GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירית זיו: מטורטרות, כי לא נותנים להם, וצריך להתערב, והן מצלצלות ואנחנו צריכים לברר - מובן שחלק מהן לא תעשינה את המאמץ, חלק מהן לא מרימות את הטלפון.
מירית זיו: הן לא בסל בהגדרה הברורה וללא ספק הן צריכות להיות.
מירית זיו: אז אני חושבת שעל הדבר הזה צריך לעשות עליו מעקב.
יעל דיין: אני אבקש לחזור ולהפנות אלינו את הפרטים - אני לא יודעת באיזה מספר של נשים מדובר.
מירית זיו: אין לי מספר מדויק, אני רק יכולה לומר ש26%- חולות בסרטן שד מתחת לגיל 50, מאובחנות במדינת ישראל מתחת לגיל 50.
יעל דיין: את שומעת כאן משתי קופות חולים שכבר לא הולכות לפי אמות המידה של גיל 65, אלא שהולכות ישר.
מירית זיו: בסדר, אני רק יודעת על אלה שמתלוננות, אני לא יודעת על אלה שלא מתלוננות.
מירית זיו: אני לא יכולה לדעת את היקף הבעיה.
יעל דיין: אבל בכל מקרה הפוסלאן החד שבועי לא יעמוד לרשותם דרך הסל.
מירית זיו: אני חושבת שהוא צריך להיות לרשותם, זה מה שאני אומרת.
יעל דיין: אז בשנה הבאה אנחנו נפנה מחדש.
יעל דיין: אני אומרת, מקדימים לסל את התרופה.
מירית זיו: לפי דוקטור לוכסמבורג הם כן צריכים להיות בתוך הסל.
יעל דיין: זאת אומרת, אמות המידה צריכות לכלול אותן, אבל עדיין לא לגבי החד שבועי.
מירית זיו: לא.
מירית זיו: החד שבועי, ברגע שהוא לא בתוך הסל, אז הוא לא בתוך הסל.
מירית זיו: אותו דבר אני מניחה שאם קופת חולים מכבי או כללית
יעל דיין: בסדר, אבל פריצת הדרך כאן היא כפולה, זה להעמיד את החד שבועי - אם את חושבת שהנשים שאת מדברת עליהם יכולות לעמוד בנטל של היומי, אז המאמץ צריך להיות להכניס אותם לסל, אבל אם את חושבת שלגביהן על אחת כמה וכמה העניין הזה של החד שבועי הוא פשוט שינוי גדול,
מירית זיו: כך אני חושבת.
יעל דיין: ושהן לא תעמודנה ביומי, אז הבעיה היא שזה לא בסל בכל מקרה.
יעל דיין: אז הבעיה היא להכניס אותם לאמות מידה של היומי, אבל לעודד אותם בקופות שלהם לעשות את הביטוח המשלים הזה, שאני מניחה שלכולן יש בין כה.
מירית זיו: 70-80%, לא?
יעל דיין: אני מניחה שלכולם יש את זה, ולהביא לידיעתן שכאן זה שני דברים במכה אחת.
יעל דיין: עם הסל, אמרתי לך - נמשיך להתמקח לקראת שנה הבאה, והבטיחו גם ישיבות ביניים.
מירית זיו: כן, אבל לפי דבריה הן נכללות כבר היום.
יעל דיין: זה לא הנושא של היום, זה לא פותר לך, זה לא פותר את כל - אז זה ייתן להם זכות לפוסלאן יומי.
מירית זיו: בסדר, והן תמורת משלים יכולות לעבור לחד שבועי.
יעל דיין: זה לא שייך, הם יתנו את החד שבועי בכל מקרה, גם בלי הזכאות לסל.
מירית זיו: לסיכום - אתמול נפל לידי פרסום מאמר מקצועי, פשוט שכחתי את זה במכונית - פעם בשנה.
מירית זיו: התרופה שהזכיר פה פרופסור יעקב מנצ'ל, אותה תרופה שעוזרת לנשים שיש להם גרורות - אזומרה - ועשו את זה כבר בניסוי מאד גדול, אבל בעירוי - עירוי חד שנתי - ומצאו שזה עשה דבר מדהים מבחינת הטיפול, אבל כמובן שעכשיו עובדים על זה - זה ניסוי, זה עוד לא אושר וצריך בטח לשפר את זה, לא כל כך הרבה נשים תרצינה.
יעל דיין: בינתיים אנחנו מברכים על השבועי, ואם יהיה פעם בחודש, ויהיה אפקטיבי, אפילו אם זה יהיה בזריקה, או בעירוי, אז גם כן יהיה שווה.
יעל דיין: העניין של שנתי - יש גם "תפסת מרובה לא תפסת" - אני רואה בדברים כמו אמצעי מניעה ודברים אחרים, שמנסים - כאילו שנשים זה חבורה של מטומטמות - היא תשכח, היא צריכה לקחת משהו כל יום, אנחנו רוצים להקל - ואני לא מדברת על תופעות לוואי, עמידה וזה - סתם, המחשבה: אם היא צריכה לקחת משהו רק פעם בחודש, אז יש סיכוי שבטמטומה הרבה אולי היא לא תשכח את זה.
יעל דיין: זאת אומרת, יש כאן איזו גישה שנוטלת מהנשים את האפשרות להתמודד עם הדבר הנורא - ואת רואה גם, עם הגלולות למשל - מה לא המציאו - ממש, לא רק למטומטמות - הסכנה היא שילד בן 4 ימצא את זה ויחשוב שזה איזה משחק, ויבין את ההמצאה הגדולה של איך לא לדלג ואיך לקחת כל יום.
מיכאל פיינגולד: את קצת מפשטת את העניין - כרופא נשים אני אומר - הבעיות שמתעוררות בלקיחה היומית הן לא בנאליות.
מיכאל פיינגולד: זה נשמע לכאורה בנאלי
יעל דיין: אתה מדבר על הפוסלאן, או על השכחה?
מיכאל פיינגולד: זה לא עניין של טפשות או לא טפשות.
יעל דיין: אני בעד אם אפשר לעשות קיצורי דרך.
יעל דיין: אני חושבת למשל שאמצעי מניעה פעם בשנה זה דבר איום ונורא, כי אם שיניתי את דעתי.
יחזקאל הורן: אני גם מדבר כגניקולוג - יש לנו פרוגסטטיבים שאנחנו נותנים אותם ולצערי יש נשים שמופיעות עם תופעות לוואי, תופעות לוואי פסיכיאטריות כמעט, ואתה לא יכול להתמודד כי אתה נותן את זה ל3- חודשים עכשיו, והאישה לא מגיבה לא טוב לעניין.
יעל דיין: מאחר וגם את זה לא הכניסו לסל, ועוד כמה דברים שקשורים בפריון, אז זה יהיה המאבק הבא.
רות חופשי: אני עד לפני יומיים קיבלתי פוסלאן משך שנה וחצי, בקופת חולים מאוחדת.
רות חופשי: אתמול התברר לי שהוציאו מהסל את הפוסלאן בכלל, השאירו רק את הגנרי.
רות חופשי: את הגנרי אני לא יכולה לקחת - לקחתי פעם חודש, זאת אומרת, לא חודש, לקחתי כמה ימים, היו לי בחילות, לא יכולתי לקחת את זה והפסקתי.
רות חופשי: עכשיו השאירו לי את הברירה השניה, לקחת את החד שבועי, אבל הוא עולה 130 שקלים לחודש, וישנם הרבה אנשים, הרבה חברות שאני יודעת שהן לא יכולות להרשות לעצמן את המחיר הזה.
רות חופשי: בחודש שעבר זה היה 125 שקלים, החודש זה 130 שקלים, אז כנראה שזה צמוד למשהו, ונשאלת השאלה - בעצם הכנסתם אנשים למלכוד, כי את הגנרי לא כולן יכולות לקחת, החד שבועי הוא יקר מאד, אז מה נשאר?
רות חופשי: שיפסיקו.
יחזקאל הורן: אנחנו צמודים בנושא הזה, כפי שהבהרתי קודם, למה שהחברה כאן מספקת או דורשת.
יחזקאל הורן: אנחנו לא יכולים לשחק עם זה.
יעל דיין: סליחה, בעניין הזה של הבחירה בגנרי לעומת הפוסלאן היומי.
יחזקאל הורן: אני מדבר על החד שבועי - בחד שבועי אנחנו לא יכולים לעשות שום דבר.
יעל דיין: לא, אני מדברת על היומי - זה שאין לכם אפילו בחירה בתוך היומי.
יחזקאל הורן: יש שתי חברות ישראליות שונות שמייצרות את האלנדרונט - אני לא מכיר את הפרטים לאשורם לגבי השאלה של בית המשפט שנשאלה, ולא נעלה את זה, אבל גם במבחן המשפטי עלתה השאלה האם יש הבדל, כי אם היה מוכרע ההבדל, אז היינו זוכים.
יהושוע שמר: במבחן המשפטי יש שאלה של הפטנט.
יהושוע שמר: הזמינות הביולוגית עמדה במבחן.
יחזקאל הורן: לא, אבל אני מדבר על התגובות, תופעות לוואי.
יהושוע שמר: משרד הבריאות קבע ששתי התרופות - ואני אומר שוב, לא לפרוטוקול, כי במכבי אנחנו נותנים פוסלאן - במבחן המקצועי שתי התרופות האחרות, כשנתנו את התרופות האחרות, הן בהחלט תקינות.
יעל דיין: הן תקינות במיקרוסקופ.
יהושוע שמר: גם ברמה הביולוגית.
יעל דיין: ביולוגית כן, אם אתה לוקח את זה, אבל אם הסיכוי לקחת את זה הוא פחות מ50%-.
יהושוע שמר: אז שמשרד הבריאות יכריז עליהם לא כגנריות.
יהושוע שמר: אני הייתי שם, משרד הבריאות לא יכול.
יעל דיין: אנחנו ביקשנו שתהיה ועדה לחריגים בכל קופה, ואני אומרת גם לגביך, לא יכול להיות שתהיה פציינטית כזו או אחרת, שמבוטחת אצלכם - אצלכם או כל קופה אחרת - תרופה מסוימת לא עובדת, ושאתם לא תעשו אפשרות לחריגים.
יחזקאל הורן: אנחנו נותנים.
יחזקאל הורן: אנחנו בפירוש פתוחים לכך.
יחזקאל הורן: יש לנו.
יחזקאל הורן: יש לנו ועדה שתיתן את המענה, אבל זה שהחברה מעלה את המחיר, זה מצבנו כרגע.
יחזקאל הורן: האישה יכולה לפנות לוועדה כמקובל ולקבל את המענה בצורה מסודרת.
יחזקאל הורן: כל קופה מחויבת ונותנת את זה.
יעל דיין: זו פרוצדורה.
יעל דיין: אני חוזרת ומבקשת, כי הרבה פעמים זה נופל על שולחננו - פניות אישיות - מר יהושע שמר יודע את זה כשהוא היה מנכ"ל - יש לנו הר, לפעמים מאד מאד פרטניות, ושווה לטפל, כי הרבה פעמים מקבלים מענה חיובי בסופו של דבר.
יעל דיין: אבל חבר כנסת או חברת כנסת זה לא תחליף למנגנון - אני מטפלת עד נקודה מסוימת, ואחר כך אי אפשר יותר.
יעל דיין: לכן אני חוזרת ומציינת לעמותות, אתם חייבים להיות מתווך בדברים הפרטניים האלה.
יעל דיין: אני לא יודעת אם יש לכם הגדרה או תקנון של מה בדיוק עושה העמותה שעוסקת בנושא מסוים, במחלה מסוימת, אבל אתם מוכרחים את הצד ההומני של זה, של מקרים שנקלעים בין הכסאות, שצריכים תיווך, שצריכים פניה, שצריך לספק להם את המענה כאן או שם, אז זה צריך ליפול עליכם.
רות חופשי: השאלה מי הכתובת בקופות.
יעל דיין: בכל קופה אמורה להיות ועדת חריגים לכל דבר, ודאי לגבי תרופות, ואם לא, אז את יכולה לפנות אלי ואני אדאג, אבל יש, אני יודעת שיש.
יהושוע שמר: בכל קופה יש מחלקה לפניות ציבור, ואני כמנכ"ל מקבל, כך שהקופות הן לא אטומות לפניות.
יעל דיין: יש הרבה דברים של התוויות ויש הרבה פניות מכל הסוגים, ויש מנגנונים בקופות שהם מתורגלים והם יודעים על מה מדובר, זה לא שפתאום נופל עליהם - רק שאישה שהיא לא בריאה, שלא לדבר אם היא חולה.
אירית ענבר: גם במחלות נוספות אולי.
יעל דיין: אז אני אומרת, אנחנו לא מדברים על אנשים שהם בריאים במאה אחוז ושרצים ומתרוצצים, אז גם אפשר לחסוך להם את הבירוקרטיה, את הפרוצדורה, ולתת תיווך אנושי גם בדברים האלה.
יעל דיין: אני מודה לכולכם, ואני לא יודעת אם זה אינדיקציה לעוד דברים, אבל יש לנו רשימת קניות נוספת.
עינב יניב-שוורץ: אם זה אפשרי, אני מציעה שהמשתתפות יציגו את הדברים.
עינב יניב-שוורץ: נציגה אחת מכל קורס הכינה כמה מלים על התכנים שהועברו בקורס ועל הרגשתן כנערות וכסטודנטיות לגבי התכנים שלמדו.
יעל דיין: בנושא שלכן אני רוצה לומר שלפני עשר שנים הקמתי בכנסת את הוועדה לקידום מעמד האישה, ועדה שלא פעלה קודם לכן.
יעל דיין: זה לא לובי, זו לא שדולה, זאת לא קבוצת דיון אלא זו ועדת כנסת סטטוטורית מוסמכת לחקיקה ככל ועדות הכנסת האחרות.
יעל דיין: אין שום הבדל, מלבד הוותק, בין הוועדה לקידום מעמד האישה לבין ועדת חוץ וביטחון או ועדת כספים או ועדות אחרות.
יעל דיין: הוועדה הזו הכניסה - גם כמטרה וגם בפועל אפשר לומר היום, בתום עשור לפעילותה – לסדר היום הלאומי בצורה מרוכזת ורב-תחומית את כל הנושאים של מעמד האישה, נושאים שקודם היו מפוצלים.
יעל דיין: דיברו על פערים בשכר, על חוסר השוויון, על אלימות כלפי נשים, על נשים בספורט, על בריאות נשים, אבל כל דבר היה מול משרד ובסמכות משרד ממשלתי או ארגוני נשים ועבודת הגג שניתנה הייתה על-ידי הוועדה גם בריכוז, גם במודעות, גם בתקשורת, גם בחקיקה וגם מבחינת סדרי עדיפויות.
יעל דיין: נושא כמו בריאות נשים, סרטן השד, הוא נדון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות כאחד מנושאים רבים שעוברים שם.
יעל דיין: אצלנו בוועדה הנושאים של בריאות נשים, הפרעות אכילה, בריאות נשים בגיל המעבר, נשים בהריון ופוסט הריון, בעיות פריון וכולי, הנושאים האלה מרוכזים ונדונים בצורה מאוד אינטנסיבית כמו שנדונים נושאים שקשורים לתחום הכלכלה כאשר מדובר בנשים בעסקים קטנים ויוזמות, נשים במשק, נשים שכירות, נשים במקצועות השונים, נשים באקדמיה, קידומן של נשים, מקומן של נשים וכולי.
יעל דיין: בכל אחד מהדברים שהזכרתי יש מערכת של חקיקה ויש מערכת של הצעות חוק שהוועדה עוסקת בחקיקה שלהם כדי לייצר את אותם דברים אליהם אנחנו רוצים להגיע.
יעל דיין: יש כל מיני קונוטציות למילה פמיניזם.
יעל דיין: יש הרבה נשים שחושבות בדיוק כמוני אבל המילה נראית להן בחזקת סטיגמה.
יעל דיין: הן יאמרו שהן בעד שוויון אבל הן לא פמיניסטיות.
יעל דיין: למושג הזה נדבק איזשהו דבר מן העבר שמצד אחד מראה על לוחמנות, מחויבות ומאבק, אבל מצד שני יש בו כאילו איזו הרגשת עליונות על גברים או ביטול גברים.
יעל דיין: אני רוצה לומר חד-משמעית, ואני עושה זאת משום גילכן הצעיר, שזה דבר טוב להיות פמיניסטית.
יעל דיין: זה דבר טוב ואכן יש גם גברים שהם פמיניסטיים.
יעל דיין: זאת אומרת, בבסיס, אם אני אומרת שאני פמיניסטית זה קודם כל הכרה בשוני בין נשים וגברים ובשוויון המוחלט של הזכאויות והזכויות והחירויות שצריכות להיות לנשים בעניין הזה של גברים מול נשים, וזה לא יותר מזה.
יעל דיין: זאת אומרת, כל הסיפורים שנלוו בגלל ארצות אחרות שאישה פמיניסטית, אז היא נראית בצורה מסוימת, היא לא מטופחת, היא כאילו יותר גבר מגבר – אלה הבלים כי זה בדיוק ההפך.
יעל דיין: אנחנו אומרים שיש לנו שיח משלנו, יש לנו קול משלנו, המאבק שלנו הוא לא להיות כמו הגברים אלא להיות שוות במובן הזה שישמעו אותנו, שיכירו בשוויון וזה דבר שבחוק הישראלי עדיין לא קיים, שיבינו שהזכויות שלנו הן לא בחסד, אנחנו לא מבקשות חסדים, לפי התפיסה ההלכתית אנחנו לא תשמיש ולא חפץ ולא קניין של מישהו אלא אנחנו בעלות אישיות ריבונית, אוטונומית, בעלת כל הזכויות של בן-אדם ובת-אדם כמו כל אחד אחר.
יעל דיין: איפור, תחרויות יופי, מקרמה וכל דבר שאישה חפצה בו, בבקשה, אבל בבחירה.
יעל דיין: אני מאוד אוהבת את המטבח שלי ואני אוהבת לבשל ולא הייתי מוותרת על רגע בהליך גידול וחינוך הילדים שלי, אבל זה בבחירה וזה בשיתוף כמובן עם בן-זוגי.
יעל דיין: זה לא דבר שנכפה עלי, שנאמר לי שזה מקומי ומשם לא אצא, אלא זו הבחירה שלי ואני מעדיפה להיות במשרה כפולה.
יעל דיין: אני מעדיפה שגם תהיה לי קריירה, גם לעבוד, גם להיטיב עם עצמי וגם לקחת אחריות על אותם דברים מסורתיים של תפקידי נשים כי אני חושבת שאני מבשלת יותר טוב מבן-זוגי, אני חושבת שאני נותנת איזה ערך מוסף לילדים, לא שהוא לא אבא טוב אבל כשהילדים קטנים האחריות היא עלי ואני הרגשתי יותר טוב אם אני בבית אבל אני גם מרגישה יותר טוב אם אני נוהגת ולא בן-זוגי, כך שהעניין הוא באמת עניין של בחירה והזכות לבחור וזה לא משנה אם זו הזכות על גופך שזה אומר גם לבחור הפסקת הריון, או הזכות לתכנן את המשפחה, או הזכות להינשא לפי דרכך, או הזכות לבחור מקצוע ושלא יהיו בו הטבות או מכשולים בשל היותך אישה.
יעל דיין: עוד דבר שעסקנו בו והיום קיים יותר ויותר, הזכות לשרת בצה"ל בבחירה בכל יחידה שהיא לפי הצרכים של הצבא ולא לפי איזה דעות קדומות או חוקים שלא צריכים להיות קיימים.
סיון ברגמן: במסגרת הפגישות השבועיות הוצגו בפנינו נושאים שונים שנוגעים לנו כנשים ולחברה מסביבנו.
סיון ברגמן: עברנו סדנאות בנושא היכרות עצמית, ג'נדר, אלימות נגד נשים, תפיסת האישה בתוצרי תרבות, מי הוא מנהיג וכמו כן תהיה לנו הזדמנות להתנסות בפרוייקט אישי בו ניישם את הדברים שלקחנו מהקורס על הסביבה שלנו, במקרה זה שבטי הצופים בו אנו פעילות.
סיון ברגמן: אנו יכולות להגיד בביטחון מלא שהקורס שינה אותנו, הוא פתח את עינינו וגרם לנו להסתכל בצורה שונה על החברה ועל עצמנו.
סיון ברגמן: למדנו לא לקבל דברים שעד עכשיו קיבלנו ולמדנו שיש עוד הרבה מה לשנות בחברה שלנו ושלנו יש את האפשרות לקחת בזה חלק.
סיון ברגמן: בנוסף לכך אנו מרגישות שהקורס העצים אותנו ונתן לנו כוח ונחישות להתמודד עם הסביבה.
סיון ברגמן: כדי להמחיש לכם על מה אנו מדברות, אתן לכם דוגמה שהתרחשה באחד משבטי הנהגת הצופים שלנו.
סיון ברגמן: אמנם זו נראית כמו בעיה קטנה בהשוואה לבעיות אחרות, אבל באיזשהו מקום משקפת את פני החברה בה אנו חיים.
סיון ברגמן: בשבט הצופים עליו אנו מדברות מתקיים בכל שנה פסטיבל שירים בו מופיעים כל חניכי השבט.
סיון ברגמן: פסטיבל זה הוא אירוע גדול ומיוחד עליו עובדת במשך חודש שלם כל השכבה הבוגרת, כיתות י' עד י"ב.
סיון ברגמן: הדבר החשוב והיוקרתי ביותר בפסטיבל הוא קבוצה מצומצמת של חברי השכבה הבוגרת שמופיעים בין השירים ונותנים קטעי קישור מצחיקים.
סיון ברגמן: עד כאן הכל טוב ויפה, אך הבעיה מתחילה במסורת ארוכת שנים שלפיה רק לבנים מותר להיות בקטעי הקישור.
סיון ברגמן: אם תשאלו למה, יאמרו לכם שבנות לא מצחיקות.
סיון ברגמן: המסורת המטופשת הזו גרמה לכך שבכל שנה כשהגיע הזמן לתכנן את הפסטיבל, התפתח ריב בין הבנים לבנות על הנושא הזה ובמשך כל שנה הבנים ניצחו והבנות יצאו מושפלות.
סיון ברגמן: כבנות שלומדות במגמת תיאטרון ואוהבות להופיע רצינו לנסות גם אנחנו לשנות את המסורת, כך שבשנה שעברה, כאשר נכנסנו לשכבה הבוגרת, התחלנו במאבק המפורסם.
סיון ברגמן: היו צעקות, מריבות, איומים, ובסוף הפסדנו.
סיון ברגמן: הבנים שעלו על הבמה לא היו מדריכים ורובם לא עשו כלום במשך כל השנה בצופים, לעומתנו שהדרכנו ותרמנו רבות לשבט שלנו.
סיון ברגמן: חלפה שנה ומאז אנחנו כבר שנה שנייה בשכבה הבוגרת והפעם לאחר מאבקים רבים הצלחנו לשנות את המסורת ובקטעי הקישור הופיעו הבנים של השבט ביחד עם הבנות שהיו מאוד מצחיקות.
סיון ברגמן: אנו בהחלט מרגישות שהשגנו את הניצחון הזה תודות לכוח שקיבלנו בקורס העצמת נשים.
סיון ברגמן: הקורס נתן לנו את הכוח להילחם על מה שמגיע לנו ואת הביטחון.
סיון ברגמן: אנו מקוות שאם הצלחנו לשבור את המסורת הזו, נוכל לשבור עוד הרבה מסורות טיפשיות ואפליות שניתקל בהן בהמשך דרכנו.
סיון ברגמן: בהזדמנות זו אנו רוצות להמליץ לכם בחום להמשיך את הקורס במסגרת רחבה יותר.
סיון ברגמן: הקורס חשוב לעיצוב האישיות של כל נער ונערה בישראל ולנו הוא שינה הרבה.
יעל דיין: אני חושבת שבני הברית שלנו הם הבנים במובן הזה שצריך לשכנע שאין כאן חשבון של אם אני מנצחת, אתה מפסיד, אלא בואו ננצח כולנו, בואו נרוויח כולנו על-ידי שיתוף פעולה.
יעל דיין: במלים אחרות, האם אתן מרגישות שאתן תוצר של הקורס הזה וזה יוצר פער ביניכן לבין אימא שלכן או סבתא שלכן?
דנה מילר: אנחנו עדיין בעיצומו של הקורס שבו מועלים באמת נושאים רבים ומגוונים כמו למשל אונס ותקיפת נשים, מעמדן של הנשים בחברה מול מעמדם של הגברים בחברה, הצגת הנשים באופן מסחרי באגדות, בפרסומות ובכל הנוגע לפרסום, נורות אדומות ומערכות יחסים וכולי.
דנה מילר: כל הנושאים הללו מרכיבים את מכלול הקורס שהוא בעצם העצמת הנשים בחברה.
דנה מילר: המטרות של הקורס הן להקנות ולהפיץ כלים, ערכים, ידע ומודעות לנושא הנשים בחברה ועל ידי כך להעלות את מעמדן, להגביר את ביטחונן, ובנוסף לכך לגרום למניעת קשר בין האישה לבין גורמי הסיכון.
דנה מילר: הקורס מועבר באופן מעניין וממצה על ידי המדריכים אושר שניידרמן ועינב יניב-שוורץ אשר עושות ככל יכולתן כדי לקיים את מטרות הקורס והקבוצה נהנית ומשתפת פעולה על הצד הטוב ביותר.
דנה מילר: לי באופן אישי הקורס הוסיף עניין, ביטחון עצמי, כושר מנהיגות והנאה מרובה ואכן זה יותר מחזק ומאמת את מה שהנשים רוצות, שיהיה באמת שוויון בין הגברים לנשים ושנדע יותר איך להשפיע על החברה.
אורן דוד: מועצת הנשים שמחה להעניק לך ספר.
אורן דוד: מבחינת המאבקים שמועצת הנשים קידמה.
אורן דוד: בתוך העירייה היה מאבק מאוד רציני על שכר נשים ושוויון במעמד נשים בעירייה.
אורן דוד: שינוי מאוד רציני שרותי אשכנזי, יועצת ראש העיר לענייני מעמד האישה, קידמה זה הכנסת נשים לוועדת מכרזים.
אורן דוד: מאז הוכנסו נשים לוועדת המכרזים, נוספו עוד שלוש נשים בדרגות מנהלות אגפים, עוד עשר נשים בדרגות מנהלות מחלקות כאשר קודם לכן מעט נשים שימשו בתפקידים אלה.
אורן דוד: זה איזשהו שינוי שמאוד מורגש בעירייה, כאשר נשים שמרגישות שיש להן גב ותמיכה.
אורן דוד: בתקופה האחרונה התחיל פרוייקט חדש של העצמה כלכלית של נשים יחד עם העמותה להעצמה כלכלית של נשים וזאת על מנת לקדם נשים משכונות חלשות ליצור ולהקים עסקים קטנים משלהן כאשר מלווים אותן לאורך כל תהליך הקמת העסק והמטרה בסוף היא ליצור בזאר נודד של נשים שיעבור בשכונות חיפה בו נשים ימכרו דברים שהן יוצרות.
אורן דוד: הדבר האחרון שמועצת הנשים מקדמת עכשיו זה כל נושא קורסי המנהיגות וראינו כאן דוגמאות רבות של קורסי מנהיגות לנערות.
אורן דוד: עכשיו מחזקים מאוד את הנושא של המגזרים השונים, אם זה קורסי מנהיגות לעולות מחבר העמים, אם זה קורסי מנהיגות לנשים ערביות בחיפה.
אורן דוד: הקורס שאנחנו עברנו הוא קורס מנהיגות לסטודנטיות.
אורן דוד: הקורס היה מאוד מגוון גם מבחינת תכנים והוא היה קורס שגם מוכר מבחינה אקדמית, אבל מה שבעיקר היה מיוחד ומוצלח בקורס שלנו היה הגיוון של הנשים והאווירה שנוצרה.
אורן דוד: נוצר מעין גוף בתוך האוניברסיטה שתומך בכל ענייני מעמד האישה ומקדם אותו.
אורן דוד: נוצרה אווירה משפחתית שאפשר לראות גם בזה שחלק מהבנות המשיכו והשתלבו אחר-כך בארגוני נשים והן מוליכות את כל הנושא הזה בקמפוס.
אורן דוד: לפני שלושה וחצי שבועות אחת החברות שלנו נהרגה בפיגוע ובימים אלה אותו גרעין של בנות שנוצר מקדם את הנצחתה באוניברסיטה.
יעל דיין: כשאת אומרת דימוי עצמי, לא הייתי שוללת מדוגמנית את האפשרות להצטלם כפי שהיא רוצה.
יעל דיין: דרך אגב, הן משתכרות טוב ואנחנו מאוד שמחים שבמקצועות של דוגמנות למשל – שזה בעיקר מקצוע לנשים למרות שעכשיו נכנסים הרבה גברים - השכר הוא טוב.
יעל דיין: לא הייתי באה לבחורה ואומרת לה שלמרות שהיא מרוויחה מצוין והיא מממנת בזה את לימודי הרפואה שלה – וזה קיים - זה לא לכבודה וזו חשיפה מיותרת.
יעל דיין: העניין הוא שניתנת לאותה בחורה ההזדמנות והיא בידיעה שלמה עושה זאת.
יעל דיין: אם היא מרגישה מושפלת, זה משהו אחר, אבל מי אני ומי שם אותי לומר לה שזה משפיל אותה, אם היא לא מרגישה כך.
יעל דיין: אני צריכה לתת לה את אמות המידה ואת הביטחון העצמי לדעת מה מבזה אותה, מה משפיל אותה, מה היא מרגישה טוב לעשות ולאפשר לה לנהוג לפי הרצונות שלה.
יעל דיין: כל העניין הוא ליצור מציאות אחרת, אבל העניין הוא מה מקומנו במציאות הזו.
יעל דיין: אם אנחנו לא נרגיש שוות, לא נרגיש ראויות ולא נרגיש מוכשרות, זה סיפור אחר.
יעל דיין: כשאני למדתי בבית הספר התיכון הכניסו לי לראש – אני לא יודעת אם זה בבית או החברים או הבנים – שמתמטיקה זה לא בשבילי.
יעל דיין: במסלול הרגיל שלי הייתי הולכת ללמוד רפואה, אבל בגיל שהייתי צריכה להחליט הבנים הלכו למגמה ריאלית אבל הבנות הלכו למגמה הומנית.
יעל דיין: אני הלכתי למגמה סוציולוגית שנפתחה אז.
יעל דיין: היום עושים מאמץ מכוון.
יעל דיין: אותה סטיגמה של לפני חמישים שנה עדיין קיימת, אבל עושים מאמץ של העדפה כדי שבנות תבחרנה במקצועות ריאליים, מקצועות של מדעי החיים ומקצועות טכניים.
יעל דיין: זה משנה מכיוון שברור שהן מוכשרות כמו הבנים, אבל כשלוקחים את זה חמש שנים לאחר תום הלימודים, אנחנו רואים שהמקצועות בהם מרוויחים – למרות השפל – המקצועות היוקרתיים יותר אלה מקצועות שדורשים את ההכשרה הזו, כך שאי אפשר לבוא אחר כך ולומר חבל שלא למדתי, חבל שחשבתי שאני לא מוכשרת, חבל שההורים שלי אמרו שאלך ללמוד משפטים ולא הנדסה או מקצועות טכניים.
יעל דיין: המדינה עושה עכשיו מאמץ מכוון ומצאנו דברים מדהימים.
יעל דיין: אם למשל מפרידים בנים ובנות בשלב מסוים בלימודי מתמטיקה, הבנות מגיעות להישגים שווים ואף יותר גבוהים משל הבנים.
יעל דיין: קיים הקטע הזה של הסטריאוטיפ והקטע הזה של בנים שלומדים עם בנות וכאשר יש שיעור מתמטיקה והמורה שואל משהו, הבנים מצביעים והבנות שיודעות את התשובה מהססות להצביע.
יעל דיין: אז הבן מתבקש לתת את התשובה והבת תאמר שחבל שלא שאלו אותה כי היא ידעה אותה.
יעל דיין: מזה שנתיים מתקיים ניסיון וההישגים הם מופלאים.
יעל דיין: יש כל מיני דרכים לשנות את המציאות כדי להגיע אחר כך למצב זוועתי כזה שנשים משתכרות ארבעים אחוזים פחות מגברים והן באותו מקצוע ואצל אותו מעסיק.
יעל דיין: יש מצב יותר גרוע בו בדרגות תחתונות ובדרגות ביניים אנחנו רואים בהרבה מקצועות – כולל הוראה, כולל רפואה, כולל משפטים וכולל מקצועות טכניים – בבסיס יש שמונים אחוזים נשים, באמצע יש חמישים אחוזים נשים, כשעולים עוד מדרגה למעלה יש שלושים אחוזים נשים, וכשעולים לראש הפירמידה – אנחנו 0,5 אחוז, בין אם מדובר במנהלי בתי-חולים או אפילו במנהלי מחלקות.
יעל דיין: היום קצת פחות בהוראה, אבל גם בהוראה זה קיים כאשר באוניברסיטאות ברמות הגבוהות ביותר אין נשים.
יעל דיין: יש פרופסוריות מן המניין וזה יפה מאוד, אבל מעטות מהן מכהנות כראש מחלקה.
יעל דיין: אותו הדבר אנחנו רואים כמעט בכל המקצועות כאשר הכנסת היא דוגמה אופיינית ואנחנו עכשיו במספר הכי גדול שהיינו, שזה 16 חברות כנסת מתוך 120, אבל כל השנים היינו בסביבות 9 עד 12.
יעל דיין: כלומר, עשרה אחוזים ופחות מזה.
יעל דיין: בבחירות המוניציפאליות שהתקיימו לאחרונה נבחרו רק שתי נשים, נתניה והרצליה.
יעל דיין: אישה לא יכולה להיות ראש עיר?
יעל דיין: היא יכולה להיות ראש עיר מצוינת בכל עיר ובכל סדר גודל.
יעל דיין: אנחנו אומרים שיכול להיות שמדובר בצבא, בביטחון, יש אוכלוסיות דתיות וחרדיות שלא יבחרו באישה, אבל רוב האוכלוסייה היא אוכלוסייה חילונית והיא אוכלוסייה שיש לה צרכים שאין ספק שנשים יכולות לתת להם מענה בדיוק כמו גברים, אם לא יותר, אבל בכל זאת בראש שלנו ראש העיר צריך להיות ראש העיר ולא גברת ראש העיר.
יעל דיין: גם הרצליה וגם נתניה הן ערים גדולות ואני מקווה שזה ייתן איזשהו איתות לבחירות המוניציפאליות הבאות, וכך גם לגבי הבחירות הבאות לכנסת, שאפשר יהיה להגדיל את המספר.
יעל דיין: אני רוצה לומר לכם שלא דיברנו פוליטיקה, אבל שלא יהיו אי-הבנות.
יעל דיין: אני ממפלגת העבודה.
יעל דיין: אני ביונים ובשמאל של מפלגת העבודה ואני מקווה שחלק גדול מהמאבקים שאני נאבקת עליהם הם צמודי שלום ולעת שלום ואז השמים יהיו הגבול.
יעל דיין: זאת אומרת, סדרי העדיפויות הלאומיים הם היום כאלה שדי שמים אותנו בצד עם המאבקים הפרטיים והנשיים שלנו, אבל הכוונות שלנו הן מאוד מרחיקות לכת מבחינת אפשרות הישגים ואני רואה בכן שותפות עתידית לזה.
יעל דיין: בדרך כלל מגיעים חברי וחברות כנסת לישיבות הוועדה אבל אולי בגלל צוק העתים לא הגיעו.
יעל דיין: רונית לב-ארי בוודאי יכולה להעיד על כך שבחצי השנה אחרונה ברוב הישיבות אני יושבת לבד אבל כשהנושא הוא מאוד במחלוקת יש נוכחות.
יעל דיין: בשעתו קיימנו כאן ישיבה על שירה של נשים, על נשים, שירה פמיניסטית, ספרות פמיניסטית או כפי שכאן זה מוגדר, בראי המגדר, וזה לא משנה אם זו ציונות בראי המגדר או הספרות בראי המגדר.
יעל דיין: הישיבות האלה זוכות לפחות נוכחות ואני לא אומרת את זה בטרוניה משום שעניינה של הכנסת היא להציע ואין עניינה לכפות או להכתיב לבודדים את סדר היום.
יעל דיין: אמרתי את הדברים וקיוויתי שתיכנסנה לפחות חברות כנסת נוספות.
יעל דיין: כשאנחנו למשל דנים בהפסקות הריון כל הגברים שחברים או אינם חברים בוועדה מופיעים לישיבות.
יעל דיין: היו לנו ישיבות ש17- חברי סיעת ש"ס – שרים וחברי כנסת – הצטרפו אלינו.
יעל דיין: יחד עם זאת הפרוטוקול הוא פרוטוקול והדברים שנרשמים כאן הם מפורסמים.
יעל דיין: אנחנו מאוד גאים וגאות בהיקף ובתכנים שאנחנו עוסקים בהם וזה מביא אותי לתפיסה שלנו בעניין של מעמד האישה שאף פעם לא התייחסנו אל זה כאל דבר חד-תחומי.
יעל דיין: מעמד האישה, גם כפי שהוא קיים בחברה הישראלית והעולמית, ברב-תחומיות שלו כולל גם את ההתייחסות אליו או את ההתייחסות מתוכו.
יעל דיין: כאן אני מתחברת לנושא שעל סדר יומנו.
יעל דיין: על שולחננו שני ספרים.
יעל דיין: ספר אחד של יעל פרלמן – "ללא חדר משלהן, מגדר ולאומיות ביצירתן של סופרות ישראליות" - שהתאמנו את לוח הזמנים שלנו לתקופה שהיא תהיה בארץ ואני שמחה מאוד שהיא יכולה להיות אתנו.
יעל דיין: את הספר השני – "נשים בישוב ובציונות" - ערכו מרגלית שילה-כרכום וגלית חזן-רוקם.
יעל דיין: כמובן שהספרים אינם סיפורת אלא ספרים תיעודיים והייתי אומרת אפילו מחקריים משום שהם אינם מצומצמים והם חוקרים השקפת העולם מאחורי זה.
יעל דיין: מיותר לומר שהשקפות העולם בבסיס, בהגדרה רחבה מאוד של פמיניזם, קיימות כאן כאילו זה היה משהו הפוך אבל אני בספק אם הייתי מביאה את זה לדיון בפני עצמו.
יעל דיין: בסדר היום שלנו הצגת הספרים קודם כל על-ידי יעל פרלמן.
יעל דיין: כדאי לציין שלאחר יציאת הספר הייתה התייחסות ב"ידיעות אחרונות" והייתה התייחסות של יעל לראיון אבל אני לא חושבת שיש טעם בפורום הזה להיכנס לזה.
יעל דיין: לאחר מכן הצגה של הספר נשים בישוב ובציונות.
יעל דיין: לאחר מכן אשמח לקבל התייחסויות של נשים גם אם לא כתבו בספרים האלה או את הספרים האלה.
יעל פלדמן: נושא הספר, "ללא חדר משלהן", הוא הופעת הבכורה של האישה הישראלית החדשה בסיפורת הנשים שהחלה להציף את ישראל בתחילת שנות ה80- ועדיין עטה נטוי.
יעל פלדמן: הופעת בכורה זו, העיתוי המאוחר שלה, צורתה הספרותית המיוחדת והשלכותיה הסוציו-פוליטיות היא שעומדת במרכז הדיון בספרי.
יעל פלדמן: הספר עוקב אחרי התגבשותה המהוססת והאיטית של מודעות פמיניסטית באמצעות יצירותיהן של חמש אימהות מייסדות – שולמית הר-אבן, נתיבה בן-יהודה, עמליה כהנא-כרמון, שולמית לפיד ורות אלמוג.
יעל פלדמן: בלב הסיפור הישראלי המסופר כאן לראשונה ניצב הקונפליקט בין מגדר ולאומיות.
יעל פלדמן: קונפליקט זה מתבטא קודם כל באי-יכולתן של הסופרות לאמץ לעצמן באופן גלוי סדר יום פמיניסטי.
יעל פלדמן: סדר יום זה בהגדרה הפשוטה ביותר שלו מעמיד כאידיאל את היכולת לעבוד ולאהוב.
יעל פלדמן: אידיאל זה הושאל מתורת פרויד שראה בו את שיא הבריאות הנפשית אבל לגברים בלבד.
יעל פלדמן: לנשים כמובן האידיאל הוא לאהוב ולהיות אם.
יעל פלדמן: הפמיניזם המערבי ייחס אידיאל זה עבור האישה המשוחררת אבל כשהגיע הדיו לארץ בראשית שנות ה70- התקשו סופרות ישראליות להסתגל אליו.