GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: אמרתי, אני לא יודעת איפה זה עומד היום, אני מבינה שהסכנה עדיין מרחפת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כול לפתוח את הדיון בזה, לשמוע קודם כול עדכון מנציגי ונציגות משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מקווה שתעדכנו אותנו.
עאידה תומא סלימאן: קיבלתי את החומר, אבל בתמצית.
<איילה מאיר: קודם כול, צהריים טובים לכולם.
<איילה מאיר: אני איילה מאיר, מנהלת השירות לרווחת הפרט והמשפחה במשרד הרווחה, שבין יתר תפקידיו גם אחראי על פעילות המקלטים לנשים נפגעות אלימות וילדיהן.
<איילה מאיר: אני רוצה לפתוח לפני הכול, ואני חושבת שגם העמותות המפעילות של המקלטים ומנהלות המקלטים יודעות את זה ושומעות את זה הרבה מהמשרד, אני חושבת שגם הוכחנו שאנחנו גם עומדים מאחורי המילים האלה: טובת הנשים והילדים עומדת בפני משרד הרווחה כל העת, ואנחנו יחד בסיפור הזה.
<איילה מאיר: זה לא אנחנו ואתן, וזה לא אנחנו, המשרד, והעמותות.
<איילה מאיר: זה סיפור שמעסיק אותנו, נכון, בערך כשנה וחצי, לדעתי אפילו יותר, אבל שנה וחצי אנחנו מה שנקרא "על זה", יושבים על זה, על המדוכה.
<איילה מאיר: אני חושבת שמה שהמשרד עשה, הרבה בזכות שיתוף הפעולה עם העמותות שמפעילות את המקלטים, הוא פורץ דרך, הוא אפילו חסר תקדים במונחים תקציביים של המשרד, שמזה 15 שנה שלא עודכן התעריף.
<איילה מאיר: הוא לא שודרג, לא רק לא עודכן.
<איילה מאיר: הוא היה מעודכן יחסית לתוספות יוקר כאלה ואחרות וצמוד למדד, אבל העדכון והשדרוג המשמעותי שנעשה לאחרונה נותן בעצם מענה בכמה וכמה היבטים.
<איילה מאיר: קודם כול, הוא נותן מענה לצרכים שהועלו על ידי המקלטים, שמוציאים יותר עבור שירותים שהם נותנים והם מוסיפים, כאשר התעריף לא נותן לזה שיפוי.
<איילה מאיר: היום התעריף החדש נותן שיפוי לדברים שהם טענו, ואנחנו גם יודעים שזה נכון, לדברים שהם בפועל הפעילו ובפועל הוסיפו.
<איילה מאיר: בנוסף לזה, התעריף החדש הוסיף ממד משמעותי לנושא של ההחזקה בהוצאות כלליות, שגם שם הייתה תוספת ללא צורך בלהוסיף תשומות נוספות מצד המקלטים, אבל הייתה תוספת כדי לתקן, לשפות, לצמצם את הפער שנוצר לאורך השנים בנושא של הוצאות כלליות.
<איילה מאיר: דבר נוסף שאני רוצה להגיד פה, שלאורך השנים, במיוחד האחרונות, אנחנו יודעים, גם במשרד וכמובן גם באמצעות העובדים הסוציאליים המסורים בתוך המקלטים, שהמאפיינים של האוכלוסייה והצרכים של האוכלוסייה של הנשים והילדים שמגיעים למקלטים הם מורכבים הרבה יותר, שזה דורש הרבה מאוד תשומות של ידע, תשומות נוספות.
<איילה מאיר: שאם בעבר יכולנו להגיד שנשים שמגיעות למקלטים הן בעצם אנשים שמרכז הנזקקות שלהן או מרכז הכובד של הצרכים, של הבעיה שלהן, הוא אלימות במשפחה או אלימות מצד בני הזוג שלהן לרוב, היום הנשים שמגיעות, ורק לפני שבוע ישבנו עם נציגות של העמותות ושל המקלטים ושמענו את זה שוב מהן, האוכלוסייה שמגיעה היא אוכלוסייה הרבה יותר מורכבת.
<איילה מאיר: היא רב-בעייתית, היא סובלת מבעיות נוספות, ממצוקות נוספות של עוני חמור, של בעיות התנהגות, של הפרעות אישיות, לפעמים גם בעיות נפשיות, בעיות של הילדים, של חוסר תפקוד הורי.
<איילה מאיר: הרבה מאוד בעיות, שבעצם מרכז הכובד או המסה או השירות שניתן בתוך המקלט, צריך להיות מותאם לצרכים של האוכלוסייה שמגיעה.
<איילה מאיר: ולאור זאת התעריף היום המעודכן כולל בתוכו תשומות נוספות על מה שהיה קיים קודם, על מנת שהמקלטים יוכלו לתת את השירות המיטבי יותר, המתאים יותר, לאוכלוסייה עם המורכבות של הצרכים.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לפרט, איזה תשומות מדובר עליהן?
<איילה מאיר: התוספות?
<איילה מאיר: מענים חינוכיים לילדים, מענים הדרכתיים לילדים.
<איילה מאיר: מענים נוספים: נושא של בריאות הנפש, גם פסיכיאטריה וגם עבודה סוציאלית ממוקדת בבריאות הנפש.
<איילה מאיר: נכון?
<איילה מאיר: זה בעיקר.
<מיכל חנוך אחדות: זה בעיקר הקטע של בריאות נפש, שאנחנו מדברים על זה שנים, ובעיקר הקטע של ילדים, גם הקטע של הדרכת ילדים, גם הקטע של שיעורי עזר וגם הקטע של איזושהי אפשרות לאיזשהו ליווי אינטנסיבי למשפחה באופן פרטני.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכולנו רוצים שהמקלטים יגישו את השירות הכי טוב והכי מקסימלי, ושהילדים וגם הנשים יקבלו מענה לצרכים שלהם.
עאידה תומא סלימאן: השאלה המהותית היא: כאשר נעשה שקלול לדרישות החדשות, מה הפער בין עלויות הדרישות החדשות לבין התוספת שניתנה?
<דניאל שיימס: דניאל, התקציבן של האגף.
<דניאל שיימס: ובעצם עמדתי מאחורי כל הסיפור הזה, בגלל שאני חי את העבודה הזאת.
<דניאל שיימס: קיבלנו לידיים שלנו נתונים כספיים של העמותות, שנקרא לזה נתונים יבשים.
<דניאל שיימס: זאת אומרת, הכנסות, הוצאות – יבש, בלי להיכנס פנימה.
<דניאל שיימס: איך אנחנו נכנסים לתוך תהליך כזה?
<דניאל שיימס: אנחנו שולחים לעמותה שמבקשת, שדיווחה את המודל וכו', ליווי של רואה חשבון של המשרד, שבא אלינו עם ממש ממש פירוט מפורט מה כן מוכר, מה לא מוכר; כמה הם מוציאים בפועל, דה פקטו.
<דניאל שיימס: אנחנו מייצרים איזשהו תקן של מה שנקרא מציאות בפועל אל מול מה שהמשרד עושה.
<דניאל שיימס: במקרה הזה היינו בסד זמן מאוד מאוד קצר, עשינו הכול יחסית מהר, השתמשנו בוא נקרא לזה בנתונים היבשים שקיבלנו, אל מול מה שאנחנו יודעים, מול מה שעשתה הוועדה.
<דניאל שיימס: הוועדה דיווחה שנה וחצי כבר עבודה, והגיעה אלינו עם המענים והצרכים.
<דניאל שיימס: כשאתה מסתכל על הנתונים האלה, ואני מסתכל קודם כול על מה שאנחנו עושים כתשלום, צריך לזכור, המקלטים מקבלים 80% תשלום קבוע, מובטח, בכל חודש.
<דניאל שיימס: זאת אומרת, שהייתי מצפה שקו ההכנסות של משרד הרווחה מה שנקרא מצד הרווחה, יהיה יחסית קו ישר.
<דניאל שיימס: ואתה רואה שההכנסות שלנו באמת עומדות על קו ישר, 80%, 90% מהתעריף, תלוי בתפוסה וכו'.
<דניאל שיימס: אבל כשאתה מסתכל על צד ההוצאות אתה רואה פערים, שאם בוחנים את זה סטטיסטית הפערים הם בלתי סבירים לחלוטין.
<דניאל שיימס: זאת אומרת, להסיק מכך איזשהו ממוצע, כמו שאת שואלת, מה הפער בין – אז אל מול מה להשוות, אל מול הממוצע של הענף או אל מול הממוצע של העמותות, זה חוטא לשני הכיוונים.
<דניאל שיימס: זאת אומרת, עמותות מסוימות נמצאות בפער של 10%–20% בקושי, ויש עמותות אחרות שנמצאות בפער של 30% וקצת יותר.
<דניאל שיימס: ואדרבה, גילינו אפילו עמותה מסוימת, עכשיו לא חשוב העמותה, שאפילו לגופה פנימה, בתוך העמותה עצמה, בשני מקלטים שונים – אותו מקלט למעשה, בשני מקומות שונים – הפער ביניהם הוא 50%, בגירעון של עצמם.
<דניאל שיימס: לך תסיק מזה עכשיו מסקנות לגבי מהו הפער הנכון שצריך להיות אל מול - - - עשינו אקסטרפולציה כמה שיכולנו לעשות - - -
עאידה תומא סלימאן: בעניין הפער, לא שאלתי על הפער של ההוצאות האמיתיות של המקלטים, כפי שאתה קורא להם.
עאידה תומא סלימאן: שאלתי על פער בין עלות התוספות לבין מה שהוחלט לתת.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, החלטתם על תוספת של פסיכולוג, פסיכיאטר, עובדת סוציאלית, אני לא יודעת מה, שקללתם את העלויות של כל זה.
עאידה תומא סלימאן: מה יצא בסך הכול עלויות, על תוספות שאתם דורשים אותן, ומה ניתן בלי לדרוש תמורתו כלום בינתיים?
עאידה תומא סלימאן: כלומר, תוספת על התעריף הקודם.
<דניאל שיימס: תוספת על התעריף הקודם, בחישוב שעשיתי, מגיע ל-30% – 30%, סליחה, מהתוספת.
<קריאה: 70% מהתוספת היא - - -
<דניאל שיימס: זה בערך 12%–13%.
<דניאל שיימס: 1,600 שקלים מתוך ה-4,600 בערך זה בעצם רק יישור קו.
<דניאל שיימס: כשנכנסנו לעבודה הכלכלית הזאת, גם התייעצנו עם אנשים בדרך, אמרנו שהעבודה תחולק לשלושה שלבים.
<דניאל שיימס: אל"ף, לקחת את המודל הקיים כמו שהוא ולהביא אותו לערכים של היום.
<דניאל שיימס: מה היה קורה אילו היינו לוקחים את המודל ההיסטורי לפני 22 שנה ומביאים אותו להיום?
<דניאל שיימס: איך היינו עושים את זה בכללים של היום?
<דניאל שיימס: יצא פער של בערך 1,600 שקלים.
<דניאל שיימס: את זה הצלחנו עכשיו למסד, גם כתוב מכתב שלנו, על פי כללים שמכאן ולהבא העדכונים שלהם הרבה יותר ריאליים.
<דניאל שיימס: זאת אומרת שמחר, לא כמו שעשינו לאורך השנים האחרונות, העדכון הרבה יותר קרוב למציאות.
<דניאל שיימס: אז ודאי שזו תוספת מה שנקרא ביישור קו.
<דניאל שיימס: מצד שני, שאלת פה שאלה, מה המקלטים, לאור הדוחות הכספיים שלהם, עושים ממילא, מוציאים את זה, זה נמצא היום בדוח ההוצאות שלהם, ואנחנו רוצים למסד את זה בתוך המודל.
<דניאל שיימס: אם זה בריאות הנפש ואם זה המענים לילדים וכו' וכו', ובאמת עשינו איזושהי תמצית של העניין הזה.
<דניאל שיימס: והבנו שיש עוד כל מיני מענים, שהמשרד מברך עליהם, שהמקלטים עושים, ויש חלק שעושים פחות וחלק שעושים יותר.
<דניאל שיימס: החלטנו למסד את זה, ואת זה שוב שמו בתעריף.
<דניאל שיימס: רוב רובה של התוספת זה בעצם זה.
<דניאל שיימס: זה בעצם לומר: מה שעשו המקלטים לאורך השנים מבורך, צריך שיהיה.
<דניאל שיימס: השינוי הזה שהם עושים ומופיע בדוחות הכספיים שלהם, צריך להביא אותו לידי ביטוי בתעריף.
<דניאל שיימס: ואת זה בסוף מיסדנו.
<דניאל שיימס: אתן דוגמה אחת קיצונית ל"תיערוף" היסטורי, שהיה בולט בעניין של מה עניין הפיקוח לדרישה ומה עניין ה"תיערוף", והפער ביניהן.
<דניאל שיימס: הדרישה ההיסטורית הייתה ארבעה תקנים של אם בית.
<דניאל שיימס: ותמחרו את זה היסטורית.
עאידה תומא סלימאן: לא, ארבעה וחצי.
<דניאל שיימס: לא.
<דניאל שיימס: אני לא טועה.
עאידה תומא סלימאן: ארבעה וחצי, לא?
<דניאל שיימס: אני לא טועה, רק תקשיבו עד הסוף.
<דניאל שיימס: הפער בין התקן בפועל לבין התמחור הוא בין 4 ל-4.5 כך תמחרו את זה.
עאידה תומא סלימאן: סלח לי, המשרד ביקש 4.5 תקנים.
<דניאל שיימס: נכון.
<דניאל שיימס: בדיוק.
<איילה מאיר: רגע, תקשיבו, הוא יסביר הכול.
<דניאל שיימס: אתם רוצים לבקש מספרים?
<דניאל שיימס: זה קצת מוגזם.
<איילה מאיר: גם הזמנו אתכם לפגישה, חשוב להגיד את זה.
<דניאל שיימס: המשרד דרש ארבעה תקנים, הוא לא דרש 4.5 תקנים.
<דניאל שיימס: ואז הוא פיזר את זה על פני המשמרות ואמר:
<דניאל שיימס: בוקר אני צריך אם בית אחת וכו'.
<דניאל שיימס: ותמחר בפועל 4.5.
<דניאל שיימס: אנחנו מתמחרים היום מודלים כאלה על פני השבוע מדברים על 1.32 משרה על כל משרה אחת.
<דניאל שיימס: אנחנו מתמחרים 1.32 ומבקשים אחד, בפועל זו משרה אחת על פני השבוע.
<דניאל שיימס: נכון, זה יוצא יותר כסף, אבל הפער הזה יצר, סתם עכשיו פה אם מסתכלים, המספרים אקסל מול אקסל, פער של 78% בתמחור.
<דניאל שיימס: אנחנו היום רוצים את אותן ארבע אם בית, אותן ארבע משרות, אך מתמחרים אותן בפועל ב-5.28 תקנים בכסף.
<דניאל שיימס: זה פער שרואים אותו לכאורה כאיזשהו מה הועילו חכמים, הוספתם תקן וגם שילמתם עליו, שני צדי המשוואה עלו באותו יחס – לא נכון.
<דניאל שיימס: אנחנו דורשים ארבעה תקנים כמו שדרשנו עד היום.
<דניאל שיימס: משלמים עליהם במקום 4.5 – 5.28.
<דניאל שיימס: זה הבדל מהותי בכסף.
<קריאה: בשביל שבעה ימים.
עאידה תומא סלימאן: בעצם מה ששילמתם בעבר לא הספיק.
עאידה תומא סלימאן: לא הספיק לא בגלל שהעמותות לא ידעו איך להוציא את הכסף ולא בגלל שבזבזו, אלא בגלל הסיבה הפשוטה שהרבה פעמים המקלטים מתנהלים במצבים של חירום, שמחייבים שתי אימהות בית באותו זמן.
עאידה תומא סלימאן: מה לעשות, יש מקומות עבודה ששומרים על העובדים שלהם, ומטפחים אותם ורוצים להשאיר אותם, אז העלות של השכר שלהם היא לא עלות מינימום, כמו שמשולם בתעריף או קצת יותר.
עאידה תומא סלימאן: משלמים עבור שעות לילה, ושעות שבת בצורה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: אז יצא שבעצם המשכורות של אימהות בית עלו ממילא, לפני שהעליתם ל-5.32, כפי שאמרת, עלו אולי 5.5 אפילו.
עאידה תומא סלימאן: השאלה: זה מכסה או לא מכסה?
עאידה תומא סלימאן: זה בעצם לא מכסה.
<דניאל שיימס: אז את שואלת את מה שאמרת שאת לא רוצה לשאול לפני רגע.
<דניאל שיימס: אמרת שאת לא בודקת את העלות בפועל בשטח, כי היה מקלט אחד שמשלם לאם הבית שלו 15,000 שקל, ומקלט אחר שמשלם לאם בית שלו 12,000 שקל.
<דניאל שיימס: כמו שאמרת, תלוי איך מחזיקים אותן – שנים, לא שנים, ותק ולא ותק.
<דניאל שיימס: בסוף הממוצע יכול לפגוע ולא לפגוע, לחטוא ולא לחטוא, לשלם לאחד יותר מדי, לאחר פחות מדי.
<דניאל שיימס: אנחנו עובדים עם ממוצע.
<דניאל שיימס: משרד הרווחה, כמו שאמרתי בתחילת הדיון, קובע איזשהו תקן של מה הוא מבקש שיהיה.
<דניאל שיימס: אמר את זה השר שלנו באחת הישיבות, לפעמים אנחנו מבקשים רק סוסיתא.
<דניאל שיימס: נכון, העמותות רוצות את המרצדס, המשרד מבקש סוסיתא וטוען שזה מספיק טוב.
<דניאל שיימס: יכול להיות שבפועל אין כזה.
<דניאל שיימס: יכול להיות.
<דניאל שיימס: אבל אני חוזר ואומר: המשרד מתמחר את מה שהוא מתמחר, לא על פי העלות בהכרח בפועל - - -
עאידה תומא סלימאן: המשרד לפעמים מבקש מרצדס במחיר של סוסיתא.
<דניאל שיימס: זה כבר ויכוח אחר.
<דניאל שיימס: למשרד הרווחה יש טבלאות שכר, והן תקפות במאות מודלים כלכליים, מאות מסגרות, והוכיחו את עצמן כבר.
<דניאל שיימס: יכול להיות במודלים מסוימים למעלה, למטה, ממוצעים תמיד יפספסו.
<דניאל שיימס: אבל אני חושב שבסך הכול, וזה מה שאמר המנכ"ל בדיון שהיינו פה ביחד, המנכ"ל שלנו ביקש בעקבות הדיון הקודם, אמר: חבר'ה, תשאירו לנו עד סוף ספטמבר, קצת לפני החגים הוא אמר, להביא לפניכם את המודל הזה.
<דניאל שיימס: תקבלו את מה שתקבלו, אל תנהלו על זה משא ומתן, אבל אתם מוזמנים אחד אחד לבוא ולהסביר איפה אל מול המודל החדש, אל מול הכלכלנים, אל מול השירות המקצועי, איפה בכל זאת יש פערים.
<דניאל שיימס: נמצא פתרון.
<דניאל שיימס: תביאו את זה, יש לנו מספיק זמן, בינתיים אני מאשר רטרואקטיבית, בינתיים אני מאשר לשלם את זה באופן מיידי וכו'.
<דניאל שיימס: אבל הגענו לפה עכשיו.
<דניאל שיימס: אני חושב שאם כל אחת ואחת מהעמותות תבחר לבוא, לשבת מולי ולראות את ההסברים – אם אתם רוצים ביחד, אז ביחד – עשינו את בעבר, נסביר איפה זה בא לידי ביטוי.
<איילה מאיר: דניאל, הזמנו.
<איילה מאיר: עוד עשרה ימים יש לנו פגישה של איריס פלורנטין הסמנכ"לית, יחד אתך.
<איילה מאיר: הזמנו את כל העמותות כדי לקבל הסבר מפורט, בצורה מסודרת, לרדת לפרטים.
<דניאל שיימס: אוכל להסביר למי שירצה.
<דניאל שיימס: גם לא לקרוא את זה פשיטא as is.
<דניאל שיימס: אם תסתכלו על המודל הישן, חבר'ה, יש שם תמחורים שאני עד היום לא יודע על איזה עץ טיפסו שם כדי להסביר את זה.
<דניאל שיימס: לא יודע, לא מבין, אולי אתם מבינים.
<דניאל שיימס: והיום אני יודע להסביר לפחות לאיזה עוגן אני נצמד, ואיך הוא מהיום והלאה יעודכן, והוא צמוד הסכמי שכר, הוא צמוד מדדים רלוונטיים וכו' וכו'.
<דניאל שיימס: הרבה יותר ריאלי.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לציין, טוב שקבעתם דיון עם העמותות, אבל היוזמה לדיון הזה באה, כי הוועדה הזו כבר עוסקת בנושא של תקצוב המקלטים בשנתיים האחרונות באופן מסודר.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת, אם נעשתה פריצת דרך, וזכות הוועדה הזו כן לברר מה בדיוק קרה, במיוחד שהמידע, קראנו עליו בעיתונות, לפני שהתעדכנו, למרות כל הרצון להתעדכן איפה זה עומד ומה קורה.
עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שזכות הוועדה שטיפלה בנושא הזה וליוותה אותו כל כך הרבה זמן, כן להתעדכן וכן להבין לאן הרוח נושבת.
עאידה תומא סלימאן: יש עוד מה להוסיף מבחינת המשרד?
עאידה תומא סלימאן: אז יש לנו את דינה, מנכ"לית עמותת מעון חירום לנשים.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, דינה.
<דינה חבלין דהן: אני רוצה להגיד שעברנו כולנו, כל נציגי העמותות, בעיון רב על המסמך שקיבלנו מאיריס פלורנטין ביום חמישי האחרון בערב, שמפרט את המודל התעריפי החדש.
<דינה חבלין דהן: ואני לא יכולה שלא להגיד בפתיחת דברי, שבאמת ניכר שהמשרד מתגייס לטובת הנשים והילדים, ורואים ומרגישים שהטובה שלהם היא בראש מעייני כולם.
<דינה חבלין דהן: באמת אין פה צדדים, כמו שאיילה ציינה.
<דינה חבלין דהן: אבל כשאני עוברת בפירוט על המודל הזה, וישבנו נציגי העמותות וחשבנו איך אנחנו מתמודדים עם הנייר הזה, ראינו שמדובר פה בתוספת של כ-4,650 שקלים לאישה ולילדיה.
<דינה חבלין דהן: ובאופן כללי אפשר להגיד שהסכום הזה הוא מקובל עלינו, הוא יכול לפתור את הבעיה.
<דינה חבלין דהן: אבל הוא יכול לפתור את הבעיה אך ורק אם אין פה דרישות שמשקפות עלייה משמעותית בהוצאות שלנו.
<דינה חבלין דהן: זה סכום שיכול לשקף את העלות האמיתית שלנו בפועל.
<דינה חבלין דהן: וכשאני עוברת על המודל התעריפי החדש, אני באמת רואה את הדברים שדניאל ציין בנושא של העובדים הסוציאליים ובנושא של אימהות בית.
<דינה חבלין דהן: אני רואה שנלקח בחשבון כוננות, שבעבר לא נלקח, ותמיד המקלטים שילמו עליה.
<דינה חבלין דהן: אני רואה את הנושא של אם בית.
<דינה חבלין דהן: אבל אני כן רואה דרישה לתוספת בהוצאות.
<דינה חבלין דהן: אני כן רואה דרישה ל-1.5 משרות בפועל של ילדים שמגולמות לשתי משרות, אלה שתי משכורות; אני רואה דרישה לפסיכיאטר – 15%, זו דרישה למשכורת או להוצאה נוספת; אני רואה פה דרישה למטפלת פרטנית, זו דרישה לתוספת, מרבית המקלטים לא הפעילו את זה.
עאידה תומא סלימאן: מטפלת פרטנית - - -
<דינה חבלין דהן: בלתי מוסמכת.
<קריאה: סומכת.
<דינה חבלין דהן: סומכת, כן.
עאידה תומא סלימאן: אה, סומכת.
עאידה תומא סלימאן: זה תפקיד שלא היה קיים מקודם?
<דינה חבלין דהן: תפקיד שלא היה קיים.
<דינה חבלין דהן: ובמרבית המקלטים הוא לא קיים כיום, ולכן אנחנו לא משלמים אותו.
<דינה חבלין דהן: זו דרישה להוצאה נוספת בפועל.
<דינה חבלין דהן: יש פה בסך הכול 3.5 תקנים של משרות מלאות, שצריך לשלם אותן בפועל על הוצאות שלא היו.
<דינה חבלין דהן: אז אם המשרד יגיד לנו: תראי, את מדריכי הילדים, שני התקנים שאת אומרת, לא בהכרח אני דורש תקני כוח אדם של מועסקים בשכר, את יכולה להחזיק פה בני שירות לאומי, את יכולה להחזיק פה כל מיני מתנדבים ודברים אחרים, העיקר שיהיו שני אנשים שיאיישו את זה – לרובנו יש את האנשים האלה שאנחנו משלמים להם פחות.
<דינה חבלין דהן: אבל זה לא כתוב פה.
<דינה חבלין דהן: לגבי הפסיכיאטר, לגבי המטפלת, לגבי ה-50% עובד הוראה – אלה דרישות מאוד ממשיות, דרישות להוצאה בפועל.
<דינה חבלין דהן: אז לנו יש בעיה עם הדרישות להוצאות נוספות.
<דינה חבלין דהן: אני רוצה להגיד, שכל התעריף הזה לא מתייחס למענים בתחום של בינוי, שיפוץ והצטיידות.
<דינה חבלין דהן: ביקשנו ובכלל אין פה התייחסות, לתקצוב אחת לשלוש שנים, למימון פעילות של בינוי, שיפוץ והצטיידות במקלטים, כי אנחנו יודעים שהבלאי במקלטים הוא איום ונורא.
<דינה חבלין דהן: אם אנחנו אמורים לספק שירות מכבד לאורך זמן, צריך להסדיר איזשהו מנגנון למתן תקצוב כזה.
<דינה חבלין דהן: אני מסכימה שזה לא צריך להיות במודל התעריפי הזה, אבל צריך להיות מנגנון נוסף.
<דינה חבלין דהן: דבר נוסף שעולה פה, והוא גם כן לא לגמרי בתוך התעריף, זה שאנחנו עומדים על זה שהזהות של המקלטים תישמר כזהות של מקלטים לנשים נפגעות אלימות וילדיהן.
<דינה חבלין דהן: המקלטים, בחסות ה-15% תקן פסיכיאטר ו-25% תקן עובדת סוציאלית בתחום בריאות הנפש, לא יהפכו למוסדות פסיכיאטרים.
<דינה חבלין דהן: אין לנו את הכלים והיכולת לעשות את זה.
<דינה חבלין דהן: אנחנו גם לא מעוניינים לעשות את זה, אנחנו דואגים לאוכלוסייה האחרת שצריכה להגיע למקלטים.
<דינה חבלין דהן: ולכן צריך להסדיר פה מנגנון מאוד ברור.
עאידה תומא סלימאן: דינה, למה את אומרת את זה?
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלמקלטים לפעמים מגיעות נשים ונדרש להן טיפול, לפעמים של פסיכיאטר, לפעמים של פסיכולוג, או ילדים.
<מיכל חנוך אחדות: חלק גדול מאוד מהנשים.
עאידה תומא סלימאן: הייתי נזהרת בלהגיד חלק גדול מהנשים.
<מיכל חנוך אחדות: זאת המציאות.
עאידה תומא סלימאן: אז זה אומר שכנראה העובדים הסוציאליים מעבירים אליכם רק את המקרים - - -
<יעל גולד: הפרופיל - - -
<דינה חבלין דהן: ביקשנו מענה פסיכיאטרי - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל למה ההרגשה, אם זה המצב, דינה?
<דינה חבלין דהן: אגיד למה.
<דינה חבלין דהן: מכיוון שהיקף הנשים בעלות מחלות נפש פעילות, או בעלות רקע פסיכיאטרי כבד, שמגיעות היום, שמופנות למקלטים, הולך וגדל.
<דינה חבלין דהן: ואנחנו חוששות מזה, שבעצם זה שייתנו איזשהו תקן חלקי כזה בתחום בריאות הנפש, יפגיזו אותנו במקרים כאלה, יחייבו אותנו לקבל אותן.
<דינה חבלין דהן: ואז נהפוך בעצם למוסד פסיכיאטרי.
<נעמי שניידרמן: שמי נעמי שניידרמן, אני מנכ"לית עמותת "אישה לאישה".
<נעמי שניידרמן: אנחנו אחד משני מקלטים שכבר היום מפעיל תוכנית לנשים עם צרכים מיוחדים בתחום בריאות הנפש.
<נעמי שניידרמן: ואני רוצה להתייחס, מעבר לסוגיה הכספית של אם יש יכולת בכלל לספוג כמות כזו של הפניות, ובוודאי שצריך לטפל גם בנשים עם קשיים נפשיים, ישנה שאלה של המרקם הטיפולי שנוצר במקלט.
<נעמי שניידרמן: ולהערכתנו יש פה גם ממד, אפילו הייתי אומרת של ביצה ותרנגולת, שככל שהמקלט הופך יותר ויותר למקום של אנשים שהם באמת עם איזשהו פרופיל פסיכיאטרי, הוא נהיה פחות ופחות מקום שיכול לקלוט נשים שהן, במירכאות, יותר נורמטיביות, יותר מתפקדות, יותר ה-hardcore של האוכלוסייה שבעצם אנחנו מעוניינות וזקוקות לטפל בה.
<נעמי שניידרמן: ולהערכתנו ברמה של הפנייה לציבור, ישנן עוד הרבה נשים בבית, שאילו היו יודעות על השירות של מקלט היו מגיעות.
<נעמי שניידרמן: נשים מתפקדות ומתאימות למקלט בהגדרה שלו.
<יעל גולד: יותר מזה, הן הולכות.
<יעל גולד: אם מגיעה מישהי נורמלית - - -
עאידה תומא סלימאן: אבקש רק, כמו תמיד, תנסו לדבר כשיש לכן זכות דיבור, כי זה עוזר לפרוטוקול.
<נעמי שניידרמן: זה רק נראה לי ההתייחסות הזו לנושא של הנשים עם צרכים מיוחדים בתחום בריאות הנפש.
<נעמי שניידרמן: אנחנו יכולים להגיד את זה מתוך ניסיון שלנו, שחייב להיות איזשהו תמהיל, לא הייתי אומרת מאוזן, תמהיל של ייצוג מסוים של האוכלוסייה הזו ובזרועות פתוחות, משום שבוודאי שנשים כאלה זקוקות גם למקלטים, אבל זה לא יכול להיות משהו שישפיע על כל המרקם של הבית.
עאידה תומא סלימאן: דינה, סיימת?
<דינה חבלין דהן: רציתי רק להגיד, שאנחנו מברכים על סיוע בתחום הפסיכיאטרי לנשים שהיום נמצאות במקלטים, אבל אנחנו צריכים לזה תקצוב נוסף.
עאידה תומא סלימאן: אם אני מבינה נכון, אתן מבדילות בין שני מצבים.
עאידה תומא סלימאן: מצב אחד, שקיים היום, שמגיעה אישה על סמך היותה אישה מוכה, ותוך כדי מגלים שהיא צריכה טיפול ועזרה פסיכיאטרית, לבין לקבל מהתחלה, לפתוח את דלתות המקלט לנשים שהן כבר מאובחנות עם בעיות נפשיות.
עאידה תומא סלימאן: זה הקו שאתן רוצות למתוח בהתחלה, כי זה מחייב התכוננות אחרת, אני מכירה את זה גם כן.
<מיכל חנוך אחדות: אנחנו רוצות רגע להתייחס.
עאידה תומא סלימאן: אז אבקש ככה.
עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני בטוחה שיעלו עוד דברים שירצו תשובות מסודרות עליהם.
עאידה תומא סלימאן: אולי באמת תיקחו ככה, תרשמו את כל הדברים שאתן רוצות להגיב, ואתן לכם באמת להגיב לכול, כי אם זה ילך בשיטת הפינג-פונג לא נתקדם.
<דינה חבלין דהן: רציתי למתוח רק עוד שני נושאים, אחד זה הנושא של השקיפות, שאנחנו מבקשים שכשנקבל את התעריף הסופי והמעודכן, לא יהיה לנו "טוטלים" של מספרים על סך הכול כוח אדם, אלא נקבל נתון של כמה המשרד מתקצב, כל משרה ומשרה כל רכיב ורכיב: כמה הוא מתקצב מזון, כמה הוא מתקצב קורת גג וכן הלאה.
<דינה חבלין דהן: זה קריטי בשבילנו כדי לדעת איך לתכנן את ההוצאות שלנו, וכדי לדעת ולמתוח את הקו ולהגיד שסעיף א' או ב' לא רלוונטי.
<דינה חבלין דהן: והדבר האחרון הוא לגבי שיטת התשלום.
<דינה חבלין דהן: בפגישה שהייתה לנו עם המנכ"ל הוסכם ששיטת התשלום למקלטים תחזור למה שהיא הייתה פעם, ובאמת כל חודש יועברו לצורך הפעלת המקלט 80% מהתעריף.
עאידה תומא סלימאן: והתחשבנות בסוף השנה?
<דינה חבלין דהן: כן, או פעמיים בשנה.
<דינה חבלין דהן: ואני רק רוצה לדעת, אם אפשר לקבל תשובה, מה לוח הזמנים לשינוי הזה, כי זה כבר הוסכם שהשינוי יקרה.
<איילה מאיר: כבר השתנה.
<מיכל חנוך אחדות: כבר קורה.
<מיכל חנוך אחדות: בתחילת ספטמבר - - - אוגוסט.
<איילה מאיר: זה כבר השתנה, זה כבר חזר - - -
<איילה מאיר: נגיב לכול בסוף, אמרת, אז אני מתאפקת.
<איילה מאיר: זה קשה לי.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, ואתן לך צל"ש אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: אבל אם באמת תזכי בו, כלומר לא בכל מקרה.
<איילה מאיר: הצבנו סטנדרט גבוה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני רוצה גם כן אחר כך לשמוע.
עאידה תומא סלימאן: הבנתי, עשיתי חשבון גס כשדיברה דינה, יוצא שהתוספת לכל מקלט במקרה שנלך על 80% כממוצע התשלום הוא בסביבות 44,000 שקל בחודש, משהו כזה.
עאידה תומא סלימאן: 44,000 שקל אמורים לכסות, אני מבינה, 3.5 תקנים, פלוס התוספת שאתם אומרים על ההוצאות הכלליות.
<איילה מאיר: את עושה את זה כפול עשר נשים?
עאידה תומא סלימאן: כפול 12.
עאידה תומא סלימאן: 80% מה-12, משהו כזה - - -
<דינה חבלין דהן: תעשי כפול 100, זה יוצא לך - - -
עאידה תומא סלימאן: כמה זה יוצא, 45,000?
<איילה מאיר: 4,650 כפול 12 - - -
<דינה חבלין דהן: 55,788.
עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי, עשיתי את החשבון.
עאידה תומא סלימאן: החשב נמצא, ארצה לשמוע אחר כך תגובה על זה, או אם יש לך כבר את החישוב הזה, תגיד לי.
<דניאל שיימס: כשאנחנו מתמחרים את זה, אנחנו מתמחרים את זה על פי המודלים של המשרד בשכר עבודה.
<דניאל שיימס: אבל מה שאת עשית, חיברת חיבור פשוט של המספרים בצד ימין, והכפלת בשכר איזשהו, אני לא יודע - - -
עאידה תומא סלימאן: מה שעשיתי, הערכתי מהי התוספת החודשית שיקבל כל מקלט, ומה הוא יצטרך לכסות עם זה.
<דניאל שיימס: בואי ניקח את זה רק כדוגמה.
<דניאל שיימס: מטפלת תעבוד ב-75% משרה ולא ב-99.
<דניאל שיימס: אני מתמחר את זה כמשרה מלאה, אבל זה בפועל שלושת רבעי משרה.
<דניאל שיימס: פסיכיאטר ב-15% משרה – זה לא על ה-payroll שלך.
<דניאל שיימס: יכול להיות, כמו שבעצמכם אמרתם, אתם קונים שירותים פסיכיאטריים - - -
<קריאה: וזה עולה.
<דניאל שיימס: אני לא מזלזל, אני לא מתווכח, זה גם לא הדיון.
<דניאל שיימס: הרי יש מצב שמקלט א' משלם איקס, מקלט ב' משלם וואי.
<דניאל שיימס: אבל זה חשוב.
עאידה תומא סלימאן: לא אכנס לזה.
עאידה תומא סלימאן: אני שואלת שאלה מאוד עקרונית.
<דניאל שיימס: כן, סבירויות.
עאידה תומא סלימאן: יש לך 15% פסיכולוג?
עאידה תומא סלימאן: כמה הפסיכיאטר?
<קריאה: גם 15%.
עאידה תומא סלימאן: 15.
עאידה תומא סלימאן: יש לך 100% ליווי פרטני.
עאידה תומא סלימאן: אספתי את כל התקנים, לא חשוב כמה משלמים על כל תקן, אספתי את כל התקנים החדשים.
עאידה תומא סלימאן: יצא כמה?
עאידה תומא סלימאן: 3.5? 3.5.
עאידה תומא סלימאן: יש לי תוספת תקציבית שהמשרד ישלם כל חודש, שהיא התוספת של 4,600, כמה אמרתם, כל חודש, כפול 12 נשים.
עאידה תומא סלימאן: 80% ממוצע התשלום, אמרתם, למקלטים.
עאידה תומא סלימאן: יוצא משהו בסביבות 45,000 שקל.
עאידה תומא סלימאן: 45,000 שקל אתה נותן, אתה מבקש 3.5 תקנים חדשים עם תבחינים שונים לכל תקן, ובתוך זה אמור להיות גם תוספת להוצאות הכלליות.
עאידה תומא סלימאן: השאלה המהותית, האם באמת ב-3.5 תקנים, כולל פסיכיאטר, כולל פסיכולוג באחוזי משרה כאלה או אחרים, כן אפשר להסתפק בסכום הזה לעלויות שלהן?
<דניאל שיימס: קודם כול, צריך לחזור ולהגיד: פסיכולוג היה במודל הקודם, לא הוספנו אותו.
<קריאה: לא היה פסיכולוג.
<דניאל שיימס: פסיכולוג תומחר בעבר במודל הקיים, הוצאות פסיכולוג תומחרו, אם תסתכלו על המודל ההיסטורי.
<מיכל חנוך אחדות: כאבחונים וטיפולים פסיכולוגיים.
<מיכל חנוך אחדות: זה אותו דבר.
<דניאל שיימס: זה אותו דבר.
עאידה תומא סלימאן: כן, היה סעיף של אבחון, זה נכון.
<רות רזניק: במקום עובד סוציאלי לילדים, היה פסיכולוג לילדים, זה הכול.
עאידה תומא סלימאן: לא לא לא, יש תקציב של אבחונים פסיכולוגיים.
עאידה תומא סלימאן: היה בתעריף ההוא.
עאידה תומא סלימאן: זה עוד אפילו כשהייתי אני מנכ"לית עמותה.
<מיכל חנוך אחדות: אז על זה.
<מיכל חנוך אחדות: זה במקום בהוצאות אחזקה, יזה עכשיו מתורגם לאחוזי משרה.
עאידה תומא סלימאן: זאת אומרת, הוספתם לתקן של הפסיכולוג, ה-15%, הוספתם לזה כסף או פשוט חישבתם את מה שהיה קיים על אבחונים?
<איילה מאיר: את מדברת על הפסיכולוג או על הפסיכיאטר?
עאידה תומא סלימאן: פסיכולוג, כי פסיכיאטר לא היה.
<דניאל שיימס: פשוט תמחרנו את זה בתוך המודל של כוח האדם, ולא בהוצאות הכלליות כמו שזה היה בעבר, באיזה מספר סגור וסדור.
עאידה תומא סלימאן: רות, רצית להתייחס, בבקשה.
<רות רזניק: אז שלום לכולם.
<רות רזניק: בתחילת דברי אני רוצה להתייחס לנשים שהן חולות נפש, ולהזכיר ליושבות כאן שנערך מחקר בידי בית-חולים הדסה לפני הרבה שנים בשמונה מקלטים, שקבעו שכ-55% מנשים ששהו מינימום שלושה חודשים במקלט, עליהן עשו את המחקר הרציני הזה, הן סובלות מפוסט טראומה.
<רות רזניק: זאת אומרת שחלק מהנשים תמיד סבלו מפוסט טראומה במקלט.
<רות רזניק: ומזה צריך להקיש שנשים שחיות במעגל אלימות הן נשים ברובן פוסט טראומתיות במידה זו או אחרת.