GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חנה לויט: אני חושבת שהדבר הראשון, קודם כל בשביל להעלות את המודעות אני חושבת שצריך קודם כל לפתח אמון בין עובדים סוציאליים למטפל.
<חנה לויט: כי אנחנו מדברים על אלימות גם שהייתה לעובדים סוציאליים.
<חנה לויט: אבל יש מינימום אימון שצריך להיות.
<חנה לויט: לא כל חד הורית יש לה פוטנציאל לרצוח את הילדים שלה.
<חנה לויט: לא כל עובדת סוציאלית יש לה פוטנציאל לקחת ילדים.
<חנה לויט: יש גם הרבה חד הוריות שלא פונות בכלל לרווחה כי הן מפחדות מהרווחה.
<חנה לויט: הן שומעות רווחה הן מפחדות, הן לא יודעות עד כמה אפשר לעזור להן.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאוד קצת להבהיר משהו.
עאידה תומא סלימאן: כאשר אנחנו אומרים משפחות חד הוריות ותראו איך זה הפך לאמהות חד הוריות כאשר אנחנו מתחילים לדבר כי בעצם אנחנו יודעים שהמציאות בשטח היא שרוב המשפחות שיש הורה אחד שמטפל בילדים זה הרוב בדרך כלל נשים שעומדות בראש המשפחות האלה, אלא אם נרחיב את היריעה ונדבר על משפחות חד הוריות אחרות.
עאידה תומא סלימאן: אבל ברגע שאנחנו אומרים משפחות חד הוריות היחס הוא מיד למשפחות דלות אמצעים.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו חייבים אולי לחשוב על זה קצת.
עאידה תומא סלימאן: כי לא בהכרח כל משפחה חד הורית היא משפחה דלת אמצעים ולא כל אמא חד הורית היא אמא שהיא צריכה את התמיכה של הרווחה, לפחות בעניינים החומריים, כספיים, כלכליים.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שהיא צריכה תמיכה נפשית או תמיכה אחרת אבל הסטראוטיפ הזה שמפתחים אותו בסלנג, בשיח שלנו, שכאילו כל המשפחות החד הוריות הן משפחות שצריכות את הרווחה אני חושבת שהגיע הזמן שנצא קצת ממנו.
עאידה תומא סלימאן: זה לא שולל את הצורך בכן לתת תמיכה לנשים שהרבה פעמים אנחנו רואים את הקשר הזה, ה-disregard שנעשה והקשר בין המזונות לבין הכנסת האישה, אני חושבת שהוא בלתי מתקבל על הדעת כאשר אנחנו יודעים שהמזונות אלה זכויות הילד והם לא הכסף של האמא, אלא זה הכסף שאמור בו ההורה לפרנס את הילדים שלו שהוא הביא לעולם.
עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שהיה ניסיון לפתור את זה לאחרונה, זה לא היה בדיוק כמו שאנחנו היינו רוצים, הפרדה טוטאלית בין המזונות לבין הזכות.
עאידה תומא סלימאן: ולחשוב שבאמת אמא שעובדת ומכניסה כסף הבייתה זה יתרום גם לילדים עצמם בנוסף לחלק שהאבא צריך לשלם עבור המחייה של הילדים שלו.
<צפרה צוויק: יש עוד דבר, ברשותך, שאלמנה שחיה עם בן זוג או נישאת מפסיקים את קצבת השארים מביטוח לאומי.
<צפרה צוויק: ואני לא מכירה אף גבר שנכנס למערכת משפחתית שמתחיל להיות התומך של ילדים של מישהו אחר אז גם - - -
עאידה תומא סלימאן: בקצבת השארים של האישה עצמה או של הילדים?
<קריאה: של האישה עצמה.
עאידה תומא סלימאן: של האישה עצמה.
<קריאה: והיא מקבלת כשהיא נישאת, אחרי שהיא נישאת מענק בגובה ארבע שנים של קצבה.
<צפרה צוויק: שזה 2.5 גרוש.
<קריאה: לא משנה, כמה שהיא מקבלת.
<צפרה צוויק: זאת גם כן הנחה מותנית שנשים שחיות עם מישהו אחר אז - - -
עאידה תומא סלימאן: אז הוא צריך לפרנס אותן.
עאידה תומא סלימאן: זאת נקודת ההנחה שאנחנו תמיד עול על מישהו, או על חי או על מת או המדינה, מה לעשות.
<קריאה: אם היא מתגרשת או מפסיקה לחיות עם הבן זוג במהלך הארבע שנים אז מחזירים את הקצבה מלכתחילה.
<צפרה צוויק: עד איזה גיל?
עאידה תומא סלימאן: טוב, אני חייבת להגיד שאני כל פעם מתפלאת מחדש על ה- - -
<צפרה צוויק: יש השלמה על הקצבת זקנה לזה אז גם מורידים את זה אז - - -
<קריאה: קצבת זקנה ושארים אז כבר אנחנו נופלים על חוק אחר, על בעייה אחרת.
<קריאה: אין כפל מבצעים.
<חנה לויט: שאלה, את הגרושה שמתחתנת מחדש מפסיקים לה?
<קריאה: את מה מפסיקים לה, את המזונות לא מפסיקים לה.
עאידה תומא סלימאן: לא, את המזונות לא, מה פתאום זה מזונות של הילדים.
<חנה לויט: היא מתחתנת מחדש עם בנאדם שהוא גרוש, יש לו בית, מפסיקים לה את הקצבה.
עאידה תומא סלימאן: איזה קצבה?
<קריאה: את המזונות לא.
<חנה לויט: את ההבטחת הכנסה.
<חנה לויט: היא לא מקבלת מזונות מבעלה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, שנייה גברתי, חנה, בוועדה זה לא מתבצע אחד על אחד.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל כולנו צריכים לשמוע את השאלה.
<חנה לויט: אז שאלתי את כולם.
עאידה תומא סלימאן: את שאלת ואני ניסיתי שלוש פעמים לשאול אותך על מה את מדברת ואת לא שמת לב כי התנהל שיח שם.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו גם נשמח לשמוע את התשובות לשאלות.
עאידה תומא סלימאן: אז בואי נעשה קצת סדר.
עאידה תומא סלימאן: את מדברת על אלמנה שמתחתנת מחדש?
עאידה תומא סלימאן: את מדברת על גרושה?
עאידה תומא סלימאן: אז איזה קצבה מפסיקים לשלם לה?
<חנה לויט: היא הייתה מקבלת הבטחת הכנסה.
עאידה תומא סלימאן: את ההבטחת הכנסה מפסיקים לה?
<קריאה: אישה נשואה נבדקת לזכאות עם בן הזוג, כן.
<קריאה: אם היא נשואה נבדקת זכאות עם בן הזוג.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא אדם, לא אזרח קיים בעד עצמו, תמיד אנחנו תלויות בהכנסה של הגבר.
<נעמה שלו: באותה מידה גם אם הגבר היה מקבל גמלה כלשהי ונישא אז אנחנו בודקים את, עוד פעם, בהבטחת הכנסה בלבד אנחנו בודקים את הזכאות של התא המשפחתי והתא המשפחתי השתנה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה איך יכול להיות שהבטחת הכנסה של אזרח מסויים צריכה להיות תלויה בתא המשפחתי.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה מה שקיים, זה לא אומר שזה מוצא חן בעיני.
עאידה תומא סלימאן: כל השינויים שמדברים עליהם וכל הצורך בלעבור לתפיסה אחרת שהנשים הן אזרחיות שוות זכויות.
עאידה תומא סלימאן: זה אומר להסתכל עליהן כישות עצמאית.
עאידה תומא סלימאן: כל הקשר הזה ומעבירים אותנו משייכות מבן זוג אחד ואחר כך לקצבת שארים שלו ואחר כך לבן זוג החדש.
עאידה תומא סלימאן: ואיפה אנחנו באמצע כל הסיפור הזה אני לא יודעת.
עאידה תומא סלימאן: זה לא מכוון אלייך, זה למדינה, אוקיי?
<חנה לויט: אפשר שנייה, יש פה מישהי שבהקשר למה שאמרת מקודם אומרת שכן לוקחים את קצבת המזונות אחרי שגרושה התחתנה, היא אומרת בוודאות.
עאידה תומא סלימאן: אם לקחו לה היא צריכה לערער על זה והיא צריכה ללכת כי אין דבר כזה.
עאידה תומא סלימאן: מזונות שזה לא הזכות שלה, זה לא הכסף שלה, זה עבור הילדים שהיא מגדלת והם לא אמורים לקחת את זה.
<קריאה: אבל לא כולן יודעות מזה.
עאידה תומא סלימאן: לא חשוב שהן ידעו, חשוב שהביטוח הלאומי יידע.
<קריאה: ביטוח לאומי מוריד אוטומטית.
<נעמה שלו: מה מוריד אוטומטית?
עאידה תומא סלימאן: לא במקרה הזה, לא במקרה של המזונות.
עאידה תומא סלימאן: בואו נשמע מה יש לביטוח הלאומי להגיד.
<נעמה שלו: דמי מזונות לא מופסקים.
<נעמה שלו: דמי מזונות תלויי הכנסה, נכון.
<נעמה שלו: לגרושה שנישאת מחדש בגלל שעוד פעם, התא המשפחתי משתנה אז מבחן ההכנסות משתנה.
<נעמה שלו: כבר אני לא בודקת את המזונות שלה לפי הורה יחיד, אלא אני בודקת את המזונות בתנאים קצת שונים, ולכן יש מצב שאולי הם מופחתים אבל הם לא מופסקים לגמרי.
עאידה תומא סלימאן: שנייה, זה חדש לי.
עאידה תומא סלימאן: אז מה, עכשיו כל אבא גרוש צריך לחפש שידוך לאשתו כדי שישלם פחות מזונות לילדים שלו?
עאידה תומא סלימאן: הרי הם פוגעים בסופו של דבר.
עאידה תומא סלימאן: לא יאומן, לא יאומן.
עאידה תומא סלימאן: טוב שיש לנו - - -
<קריאה: רק מזונות שמתקבלים מביטוח לאומי, לא כל מזונות ש- - -
עאידה תומא סלימאן: המזונות שמקבלים מביטוח לאומי הן גם תלויות - - - והם גובים.
עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר כמה אחוז אתם גובים מה- - -
<נעמה שלו: אין לי מושג אני לא - - -
עאידה תומא סלימאן: זה היה מעל 80% הגבייה.
<קריאה: אני שמעתי מנכ"ל משרד הביטוח לאומי לשעבר שדיבר על גבייה של 70%.
עאידה תומא סלימאן: כן זה מה שאני זוכרת.
עאידה תומא סלימאן: אפילו פעם אחרונה זה הגיע ל-80% על כל הדיון שהתייחס לעניין של ה-disregard, ואנחנו דיברנו על זה.
<נחמה צרמן: אם הבית הזה לא ישחרר את ההגדרה של מזונות מהגדרה של גמלת מזונות אז הנשים הגרושות תהיינה נדונות לעד לחיי עוני.
<נחמה צרמן: צריך לעשות הפרדה, זאת לא גמלה, זה מזונות לילדים וזה מקור - - -
עאידה תומא סלימאן: זאת אותה בעיה שיש לנו גם בעניין זכאות לדיור ציבורי.
עאידה תומא סלימאן: יש לנו אותה בעיה בהרבה סוגיות אחרות לצערי הרב.
עאידה תומא סלימאן: עובדת סוציאלית, ביאטריז רוזן כץ, יועצת ראש העיר חיפה לשוויון מגדרי.
<באטריז רוזן כץ: שלום, אני עובדת סוציאלית בעיריית חיפה 32 שנים, מנהלת אופק נשי - תכנית סיוע לנשים בזנות ויועצת ראש העיר חיפה לקידום שוויון מגדרי.
<באטריז רוזן כץ: ובאמת, גם לי ככה, אני אגיד, הורה עצמאית בקושי אבל זה מה שהחוק קבע ואני מכבדת את החוק, בקושי.
<באטריז רוזן כץ: ביקשתי לדבר כאן כי אני רציתי לספר לכם על שני אירועים שקרו לי בשנה האחרונה בתפקיד שלי כיועצת.
<באטריז רוזן כץ: הגיעה אליי עובדת סוציאלית, עובדת עירייה, שזה נחשב למקום עבודה מכובד, מגדלת שני ילדים לבד, מקבלת מזונות.
<באטריז רוזן כץ: בשעה טובה הבת מסיימת צבא, מתחילה ללמוד באוניברסיטה.
<באטריז רוזן כץ: הבת צריכה לעבוד כדי לשלם את השכר לימוד כי האמא לא יכולה לעזור לה.
<באטריז רוזן כץ: אין להן דיור, הן צריכות לשלם שכר דירה והבן שלה לומד בתיכון עבורו היא מקבלת 1200 ₪.
<באטריז רוזן כץ: היא פונה אליי שאני אעזור לה לקבל, דיברתם על הלכה, אז אצלנו זה עבודה בחברות סיעוד כדי לעזור לה לקבל אישור מהעירייה לעבודה נוספת בנוסף לעבודה במשרה מלאה כי היא מפסיקה לקבל מזונות על הבת שהופכת להיות סטודנטית.
<באטריז רוזן כץ: והשכר דירה, בעל הבית החליט למכור את הדירה, דירה חדשה עולה עוד 1000 ₪ ואין רזרבות, אין מאיפה ואין גב משפחתי וקשה, קשה.
<באטריז רוזן כץ: ואני רוצה להגיד כן קשה, קשה להיות אמא, גרושה שמגדלת ילדים שאין לך בית, שאין לך גב משפחתי שתעזור לך.
<באטריז רוזן כץ: אז יכול להיות שלא כולן עניות אבל בוא נגיד שחלק גדול מהן לא יוצאות לחופשות.
<באטריז רוזן כץ: חלק גדול מהן לא מסיימות את החודש וחלק גדול מהן בוודאי לא חולמות לקנות דירה.
<באטריז רוזן כץ: והגיעה עוד אישה, לא עובדת עירייה הפעם, ומתקשרת אליי ואומרת לי, הייתה פעם תכנית וזו שאלה יותר לכיוון משרד הרווחה, הייתה פעם תכנית אם לאם.
<באטריז רוזן כץ: אם לאם זו תכנית שאמהות עוזרות לאמהות אחרות שילדו.
<באטריז רוזן כץ: ולהיות אמא, שוב, בלי גב משפחתי ובלי מישהו שיעזור לך שיהיה שותף או שותפה בגידול הילדים קשה.
<באטריז רוזן כץ: והיא, בשעה טובה, אחרי הרבה שנים, בגיל 40 פלוס, ילדה תינוק וקשה לה.
<באטריז רוזן כץ: קשה.
<באטריז רוזן כץ: אין לילות, אין ימים, היא לא יכולה להתרחץ בנחת.
<באטריז רוזן כץ: והייתה פעם תכנית, שהמשרד לפעמים היה שותף, אני לא יודעת אם תמיד.
<באטריז רוזן כץ: אבל יש תכנית שנקראת אם לאם שאמהות עוזרות לאמהות אחרות כדי לתת את השעה הזאת, לאכול בנחת, לנוח.
<באטריז רוזן כץ: אני אומרת, נכון, יש תכניות, יש מלא תכניות למשרד, אבל אי אפשר להמשיך ב- - - מצד אחד אנחנו אומרות נכון אמהות עצמאיות, אנחנו כמו כולן ואנחנו יכולות, הכל נכון, אבל בלי סיוע לא נצליח.
<באטריז רוזן כץ: וכן אני חושבת צריך להחזיר לשנת 2003 שכן הייתה מעטפת מיוחדת, ייחודית ובוא נגיד מה שנגיד, שכר דירה בלתי אפשרי היום ומי שהכי תסבול זה האישה שמגדלת ילדים - - -
עאידה תומא סלימאן: באטריז המעטפת עדיין קיימת.
עאידה תומא סלימאן: היא לא מנוצלת.
עאידה תומא סלימאן: הם לא משתמשים - - -
<באטריז רוזן כץ: אולי היא לא נגישה.
<באטריז רוזן כץ: זה לא שהיא לא מנוצלת, היא לא נגישה.
<באטריז רוזן כץ: אבל בוא נדבר - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי - - - אבל על זה דיברנו שהם חייבים לעבוד על שינוי הקריטריונים.
<באטריז רוזן כץ: נשים בכל תחום שיגידו רוצות לעזור לי, סיוע בשכר דירה רלוונטי.
<באטריז רוזן כץ: 1000 ₪ לחודש זה לא רלוונטי כשאישה מכל הכנסה שהיא מקבלת צריכה להפריש עוד 2000 ₪ לשכר דירה לפחות, בתל אביב בכלל אני לא יודעת איך הן חיות, אבל בחיפה זה לפחות 3000 ₪ זה לא רלוונטי.
<באטריז רוזן כץ: צריך לדאוג לדיור בר השגה בשביל נשים שהן מפרנסות לבד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא שמענו מ- - -אני לא יודעת מה להגיד, מגזר, קהילה, תסלחו לי, חברה, הכי טוב.
<חני שטיין: דווקא חברה פחות כי חברה זה החברה הישראלית פשוט נניח שזה גוון אחר עם מורכבות אחרת- - -
עאידה תומא סלימאן: איך זה אצלכם?
<חני שטיין: קוראים לי חני שטיין, אני עו"ס לסדרי דין במחלקת רווחה במודיעין עילית, קריית ספר.
<חני שטיין: זו עיר חרדית.
<חני שטיין: אני לא בת המקום, אני אזהר בדברים שלי כי המטרה שלי בתיאור היא לתאר את החוויה של איך זה להיות אם חד הורית בתוך קהילה חרדית.
<חני שטיין: אבל כן, אני בכל זאת צריכה לשמור על המקום.
<חני שטיין: אני כן אגיד שבתחילת העבודה שלי בקריית ספר למעלה מ-10 שנים לדמיין קבוצה לנשים חד הוריות זה היה כאילו פנטזיה.
<חני שטיין: דבר כזה לא יכול לקרות, שבתוך עיר חרדית, שהסטיגמה בה זה אחד הכוחות הכי חזקים לטוב ולרע לדמיין קבוצת תמיכה או קבוצת עבודה לנשים חד הוריות, גרושות, לא משנה איך נקרא לזה, זה היה ממש חלום והיום יש קבוצות כאלה מדהימות שעובדות ועוד מעט עמיתה שלי פה תוכל לספר שזה שינוי מדיניות שהוא נרחב אבל לא רק.
<חני שטיין: אחד המאפיינים של החברה החרדית באמת, כשמם כן הם, הם באמת חרדים לדרך שלהם.
<חני שטיין: וחריגות מהדרך לא מתקבלות ברוח טובה.
<חני שטיין: פירוק של נישואים, המילה גירושין, המילה גט, בית הדין, בית משפט, הורים לא רוצים שילדים בבית הספר, בתלמודי התורה ובבתי הספר יחזרו הבייתה עם מילים שלא מתאימות.
<חני שטיין: מה שקורה שילדים שחווים את השבר הכי גדול בחיים שלהם צריכים להסתיר את זה.
<חני שטיין: לא לדבר ולא לספר כי מה שיקרה שאם הם יספרו את זה לחברה שלהם או לחבר שלהם בכיתה אז החבר יחזור הבייתה וישאל את אבא או את אמא מה זה אומר גירושין.
<חני שטיין: האבא ואמא ירימו טלפון למורה, המורה תרים טלפון לאם החד הורית שכרגע החיים שלה התרסקו ובנוסף על כל הדברים שהיא מתמודדת איתם היא תצטרך להתמודד גם עם זה.
<חני שטיין: וגם הילד הצעיר, הוא בטוח שהוא היחיד בכיתה שלו, הילדה בטוחה שהיא היחידה בקריית ספר.
<חני שטיין: היא אומרת לי, איך קורה אבל לי כזה דבר.
<חני שטיין: מבחינתה היא היחידה בכל העיר שקרה לה כזה דבר.
<חני שטיין: אז נוסף על כל מה שעוברים כל בני משפחה שהבית שלהם מתפרק בין אם זה גבר ובין אם זה אישה והילדים, כמובן, אני חושבת שיש תוספת של מצוקה ותוספת של סטרס בתוך קהילה חרדית.
<חני שטיין: לא רוצים להשכיר דירות לאמהות חד הוריות.
<חני שטיין: ממש לא רוצים.
<חני שטיין: נשים, תקני אותי אם אני טועה, נשים תבואנה עם אח שלהן או עם אבא שלהן או משהו כזה כדי שלא יחשבו שהן חד הוריות כי לא ישכירו להן.
<חני שטיין: בשבוע שעבר נכנסה אליי לחדר בלשכה מנהלת של מעון בקריית ספר היא רוצה להתייעץ איתי על הורים שבהליכי גירושין כרגע ויש איזשהם עניינים מתי האבא יבוא לקחת, כן יבוא, לא יבוא.
<חני שטיין: אני קצת הנחיתי אותה ובאיזשהו שלב היא אומרת לי, תגידי, כדאי לי בכלל לקבל את הילד הזה למעון, בכלל כדאי לי?
<חני שטיין: לא, את צודקת, נוסף על כל מה שקורה לו, נוסף על זה שכל הבית שלו התפרק ואמא שלו בכלל שם ואבא שלו בכלל שם, בואי, אל תקבלי אותו למעון.
<חני שטיין: זה בטח יקל עליו את החיים מאוד - - -
עאידה תומא סלימאן: יקל עליה.
עאידה תומא סלימאן: היא לא דאגה לילד במקרה הזה.
<חני שטיין: נכון.
<חני שטיין: האמת שאני מוכרחה לומר לא, את יודעת מה, היא לא.
<חני שטיין: כי היא נכנסה אליי כדי לדעת איך להגן על עצמה במצבים שונים, זה נכון.
<חני שטיין: יכול להיות שזה קורה בעוד אוכלוסיות, התחייבתי לשמור אז אני כן אזהר בדברים שלי, אבל ללא ספק יש תוספת של אקסטרא סטרס, עוד מצוקה ועוד קושי.
<חני שטיין: מעבר לזה צריך לזכור שמדובר בחברה חרדית, מדובר במשפחות מרובות ילדים עם משאבים כלכליים מאוד מצומצמים.
<חני שטיין: אז אם קודם אותם משאבים כלכליים מצומצמים היו צריכים לפרנס בית אחד עכשיו אותו ה-"פול" הכלכלי צריך לפרנס שני בתים.
<חני שטיין: אז אם בחברה החילונית או בחברה הדתית, לא החרדית, אישה שמתגרשת יכולה לפנות אחורה אל משפחת המוצא ולהשען אחורה על איזשהו גב כלכלי צריך לזכור שבחברה החרדית ברוב הפעמים גם את זה אין.
<חני שטיין: כי משפחות המוצא גם הן מרובות ילדים עם משאב כלכלי מאוד מאוד מצומצם.
<קריאה: אם הן בכלל נשארות איתה בקשר.
<חני שטיין: נכון מאוד.
<חני שטיין: בדרך כלל זה קורה בהתחלה ואחר כך לפעמים יש איזשהו חיבור ברוב המקרים.
<חני שטיין: אבל מה שקורה זה סוג של חוויה של ממש dead end.
<חני שטיין: לאן שהיא לא תביט, בבית הספר זה dead end.
<חני שטיין: לא מזמן ניגשה אליי אישה שקיבלה מכתב ממנהל בית הספר שהם רוצים שהילד לא ימשיך בשנה הבאה מכוון שהיא מגיעה לקחת אותו, בימים שלה, היא מגיעה במכונית שזה דבר שהוא לא מקובל בחברה החרדית שאישה נוהגת, והם קיבלו תלונות - - -
<חני שטיין: כן.
<חני שטיין: אז צריך לקחת בחשבון שהדלתות - - -
עאידה תומא סלימאן: את כעובדת סוציאלית שעובדת בתוך החברה שלך, איזה כלים יש לך ביד להציע לנשים האלה?
<חני שטיין: כלים אופרטיביים או כלים רגשיים?
עאידה תומא סלימאן: כי אנחנו יכולים להמשיך ולספר למה המצוקה שלהן קשה.
עאידה תומא סלימאן: מה יש לך להציע להן.
<חני שטיין: אני תיכף אצרף לדיון את עמיתתי שהיא תספר יותר בכיוון האופרטיבי.
<חני שטיין: אני כעו"ס לסדרי דין, הנשים שמגיעות אליי וגם במיעוט במיעוט במיעוט גם הגברים שסובלים באמת מכל מה שתיארתי, אני יכולה לעתים להאבק איתן ועבורן.
<חני שטיין: זה עד גבול מסוים משום שאז גם אני אספוג.
<חני שטיין: אני הייתי במשך תקופה דיי ארוכה על תנאי במקום העבודה שלי משום שישבתי מול רבנים ש- - -
עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לשאול, איך יכול להיות שעובדת סוציאלית תחת החסות של משרד העבודה והרווחה שתהיה על תנאי על עצם מילוי תפקידה?
<חני שטיין: מילוי תפקידה זו הגדרה לא אופרטיבית, זו הגדרה מאוד עמומה.
<חני שטיין: את תגדירי מילוי תפקידה בצורה מסוימת והם יגדירו מילוי תפקידה בצורה מסוימת.
עאידה תומא סלימאן: לא אכפת לי, מה המשרד מגדיר?
<חני שטיין: זה משהו מאוד חמקמק שלא ניתן יהיה להגדיר אותו אז הם יגידו שפשוט לא באתי - - - טוב לא ניכנס לזה, אני לא הסיפור.
<חני שטיין: הסיפור הוא הנשים שנאבקות על זה ברמה היום יומית ולפני שאני אעביר את המיקרופון אליה אני רק אסיים ואומר ש- - -
עאידה תומא סלימאן: לפני שאת מעבירה בדרך כלל אני נותנת זכות דיבור פה.
<חני שטיין: סליחה.
עאידה תומא סלימאן: מילוי תפקידי אני יודעת לעשות טוב מאוד.
עאידה תומא סלימאן: זו לא הגדרה עמומה במקרה הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי באמת רוצה לשמוע מה מוצע לנשים הללו מבחינת העבודה הסוציאלית, מבחינת המשרד.
עאידה תומא סלימאן: כי שמענו מה ברמה הארצית המשרד חושב שהוא נותן.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע - - - לא, כי אם לעזור לנשים במקרה הזה מעמיד את העובדת הסוציאלית בסימן שאלה, אז כן המשרד חושב שהוא נותן את כל השירותים האלה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברתי, רק את השם לפרוטוקול.
<נרדית שרעבי: שמי נרדית, אני מלוות עוצמה, אני לא עובדת סוציאלית.
<נרדית שרעבי: בתפקידי - - -
עאידה תומא סלימאן: את מלווה?
<נרדית שרעבי: מלווה, כן, בתכנית עוצמה.
<נרדית שרעבי: אני רוצה לחזק את מה שחני אמרה, היא הגדירה.
<נרדית שרעבי: אולי יש דברים שאני גם כאם חד הורית, אמא לששה ילדים, נתקלת בחיי היום יום.
<נרדית שרעבי: חוץ מהקושי הכלכלי גם המזונות שנקבעים לחברה החרדית, משום מה, אולי זה בהתאם להוצאות שלהם, גובה המזונות מאוד נמוך.
<נרדית שרעבי: לששה ילדים אולי 6000 ₪.
<נרדית שרעבי: וואו, איך הגעת לזה, 6000 ₪, ששה ילדים - - -
עאידה תומא סלימאן: שנקבעים על ידי מי את מתכוונת?
<קריאה: בתי המשפט.
מירב בן ארי: פוסק הבית משפט 6000?
<נרדית שרעבי: 6000 ₪ לששה ילדים.
מירב בן ארי: ואז את הולכת לפרסום מזונות ביטוח לאומי?
<נרדית שרעבי: בסדר, אז שם אני מקבלת את הגובה שביטוח לאומי נותן, אבל גם גובה הילדים לילד במגזר החרדי וילד ממגזר אחר לא דומה בכלל, נמוך מאוד.
<נרדית שרעבי: חוץ מזה שהעול של הילדים גם שהם עוברים את גיל 18 והם ממשיכים ללמוד בישיבה, בישיבות גדולות ובסמינרים שזה לימודים יותר אקדמאים, כל העול נופל עליי, אני משלמת לכל ילד לפחות 1000 ₪ לימודים אז זה אבסורדי ולא מתחיל בכלל, אז המצוקה הכלכלית קשה מאוד.
<נרדית שרעבי: מה שאצלנו במשרד, מה שאנחנו מנסות לתת לנשים החד הוריות זה דבר ראשון, לאסוף אותן כקבוצה זה מאוד מאוד קשה.
<נרדית שרעבי: הן פשוט חוששות בטלפון להגיע.
<נרדית שרעבי: אני אומרת לה תבואי, מה, הם בסדר, כולם שם בסדר?
<נרדית שרעבי: אז לאסוף אותן זה קשה מאוד מאוד.
<נרדית שרעבי: הסטיגמה של אלה שעומדים בראש ולאו דווקא מהלשכה אלא בראש העיר אז הם מסתכלים עלינו כמשהו, כאילו כחתירה מתחת, לעשות פה איזה קנוניה או משהו לא ברור אז זה גם עושה לנו קושי.
<נרדית שרעבי: המגמה שלנו - - -
<קריאה: מה הקנוניה?
<נרדית שרעבי: אולי אנחנו נותנים לגיטימציה לגירושין.
מירב בן ארי: את חייבת לשמוע.
מירב בן ארי: התקשר אליי כתב מערוץ 7 לפני שבועיים והוא אמר לי – אני עסקתי הרבה בחד הוריות אחרי זה אני אדבר – אבל הוא אמר לי, יש נשים שהן רוצות להיות חד הוריות, אתן מחזקות אותן בכנסת, ולכן הן מעדיפות להיות חד הוריות מאשר להיות בזוגיות.
מירב בן ארי: אז הוא, אחרי שיצאתי עליו, זה לא היה מתאים בכלל - - - טוב שלא שמעת אותי כחברת כנסת מדבר.
מירב בן ארי: זה כל כך היה הזוי בעיני.
מירב בן ארי: הרי אין אישה באמת או ילד או ילדה שלא היו רוצים את התא המשפחתי התקין, הבאמת - - -
עאידה תומא סלימאן: מה זה תקין?
מירב בן ארי: שמרני, את אומרת לי, אני בכלל פה פרצתי גבולות לרווקות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, בגלל זה התפלאתי.
מירב בן ארי: לא, אבל אנחנו מדינה מאוד מסורתית, אנחנו מכירות את זה טוב מאוד גם מאיפה שאנחנו באות.
מירב בן ארי: אבל בסוף, הילד או הילדה או האמא, אף אחת לא רוצה להשאר בסוף לבד עם ששה ילדים, לבד.
מירב בן ארי: ולבוא ולשמוע דבר כזה מכתב שהוא באמת מאמין בזה, שנשים מעדיפות להיות חד הוריות רק בשביל העובדה שהיא תקבל כסף מהמדינה.
מירב בן ארי: את מה?
מירב בן ארי: את ה-1100 ₪ סיוע בשכר דירה, את ה-6000 שאת אמרת כי ישר קפצתי כי אמרתי איזה 6000.
מירב בן ארי: אם היא מגיעה ל-3400 במסלול ביטוח לאומי היא אומרת תודה 10 פעמים ושיוצאת למעסיק היא אומרת תן לי עד התקרה כדי שלא יפגעו לי, נכון, את הקיזוז המטופש הזה שאנחנו גם צריכים לטפל בו.
מירב בן ארי: את שומעת דברים והוא באמת - - -
עאידה תומא סלימאן: למה לא עשיתם את זה עד עכשיו בקואליצה, למה לא טיפלתם בזה?
מירב בן ארי: עכשיו, אל תדאגי, אנחנו עכשיו שיש לנו עודף גבייה של 3.1 מיליארד, לדעתי זה המס הראשון שצריך להתבטל אבל זה נדבר אחרי זה.
מירב בן ארי: אבל למה סיפרתי את זה, כי איך כתב באמת מאמין בזה?
מירב בן ארי: אמרתי לו, תגיד אתה שומע את עצמך, אתה שומע מה שאתה אומר לי?
מירב בן ארי: שאנחנו מחזקות את החד הוריות, נותנות להן גב, ולכן נשים ירצו להיות חד הורית ולא יהיו בזוגיות.
מירב בן ארי: זה פשוט צורם בעיני גם לשמוע בנאדם שמאמין בזה.
מירב בן ארי: אני אומרת לך, אני לא התאוששתי מזה, עזבי ששטפתי אותו שעה, נראה לי מצטער שהתקשר אליי.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שזה לא מקרה יחיד וזה לא מקרה נדיר.
עאידה תומא סלימאן: זה השיח שמשתלט, זאת הראקציה שאנחנו עומדות בפניה.
עאידה תומא סלימאן: במקום שהמדינה תקח אחריות על המצב של הקבוצות המוחלשות היא נכנעת לעוד ועוד שיח כזה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא מחזקות את הנשים האלה בחד הוריות שלהן.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מנסים לתחזק את החיים שלהן כך שיוכלו לתפקד כמשפחה - - -
<קריאה: ולילדים, לילדים יהיה להם אופק לא פחות ממשפחה של אבא אמא וילדים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבמקום, השימוש במונחים הוא מאוד חשוב, אנחנו לא מנסים לחזק את הנשים שיבחרו להיות חד הוריות, אלא יש מישהו או קבוצות שמנסות לגרוע מאפשרויות החיים של המשפחות האלה של הילדים האלה ועל זה צריך לדבר, על אלה שמנסים לקצץ עוד ועוד ועוד ולפגוע בילדים.
עאידה תומא סלימאן: זה לא עלינו שמנסים לשמר מצב מסוים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא שמעתי, חוץ מ- - - קבוצות אתן לא יכולות להשיג, אבל בואי ישר, מה אתן מציעות להן.
<נרדית שרעבי: הדבר הכי חשוב זה באמת להרים את קרנם, לתת להם הרגשה שהן אחת מכולן.
<נרדית שרעבי: דווקא בקבוצות תמיכה ואם יש לנו סדנאות למיניהן אנחנו דואגות כן לשלב אותן בכל הסדנאות.
<נרדית שרעבי: הן יכולות לבחור לאיזה סדנא הן רוצות ללכת.
<נרדית שרעבי: לאו דווקא לקבוצה של החד הוריות - - -
מירב בן ארי: נושמים לרווחה זה גם לחד הוריות?
<נרדית שרעבי: כן, הכל ביחד כן.
<קריאה: זה גם לחד הוריות.
מירב בן ארי: גם חד הוריות נכנסות בפנים?
<לינדה דגן: חד הוריות נכנסות לכל תכנית שיש ברווחה.
<לינדה דגן: גם ברמה הארצית וגם ברמה המקומית.
<לינדה דגן: כל מענה שעומד לרשות האוכלוסייה הרחבה עומדת גם לרשות האישה החד הורית ואנחנו יודעים באחוזים יותר גבוהים כי יש להן זכות לזה.
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם זה מה שאתן עושות שאתן מנסות - - -
<נרדית שרעבי: כן.
<נרדית שרעבי: יש מענה והן בוחרות לאיפה ללכת, בהחלט.
עאידה תומא סלימאן: תרצי להתייחס חברת הכנסת?
מירב בן ארי: אני רוצה רגע רק לומר כמה דברים כי באמת הנושא של החד הוריות הוא מאוד קרוב ללבי ולעשייה שלי.
מירב בן ארי: את צודקת על הקיזוז.
מירב בן ארי: היא דיברה שם 2003 - 2003 זאת שנת הגזירות הקשה ביותר שהייתה לחד הוריות ושם נפל עלינו החוק המיותר הזה של הקיזוז מזונות ילדים ושל היציאה לעבודה.
מירב בן ארי: ב-1.1 זה שונה מ-60% ל-25%ֵ.
מירב בן ארי: לא מספיק בעיני.
מירב בן ארי: היא אמרה את זה ובצדק, אני כל הזמן ובכל מקום שאני הולכת, אפילו מוצאי שבת אני יכולה להגיד לך שדיברתי עם שר האוצר ואנחנו עובדים על תכנית שבאמת המטרה היא לפחות עד שכר מינימום להפסיק את הקיזוז של מזונות הילדים.
מירב בן ארי: אין בזה שום היגיון.
מירב בן ארי: הרי מה מלינים הרבה פעמים בביטוח לאומי זה שיש עוד קצבאות שמקזזים נכון?
מירב בן ארי: מקזזים לנכים שיוצאים לעבודה, מקזזים לכל אוכלוסייה מוחלשת.
מירב בן ארי: עזבו שזו טעות בעיני לקזז לאוכלוסייה מוחלשת, אבל במקרה של מזונות הילדים, בעולם מתוקן היא הייתה מקבלת את מהאבא.
מירב בן ארי: וזה מזונות ילדים.
מירב בן ארי: ההתייחסות לזה כקצבה היא התייחסות שהיא לא נכונה כי בסוף אם היה אבא ואמא וכמו ב-80% מהמשפחות הוא היה משלם מזונות והכל בסדר או משמורת משותפת.
מירב בן ארי: פה אין את זה ומקזזים על זה, את צודקת.
מירב בן ארי: אני יכולה להבטיח לך שאני לא נחה עד שהסיפור הזה יסתיים.
מירב בן ארי: אני רוצה גם לומר עוד משהו שתדעו שיש את העניין של תקנות שאמורות להגיע, אני מאוד מקווה שנספיק שבוע הבא, לגבי לימודים אקדמיים של חד הוריות שהיה צריך מהן מבחן תעסוקה, שזה ירד.
מירב בן ארי: שתביני, שהמדינה כבר אומרת לה תלכי ללימודים אז היא מחייבת אותה גם במבחן תעסוקה.
מירב בן ארי: גם חד הורית, גם לימודים לתואר ראשון שזה כולנו יודעים מה זה לימודי תואר ראשון וגם מחייבים אותה במבחן תעסוקה פעמיים בשבוע.
מירב בן ארי: אז זה משהו שאנחנו כבר נוריד את זה.
עאידה תומא סלימאן: שם יפה מבחן תעסוקה.
מירב בן ארי: כן, מטופש.
מירב בן ארי: ועוד משהו זה את הסיפור הזה עם ידידות טורונטו על העניין של המעונות.
מירב בן ארי: שברגע שהיא, עוד פעם, כל פעם עוולה חדשה, שברגע שהיא מכניסה את הילדים למעון היא חייבת להראות תלושים.
מירב בן ארי: אבל אם עכשיו בראשון בספטמבר היא נכנסת לעבודה חדשה - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו דיברנו על זה פה.
מירב בן ארי: כן, אז זה שתדעו שגם זה אנחנו - - - וגם כל זה שידידות טורונטו - - -
עאידה תומא סלימאן: מה, אתם מה?
מירב בן ארי: זה אנחנו מכניסים את זה בתקנות.
מירב בן ארי: לא יחייבו אותה להביא תלושים לפני כן.
מירב בן ארי: היא תוכל להתחיל את העבודה ובמקביל להכניס את הילד למעון ולבוא לבקש את זה.
מירב בן ארי: אנחנו צריכים כממשלה להכנס לתפקיד הזה שעד עכשיו היה אצל טורונטו, ובצדק, אבל יהדות טורונטו הם עשו עבודה - - -
<קריאה: המדינה לא הרימה את זה.
מירב בן ארי: תאמיני לי אני באה מעמותה.
מירב בן ארי: כל מקום שיש ואקום, לצערי, מייד בישראל נכנסת עמותה.
<קריאה: עמותות שנותנות עבודה ל- - -
מירב בן ארי: ובמקום 400 דרך אגב, צריכות לתת ל-3000-4000.
מירב בן ארי: רק משהו אחד שאני רוצה להגיד.
מירב בן ארי: יש כאן חברות כנסת מכל הקואליציה, אופוזיציה, שמחזקות את החד הוריות.
מירב בן ארי: הן מחזקות את החד הוריות כי בסופו של דבר אם אישה הגיעה למצב הזה אין לנו ספק שהיא חלק מאוכלוסייה מוחלשת.
מירב בן ארי: לבוא כל פעם, אתם יודעים, אני גם היה לי את החוק של המענק לימודים, ישר נפלו עליי, מה, ואם היא מקבלת 8000 ₪, למה היא צריכה לקבל?