והטענה שלהן היא לא רק שאין זמן איכות עם הילדים או הבעל לא חולק אתי בעבודות הבית אלא זו דאגה נוספת לדאגה שיש לכל הציבור שמתייחסת לצרכים ואפילו לצרכים צבאיים לצורך הגנה.
יעל דיין: הטענה שלהן – ושוב, היא תיבדק ואני מזדהה עם ההפגנה כי ברור לי שצריך להגיע למצוקה אמיתית כדי לצאת ולהפגין, בעיקר כאשר מדובר בגוף ממוסד וממשלתי כמו המשטרה – היא שהבעלים אינם מוגנים, שהם עובדים בתנאים שמסכנים את ביטחונם מעבר לסיכון שלוקח כל שוטר, כל שוטרת וכל מג"בניק וכי הם עומדים בסיכונים נוספים בלתי הכרחיים.
יעל דיין: בשולחן הזה אנחנו יודעים על בעיית התקנים בכלל במשטרה ובעיית התקציב הנוסף ואני יכולה להבין אותן שמלבד המצוקה הכללית שישנה, הן נמצאות במצוקה ודאגה נוספת.
יעל דיין: אני מברכת את נשות השוטרים על האומץ לקום ולומר את האמירות האלה ואני מקווה שהן תענינה כי אלה לא דברים שקשורים באויב ואלה לא דברים שקשורים באיזה כוח חיצוני.
הילנה ערד: המסלול של הלוחמות קיים במג"ב שש שנים, חלוץ בצבא הגנה לישראל בשילוב בנות במערך הלחימה כאשר הבנות שלנו בעיקר לוחמות בתחום הקו הירוק.
הילנה ערד: הן מוכשרות לכל דבר ועניין.
הילנה ערד: יש מסלול של טירונות של לוחמות והמשך המסלול הוא יחד עם בנים כך שקורס מכ"ים נערך עם בנים, קורס קצינים בבה"ד 1 והכל פתוח.
הילנה ערד: אם אני אייצג את מפקד מג"ב, הוא ישמח מאוד אם בת תהיה מ"פ.
הילנה ערד: בחיל יש לנו בקריות גבול, יש לנו סיירות שעובדות בעיקר במג"ב ירושלים והן מנעו פיגועי פח"ע בעצם נוכחותן ובעצם העבודה שלהן.
הילנה ערד: יש לנו שמונה סיירות במערת המכפלה וזה טעון הכשרה מיוחדת.
הילנה ערד: אני חושבת שבמג"ב, כמו במשטרה הכחולה – והתפקיד הקודם שלי היה במשטרה הכחולה – מי שטובה, מתקדמת.
הילנה ערד: אני טוענת שאין אפליה, אני טוענת שבסך הכל משטרת ישראל, אני לא רוצה להגיד כמו בצה"ל או לא כמו בצה"ל, היא ארגון פתוח וארגון שמקדם.
הילנה ערד: בעצם באופן טבעי בת תמיד רוצה להוכיח שהיא מסוגלת יותר מבן, אבל בסך הכל אין בארגון איזשהו מעצור בפני אישה וכל אישה שמצליחה, מתקדמת.
הילנה ערד: אני רוצה להציג את גילי היא ראש ענף במג"ב והיא משרתת 33 שנים במשמר הגבול.
הילנה ערד: נמצא כאן אבנר שהוא אחראי על מערך הנשים במג"ב.
הילנה ערד: זה במסגרת השוויון.
הילנה ערד: גילי היא הגורם הממונה הבכיר מעל אבנר.
הילנה ערד: לבנות יש ערוץ תקשורת מול המ"כיות שנמצאות בשטח ומולנו כשדלתנו פתוחה לכל דבר ועניין.
הילנה ערד: כל דבר נפתר או באמצעות הדרג הפיקודי הישיר או באמצעות הדרג הפיקודי הממונה.
הילנה ערד: כל הסוגייה הזאת של ביקורים, דלתות פתוחות, אני באמת מזמינה כל אחת שרוצה לבוא, אנחנו מאוד נשמח שתבקרו אצלנו בכל יחידה, כי בסך הכל אני חושבת שאין טוב ממראה עיניים ומוטב לראות את הבנות בשטח.
הילנה ערד: אנחנו גדלנו מ15- במחזור ראשון והיום אחר-הצהרים מסתיים מחזור עם 51 לוחמות.
הילנה ערד: שימו לב שהחל מחודש יולי הבנות משרתות שלושים חודשים.
הילנה ערד: סך הכל במג"ב משרתות מאתיים לוחמות.
נעמי חזן: רציתי לומר לכן תודה.
נעמי חזן: לעתים רחוקות מאוד חברות כנסת יכולות להרגיש שהן עשו משהו ושלא רק אלה שניסו לסייע להן נהנות מזה אלא כל החברה הישראלית.
נעמי חזן: על כך מגיעה לכן תודה.
נעמי חזן: יש עוד כמה קצוות שאנחנו צריכים איכשהו לסגור.
נעמי חזן: יש פה חיילות לוחמות מג"ב שהצליחו להגיע אלי עם כל מיני בעיות ודלתי תהיה פתוחה ואני אמשיך לטפל עד שארגיש שבאנו אל המנוחה ואל הנחלה, אבל הרבה נעשה בעזרתכן.
זהבה גלאון: ברכות רבות על כל המאמץ, ברכות לך יעל ותודה רבה.
ענת מאור: אני גאה במהלך שעשינו.
ענת מאור: הייתי מאוד רוצה לא לערב פוליטיקה ולומר שאנחנו לא סתם יושבות כאן ארבע חברות כנסת מכיוון מאוד מסוים והייתי רוצה שהגברים ישוו את עצמם אלינו לנשים בימים של שלום, בחינוך, ברווחה, באיכויות אחרות לחברה ושזה יהיה מעבר לכל מחלוקת פוליטית.
ענת מאור: אנחנו כרגע הצטרפנו לחלק הלוחם, אבל החזית האמיתית היא החברתית והחינוכית, ואני מקווה ששם נצליח להשפיע יחד אתכן שאתן מהוות את הכוחות הנהדרים האלה בחברה.
יעל דיין: אני רוצה לשאול אם יש קושי.
יעל דיין: אם לאישה יש קושי מהפעולה של לחיצה על ההדק עד להסתערות ואם אתן מבחינות בכך.
יעל דיין: אני יודעת שאתן עושות זאת ואני יודעת שמכשירים אתכן לזה, אבל השאלה אם יש משהו בפנים.
יעל דיין: זה לא נוגד שוויון והשוויון מבוסס על שוני.
יעל דיין: אנחנו שונות אבל למרות השוני ובגלל השוני אנחנו שוות.
יעל דיין: אם אין שוני כזה, ואם זה כמו אצל חבריכם, גם זה נרצה לשמוע.
אורלי שרגא: מעיין צלפית בפלוגה שלנו ואני חובשת.
אורלי שרגא: לשתינו היו מספיק תקריות כדי לומר שהוכחנו את עצמנו כלוחמות.
אורלי שרגא: בהתחלה היה קשה כי נאמר לנו לשבת בג'יפ ולשמור על ציוד, אבל הוכחנו את עצמנו כלוחמות.
אורלי שרגא: כל אחת הוכיחה את עצמה במקצוע שלה ובתפקיד שלה.
אורלי שרגא: הבנים בפלוגה שלנו מעדיפים לצאת אתנו כי עקב האירועים רואים מי מתפקד ומי לא.
אילנה שקד: המשטרה, בנוסף לתפקידים הקלאסיים שלה, יש לה את התפקיד של נושא ביטחון פנים והיום כל שוטרת סיור היא גם לוחמת בפוטנציה.
אילנה שקד: אני מציעה שנשמע את החיילות.
אילנה שקד: יש לנו אוכלוסייה שנקראת אוכלוסיית השח"ם, שוטרות חובה במשטרה, ואמורה להיות כאן נציגה שלהן ואנחנו מקווים שבאמצעותן נוכל אחר-כך לגייס יותר אנשים למשטרה.
אילנה שקד: במשטרה יש שכר שווה לגברים ולנשים.
אילנה שקד: כל המקצועות במשטרה פתוחים בפני נשים בניגוד למה שקורה בצה"ל אבל עדיין יש מקצועות מסוימים שאחוז הנשים בהם נמוך או כמעט מתקרב לאפס.
אילנה שקד: עשינו הרבה מאוד פעולות למען קידום נושא הנשים במשטרה משנת 1996 ואני אציין חלק מהן: א.
אילנה שקד: הגדלת אחוז הנשים במשטרה ל25- אחוזים.
אילנה שקד: ב.
אילנה שקד: מכסות נשים לגיוס והיום זה מאוד קשה כי היום לא מגייסים למגזר המינהלי וכמעט ואין גיוסים ואם יש גיוסים, אלה בעיקר מיועדים ללוחמים.
אילנה שקד: ג.
אילנה שקד: כדי שנשים תגענה לדרגות בכירות יותר, אנחנו משריינים מקום לנשים בקורס הקצינים הייעודי ובכל השלבים שקודמים לקורס כדי להגיע לקורס הקצינים.
אילנה שקד: ד.
אילנה שקד: ערכנו הרבה פעולות הסברה.
אילנה שקד: הוגש נגדנו בג"ץ לגבי נשים בתנאי פנימייה, ולמרות שדחו את הפונים על הסף עדיין בתוך המשטרה יש נכונות כן לעשות דברים על-מנת להגיע לנושא הזה.
אילנה שקד: למרות שהעתירה נדחתה, המלצנו על קורסים מסוימים שהם לא קורסים שחייבים להיות בתנאי פנימייה אכן לא לקיים אותם בתנאי פנימייה.
הילנה ערד: במשטרת ישראל יש קורסים בסיסיים – כך גם במשמר הגבול – שאת צריכה להקנות את המיומנויות המקצועיות הבסיסיות.
הילנה ערד: מכאן ללכת ולעשות איזשהו פיצול כך שנשים תעשינה את זה במקום אחד וגברים יעשו את זה במקום אחר, לטעמי זה לא נכון.
גל גלעד: בתוך המשטרה יש הבדל מאוד מהותי בין נשים וגברים, אם כי הדלתות פתוחות, אבל היכולת לאישה לפלס את הדרך בהשוואה לגבר היא מאוד מאוד קשה.
גל גלעד: אני ובן זוגי שירתנו ביחד בימ"מ וכאשר הייתי בהריון נאלצתי לעזוב את המקום והוא נשאר שם.
גל גלעד: הסיבה שאני עזבתי שם היא היחס כלפי לאור היותי אישה ולא מכל הימ"מ אלא מאנשים מסוימים וגם היחס כלפי כאישה בהריון והמשמעויות.
גל גלעד: גם כשאני במגזר שלי, היום אני במעמד אחר.
גל גלעד: ילדתי כבר פעמיים אבל כל אישה שנכנסת אצלנו להריון, יש כלפיה תגובות מאוד קשות.
גל גלעד: אלה פליטות פה קטנות אבל אנחנו יודעים שהאווירה נבנית על סמך הדברים האלה.
גל גלעד: אין ספק שהיכולת שלי לנהל את התפקיד שלי, גם את המחויבות שלי בבית כלפי הבנות הקטנות שלי וגם הצורך שלי לשמור על המקום שלי ועל המעמד שלי, הוא הרבה יותר קשה.
גל גלעד: הערה חשובה.
גל גלעד: יש לתת את הדעת על זה שיש לי קונפליקט משום שיש הרבה נשים במערכת ששמות לנו גול עצמי כי יש נשים שנמצאות במקום הזה כמקום עבודה כשהדגש שלהן הוא על הבית והן רואות בזה מקום עבודה לצורך פרנסה.
גל גלעד: הנשים האלה קצת מקשות עלינו כי כל פעם שיש מאבק אומרים לה שהעט שלה נופל בשעה 3:30 והיא הולכת הביתה.
גל גלעד: כלומר, אם כל הנשים היו כמו הנשים שיושבות כאן בחדר, אני חושבת שהיו הרבה יותר נשים קצינות במשטרה ובמג"ב.
מיה כהן: היום אני משרתת במשטרה בתחנת בנימין בשטחים.
מיה כהן: כשסיימתי את קורס הקצינים פנה אלי מפקד המחוז והייתה לי אפשרות לחזור בתור מפקדת צוות ביש"ם, דבר שהוא תקדים כי אין היום מפקדת צוות ביש"ם, אבל כמו שאמרה גל, עשיתי איזשהו דיון פנימי והחלטתי שאם המערכת סומכת עלי והוציאה אותי לקורס בן שמונה חודשים, זה לא ייראה יפה שבאיזשהו שלב אני אכנס להריון ואז מה יעשו אתי בתור מפקדת צוות ביש"ם שצריכה ללכת ולהיות הראשונה שעולה על בתים ונלחמת.
מיה כהן: העדפתי לכן לקחת את התפקיד האחר.
מיה כהן: אולי לקחתי אותו גם בגלל השינוי אבל גם בגלל המחויבות שלי כלפי המערכת.
נחמה רונן: לא הייתי רוצה שתהיה לך איזושהי תחושה שאת צריכה לעשות למען המערכת ובגלל שהמערכת השקיעה בך את לא יכולה לאכזב אותה.
נחמה רונן: נהפוך הוא, תהיי מפקדת צוות ותעשי כל מה שאת יכולה וכשתיכנסי להריון מישהו יחליף אותך ותעשי משהו אחר.
נחמה רונן: אני חושבת שתהיה תחושה כזו שאנחנו אולי גורמות איזשהו "נזק" למערכת.
חדוה אלמוג: אני חושבת שהדברים של נחמה רונן שאמרה קודם הם לא אנטי-תזה אלא זו תפיסה לדעתי די נכונה של להיות שונה ולהיות שווה.
חדוה אלמוג: אני לא אדבר על הניסיון שלי מהצבא שכאשר את בהריון, תכף מסתכלים עליך במבטים מיוחדים.
חדוה אלמוג: כשמדברים בנושא של נשים בהריון במקום עבודה אזרחי, אני אומרת שצריך לחשוב כמה פעמים לוקחים גברים למילואים ולכמה ימים הם יוצאים במשך השנה לאורך שלושים שנה ולעומת זאת כמה פעמים אישה יולדת.
חדוה אלמוג: אישה יולדת פעמיים-שלוש כי אלה שיולדות ששה ילדים לא נמצאות באותה קבוצת התייחסות.
חדוה אלמוג: לכן אני אומרת שהחכמה שלנו היא למצוא את הדרך להשקיע ולמצוא את הדרכים הנכונות אבל מצד שני לא לאבד את הנשיות שלנו ולא לאבד את הרצונות האישיים שלנו לגדל כאן
חדוה אלמוג: דור נוסף.
חדוה אלמוג: אני מאוד מזדהה עם ההתלבטויות האלה כי אני עוד זוכרת את האווירה, את הלחץ, את הסביבה ואת ההתייחסויות השונות שהיו עת לבשתי מדים.
חדוה אלמוג: אני חושבת שעשינו הרבה מאוד צעדים בעשרים השנים האחרונות גם בתוך החברה, אבל עדיין – כפי שהסבירה גל – לכל אחד יש מה לומר, גם אם זה מבט, גם אם זה בעיניים וגם אם זה באמירה כזו או אחרת.
חדוה אלמוג: אני חושבת שהחכמה שלנו היא למצוא את הדרך.
חדוה אלמוג: אני חושבת שאפשר לעשות זאת דווקא באמצעות קבוצת נשים כפי שיש בחדר הזה ובחדר הזה יש עוצמה אדירה.
חדוה אלמוג: אני כל כך גאה בדור הצעיר הזה.
חדוה אלמוג: השבוע הייתי באיזשהו אירוע של יום האישה הבינלאומי בחיפה וביקשנו מיושבת-ראש מועצת הנוער של העירייה לדבר והיא אמרה שהיא מתרגשת אבל פתאום היא קיבלה ביטחון ואמרה שהיא תהיה בעוד כמה שנים ראש-הממשלה.
חדוה אלמוג: אני חושבת שהעידוד הזה והאווירה שמשתנה בתוך החברה הזאת, אלה שנמצאות כאן יש להן יד לכל אחת במקום שבו היא נמצאת ואנחנו צריכות את הסולידריות הזאת כדי להפוך למשהו שיהיה מאוד מאוד חזק כי הוא זה שנותן את הכוח.
חדוה אלמוג: אנחנו תמיד לרשותכן.
חדוה אלמוג: את מה שאתן לא יכולות לעשות בתוך המערכות, אנחנו יכולות לעשות לכן בחוץ.
שירלי קרני: לאורך זמן אנחנו רואים שמירה על מספר הלוחמות ואנחנו רואים התקדמות בהחלט יפה בקידום שלהן.
שירלי קרני: אם נאמר כאן שהמסלולים פתוחים במג"ב ובמשטרה, כך גם אצלנו.
שירלי קרני: מדובר כאן על שילוב לוחמות מג"ב בבה"ד 1 ואני שמחה לציין שזה לא רק בבה"ד 1 אלא בקורס קצינים.
שירלי קרני: אני חושבת שלצד העשייה של הלוחמות שווה וחשוב להדגיש ביום הזה גם עשייה שנעשית אחרת וזה ביטול חסמים בכלל שקיימים לגבי שילוב נשים, נושא שאנחנו עוסקים בו לא מעט היום.
שירלי קרני: לפחות לתחושתי אנחנו נמצאים בעידן יותר טוב מאשר בעבר ואני רק 14 שנים בצבא אבל אני זוכרת את התקופה היותר רחוקה.
שירלי קרני: אני יושבת היום בדיונים ושומעת מפקדים בכירים מדברים על כך שהם רואים לנכון לבטל חסמים לשילוב נשים בכל מיני מערכים ואני חושבת שאנחנו בעידן קצת שונה מזה שהיה.
שירלי קרני: זו כבר לא התחושה שכל דבר אנחנו צריכות לדחוף אלא יש לנו גם שותפים לעשייה בצד השני.
שירלי קרני: בהחלט יש גם אמירות שונות ואחרות, ואני ערה להן ומתמודדת גם אתן וכולנו מתמודדות אתן, אבל אני חושבת שיש לנו פרטנרים.
שירלי קרני: אם הייתי מסתכלת עשר שנים אחורה, היו לנו פחות פרטנרים גברים ואני שמחה על השינוי הזה.
שירלי קרני: בהקשר של יום האישה הבינלאומי אני חייבת לציין שאני כאישה מרגישה אותו הרבה מאוד בתקשורת השנה, דבר שלא הרגשתי בשנים קודמות.
שירלי קרני: המון כתבות והמון ראיונות וגם זה כנראה אומר משהו.
יעל דיין: אנחנו יושבים כאן כי לכל דבר שקורה יש הקשר בהיבט של נשים.
יעל דיין: אין דבר כזה שיש אירועים ויש לחוד מעמד האישה, בין אם זה לוחמות או חס וחלילה אימהות שכולות או חס וחלילה, ושונה, אימהות פלשתיניות מברכות ורוצות שכל הילדים שלהן יהיו שהידים.
יעל דיין: זאת אומרת, השוני, ההקשר והרלוונטיות מתעורר בכל הרבדים.
יעל דיין: אנחנו מברכים את התקשורת שמוצאת את ההקשרים האלה, אבל פעם זה באמת היה רק בהקשר של אם של חייל ואם שכולה אבל היום אנחנו עומדות בכל הצדדים.
אבנר שריפי: לגבי השוביניסטיות שצוינה קודם.
אבנר שריפי: בסך הכל אנחנו ראי של החברה ומה שקורה בחברה, משתקף במה שקורה בתוך מג"ב, בתוך צה"ל או בתוך כל חברה אחרת.
אבנר שריפי: כמובן שבסגל הפיקודי אנחנו משנים את זה.
אבנר שריפי: בסגל אנחנו לא מסתכלים על מה שקורה בחברה ומציבים לעצמנו מטרות של שוויון מלא.
אבנר שריפי: השותפות עם החיילים כאשר הלחימה היא כתף אל כתף, זה בעצם ראי של החברה.
אבנר שריפי: כשהחברה תהיה יותר פמיניסטית, אני מניח שכך יהיה גם בתוך המערכות שלנו.
קריאה: כשאני מדברת עם הבנות שלי שואלים אותי איפה הייתי כי אני לא הייתי אלא הייתה המטפלת.
קריאה: אנחנו מביאות ילדים אבל בעצם מישהו אחר מגדל את הילדים שלנו וזה בגלל שאנחנו מאוד רוצות להשתלב ולהיות יחד עם הגברים.
יעל דיין: אנחנו מאוד עמלים עכשיו סביב השולחן הזה לקדם חוק לפיצוי או זיכוי או ניכוי לגבי מעונות יום ומטפלות כי זה אחד הדברים שאני חושבת שהחברה חבה לנשים צעירות שאנחנו רוצים שהמסלול שלהן לקידום יהיה נקי.
יעל דיין: אלה נשים שרוצות ילדים והן אימהות מצוינות, אבל העלות של טיפול בילד בגיל הרך היא בשמיים.
יעל דיין: אני לא רוצה שאף אישה תיאלץ לבחור בין קריירה או אימהות.
יעל דיין: זאת אומרת, חייבים ורוצים לעשות את שני הדברים אבל כאן המדינה צריכה להיכנס ולסייע.
יעל דיין: אני מתנצלת בפני הבנות הצעירות יותר כי אולי אנחנו מרבות לדבר על אימהות ועל הריון.
אלה שניידר: אני חושבת שלוחמות עובדות הרבה יותר קשה מלוחמים כי הלוחמים לא סומכים על הלוחמות.
אלה שניידר: אנחנו צריכות לעבוד סביב השעון ותמיד להיות מוכנות והרבה יותר מוצלחות על-מנת שיתייחסו אלינו באופן שווה , יסמכו עלינו ויסכימו לצאת אתנו לשטח.
אלה שניידר: האוכלוסייה אתה אנחנו מתמודדים, הערבים, מעדיפה לראות גבר שירחיק אותם ממקום התקהלות.
אלה שניידר: הייתי במחסום ארם, היכן שנכנס המחבל שנהרג על-ידי הצוות שלי, וכשנאלצנו להרחיק את הערבים, במקרה גם נגעתי בהם על-מנת להרחיק אותם, אבל כאשר אישה נוגעת בי זה לא בסדר והתחילו מהומות גם בעניין הזה.
אלה שניידר: יש הרבה בעיות וקונפליקטים עם זה שיש בנות בחיל, במיוחד שאנחנו מעטות כל כך.
אלה שניידר: בנים לא אוהבים לצאת אתנו כי אנחנו כביכול לא מרתיעות.
יעל דיין: הקטע הזה, להתחיל את זה על-ידי זה שנותנים לך זבנג קטן על הראש ואומרים לך אל תרים את הראש, בסך הכל את בת, אז אם יש דבר ספציפי כמו עמידה מול חרדים או מול ערבים, כי זה אותו דבר, אלה חברות סגורות עם בעייתיות לגבי מגע עם נשים ואין הבדל כאן בין יהודים ומוסלמים, אבל גם בין הערבים בהתקהלויות ובאינתיפאדה הקודמת והנוכחית, יש נשים ואני מעדיפה שכאשר צריך להזיז קהל ויש גם קהל נשים, עדיף לי שנשים תדחופנה נשים מאשר גברים יעשו זאת.
יעל דיין: אלה מקרים ספציפיים ואני לא יודעת אם יש עוד מקרים של איזושהי עדיפות שיש לגבר או אי-נוחות שיש לאישה.
רונית לב-ארי: גם אני רוצה להצטרף להערכה הרבה ומעבר לזה.
רונית לב-ארי: הדילמות שהועלו כאן הן דילמות אמיתיות שהחיילות הצעירות שומעות היום, אבל שלושים שנה של פמיניזם עדיין השאירו את האחריות הגדולה של גידול הילדים על נשים.
רונית לב-ארי: עדיין לא הצלחנו לחלק את האחריות וזו עובדה.
רונית לב-ארי: אני חושבת שפה יש לחשוב על מהלכים מאוד רציניים של מקומות עבודה ידידותיים למשפחה ואני העליתי את הדבר הזה כמה פעמים משום שגם גברים צריכים לקחת חלק.
רונית לב-ארי: הדילמות הן בהחלט מאוד קשות כי בעצם של מי הילדים האלה?
רונית לב-ארי: אנחנו מביאים ילדים לעולם והדילמה היא מאוד מאוד גדולה והיא עולה בכל מיני אמירות של נשים שבמשך שנים הקדישו את עצמן.
רונית לב-ארי: יש עוד הרבה מה לעשות ואני חושבת שהתפקוד שלכם והתרומה – ומג"ב ומשטרת ישראל כדוגמה מיוחדת – מראה שיש מוטיבציה ויש רצון, אבל מצד שני החברה צריכה ליצור הסדרים כדי לאפשר לנשים גם לשמור על השונות וגם להגיע לשוויון, אבל צריך לזכור שיש שוני והחברה צריכה להתייחס לשוני הזה.
רונית לב-ארי: אני מאחלת לכם בהצלחה.
אלה גרא: רציתי לחזק את דבריה של חדוה אלמוג.
אלה גרא: לפעמים יש צורך להיעזר מבחוץ ולצורך כך אנחנו קיימים.
אלה גרא: אנחנו ידועים בתור מציקים טובים נגד מערכות שמקשות על נשים בקידומן ולצורך זה תמיד נשמח לתת כתף למי שרק צריכה.
בת-שבע שטאוכלר: אני מצדיעה לכן.
בת-שבע שטאוכלר: הייתה לי חוויה להיות כאן הבוקר.
בת-שבע שטאוכלר: יש לי ארבעה ילדים ובדרך כלל משפחתי מתכנסת כל יום ששי בערב בביתי, אז באים הילדים והנכדים, ואת הסיפור הזה אני עומדת לספר ביום ששי בערב, את הסיפור המרגש הזה כי זה היה פשוט מדהים.
בת-שבע שטאוכלר: תודה.
שרה שוורץ: כולם אומרים שהיום צריך להסיר את הכובע בפני השוטרים, אבל תנו להם את האמצעים כדי להיות מאומנים.
שרה שוורץ: אנחנו שומעים על שוטרים שיש להם חדר כושר, אבל לנו אין את זה.
שרה שוורץ: אני נהנית מהנוכחות כאן כי הן מקבלות את מה שהן צריכות לקבל והשמים הם הגבול.
שרה שוורץ: אם אני הייתי בסיטואציה שלהן ובגיל שלהן, גם אני הייתי מגיעה רחוק כי את האומץ יש לי.
שרה שוורץ: צריך לדעת שיש שוטרים שאני לא מוכנה לצאת אתם.
שרה שוורץ: היה לי שוטר שאמר שכיף לו להיות אתי כי אתי לא ירביצו לו אבל אני הייתי שמחה שיהיה אתי מישהו שיהיה אתי ולא מישהו שיפחד ויתקפל במכונית.
שרה שוורץ: אין לי בעיה לצאת עם כל אחת ואחת מהבנות לעבודה ואנחנו בדרך הנכונה, אבל צריך לעשות עוד דברים רבים.
שלומית מרקו: אנחנו עובדות מאוד קשה אבל אין לנו את המשאבים הנכונים.
שלומית מרקו: מטווחים אנחנו עושים פעם בחצי שנה וגם זה אם יש זמן.
שלומית מרקו: אני ארבע שנים במערכת ולא ראיתי חדר כושר.
שלומית מרקו: אנחנו באים לחצי שעה תדרוך ויוצאים לשטח ויוצא שיושבים בניידת שמונה-תשע שעות.
שלומית מרקו: מהניידת יורדים רק אם יש אירוע, אבל רוב הזמן יושבים בניידת.
שלומית מרקו: יש כאלה שיש להם את הכסף ללמוד קראטה או ללכת למטווח, אבל לא כולם יכולים לעשות זאת עם המשכורת שהם מקבלים.
הילנה ערד: מבחינת גיוסים.
הילנה ערד: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו ואנחנו רוצים לכלול עוד בנות במג"ב.
הילנה ערד: אנחנו משווקים את מג"ב בבתי הספר התיכוניים, אנחנו משווקים את מג"ב בביתן מג"ב בבקו"ם כאשר יש ביקורים לקראת הגיוס לצה"ל ולשמחתי ביתן מג"ב גם קיבל את המקום הראשון.
הילנה ערד: דרך האמצעים האלה אנחנו פונים לבנות שתגענה למג"ב.
הילנה ערד: אנחנו לא מבטיחים להם גן של שושנים אבל אנחנו מבטיחים שתהיה להן הכשרה מיטבית, תנאי שירות ככל שניתן טובים.
הילנה ערד: אני רוצה להתייחס למה שאמרה הנערה מתחנה אזורית יפתח.
הילנה ערד: באופן כללי זה לא מייצג רק נשים אלא לטעמי זה מייצג את הארגון שלנו ואת עם ישראל.
הילנה ערד: המדינה נמצאת במחסור ובנקודת זמן מסוימת אולי צריך לחשוב איך מפנים תקציבים יותר מאשר בכל רגע אחר למשטרת ישראל/מג"ב כי כמובן שכאשר משטרת ישראל נדרשת לעבוד מעל ומעבר למה שהיא צריכה בשעת שגרה, אך טבעי שיופנו אליה יותר תקציבים, אמצעים ויותר כוח אדם.
הילנה ערד: מבחינת מג"ב, אני חושבת שזה יותר משטרת ישראל, הערוץ פתוח לקידום ואנחנו מאוד רוצים בזה.
הילנה ערד: אגב, אני לא פמיניסטית בגישתי, אני רואה את ההבדל הפיזי בין גברים לנשים אבל אני אומרת שוויון הזדמנויות.
הילנה ערד: אנחנו נהיה טובות, אנחנו נתקדם.
הילנה ערד: אני חושבת שבסך הכל החברה די נפתחה לעניין הזה למרות שעדיין יש מה לעשות וצריך לעשות זאת מהגיל הרך כי אי-אפשר להגיע בגיל הבוגר ולשנות עמדות.
הילנה ערד: הבנות שתשבנה כאן כחברות כנסת, תשמענה דברים אחרים.
יעל דיין: בזכותכן אפשר שחג הפסח יהיה שקט.
יעל דיין: שיהיה לכן רק טוב.
יעל דיין: ישיבת הוועדה היום מתקיימת באיחור של כמה ימים, אבל כפי שאתן בוודאי יודעות, יום האישה שפעם היה רק יום, הפך להיות שבוע האישה.
יעל דיין: בינתיים אני מקבלת הזמנות בנושא לכל החודש, כלומר התפרסנו על תקופה ארוכה, וטוב שכך.
יעל דיין: יחד עם זאת, בוודאי מיותר לומר לכל מי שיושבת כאן שבשבילנו יום האישה, המאבק על זכויות נשים, הקידום של נשים, ההגנה על נשים, זה לא עניין ליום בשנה.
יעל דיין: אנחנו עוסקים בנושא הזה כל הימים וכל הלילות ללא הרף.
יעל דיין: הנושא הזה הוא נושא שחלקכן פועלות למענו מאז שהחוק חוקק והפכתן לשותפות מלאות ואפילו ליותר משותפות.
יעל דיין: אנחנו עובדים מהבית הזה גם בחקיקה, גם בהגנה על זכויות, גם בקידום, גם בדעת קהל ותקשורת, כדי להביא את הדברים האלה גם לידיעת הציבור ובעיקר כדי שתהיה עשייה.
יעל דיין: אתן הזרוע הארוכה שלנו במובן הטוב ביותר של המילה, משום שאתן נמצאות בכל מקום ברמת הקהילה, מה שנקרא רמת השטח.
יעל דיין: אין בכלל להשוות את מה שאתן עושות למה שאני עושה כאן, ככל יכולתי, או חברת הכנסת חזן או חברות וחברים אחרים או נשים שעובדות במשרדי הממשלה.
יעל דיין: בסופו של דבר, כל אחת מכן היא הנציגה של ציבור הנשים ובידיה לקדם ולעצור, לעכב או להאיץ.
יעל דיין: אני אומרת את הדברים האלה עם כל ההערכה לכן וכל החשיבות שיש למינוי שלכן כיועצות בשלטון המקומי.
יעל דיין: אנחנו נעסוק היום בכמה נושאים, אבל בעיקר חשוב לנו לשמוע אתכן.
יעל דיין: זה דבר שהוא עדיין בצעדיו הראשונים ואני מקבלת הרבה מאוד סימני שאלה – אם לעשות ככה או אחרת – ויש שמבקשים תבניות של פעולה.
יעל דיין: אני רוצה להגיד שהתבנית לא תהיה אף פעם סופית - כל אחת כפי יכולתה, כל אחת לפי המחשבה שלה, כל אחת לפי הקהילה שבה היא פועלת.
יעל דיין: הדלת שלי, כמו דלתות אחרות כאן, פתוחה לתת ייעוץ והדרכה, אבל אנחנו מצפות מכן גם להדריך אותנו.
יעל דיין: חוק זה חוק והוא נמצא על הנייר, אבל כל מילוי התוכן של החוק נעשה על ידכן.
יעל דיין: אמרתי לכמה חברות שפנו אליי שברצון, ואני מניחה שגם חברות כנסת אחרות, נגיע לכנסים אזוריים או לפעילות אזורית או מרכזית.
יעל דיין: במאמר מוסגר, ומאוד חשוב, אני רוצה להתנצל בפני נעמה גיזאווי, שבאופן שממש לא צריך להיות בבית הזה, עצרו אותה בכניסה לכנסת תוך זה שמאפשרים כניסת אחרים.
יעל דיין: במילים פשוטות אפשר לומר שטרטרו אותה משום שהיא ערבייה.
יעל דיין: יחד עם ד"ר טיבי הגשתי תלונה לקצין הכנסת.
יעל דיין: את מוזמנת שלי, את אחות שלי והבית הזה הוא הבית שלך.
יעל דיין: אני מתנצלת ומקווה שלא יהיו מקרים כאלה בעתיד.
יעל דיין: אנחנו כאן במסגרת שהיא לחלוטין א-פוליטית, במובן של מפלגות, אבל כל אחת מאיתנו פועלת במסגרות הפוליטיות שלה וזו תהיה קצת התעלמות להגיד שנתעלם מהזמנים המיוחדים שאנחנו שרויים בהם.
יעל דיין: אנחנו נמצאים בזמנים מאוד קשים, מבחינתי לא נעלמה התקווה, אבל כל אחת בתחומה צריכה לשים את כל כובד משקלה כדי לקדם משהו.
יעל דיין: יש תנועות של נשים למען השלום.
יעל דיין: חברת הכנסת נעמי חזן ואני שותפות פעילות בתנועות האלה, כמו בדיאלוג עם נשים פלסטיניות, כמו בדיאלוגים פנימיים.
יעל דיין: אני אומרת את זה, משום שיש סביב השולחן הזה גם נשים ערביות וגם נשים יהודיות, שבוודאי המצוקה נוגעת לכולן והיעד המשותף שלנו דוחה כרגע את כל הנושאים של נשים לשוליים, ומבחינתי ללא הצדקה.
יעל דיין: אומרים לי שקודם כל ביטחון ורק אחר כך מעמד האישה, קודם כל ביטחון אחר כך שוויון, קודם כל ביטחון וקודם כל נתמודד עם הבעיות החיצוניות ואחר כך נעסוק בבעיות פנים.
יעל דיין: אומרים את זה גם לגבי נושאים שהם נושאים יום-יומיים, שמופקדים עליהם משרדים גדולים עם תקציבים גדולים.
יעל דיין: כשאומרים לי במשרד העבודה והרווחה או במשרד הבריאות שקודם כל ביטחון ואחר כך יהיה לנו זמן לדברים אחרים, אני רוצה לומר חד משמעי שמעמד האישה לא יכול להיות מושם באיזה שהם סדרי עדיפויות, אלא בראש סדרי עדיפויות.
יעל דיין: זה בכלל לא דבר שניתן לדחייה, כי הוא נמצא בידיים של כל אחד מאיתנו, בידי כל רשות מקומית ובידי כל משרד ממשלתי.
יעל דיין: כשעוסקים באפליה, לא יכול להיות אליבי או תירוץ של ביטחון.
יעל דיין: כשאין לנו תקציבים לדברים הבסיסיים, מסתבר שהתקציבים כן קיימים לדברים אחרים ולכן זה לא עניין של ביטחון.
יעל דיין: אנחנו רואים שינויים לטובה גם במשרד החינוך, גם בחלק מהפעילות של המשרד לביטחון פנים בכל הקשור לאלימות, וכמובן בפעילות של הרשות לקידום מעמד האישה.
יעל דיין: אני מבקשת ממנהלת הרשות לקידום מעמד האישה לומר את דבריה.
רונית לב-ארי: אני רוצה לברך את חברת הכנסת יעל דיין, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת, ואת כל חברות וחברי הוועדה – יש חברי ועדה ואנחנו חייבות שיהיו לנו פרטנרים שיושבים ברובם בעמדות מפתח.
רונית לב-ארי: אני מבקשת לתת לחברת הכנסת יעל דיין את האוגדן, שבו יש שמות של 176 יועצות שהתמנו ברשויות המקומיות.
רונית לב-ארי: אני רוצה להודות לצוות הרשות, בת-שבע שטראוכלר, אדריאנה באומל, חנה מור-יוסף ויפעת שרגיאן, שעשו עבודה לאורך כל השנה בנושא הזה.
רונית לב-ארי: אנחנו מאוד גאות ברשימת היועצות – יהודיות, ערביות, דרוזיות, בדואיות, חילוניות, דתיות – מגוון עצום של נשים.
רונית לב-ארי: הפעילות נעשית בשיתוף מרכז השלטון המקומי.
רונית לב-ארי: חברת הכנסת יעל דיין קידמה את החוק לקידום מעמד האישה יחד עם חברת הכנסת נעמי בלומנטל.
רונית לב-ארי: אני רוצה לברך על החוק החשוב הזה, שבעצם חייב כל ראש רשות למנות יועצת לקידום מעמד האישה.
רונית לב-ארי: יש היום 90 רשויות שעדיין לא מינו יועצת ולכן גם עשינו את האוגדן הזה יחסית בפשטות – מגיע לכן כריכה הרבה יותר מהודרת – עשינו את זה זמני, כי יש 90 חלונות ריקים.
רונית לב-ארי: בחלונות האלה יש מקום ליועצות ב-90 רשויות שעדיין לא מינו.
רונית לב-ארי: יצאתי בקריאה לשר הפנים, מר אלי ישי, למנות יועצות, כי זו סמכותו על פי חוק.
רונית לב-ארי: בפגישה שהיתה לי אתמול אצל סגן שר הפנים, מר מרדכי מרדכי, הוא החליט להוציא חוזר מנכ"ל לרשויות שעדיין לא מינו, כצעד נוסף לפני הפעלת סמכותו של השר.
רונית לב-ארי: יש פה התייחסות מאוד רצינית גם של משרד הפנים ולפי דבריו של מנכ"ל משרד הפנים תהיה גם התגייסות לקדם את פעילותן של היועצות ברשויות המקומיות, בעיקר ברמה התקציבית.
רונית לב-ארי: אני מאוד מקווה שלמרות שהחוק לא מחייב תקציב, ויש ראשי רשויות שמקציבים, משרד הפנים ייתן יד.
רונית לב-ארי: בפגישה שהיתה לי אתמול היתה לי תחושה מאוד טובה שיש אכן מודעות ורצון לסייע לעבודת היועצות ברשויות המקומיות, בשיתוף פעולה של כל הגורמים העוסקים בנושא מועצות נשים.
רונית לב-ארי: בתחילת השבוע הקדיש ראש הממשלה, למרות התקופה הקשה, חלק מישיבת הממשלה לנושא של קידום מעמד האישה.