GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זהבה גלאון: אני רוצה לציין את זה ולומר כך: בשנת 2012 אני העברתי הצעת חוק שהמטרה שלה הייתה מתן גמלת הבטחת הכנסה לכול אישה שנכנסת למקלט.
זהבה גלאון: זה היה ב-2012.
זהבה גלאון: האוצר הוסיף לחוק ההוא חסם שבעצם אישה תהיה זכאית לגמלה רק אם חודש לפני שהיא נכנסה למקלט היא הייתה זכאית לאותה גמלה.
זהבה גלאון: ראינו שהדבר הזה הוא מאוד בעייתי ולכן בעצם הגשנו את ההצעה הזו שרוצה להחזיר את החוק למתכונת המקורית שלו, זאת אומרת לבטל את התנאי הזה ולקבוע שכול אישה שנכנסת למקלט לנשים מוכות לתקופה של חודש ויותר, היא תהיה זכאית להבטחת הכנסה בזמן השהות שלה במקלט.
זהבה גלאון: את אמרת את זה בעצמך, מי שמכיר את המקלטים רואה את הנשים והילדים שמגיעים לשם.
זהבה גלאון: יושבות כאן מנהלות מקלטים.
זהבה גלאון: בכלל כול הנשים שיושבות כאן, כולן פעילות בנושא הזה, מכירות את הנושא הזה לפני ולפנים.
זהבה גלאון: כול מי שרואה את הנשים והילדים האלה מבין למה הנשים האלה זקוקות לגמלה, איך הן נעקרות מהחיים שלהן, צריכות להסתגל למציאות חדשה.
זהבה גלאון: הרבה פעמים הן סוחבות חובות של בני הזוג שהיכו אותן.
זהבה גלאון: הן לא יכולות ללכת לעבודה או לעבוד מחשש לחייהן.
זהבה גלאון: המטרה בתיקון הזה שאנחנו מביאות עכשיו זה בעצם לאפשר לאותן נשים להתחיל את החיים שלהן ללא בן הזוג האלים ובלי שהמצוקה הכלכלית שלהן בעצם תגרום להן ולילדים שלהן לחיות בתנאים של אלימות וסבל.
זהבה גלאון: אני יודעת ושמעתי את זה הרבה ממנהלות המקלטים, שיש בעיות פרוצדורליות שקשורות לחלוקת הכסף בין הנשים למקלטים.
זהבה גלאון: אני רוצה לשים על זה דגש.
זהבה גלאון: בהסדר הקודם, בהצעה הקודמת נקבע שהמקלטים אמורים לגבות מהאישה 25% מהגמלה שלה, כי המנגנון לתשלום בעצם עובד כך שהיא משולמת על ידי הביטוח הלאומי ישירות לאישה ובעצם המקלטים, פתאום נפל עליהם נטל שהם אלו שצריכים לגבות מהנשים את הסכום היחסי הזה.
זהבה גלאון: אם אני מבינה נכון ממרבית מנהלות המקלטים שדיברתי איתן, הם לא מצליחים.
זהבה גלאון: יש גם משהו אנומלי.
זהבה גלאון: זה יוצר קונפליקט לא בריא שבעצם מטיל על המקלטים את גביית הכסף.
זהבה גלאון: זה לא נכון מהרבה סיבות.
זהבה גלאון: זה לא נכון מהסיבה המעשית, זה לא נכון מהסיבה הטיפולית וגם התברר שזה לא עובד ובעצם אני מאוד חרדה שרצינו לעשות טוב, באנו לברך ויצאנו מקללות, שבסוף הדבר הזה עוד עלול לגרום להתמוטטות כלכלית של המקלטים, שזה הדבר האחרון שאנחנו רוצות לעשות.
עאידה תומא סלימאן: זו אחת הסיבות.
זהבה גלאון: כן, כן, אחת הסיבות.
זהבה גלאון: נכון, יש עוד הרבה סיבות.
זהבה גלאון: אני רוצה להגיד אולי עוד משהו רק בשביל הקונטקסט, גבירתי.
זהבה גלאון: הצעת החוק הזאת עברה לפני שנה, ב-2016, והיא עברה בתמיכת ועדת שרים והיא לא קודמה.
זהבה גלאון: הסיכום היה שהשרה גילה גמליאל תגיש הצעה משלה ואז נאחד את ההצעות שלנו בעצם עם ההצעה הממשלתית.
זהבה גלאון: אני לא במקרה מתעכבת על זה, כי זה משליך על הדיון כאן.
זהבה גלאון: השרה גמליאל בעצם ראתה שהיא לא מתקדמת, והקואליציה בראשות דוד ביטן שחררה לנו לבוא אליך לוועדה, ואני מצטרפת לחברתי עליזה לביא ואני מברכת אותך.
זהבה גלאון: אני חושבת שיותר חוקים צריכים לעבור לוועדה הזאת.
זהבה גלאון: זה נכון, הראייה הרחבה, הפרספקטיבה הרחבה.
זהבה גלאון: מה שלמדתי מהפגישות שהיו כאן, אני מקווה שאני מדייקת, שיש הסכמה רחבה גם במשרד הרווחה וגם בביטוח הלאומי ורצון לקדם את זה.
זהבה גלאון: אני מאוד מקווה שאנחנו עכשיו נקדם את זה ושלא יהיו כאן התנגדויות כאלו או אחרות.
עאידה תומא סלימאן: עליזה, את רוצה להגיד משהו.
עליזה לביא: קודם כול איחולי בריאות.
עליזה לביא: אני יודעת שאת לא חשה בטוב, אז קודם כול זה הכי חשוב.
עליזה לביא: האמת, המתנו כדי שזה יהיה הדוק יותר ומהודק יותר ונכון יותר וגם מותאם יותר.
עליזה לביא: הנשים במקלטים, אני רוצה רגע להרחיב ובטח לנשים היקרות שנמצאות כאן.
עליזה לביא: ארגוני השטח מקדימים את המדינה גם בהקמה, גם בהבנה, גם ברגישות.
עליזה לביא: אחד הסיורים שאני מגלה, שאימהות צריכות להחליט האם להיכנס עם הילדים מתחת לגיל 11 ולעזוב את הילדים מעל גיל 11 או לחזור לסביבה האלימה, כי במדינת ישראל אין מענה לילדים מעל גיל 11, לבנים, ובאמת המון דברים שאנחנו לומדים, מתקנים, משנים ובטח מבקשות שלא לבוא ולהקשות.
עליזה לביא: הבקשה גם באמת כאן של ויצו.
עליזה לביא: אני רוצה רק לומר שאנחנו נמצאים במציאות שבה נשים נאלצות לעזוב את הסביבה הטבעית שלהן, את מקום העבודה הרבה מאוד פעמים, את בית הספר של הילדים ואת הגן, את המעטפת אולי התומכת.
עליזה לביא: היא גם אלימה, אבל יש לרוב שכנות, קהילה, אימא משפחה, ואת כול זה הנשים הללו עוזבות, וכול עוד שהמציאות הזאת לא משתנה וכול עוד שהצעת חוק נוספת שאני מנסה ומובילה וגם יושבת ראש הוועדה הצטרפה, ההצעה שמדברת על איזוק אלקטרוני, כמו שהיום קסטיאל מואשם באונס, משוחרר עם אזיקונים לידיו, כלומר הטכנולוגיה קיימת, השיטה עובדת.
עליזה לביא: אין שום סיבה שבמקרים הללו לא ניעזר בטכנולוגיה הזאת כדי לאפשר ליותר נשים להישאר בסביבה שלהן, ומאחר וזאת לא המציאות ומאחר ולצערנו הרב מצד אחד אנחנו מברכות על זה שכבר היום יותר תחנות משטרה, שוטרים מתודרכים לסייע ולהיות בקשר עם המקלטים, וזו לא בדיחה כמו שדווח לנו על זה לפני כמה שנים, מהצד השני זאת המציאות בישראל ואנחנו צריכים באמת לראות איך אנחנו מסייעים.
עליזה לביא: הצעת החוק הכול כך חשובה הזאת שבאה ומסייעת ומאפשרת, כי נשים לא עובדות.
עליזה לביא: בוא נבין את זה.
עליזה לביא: התיקון הזה שאנחנו מבקשות להוביל ולתקן יסייע לנשים וייתן להן את האפשרות באמת לחיות בכבוד רב יותר.
עליזה לביא: החוק הזה, אני מבינה שיש איתו קשיים, אבל אנחנו נשמע לאן הגענו ואני מקווה מאוד שנוכל כבר להצביע היום ולקדם אותו, כי הוא יותר מדי זמן מחכה.
עאידה תומא סלימאן: טוב, זה תלוי בידיים שלכן עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מתנצלת.
עאידה תומא סלימאן: עליזה, תחליפי אותי.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין ענת תציג את העניין.
עליזה לביא: הצעת חוק הבטחת הכנסה - זכאות לגמלה בתקופת שהייה במקלט לנשים מוכות.
עליזה לביא: ענת, היועצת המשפטית של הוועדה שלנו.
<ענת מימון: טוב, אז אני אציג באופן כללי איך שההצעה מנוסחת כעת.
<ענת מימון: יש בפניכם נוסח שכולל כמה שינויים ש הוכנסו בעקבות ישיבה.
<ענת מימון: מאז שהנוסח הועבר לוועדה, גם היו דיבורים ויש עוד טיפה שינויים שאנחנו נרצה להכניס.
<ענת מימון: אני אציג את הדברים עכשיו.
<ענת מימון: כעיקרון, אנחנו עושים תיקון לחוק הבטחת הכנסה, לסעיף 2, שזה הסעיף שקובע את תנאי הזכאות.
<ענת מימון: פסקה 9 שבו קובעת שאישה ששוהה במקלט לנשים מוכות תקופה העולה על 30 יום ושבחודש שקדם היא הייתה זכאית לגמלת הבטחת הכנסה, תהיה זכאית.
<ענת מימון: כרגע, כפי שהציגו חברות הכנסת, אנחנו רוצים לערוך שינוי באופן הזה שהאישה תהיה זכאית ללא תלות בשאלה האם היא הייתה זכאית לגמלת הבטחת הכנסה לפני שהיא נכנסה למקלט.
<ענת מימון: בנוסף, שינוי נוסף שעלה בישיבה שישבנו עם המשרדים, עם הביטוח הלאומי, דובר על זה שכבר לא צריך שזה יהיה תקופה העולה על 30 ימים אלא מספיק שהאישה שהתה מעל מחצית בחודש קלנדרי מסוים על מנת שהיא תהיה זכאית לגמלת הבטחת הכנסה בעד אותו חודש קלנדרי, כלומר מספיק 16-17 ימים שהיא שהתה במקלט, כך שהיא תהיה זכאית לגמלה של אותו חודש קלנדרי.
<ענת מימון: שני השינויים האלה מופיעים בנוסח שמופיע בפניכם.
<ענת מימון: בנוסף, אחרי שאנחנו כותבים שהגמלה תשולם בעד כול חודש קלנדרי שבו היא שהתה, כאמור, לפחות מחצית מימי אותו חודש, ואנחנו מוחקים את התנאי של השהייה לפני שהיא נכסה למקלט, קבענו שהשר באישור הוועדה יקבע הוראות לעניין אופן התשלום של גמלה לפי פסקה זו.
<ענת מימון: בסייפה הזאת למעשה אנחנו ביקשנו לכוון לבעיה שהעלתה חברות הכנסת גלאון ולביא, העניין הזה של התשלום והקיזוז ומי גובה את אותם 25% מהאישה.
<ענת מימון: נאמר לנו שזה לא משהו שצריך להיות בחקיקה ראשית.
<ענת מימון: אגב, זה מוסכם שזה לא צריך להיות בחקיקה ראשית, כול עניין מנגנון הגבייה ולכן ביקשנו שזה יהיה בתקנות.
<ענת מימון: אתמול אחר הצהריים דובר על זה שזה גם לא יהיה בתקנות אלא באמצעות איזשהו נוהל שיבטא פתרון אפילו יותר טוב כלפי אותן נשים, ואני אבקש עוד מעט מהמשרדים להציג את הפתרון הזה, רק מבחינת הוועדה וחברות הכנסת חשוב להבין שזה כבר לא יהיה בתוך החוק, גם לא בהסמכה, כלומר זה נוהל פנימי שיהיה בין המשרדים לבין הביטוח הלאומי.
זהבה גלאון: אם החוק עובר, אין לנו בעיה שהנוהל לא בפנים.
<ענת מימון: זה כבר לא יהיה בנוסח ולכן אחרי שאנחנו נציג את הדברים, אני אקרא את הנוסח המעודכן.
עליזה לביא: אנחנו לא מתעקשות על זה.
עליזה לביא: אם יש פה הבנה - - -
<ענת מימון: בדיוק, אם יש הסכמה והדברים מוצגים לפרוטוקול גם.
<ענת מימון: אחרי זה אני אציג את כול השינויים לאור הדברים שייאמרו לגבי הנוסח.
עליזה לביא: ענבל אביב, ויצו, מה תפקידך בבקשה?
<ענבל אביב: אני מנהלת קשרי ממשל באגף לקידום מעמד האישה בויצו.
<ענבל אביב: אני באמת קודם כול רוצה להודות לכן, חברות הכנסת גלאון ולביא על קידום של הצעת החוק הזאת, וגם לעוזרות שלכן, לעלווה ולאורית שבאמת קשרו את כול הקצוות כדי שנגיע לכאן.
<ענבל אביב: אני לא אחזור על ההסברים של חברת הכנסת גלאון על החשיבות של ההצעה ועל הבעייתיות במנגנון הגבייה.
<ענבל אביב: אני רק רוצה להגיד לעניין הסעיף הזה, שאנחנו מבקשות שיהיה תקנות או נוהל פנימי.
<ענבל אביב: פחות חשוב לנו ה-איך אלא יותר ה-מה, שיבהיר שהמקלטים הם לא אלה שגובים את החלק היחסי מהאנשים, אלא שביטוח לאומי יעביר למשרד הרווחה ומשרד הרווחה יעביר ישירות למקלטים - - - מלאות והנשים יקבלו ישירות מביטוח לאומי את כמה שמגיע להן.
<ענבל אביב: זה הפתרון שחשוב לנו שייצא, וחשוב לנו גם שזה יהיה בצמוד לאישור הצעת החוק כדי שלא נגיע למצב שהצעת החוק אושרה ומיושמת ורק כמה חודשים אחר כך בעצם יוצא הנוהל שמסדיר את זה.
עליזה לביא: אז אנחנו נאחד את זה, הצעת החוק והנוהל.
<ענת מימון: הנוהל לא יהיה בחקיקה בכול מקרה, אבל אנחנו נעשה את התחילה המוקדמת.
עליזה לביא: אין שום בעיה לעבוד על הנוהל.
עליזה לביא: לנו יש דרך ארוכה עם החוק.
עליזה לביא: יש לנו להגיע למליאה ואחרי זה לפה, קריאה שלישית ואחרי זה שוב אישור במליאה, כלומר יש זמן.
עליזה לביא: לקריאה שנייה ושלישית אני מציעה שתציגו את הנוהל.
<ענבל אביב: משרד הרווחה צריך לכתוב את הנוהל.
<ענבל אביב: אני רק רוצה להציע משהו.
<ענבל אביב: היום גם יש מעט נשים שהיו זכאיות לגמלת הכנסה בטרם כניסתן למקלט.
<ענבל אביב: אפשר לכתוב את הנוהל ושהוא יחול כבר היום על נשים שנמצאות, ושכבר מנגנון הגבייה הקיים יספיק לפחות לגבי הנשים שכבר זכאיות לגמלה ואחר כך ימשיך לגבי ההרחבה.
זהבה גלאון: זאת נקודה חשובה.
זהבה גלאון: אני רוצה רגע להתייחס למה שאמרה ענבל.
זהבה גלאון: יש תפר, תקופת ביניים עד שיגובש הנוהל.
זהבה גלאון: אנחנו כמובן רוצים שהנוהל יגובש במקביל לגיבוש הצעת החוק.
עליזה לביא: כן, אבל אם זה יגיע לפה לקריאה שנייה ושלישית, הנוהל, הם יציגו, משרד הרווחה, תיכף נבקש התחייבות שלהם - - -
זהבה גלאון: בדיוק, אבל יש את ההערה של ענבל, עליזה, לגבי תקופת התפר של הנשים שכרגע זכאיות טרם כניסתן למקלט, אבל הנוהל אחר כך שהוא יחיל את זה, בינתיים שהן לא תישארנה - - -
<ענבל אביב: אפשר לקדם את הנוהל היום.
<ענבל אביב: הנוהל יחול על כול מי שזכאית.
<ענבל אביב: היום זכאית קבוצה קטנה.
<ענבל אביב: אחרי, בתקווה בימנו, חקיקה - - - תהיה זכאית קבוצה יותר גדולה, אבל אין סיבה לחכות עם הנוהל, לא לקריאה שנייה ושלישית.
עליזה לביא: נשמע את הרווחה.
עליזה לביא: בואי נשאל את משרד הרווחה כמה זמן ייקח לכם לגבש - - - ?
<קריאה: בכפוף ליכולתם, אבל אין סיבה לחכות עם זה.
<קריאה: זה לא צריך לחכות לחוק כי בעצם יש כבר קבוצת צרכנים.
<קריאה: זה מה שענבל ניסתה להגיד.
עליזה לביא: עורכת הדין רחלי סונג ממשרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים.
עליזה לביא: בקשה.
<רחלי סונג: אני רוצה רק קצת להגיד היסטוריה.
<רחלי סונג: אנחנו עברנו הרבה גלגולים עם הצעת החוק הזאת ולשמחתי היה שיתוף פעולה מאוד פורה בינינו לבין ביטוח לאומי.
<רחלי סונג: ביטוח לאומי ישר התגייסו למצוא באמת פתרון לבעיה של העניין של הגבייה והגענו למנגנון פנימי מוסכם ביננו איך אנחנו נעשה את זה בצורה שזה לא יגבה על ידי מנהלות המקלטים, כלומר המקלטים כבר לא יתעסקו עם הנושא של הגבייה והנשים יקבלו את מלוא הקצבה.
<רחלי סונג: בגלל שזה נוהל פנימי, זה הרבה יותר מהיר נגיד מהתקנות, וחלק מהסיבות שהחלטנו על הנוהל הפנימי, אני יכולה להגיד שאנחנו, משרד הרווחה, שדיברנו על איזושהי פרצלציה אחרת, התעקש שנצמיד את זה יחד לתקנות, ואז מה שזה היה פוגע, שאותם נשים כבר לא היו זכאיות, כלומר תאריך התחולה של החוק היה רק בעוד שנה.
<רחלי סונג: ברגע שקבענו בינינו איזשהו נוהל פנימי, אז הדברים הם הרבה יותר מהירים.
<רחלי סונג: נוהל פנימי, ישבנו עליו וצריך לעשות כול מיני שינויים אצלנו.
<רחלי סונג: אין לי הערכה להגיד בדיוק כמה זמן זה ייקח, אבל זה נוהל, זה לא תקנות.
<רחלי סונג: <קריאה:> זה יכול להיות כרוך בשינוי תעריף, אבל אני צריכה לבדוק כמה זמן.
<רחלי סונג: זה לא המון זמן.
<רחלי סונג: אני בודקת עם אגף התקציבים.
עליזה לביא: מה מסגרת הזמן שלהערכתן, מהניסיון שלכן?
עליזה לביא: <קריאה:> אני מנסה לבדוק.
עליזה לביא: זה יהיה יותר מהיר מאשר אם זה היה בתקנות, בטוח.
<רחלי סונג: אנחנו נעשה בדיקה אצלנו ונגיש לוועדה באופן מסודר.
עליזה לביא: עם כול הרצון הטוב, אנחנו נצביע היום.
עליזה לביא: אני לא מאמינה שנסיים את החקיקה, תלוי גם בתור, לפני סוף המושב.
עליזה לביא: אנחנו יכולות להשתדל לזה.
עליזה לביא: <קריאה:> אפשר.
עליזה לביא: נספיק?
עליזה לביא: אנחנו היינו מאוד שמחות לקבל לקריאה, אנחנו ניתן לכן כמובן את התאריך מבעוד מועד, דלית, לגבי תאריך של קריאה שנייה ושלישית, אבל אנחנו היינו מאוד שמחות אם זה יוצג כאן ונוכל באמת לקדם ולהתקדם ולסגור את כול הקצוות.
<אייל מדן: אפשר?
עליזה לביא: אייל מדן, משרד האוצר.
<אייל מדן: קודם כול אני אגיד שאני חושב שהנושא הוא חשוב וצריך לדאוג לדמי הקיום עבור אותן נשים.
<אייל מדן: אני לא צריך להוסיף על מצבן והקושי שהן חוות.
<אייל מדן: אני רק רוצה לציין כמה דברים.
<אייל מדן: אחד, המדינה משקיעה היום קרוב ל-15,000 שקל בתעריף עבור כול אישה שנכנסת למקלט של נשים מוכות.
<אייל מדן: חשוב לציין את הנושא הזה, בעצם שהמקלט אמור לדאוג לכול צרכיה, כלכלתה, אחזקה.
<אייל מדן: רק חשוב לציין את הנושא הזה ולהזכיר שדמי הבטחת הכנסה נועדו להיות רשת ביטחון אחרונה לקיום, לכן לדעתי ולעמדתנו הנושא של להשתמש בהבטחת הכנסה עבור רשת הביטחון האחרונה עבור אותן נשים שמגיעות למקלטים, זו לא הדרך הנכונה.
<אייל מדן: אני אגיד איזשהו מתווה שאנחנו מקדמים.
<אייל מדן: יש את דמי הקיום שהן מקבלות מאותם מקלטים, שנכנסים בתוך התעריף.
<אייל מדן: היום זה עומד על בין 600 ל-700 שקל.
<אייל מדן: אנחנו רוצים לבחון את האופציה להעלות את אותם דמי קיום שניתנים כבר על ידי המקלטים.
<אייל מדן: הדבר הזה גם מייתר את הצורך לייצר איזשהו מנגנון גבייה אחרי זה מהבטחת הכנסה.
עליזה לביא: אתה אומר פה את הדברים שלך, אבל אני מזכירה לך שההצעה הזאת עברה את ועדת שרים לענייני חקיקה.
<אייל מדן: ידוע לי.
עליזה לביא: אני לא הייתי בטוחה שאתה יודע את זה לאור הדברים שכרגע טרחת לשתף אותנו.
<אייל מדן: אז אני אגיד ממה שידוע לי.
<אייל מדן: ועדת שרים לענייני חקיקה אישרה את זה לפני שנה, לעבור כטרומית ואז לגבש הצעה ממשלתית שאליה זה יצטרף.
<אייל מדן: הצעת החוק הממשלתית לא גובשה מסיבות כאלו או אחרות.
<רחלי סונג: אני אגיד שיש אישור של שר הרווחה להמשיך בהצעת חוק פרטית.
<אייל מדן: כרגע אני יודע שקיבלתם מכתב גם מדוד שאמר שהוא יתמוך בנושא הזה.
<אייל מדן: אנחנו גם דיברנו עם דוד ועכשיו אנחנו רוצים לבדוק ולבחון את האופציה הזאת.
<אייל מדן: כרגע אין תמיכה של הקואליציה, לפי מיטב ידיעתי, להמשך החוק בפרוצדורה הנוכחית.
עליזה לביא: אתה הדובר של הקואליציה?
עליזה לביא: אני לא כול כך מבינה את אי הפרדת הרשויות.
עליזה לביא: אני תוהה אם הנציג של האוצר הוא כרגע דובר הקואליציה.
עליזה לביא: אני אשמח לקבל הבהרה.
<אייל מדן: אני לא דובר הקואליציה כמובן, אני רק אומר מה שידוע לי.
<אייל מדן: רציתי להגיד את זה כי זה המתווה שאנחנו חושבים שהוא נכון יותר ואותו אנחנו מקדמים ואנחנו רוצים לבדוק אותו.
זהבה גלאון: דיברו איתי אתמול מהאוצר ברוח הדברים שאתה דיברת ואני דחיתי אותם על הסף או ליתר דיוק, גלגלתי את ההצעה הזאת מכול המדרגות.
זהבה גלאון: זה פשוט מחפיר.
זהבה גלאון: זה מה שאני רוצה להגיד.
זהבה גלאון: יש לכם קונספציה שאני מכירה אותה הרבה שנים.
זהבה גלאון: היא באה לידי ביטוי כבר ב-2012.
זהבה גלאון: אני מדברת על האוצר כרגע, לא פרסונלי.
זהבה גלאון: היא באה לידי ביטוי כשחוקקנו את החוק הזה.
זהבה גלאון: יש לכם בעיה עם הבטחת הכנסה.
זהבה גלאון: אנחנו מבינים את השלכות הרוחב ואנחנו מבינים את החשיבות של זה לגבי אותן נשים.
זהבה גלאון: ההצעה הזו לא עולה יותר מ-5 מיליון שקלים.
זהבה גלאון: יש לנו מכתב.
זהבה גלאון: <קריאה:> 3.
זהבה גלאון: לא משנה, נניח 5 אפילו.
זהבה גלאון: העובדה שאתם באים לפה, האוצר, כששאר משרדי הממשלה, הרווחה, הביטוח הלאומי מסכימים, ואתם הולכים איתנו בקטנות על ה"פקקט", ה-5 מיליון ₪ - - -
עליזה לביא: איפה הם היו בליל התקציב?
זהבה גלאון: שזה מציל חיים של נשים.
זהבה גלאון: אם הייתם מביאים את זה כהצעה ממשלתית, הרי הייתם תומכים בזה כי זה ממשלתי.
זהבה גלאון: כשמביאות את זה חברות כנסת מהאופוזיציה, אז ה-5 מיליון האלה פתאום נראים, אתם רוצים לסדר את זה בדרכים אחרות.
זהבה גלאון: אני דוחה את הבקשה שלכם.
זהבה גלאון: אני אבוא בדברים עם יו"ר הקואליציה.
זהבה גלאון: אני מתכוונת לבוא בדברים עם שר האוצר, להעמיד אותו על ההתנהלות שלכם בעניין הזה.
זהבה גלאון: אנחנו כאן בוועדה, אנחנו נצביע ונראה איך נתקדם.
זהבה גלאון: אני רוצה בהזדמנות זו לברך את משרד הרווחה וביטוח לאומי ואת כול מי שיושבת כאן סביב השולחן.
זהבה גלאון: זה בדיוק ההבדל בין מי שרואה את הנשים לנגד העיניים לבין מי שרואה רק מספרים.
זהבה גלאון: זה לא ילך פה.
עליזה לביא: אני רוצה להמשיך.
עליזה לביא: אני לא פונה אליך באמת באופן אישי כי מבחינתי אתה הנציג של משרד האוצר.
עליזה לביא: אתה לא אייל באופן הפרסונלי, אתה נציג משרד האוצר.
עליזה לביא: אני יודעת שאתה שליח לדבר עבירה, אבל אתה השליח.
עליזה לביא: אני רוצה לבוא ולהזכיר גם לך וגם למשרד האוצר.
עליזה לביא: מי שהקים את המקלטים זו לא המדינה ולא הממשלה.
עליזה לביא: שנים עשו את זה הארגונים החברתיים ביוזמות מקומיות ולימים זה התאגד.
עליזה לביא: גם כאן ארגוני השטח זיהו את הבעיה, את המצוקה, את העוולה, את הפשע של המדינה והרימו ועשו מעשה והצילו חיים והצילו נשים וילדים, ואתה יודע מה, זה היה הרבה יותר יקר למדינה אם העזרה הזאת לא הייתה ניתנת.
עליזה לביא: דור שני ודור שלישי למצוקה, שאנחנו רואות ופוגשות נשים שנכנסות כמו שהאימא שלהן נכנסה וכמו שהסבתא שלהן נכנסה, ואם אתם לא מבינים את זה, אז אנחנו פה כדי להזכיר לכם את זה.
עליזה לביא: באמת חבל שהזווית צרה, שאני לא מבינה איך היא בהלימה עם כול הכספים שאתם מפזרים פה לחברי כנסת לקראת תקציב.
עליזה לביא: איך אתם מעיזים בכלל לבוא ולדבר עלינו, על 5 מיליון שקלים לטובת נשים, שבסופו של דבר זה יהיה הרבה זול למדינה?
עליזה לביא: כדאי מאוד שמי ששלח אותך ובחר לשלוח אותך, ישמע את הדברים, ואם לא, אז אנחנו נעמוד עם הרמקולים מול האוזניים שלו.
<אייל מדן: אני יכול להתייחס?
עליזה לביא: בוודאי שאתה יכול להתייחס.
עליזה לביא: אתה יכול גם להגיד מה עמדתך האישית.
עליזה לביא: אנחנו נקבל אותה גם.
<אייל מדן: אין מחלוקת כמו שאמרתי בהתחלה, על זה שצריך לדאוג לדמי הקיום ושצריך למצוא פתרון לנושא הזה.
<אייל מדן: כול האמירה שלי וסלע המחלוקת אולי בינינו זה הנושא של איך לעשות את זה, האם דרך הבטחת הכנסה או האם דרך מנגנון קיים שלדעתנו הוא נכון יותר.
<אייל מדן: מה שעוד אני יכול להוסיף, שלהשתמש במנגנון הבטחת הכנסה זה מייצר בירוקרטיה, זה דורש עבור ביטוח לאומי בירוקרטיה, דורש שאנשים ימלאו את הטפסים, דורש אחרי זה שביטוח לאומי יבדוק האם אותה אישה עדיין נמצאת במקלט או לא נמצאת במקלט.
זהבה גלאון: מה אתה דואג לביטוח הלאומי?
זהבה גלאון: הם יושבים פה והם אומרים שהם מסכימים.
<אייל מדן: בסדר.
עליזה לביא: אני רוצה להגיד לך שנפגשתי ביום חמישי עם הצוות של הביטוח הלאומי בתל אביב, לבוא ולראות איך אנחנו דרך הביטוח הלאומי מסייעים לזונות, מה שלא חשבנו שאפשר אולי לעשות, כי הן לא מודעות לזכויות שלהן.
עליזה לביא: אני רוצה להגיד לך שהקשב והרגישות שגיליתי בביטוח הלאומי, בכלל בלי פרופורציה למה שאתה מייצג מהאוצר, וזה ממש פער בלתי ניתן לגישור, ואם זאת רוח המפקד, אני לא מבינה איך זה עומד בהלימה לכול הדברים שהוא אמר טרם היבחרו.
<אייל מדן: אני אמרתי שאנחנו כן רוצים לבחון מתווה שייתן פתרון, שאני מקווה שגם יספק את הדרישות של מה שהצעת החוק הזאת רוצה להשיג.
<אייל מדן: אני רק אומר שאפשר לעשות את זה בדרך טובה יותר.
עליזה לביא: משרד המשפטים נמצאים כאן?
עליזה לביא: אפשר לקבל בבקשה את העמדה?
<הדיל יונס: הדיל יונס, יעוץ וחקיקה, משרד המשפטים.
<הדיל יונס: אין לנו הערות בעצם ואנחנו גם לא תומכים בעמדה הזו.
<הדיל יונס: <היו"ר עליזה לביא:> של משרד האוצר.
<הדיל יונס: אנחנו תומכים בהצעת החוק.
<הדיל יונס: שתי הערות אם כבר אני מדברת.
<הדיל יונס: לאור הפתרון המוצע של הסדרת התשלומים והקיזוז באמצעות נוהל פנימי, האם אפשר לשקול לקצר את התקופה של התחילה - - - <קריאה:> ברור, אני אגיע לזה.
<הדיל יונס: אני לא חושבת שצריך בכלל לכתוב תחילה.
<הדיל יונס: <קריאה:> זה יהיה תוך חודש מיום הפרסום.
<רחלי סונג: זה חלק מהסיבות שהחלטנו לעשות את המנגנון הפנימי.
<מיכל חנוך אחדות: יש לי תשובה לגבי הזמן.
<מיכל חנוך אחדות: זה ממש דיי מידיי.
<מיכל חנוך אחדות: אנחנו צריכים את האישור של ועדת תעריפים.
<מיכל חנוך אחדות: זה לא תקנות ולא זה.
<מיכל חנוך אחדות: זה הרבה יותר מהר - - -
עליזה לביא: רק אני רוצה לפרוטוקול.
עליזה לביא: מיכל חנוך אחדות, מפקחת ארצית, אחראית על מקלטים ודיור מעבר במשרד העבודה והרווחה.
<מיכל חנוך אחדות: אנחנו עשינו עבודה משותפת.
<מיכל חנוך אחדות: באנו עם סיכומים כמו שהוצגו כאן.
<מיכל חנוך אחדות: אני שמחה מאוד.
<מיכל חנוך אחדות: אני כרגע קיבלתי תשובה שגם היישום של אותו נוהל פנימי מבחינתנו דורש אישור של ועדת תעריפים, שזה לא תקנות וזה לא פרוצדורה ארוכה.
<מיכל חנוך אחדות: זה אולי לא מחר בבוקר, אבל זה מיידי במונחים של משרדי ממשלה והליכים פנימיים.
<הדיל יונס: הערה נוספת ברשותך.
<הדיל יונס: אני לא בטוחה שאישור שר הרווחה להתקדם בהצעה פרטית מייתר את החזרה לאור החלטת ועדת שרים לענייני חקיקה, שוב, להביא את הצעת החוק - - -
זהבה גלאון: לא, ברגע שיו"ר הקואליציה אומר שהוא מקדם את זה, הוא אמר לי שזה לא צריך לחזור לוועדת שרים.
<הדיל יונס: אנחנו צריכים לבדוק.
<הדיל יונס: יכול להיות שזה נכון אבל אני רק מציינת שיכול להיות שאנחנו צריכים לחזור לשרת המשפטים ולקבל את אישורה.
עליזה לביא: אני מניחה ששרת המשפטים תתמוך בנו לאור ההיכרות שלנו עם הרוח שהיא מובילה.
עליזה לביא: אורנה, הביטוח הלאומי.
<אורנה ורקוביצקי: קודם כול אני שמחה שהגענו לרגע שסוף סוף זה מתקדם בצורה רצינית.
<אורנה ורקוביצקי: להזכיר לכולכם, עמדת הביטוח הלאומי הייתה מלכתחילה כשחוקקנו את החוק לראשונה, שזה יחול על כול אישה שעומדת בתנאי הזכאות מבלי התנאי שהיא קיבלה הבטחת הכנסה קודם לכן.
<אורנה ורקוביצקי: אנחנו צריכים זמן היערכות קצר מאוד, בערך חודש מיום הפרסום.
עליזה לביא: אורנה, לאור הניסיון שלך, אולי את יכולה לתת איזה משפט מכוון לנציג האוצר, לא בציניות אלא בעניין המקצועי, למה הצעת החוק הזאת משמעותית ולא דרך הדרך שהם מציעים.
<אורנה ורקוביצקי: בדיוק היום הגיע אלי תיק של אישה ששוהה במקלט.
<אורנה ורקוביצקי: הסיפור הוא כזה: יש לה ארבעה ילדים, ברחה מהבית עם שני הקטנים ושני הגדולים נשארו בבית, אחד בצבא ואחת בגיל 17, והיא כמובן צריכה להמשיך לתמוך בהם, אז מ-700 שקל היא בוודאי לא תוכל לתמוך בהם, ואין לה הכנסות באותו זמן.
<אורנה ורקוביצקי: היא קיבלה דמי אבטלה.
<אורנה ורקוביצקי: היא הפסיקה להתייצב, אז היא לא תקבל דמי אבטלה.
<אורנה ורקוביצקי: לפי החוק הקיים היא גם לא יכולה לקבל הבטחת הכנסה, כי היא לא הייתה במערכת הבטחת הכנסה קודם לכן.
<אורנה ורקוביצקי: ברור לכולנו שהיא נמצאת במצוקה נוראית והילדים שלה בכלל.
<אורנה ורקוביצקי: יש לה הרבה הוצאות שוטפות מחוץ למקלט.
<אורנה ורקוביצקי: זה שהיא נכנסת למקלט, זה לא אומר שכרגע נסגר השלטר של ההוצאות הקבועות שלה.
<אורנה ורקוביצקי: ממשיכות הוראות הקבע שלה, לפעמים היא צריכה גם להמשיך לשלם שכר דירה.
<אורנה ורקוביצקי: היא שוהה תקופה זמנית במקלט ולכן חלק מההוצאות השוטפות שלה ממשיכות להיות.
עליזה לביא: תודה אורנה שנתת לנו פנים ל-5 מיליון שקלים הללו.
עליזה לביא: אתה רוצה לענות?
<אייל מדן: לא, אני שוב פעם אומר שאין מחלוקת על זה שצריך לדאוג - - -
זהבה גלאון: אני רוצה להציע הצעה, שתחזור לאוצר ותגיד, אין מחלוקת שצריך לפתור את הבעיה, כמו שאתה אומר.
זהבה גלאון: הרווחה והביטוח הלאומי הציעו מודל.
זהבה גלאון: כולם סביב השולחן הזה תומכים במודל, בואו נעשה חשיבה מחודשת.
זהבה גלאון: בינתיים אנחנו נעביר את זה בקריאה הזו ולקראת הקריאות הבאות תבוא עם העמדה המחודשת.
עליזה לביא: אולי באמת תתחילו, הביטוח הלאומי והרווחה, בקידום של הנוהל, שלא נחכה לקריאה שנייה ושלישית וזה יחול גם על מי שכרגע מקבלת.
עליזה לביא: יופי, תודה.
עליזה לביא: עורכת הדין גלי עציון, בבקשה.
<גלי עציון: אני רוצה להתייחס להצעה של האוצר, ותסלחו לי על המעט ציניות.
<גלי עציון: מה שנקרא, נערה הייתי וגם זקנתי.
עליזה לביא: גלי, את צעירה.
עליזה לביא: מה קרה לכן?
<גלי עציון: לפעמים יש לי פה דז'ה ווים אחד אחרי השני.
<גלי עציון: כשהאוצר מציע, והיום יש דור ומחר יש דור שלא ידע את יוסף.
<גלי עציון: תעריף זה משהו שעובר בין המשרדים, בלי שליטה.
<גלי עציון: אם מקבעים את זה בהוראת חוק בחקיקה ראשית, אז אנחנו יודעים שזה משהו שהוא קיים ויישאר וגם זה ברור, כי התעריף פשוט יגדל בצורה מאוד גדולה ואחר כך גם כשהמקלטים יבואו, והמקלטים, הרי עדיין אנחנו יודעים שהם מתוקצבים בחסר, יבואו ויגידו, חסר לנו.
<גלי עציון: יגידו, תראו איך התעריף גדל, כשבתוך זה יש בעצם משהו שהוא בכלל לא שייך להם והם משמשים צינור בלבד, ולכן אני חושבת שזאת שיטה לא נכונה.
<גלי עציון: אני רוצה לציין עוד שתי נקודות כיוון שכבר קיבלתי את זכות הדיבור.
<גלי עציון: אחת, שבאמת זה משהו שהוא דרוש ביותר כי יש הרבה מאוד נשים שבזמן שהן לא בתוך המקלט, הן עובדות, יש להן הכנסה והן יכולות לחיות, ואחת הסיבות העיקריות שהן לא מטפלות בנושא האלימות, זה חשש ממחסור כלכלי.
<גלי עציון: אני רוצה לציין לטובה את בנק ישראל שיזם ופועל להנחלת נוהל בין הבנקים כדי לסייע לנשים, שכמו שנאמר פה על ידי הביטוח הלאומי, זה שהן יצאו למקלט לא סיים את כול הבעיות הכלכליות שלהן.
<גלי עציון: לפעמים זה מגדיל אותן פי כמה, אז אנחנו לא נותנים מענה לכולם, אבל אם גורמים פרטיים בשוק, שהם גורמים אינטרסנטיים, מנסים לסייע ולהתגייס, אז קל וחומר שהמדינה צריכה וחייבת לעשות את זה.
<גלי עציון: אני אגיד שוב, אני אומרת את זה משולחן לשולחן.
<גלי עציון: בסופו של דבר תקציב המדינה הוא דבר אחד גדול.
<גלי עציון: מה שאנחנו לא משלמים היום, וזה באמת בסופו של דבר תקציב קטן.
<גלי עציון: מה שאנחנו לא משלמים היום בתקציב הקטן, אנחנו נשלם מחר פי כמה כשהנשים האלה או ירצחו ויצטרכו לטפל גם בילדים שלהם.
<גלי עציון: העלויות הן הרבה יותר גבוהות ולכן בסופו של דבר זה אינטרס מתוך חיסכון, לא מתוך הוצאה.
<גלי עציון: זה אינטרס מתוך חיסכון להעביר את הליך החקיקה הזה.
עליזה לביא: רחל זיו, מנהלת מקלט מעון חירום לנשים, יו"ר פורום מנהלות המקלטים.
<רחל זיו: תודה רבה.
<רחל זיו: אני ממש מתרגשת לראות שכול הדברים שהכנתי להגיד פשוט התייתרו.
<רחל זיו: זה נורא משמח לראות שבעצם מה שאני מביאה מהשטח, מחברותיי מנהלות המקלטים שמביאות את דברי הנשים, נאמרים כאן בשפה אחת וברוח אחת על ידי חברות כנסת, על ידי נציגי ממשלה, על ידי הביטוח הלאומי.
<רחל זיו: זה פשוט באמת מרחיב את הלב.
עליזה לביא: הזדמנות לומר לכן, ובאמצעותך לחברותייך, תודה רבה.
עליזה לביא: כול המציל נפש אחת בישראל, כאילו הציל עולם מלא.
<רחל זיו: תודה רבה, אז נראה לי מיותר שאני אחזור על הקשיים.
<אייל מדן: אני רק אגיד משהו אחד.
<אייל מדן: אנחנו עדיין עומדים בהתנגדותנו.