GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עיסאווי פריג': הוועדות האלו צריכות לעוף מהעולם.
עיסאווי פריג': צריך לנצל את הדיון הזה, שממנף אותנו, לרוץ עם הצעת החוק שהוגשה על ידי זהבה גלאון בעניין שלושת הסמסטרים, חד וחלק.
עיסאווי פריג': אם אנחנו רוצים לעזור במינימום, במינימום, לאישה, לחברה, אנחנו חייבים שמהדיון הזה כולנו נצא ממש עם רוח גבית להעביר את הצעת החוק הזו.
עיסאווי פריג': חברים, זה אחת.
עיסאווי פריג': שתיים, האישה הערבייה בשנים האחרונות, חברים, עברה כברת דרך.
עיסאווי פריג': היא אישה משכילה, אישה חכמה, אישה שרוצה לתכנן את החיים שלה - - -
עאידה תומא סלימאן: תמיד הייתה חכמה.
עיסאווי פריג': התווספו לה האפשרויות שהיא הולכת לאוניברסיטה, היא רואה - - - עזוב, אני יודע מה שאני מדבר.
עיסאווי פריג': היא רוצה לתכנן את המשפחה וכשאנחנו רואים את המספר העולה לעומת ג'נין ושכם ורבת עמון, שזה מסלול - - - עזוב, אני מדבר על מה שקורה אצלנו בחברה, המסלול של ג'נין ושכם ורבת עמון עובד 24 שעות, למה?
עיסאווי פריג': כי אישה רוצה לתכנן את המשפחה.
עיסאווי פריג': המצב הכלכלי לא מאפשר לנהל היריון או אמצעי מניעה, אז נאלצים להתמודד עם כל הדברים בדרכים מאוד מפחידות.
עיסאווי פריג': אני אומר, ידידי חאג' וגליק, איש הדת הוא בא להשפיל, אתה יודע מה זה להשפיל?
עיסאווי פריג': שאתה מכניס - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה לא מקובל עליי.
עיסאווי פריג': אני אומר לכם את דעתי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה להשפיל?
עיסאווי פריג': אשתי רוצה לעבור היריון, יהיה איש דת שישאל וצריך לשכנע אותה?
עיסאווי פריג': הרי בכל הדרך לפני שהיא הגיעה לוועדה, יש לה איש דת ליד הבית, יש לה איש דת בשכונה והיא תלך, אם היא בחרה.
עיסאווי פריג': היא צריכה לעמוד בפני הוועדה ובפני איש דת, מה קרה?
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת פריג', תודה.
עמיר פרץ: משפט אחד.
עאידה תומא סלימאן: משפט אחד, כי חברי הכנסת מחכים.
עמיר פרץ: אני אצלה מובן, כי אני אצלה עוזר שלה כל הזמן.
עאידה תומא סלימאן: אתה אף פעם לא נלקח כמובן מאליו.
עמיר פרץ: גבירתי היושבת ראש, אני אומר רק במשפט אחד.
עמיר פרץ: אני חושב שדינה של ההצעה הזו לרדת מסדר היום.
עמיר פרץ: אין שום סיבה שבעולם שבכלל דיון כזה יעלה, הוא מחזיר אותנו למקומות חשוכים שאין להם שום סיבה שיהיו חלק מאיתנו.
עמיר פרץ: עם כל הכבוד, כל אישה מוצאת לה את הדרך להתייעץ.
עמיר פרץ: מי שבוחרת להתייעץ עם בני משפחתה לפני, מי שבוחרת להתייעץ עם יקיריה לפני, מי שבוחרת להתייעץ עם אנשי דת לפני, איש לא מגביל אף אחד, תקים לך עמותה ותגיד לנשים, "אני פונה אליכן, לפני שאתן הולכות לוועדה, בואו תקבלו עצה טובה מאיש הדת המוסלמי" או מאיש דת אחר והן תחלטנה אם הן הולכות או לא הולכות.
עמיר פרץ: אני חושב שנוכחות של איש דת בוועדה כזו היא נוכחות שפשוט הופכת את הוועדה למקום עם מרכיבים פסולים לחלוטין.
עמיר פרץ: זה עניין אישי פרטי וגם עניין שיש לו הרבה מאוד השלכות, גם רפואיות, גם השלכות מאוד לא פשוטות מבחינה נפשית, ועד שאישה מחליטה החלטה כזאת, אנחנו צריכים לעשות הכול כדי שיהיה לה הכי נוח עם הגיבוי הכי גדול.
עמיר פרץ: נוכחות של גורמים כאלה פשוט הופכת את זה לבלתי אפשרי.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה מאוד אטרקטיבי להתמקד בנקודה אחת, אבל אני מבקשת, תנצלו את זמן הדיבור כדי להעלות את השאלות המאוד מהותיות שנשארו ולא נגענו בהן כמו שצריך.
עאידה תומא סלימאן: זה כל העניין של הקריטריונים, עצם העובדה שצריך שוועדה תחליט עבור האישה על גופה, אני חושבת שהגיע הזמן שנעלה את השאלות האלו.
עיסאווי פריג': אבל הדיון הוא על אנשי דת, לא על הקריטריונים.
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, גם וגם.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת עליזה לביא - - - תשמעו, יש דברים שכנראה מאוד סקסיים גם לתקשורת וגם לחברי הכנסת, אבל חברת הכנסת עליזה לביא, בהצעה שלה, דיברה על כל הנושא של הקריטריונים וכל התהליך הזה וזה גם נתון לדיון, לא רק העניין של איש הדת.
דב חנין: אפשר משפט לפני?
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לתת את זכות הדיבור עכשיו לפרופ' יוסף שנקר - - -
דב חנין: אני צריך לרוץ לוועדה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: מהדסה עין כרם.
<יוסף שנקר: צהרים טובים.
<יוסף שנקר: בנושא הזה של הפסקות היריון אני בבניין הזה עוסק בערך 20 שנה, מהתקופה שרצו להוריד את סעיף 5, והוא הורד, וייתה הבעיה - - -
זהבה גלאון: הסעיף הסוציאלי.
<יוסף שנקר: הסעיף הסוציאלי והייתה הבעיה של החברה שלנו, שיש בה, מובן מאליו, דעות שונות ובכנסת זה לא יכול לעבור.
<יוסף שנקר: הממסד הדתי השתכנע, ולכן התקבל בעצם החוק שקיים כיום, והשאלה המרכזית שהייתה, מה שפה הועלתה על ידי חברי הכנסת, האם האישה בעצם יודעת מה שהיא עושה.
<יוסף שנקר: השאלה המרכזית שהייתה לפני 20 שנה בערך, שהוועדה בראשותי אמרה, שהחשוב ביותר הוא שהאישה תקבל מושג על מה זה מדובר מבחינה רפואית, מבחינה נפשית ומהן ההשלכות של זה.
<יוסף שנקר: לכן ניתן הכוח לעובדת הסוציאלית.
<יוסף שנקר: אמנם אנחנו בשוויון מינים, אבל בכל אופן סברנו שהעובדת הסוציאלית ואני אומר עובדת סוציאלית כי גם עובד סוציאלי יכול להיות, אבל חשבנו שעובדת סוציאלית כאישה, מה שפה נאמר, מבינה את העניין יותר טוב מאשר עובד סוציאלי מהשוויון.
<יוסף שנקר: לגבי מספרים.
<יוסף שנקר: ולגבי מספרים עולמיים, שיעור הפסקות היריון יזומות במדינת ישראל בהשוואה לאירופה וארצות הברית הוא הנמוך.
<יוסף שנקר: יכול להיות שזה כתוצאה מחינוך מיני, שדרך אגב הוועדה שלנו אז גם תרמה לזה די הרבה, להכנסת חינוך מיני לבתי ספר, אבל נעזוב את זה, זו עובדה.
<יוסף שנקר: מה שפה טוענים נגד הועדה, הוועדה לא צריכה להיות בית משפט ולכן הוועדה יכולה להחליט על הפסקת היריון מבלי שהאישה תופיע.
<יוסף שנקר: היא לא צריכה להופיע בפני שלושה אנשים ולהישפט ואת זה החוק שלנו קובע.
<יוסף שנקר: נקודה מאוד חשובה, מה שהסטטיסטיקה הראתה פה, הסיכון.
<יוסף שנקר: אל"ף, אם מישהו פה טוען על המספרים האלה, אני יכול להגיד לכם מבחינה רפואית המספר של 20%, סעיף ד' של "סיכון בריאותה" זה דבר לא אמיתי.
<יוסף שנקר: אין 20% של נשים באוכלוסייה, נשים בגיל הפוריות, שהן לא מסוגלות להיות בהיריון או להפסיק את ההיריון מסיבה זו, זה מספר לא אמיתי.
<יוסף שנקר: נקודה נוספת חשובה מאוד, הממסד הרפואי התנגד להפסקות היריון בעיקר בגלל הסיכונים.
<יוסף שנקר: הסיכונים היו ברוב הפסקות ההיריון, כפי שראיתם, היו בשליש הראשון של ההיריון, ברובם.
<יוסף שנקר: ב-12 השבועות הראשונים הסיכונים היו גדולים לאי פוריות בעתיד כתוצאה מהפסקת ההיריון ולכן הממסד הרפואי התנגד וחשב שהטוב ביותר הוא לעשות את זה בבתי חולים, בהשגחה של ועדה, בשיקול דעת רפואי ובשיקול דעת של עובדת סוציאלית.
<יוסף שנקר: היום, כשאת החלק של הפסקת היריון בשליש הראשון ניתן לעשות בתכשירים פרמקולוגיים, הסיכון של פגיעה בפוריות לעתיד, אני לא רוצה להגיד שנעלם, אבל הוא ירד.
<יוסף שנקר: שמעתי את חברי הכנסת על העניין הנפשי הזה של העובר, עם כל העניינים, רק שתדעו, כדאי לדעת, השאלה העיקרית שאדם - - - אנחנו לא יודעים מתי מבחינה מדעית מתחילים החיים.
<יוסף שנקר: זו נקודה עקרונית.
<יוסף שנקר: יש אמנם גישות דתיות, אבל מבחינה מדעית אנחנו לא יודעים את השנייה שמתחילים החיים.
<יוסף שנקר: סבורים שזה בתהליך ההפריה, זה לא נכון, כי אנחנו לא יכולים לקבוע.
<יוסף שנקר: מבחינה מדעית, כשמדברים על זה, צריך לזכור שביום ה-14 מופיעה אצל העובר מערכת עצבים, הוא מרגיש בכאב.
<יוסף שנקר: לכן, כשמתחילים להגיד מי אדם ומי לא אדם, צריך לקחת את זה בחשבון.
<יוסף שנקר: אני לא רוצה להיכנס פה לדעות דתיות, כי אני עוסק גם עם נשים דתיות מכל הגוונים, ביהדות זה 40 יום, אצל הנשים המוסלמיות, כשהן מרגישות תנועות משבוע 20 או 22 - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: 120 יום.
<יוסף שנקר: 120 יום, לזה התכוונתי, לכן יש פה בעיה די כללית.
<יוסף שנקר: מבחינת הממסד הרפואי ואני חושב שמבחינת כל אלה שיושבים פה, לא נחוץ עוד איש דת.
<יוסף שנקר: אני עוסק בנשים חרדיות די הרבה, גם עם נשים מוסלמיות, יש להן קלף פתוח לקבל הסבר כשהן רוצות בזה וזה גם יפגע בהן אם יעשו את ההפלה כשזה יהיה הרב שיידע את זה וגם אם יידע הקאדי, זו תהיה בעיה.
<יוסף שנקר: הנקודה העיקרית, שחברת הכנסת גלאון העלתה, אם אנחנו רוצים להיות שווים לארצות אירופה, איפה שאנחנו משתווים עם הסטטיסטיקות ביום יום, האם לבטל את הסעיף שאישה עד שבוע 12 של ההיריון, זכותה, כמו בארצות הברית או באירופה, לעבור הפסקת היריון בלי ועדה.
<יוסף שנקר: זו בעצם הנקודה של שינוי.
זהבה גלאון: תודה רבה, גבירתי.
זהבה גלאון: אני רוצה להתייחס לכמה סוגיות, בעיקר בהמשך להנחיה שלךְ, כי הוויכוח הוא לא רק האם יהיה איש דת או קאדי, אלא יש כאן שאלה הרבה יותר רחבה וזו העובדה שהמדינה בעצם מפקחת על הרחם של נשים, אני אנסח את זה כך.
זהבה גלאון: הסוגיה היא לא סוגיה פרטית, מהו רצונה של האישה, מה היא רוצה, הסוגיה הפכה להיות ברבות השנים סוגיה ציבורית פוליטית ולא סוגיה פרטית, בוויכוח הזה מול רצון האישה.
זהבה גלאון: בעיקר אחרי שנחקק חוק יסוד כבוד האדם וחירותו, הסוגיה של חירויות הפרט מול זכות האישה על גופה והאם מדובר בעובר או לא.
זהבה גלאון: מה שאנחנו צריכים להגיד כאן, וכדאי להגיד משהו היסטורי, כשהחוק הזה נחקק הוא בעצם נותן למדינה מונופול למַשְטְר את גוף האישה, זו הדרך להגדיר את זה, ברגע שניתן לה המונופול הזה.
זהבה גלאון: הדבר הזה קרה בזמנו כתוצאה מאיזשהו נרטיב-על שהקולקטיב היהודי רוצה לשמר את כוחו ושהפלות זה משהו שהוא לא יעלה על הדעת.
זהבה גלאון: עוד ביטלו את הסעיף הסוציאלי, אלא רק על בסיס קריטריונים מסוימים וכשהנתונים הוצגו כאן אנחנו רואים שזה לא עומד ברוח הזמן, מכיוון שמרבית ההפלות, ואני אומרת את זה כך, מאושרות, או שנשים רבות, הייתי אומרת, נשים שידן משגת, בכלל לא מגיעות לעמוד בפני הוועדות האלו ועושות את ההפלות האלו באופן פרטי.
זהבה גלאון: לכן השאלה היא, ואני לא מזלזלת, אני רוצה לומר, חבר הכנסת חאג' יחיא, אני אדם חילוני, אני לא מזלזלת בצורך של נשים להתייעץ עם רבנים או קאדים, אני לא מזלזלת בזה, אני מכבדת את זה, כל אישה תתכבד ותתייעץ עם הרב שלה, עם הקאדי שלה, איפה שהיא רוצה, איפה שהיא גרה.
זהבה גלאון: המחשבה שלא מספיק שהמדינה מפעילה את הכוח שלה כמונופול על הוועדות, עוד להכניס אנשים שהם לא רלבנטיים לוועדות?
זהבה גלאון: רוצים להתייעץ?
זהבה גלאון: הדלת פתוחה להתייעץ עם הרבה מאוד גורמים.
זהבה גלאון: אני, במשך הרבה מאוד שנים, אני חייבת לומר, חשבתי וגם הגשתי הצעת חוק כזו וניסיתי להעלות אותה בזמנו והיא נפלה - - -
זהבה גלאון: היא נפלה כי היו גורמים, בעיקר הרבנים הראשיים בזמנו, שדיברו על הפלות במושגים איומים, אני אפילו לא חוזרת על זה כאן, עשו דה לגיטימציה לנשים שמפילות, הילכו עליהן אימים, חייבים לומר את זה.
זהבה גלאון: ההצעה שלי לביטול הוועדות להפסקת היריון נפלה וברבות השנים, אחרי הרבה מאוד דיונים, גם עם חלק גדול מהנשים שיושבות כאן ודיונים בהרבה חוגים למגדר ומשפטים, בעיקר לפני כמה שנים באוניברסיטת חיפה, בעקבות דיונים עם גורמים מכל הדיסציפלינות, רפואה, משפט, אתיקה, מוסר, עובדות סוציאליות, כל מי שרק אפשר להעלות על הדעת, הגענו למסקנה, והגשתי הצעת חוק שאני מזמינה את כל חברי הכנסת לחתום עליה, הגענו למסקנה שהביטול לחלוטין של הוועדות, למרות שזו דעתי והתחושה האינסטינקטיבית שלי, צריך לעשות באופן מדורג.
זהבה גלאון: דהיינו, כמו שאמר כאן עכשיו פרופ' שנקר, אני תיכף אתן דוגמה שסימסה לי מישהי שצופה בשידור, מישהי שאני מכירה, רק כדי לסבר את האוזן, אני מציעה שעד הטרימסטר הראשון, עד סוף השבוע ה-12, אישה תוכל להפיל ללא צורך בוועדה, בעיקר גם לאור ההתפתחות כפי שתוארה כאן, ובכלל בלי צורך באישור כלשהו.
זהבה גלאון: בטרימסטר השני אמנם תהיינה ועדות, אבל העילות להפסקת היריון תורחבנה והן תכלולנה גם עילות שקשורות למצבה המשפחתי, החברתי כלכלי של האישה ובטרמסטר השלישי אנחנו מדברים על מצבו של העובר ולא רק על מצבה הבריאותי של האישה ולכן הוועדה הזו תישמר בטרימסטר הזה.
זהבה גלאון: אני רוצה רגע לקרוא לכם, כיוון שאני מכירה במי מדובר אז אני מרשה לעצמי לקרוא את מה שהיא - - -
דב חנין: בזמן שאת מחפשת אני רק רוצה להגיד שאני מצטרף, תומך ורץ לוועדה אחרת.
איילת נחמיאס ורבין: תודה, דב.
זהבה גלאון: "אני אימא ל-5 ילדים.
זהבה גלאון: נכנסתי להיריון, הלכתי לוועדה כדי להפיל, אמרו לי שבגלל שאני מתחת לגיל 40 אני לא יכולה להפיל, אלא אם אני אחתום על תצהיר שהילד לא מבעלי.
זהבה גלאון: אני לא הסכמתי לעשות דבר כזה, כמובן.
זהבה גלאון: תארי לך מה היה קורה אם הייתי מתגרשת והיו מנפנפים בזה בהליך הגירושין, הייתי מאבדת את הילדים שלי, הייתי צריכה להביא אישור מרופא", וכו' וכו' וכו'.
זהבה גלאון: לכן, מה שאני חושבת וגם בתחושה שלי, עצם הדיון היום מסיג לאחור הישגים של נשים והבנה של נשים שלא מתייחסים אליהן ואל הרחם שלהם כבעיה פוליטית.
זהבה גלאון: זה הדבר שצריך להדגיש כאן.
זהבה גלאון: חבר הכנסת חאג' יחיא, אולי היו לך כוונות טובות, המקום הוא לא נכון.
עאידה תומא סלימאן: אני רציתי ללכת לפי הסדר אבל יש שתי חברות כנסת שחייבות, שלוש, ארבע, חמש, מה אני אעשה איתכן?
עאידה תומא סלימאן: אני דיברתי על חברת הכנסת איילת וחברת הכנסת - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני אתן לרויטל לדבר.
רויטל סויד: אני פשוט הולכת להלוויה, לא לדיון אחר.
רויטל סויד: אני חייבת להגיע להלוויה.
רויטל סויד: תודה, איילת.
עאידה תומא סלימאן: דקה, אני נותנת ממש דקה, לא יותר.
רויטל סויד: אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת חאג' יחיא, שכשאני ראיתי את ההצעה שלך ושל חבר הכנסת גליק, התחושות שעלו בי היו תחושות קשות מאוד.
רויטל סויד: גם אני אישה מסורתית, גם אני מכבדת את המסורת, אבל יש באיזשהו מקום שלב שבו אנחנו צריכים להגיד די.
רויטל סויד: לא בכדי שני גברים הגישו את ההצעה הזו ולא שתי נשים, כי אנחנו מדברים על המקום הכי רגיש לכולנו.
רויטל סויד: אין אישה אחת בעולם שתעבור הפלה ולא משנה מאיזו סיבה, בין אם נכפה עליה ההיריון, בין אם אין לה ברירה ובין אם היא פשוט לא רוצה אותו, שלא תישאר לה מזה צלקת.
רויטל סויד: אתם לא יכולים להכניס לוועדה הזו את איש הדת.
רויטל סויד: אתם בכלל לא מבינים מה אנחנו עוברות בסיטואציה הזאת.
רויטל סויד: מי שרוצה להתייעץ עם איש דת, ואני מכבדת את זה, בוודאי כאישה מסורתית, תעשה את זה לפני כן, לא בוועדה המנוכרת הזאת, של שלושה אנשים שעומדים שם.
רויטל סויד: כשמגיעים לוועדה זה אחרי שהתהפכנו 20,000 פעם, 20,000 פעם התהפכנו לפני שעמדנו לפני הוועדה הזאת.
רויטל סויד: לא שם מקבלים את ההחלטות, לשם מגיעים בסוף.
רויטל סויד: אז עם כל הכבוד, אני מבקשת מכם, תסירו את הדבר הזה מסדר היום, אתם עושים נזק לנשים.
רויטל סויד: צאו לנו מהרחם, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לשרון צ'רקסקי, מנכ"לית "דלת פתוחה".
עאידה תומא סלימאן: אני לא אתן יותר משלוש דקות ואפילו מתחילה להוריד עכשיו לשתיים.
<שרון צ'רקסקי: אני אגיד את זה בספיד.
<שרון צ'רקסקי: קודם כל "דלת פתוחה", מה שהיה קרוי האגודה הישראלית לתכנון המשפחה, זאת עמותה שקיימת מ-1966 ומנגישה שירותי בריאות מינית לנשים ולנערות.
<שרון צ'רקסקי: אנחנו, במרכזים שלנו, נותנות מידע על שימוש באמצעי מניעה, על הריונות בלתי מתוכננים, על תכנון של משפחה, על בדיקות למחלות מין, כל מה שכרוך בזה וגם עושות חינוך מיני בקהילה בכל בתי הספר בארץ.
<שרון צ'רקסקי: חשוב לי להגיד שאל"ף, היוזמות של חברת הכנסת גלאון ושל חברת הכנסת עליזה לביא הן יוזמות מצוינות.
<שרון צ'רקסקי: אני מאוד מעריכה את חברות הכנסת שיושבות כאן ולא ירפו.
<שרון צ'רקסקי: נראה לי שנגמר העידן שמחליטים על גוף האישה ואנחנו נילחם בזה ביחד ולא נאפשר למצב הזה לקרות.
<שרון צ'רקסקי: עוד נקודה אחת שחשוב לי מאוד להדגיש, מבלי לחזור על מה שנאמר כאן.
<שרון צ'רקסקי: יש שני תהליכים חשובים שצריכים להתקיים במקביל להצעות החוק.
<שרון צ'רקסקי: האחד הוא הכללת כל אמצעי המניעה בתוך סל הבריאות.
<שרון צ'רקסקי: עוד מעט, זה מאוד סימבולי, עוד יומיים או מחר, אני חושבת, מתקיים דיון בוועדת הסל, אנחנו ביקשנו גם דרך המועצה לבריאות האישה להכליל את כל אמצעי המניעה בתוך סל הבריאות, לא עד גיל 21 אלא כלל אמצעי המניעה, כולל אמצעי מניעה לשעת חירום, זה דבר שהוא חייב לקרות.
עליזה לביא: זה היה, אני מזכירה לך.
<שרון צ'רקסקי: מה היה?
עליזה לביא: בסל הבריאות הקודם היו אמצעי מניעה.
עליזה לביא: כשיעל גרמן הייתה שרת הבריאות היו אמצעי מניעה בפעם הראשונה ובוועדה הזו הוועדה החליטה להוציא את זה.
<שרון צ'רקסקי: אנחנו מדברות לא רק על גלולות, יש מגוון רחב מאוד של אמצעי מניעה.
עליזה לביא: בסדר, אבל אנחנו מדברות על כל הגילאים וגם על הפתרונות.
עליזה לביא: זה עולה כסף.
<שרון צ'רקסקי: הזמן שלי.
עליזה לביא: זה עולה כסף, זה עולה כסף, זה שם המשחק.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת עליזה, אני מבקשת.
<שרון צ'רקסקי: אז זה דבר אחד מאוד מאוד חשוב.
<שרון צ'רקסקי: הדבר השני הוא להכליל חינוך מיני בבתי ספר כלימודי חובה.
<שרון צ'רקסקי: זה לא מותרות, זה משהו שצריך להתחיל מגיל אפס, בצורה מותאמת מינית.
<שרון צ'רקסקי: תסתכלו בדוח מבקר המדינה מה כתוב שם, תלמיד או תלמידה נחשפים לחינוך מיני אולי בכיתה י"א, פעם אחת בתיכון, וגם במקרה הזה בדרך כלל "דלת פתוחה" מגיעה לשם.
<שרון צ'רקסקי: זה דבר שצריך להיות חובה בתוך תכנית הלימודים.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה ואני שמחה שעצרת את עצמך אחרי שתי דקות ואני מבקשת, יש לנו עוד ישיבה ב-12:30, של הוועדה, אז אני מבקשת, שתי דקות, שתי דקות.
עאידה תומא סלימאן: גם הנושא השני הוא מאוד חשוב.
מרב מיכאלי: תודה רבה, גבירתי.
מרב מיכאלי: קודם כל אני רוצה לחתום על כל דבריה של חברת הכנסת זהבה גלאון וגם על ההצעה הקונקרטית שהיא מציעה, שאנחנו כמובן תומכות בה לאורך כל הדרך, אבל אני רוצה שנייה לתת את ההקשר העוד יותר רחב ממה שנתנה חברת הכנסת גלאון, כי לנו יש פה הקשר פוליטי ספציפי במדינת ישראל, אבל הרחם של נשים ורבייה כרכוש של גברים זה לא דבר שהתחיל במדינת ישראל - - -
עאידה תומא סלימאן: של המדינה.
מרב מיכאלי: כן, של המדינה בכלל, ועוד לפני, כל המוסד של נישואין הוא בעצם שליטה ברבייה של נשים ובמיניות של נשים לצרכי ניהול העניינים של גברים.
מרב מיכאלי: לצרכי חזקה משפטית שלהם על ילדות וילדים והעברה שלהם את השם שלהם ואת הרכוש שלהם, זה הסיפור.
מרב מיכאלי: אנחנו כבר 100 שנה בעלות מעמד פורמלי בפני החוק, אנחנו כבר, בואי נגיד, 50, 60 שנה יש לנו גישה אל החוק במידה רבה, אם כי אנחנו עדיין מיעוט בייצוג הפוליטי, אבל עדיין הרבייה ככלל, הרחם שלנו והמיניות שלנו, היא עדיין מונחת על השולחן שגברים יקבלו לגביהן החלטות.
מרב מיכאלי: אמרתי שאנחנו מיעוט בייצוג הפוליטי, אבל בדתות, המונותיאיסטיות בוודאי, אנחנו בכלל לא בעמדת סמכות.
מרב מיכאלי: לא בכדי מדובר ברב וקאדי, זו עמדת סמכות שנשים בכלל לא יכולות לקבל אותה.
מרב מיכאלי: זאת אומרת זה לא שהיא יכולה להגיש מועמדות להיות קאדי או רב.
מרב מיכאלי: לא, באורתודוכסיה זו בכלל לא אופציה.
מרב מיכאלי: זאת אומרת יש מוסכמה שאלוהים הוא למעלה, מתחת לזה יש גבר ומתחת לזה יש אישה ולכן יש לגברים כפיפות חלקית עם כיפה ולנשים כפיפות מלאה לבעל עם כיסוי ראש מרגע שהן התחתנו וזה הסידור.
מרב מיכאלי: לבוא ולהגיד היום שנוסיף גבר שהוא בעל בית מטעם אלוהים על האמת בכלל ועל נשים בפרט, נוסיף אותו לוועדה בשביל שנשים יצטרכו לקבל ממנו רשות אם הן יכולות או לא יכולות להחליט על הגוף של עצמן, שוב, חבר הכנסת חאג' יחיא, אתה יודע שיש לנו כבוד גדול אליך - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: הלכת לכיוון - - - לא לכיוון שעליו דיברתי.
מרב מיכאלי: וגם חבר הכנסת גליק, אבל זה ההקשר שבו אנחנו מדברות ואי אפשר להתעלם ממנו.
מרב מיכאלי: זו לא התייעצות, זו בטח לא תמיכה רגשית ולא תמיכה רוחנית, זאת בעלות ובעלות על גוף של נשים תעבור מן העולם באופן סופי.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, שתי דקות.
איילת נחמיאס ורבין: אני ממש אשתדל ואת יודעת שהיום שרתה עלי רוח הנדיבות בכל הוועדות.
<קריאה: הנדיבות הולמת אותך, איילת.
איילת נחמיאס ורבין: אני ממש אשתדל, כי הנושא ממש לא מצחיק אותי, ובין היתר היום אני קלטתי, שאני, למעשה, באחד הניסיונות שלי להיכנס להיריון, אני מדברת על זה מאוד מאוד בגילוי לב, לקח לי הרבה מאוד שנים להיות אימא, אני נלחמתי להיות הורה, אני הבנתי, זהבה, שבעצם, בפועל, הייתי צריכה ללכת לוועדה.
איילת נחמיאס ורבין: למרבה המזל היו אנשים טובים סביבי שהקיפו אותי, שדאגו שאני לא אצטרך להגיע לוועדה, משום שהסיטואציה שבה אני הייתי מצויה, אני לא יכולה לדמיין, וגם אני כבן אדם מאמין, זו הייתה סיטואציה בלתי אפשרית.
איילת נחמיאס ורבין: אני ממש מתקשה לדמיין שמישהו היה נותן, את יודעת, עוד דחיפה קטנה בתוך הסיטואציה הנוראית הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: היום סיפרו לי על מישהי שהייתה בשתי סיטואציות, עם שני עוברים מתים בבטן, עזבו, לידה שקטה, הכי נורא שיש, מה שהיא עברה בוועדה הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: חברת הכנסת תומא סלימאן, בגלל זה היה לי כל כך קשה שחברי הכנסת - - - סליחה, חבר הכנסת חאג' יחיא, כולנו כבר אמרנו כאן כמה אנחנו מעריכות אותך, בגלל זה גם היה לי קשה, בגלל זה גם התפרצתי לדברים של חבר הכנסת גליק, כי עם כל הכבוד, תסלחי לי, זה קצת דומה לשיח על הטרדות מיניות, אני נורא מצטערת, הם לא יכולים להבין את זה.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא חושבת שגברים הם פחות טובים מנשים, אני לא חושבת שום דבר שהם חושבים עלינו, אבל אני חושבת שזו סיטואציה שהם לא יכולים להבין אותה, אז למה אנחנו צריכות להעמיד פנים?
איילת נחמיאס ורבין: ומפלאי הטכנולוגיה, זהבה חברתי, אנחנו יודעות, מה לעשות, כמה שהוא יתאמץ הוא כנראה בשלב הזה לא יוכל להיכנס להיריון.
איילת נחמיאס ורבין: לכן אני חושבת שצריך ללכת למהלך שאת מובילה אותו ואני שמחה שגם חברת הכנסת עליזה לביא הולכת למקום הזה.
איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לכם יותר מזה, אני הרבה פעמים מנסה להחזיק, אני אומרת רגע, בואו ננסה, כי אני התאמצתי ועברתי הרבה מאוד טיפולי הפריה בדרך להיות הורה, אני חושבת שאנחנו צריכות להסתכל על כל הנושא של בריאות האישה וכל מה שנובע מן התהליך המאוד מאוד קשה הזה של הפלה, אנחנו צריכות להבין - - - אחד הדברים שאני חושבת, עליזה, שחשוב שלצד זה שיהיו אמצעי מניעה ויהיה חינוך מיני בבתי הספר בצורה רצינית ואמתית שיחנך, עם כל הכבוד ואני לא מדברת כרגע על כל העמותות כמו עמותת "אפרת" ו"פריון לפי ההלכה" וכל זה, שאגב, תשימו לב כמה כסף הועבר לארגונים האלה בהעברות התקציביות האחרונות, עם כל הכבוד וההערכה, אני חושבת שאם אנחנו דואגים לנשים, בואו נדאג שגם הקפאת ביציות תהיה בסל התרופות כדי שפחות נשים יזקקו להגיע לתהליכים של IVF בעתיד.
איילת נחמיאס ורבין: אז זה מאוד יפה שעכשיו נזכרתם להביא רב וקאדי, אני אומרת, בואו, תנו לנו, אנחנו יודעות, עם כל הכבוד, למה אנחנו זקוקות.
איילת נחמיאס ורבין: אלה מאיתנו שרוצות ללדת יילדו ואלה מאיתנו שלא רוצות ללדת לא יילדו ואני רוצה רק לסיים, את הבחירה כבר לא ייקחו מאיתנו יותר.
עאידה תומא סלימאן: גברת דנה וינברג, "נשים לגופן".
עאידה תומא סלימאן: אתם הגשתם כשלושה ארגונים.
<דנה ויבנברג: אני מרגישה שעיקרי הדברים המשמעותיים נאמרו, אני מרגישה צורך לספר איזשהו סיפור אישי כדי לסבר את האוזן, של אישה ערביה ממזרח ירושלים שפנתה אליי לפני כמה חודשים.
<דנה ויבנברג: היא נישאה לפני שנה וחצי, היא גילתה שבעלה גבר אלים, אלים אליה גם גופנית וגם מינית וגמלה בלבה ההחלטה להיפרד ממנו ולהתגרש, היא הבינה שזה לא הולך לשום כיוון טוב ואז היא גילתה שהיא בהיריון לא צפוי ולא מתוכנן.
<דנה ויבנברג: אישה כזאת, אם מישהו צריך עוד איזושהי סיבה, אישה כזאת, אם יהיה איש דת שיישב בוועדה, לא תגיע לוועדה וכנראה שתבחר לעשות הפסקת היריון מחוץ לוועדה.
<דנה ויבנברג: זאת אומרת שצריכים להבין שעבור נשים, כפי שנאמר פה הרבה מאוד, עבור נשים הפסקת היריון היא תמיד תהליך שמלווה בהחלטה קשה, בלבטים קשים.
<דנה ויבנברג: אני מסכימה עם כל מילה שאמרה עמיתתי שרון.
<דנה ויבנברג: ודבר נוסף שחשוב לזכור, דנו הרבה מאוד בשאלה אם המספרים עלו או לא עלו, בין אם המספרים עלו ובין אם המספרים נשארו, כפי שגילינו, הפתרון לא טמון בהחמרה עם הוועדות, שגם כך מקשות מאוד על הנשים, אלא בכל מקרה, במניעה, בחינוך ובמתן אפשרויות של אמצעי מניעה רחבים לנשים ולנערות.
מירב בן ארי: תודה, גבירתי יושבת הראש.
מירב בן ארי: אני חייבת לומר שלא קל לי לשבת בדיון הזה, לא עם כל הסיפורים פה.
מירב בן ארי: לשבת בחודש שביעי בדיון על הפלות זה לא מקום שנוח לי, אבל היה לי חשוב להיות פה כי מתחילת הדיון אני נציגה יחידה של הקואליציה שנמצאת כאן ואני חייבת לומר שבעיניי הדיון הזה מיותר, כי מראש לא היו נותנים לחוק הזה לעבור.
מירב בן ארי: עדיין יש כאן מפלגות בקואליציה, שעם כל הכבוד, גם לך, חאג' יחיא, וגם ליהודה גליק, לא היו נותנות לחוק כזה בכלל להגיע לוועדת שרים, לא רק בגלל העניין של הנשים, בגלל העניין של זכויות מינימליות שנפגעות.
מירב בן ארי: תשמע, אני הקשבתי לכל הדברים שאמרת, אפילו לא התפרצתי לאף אחד כאן, אבל לשבת כאן ואפילו לקרוא את זה בעיתון, אני קראתי את זה ביום שישי ואמרתי לעצמי, מה זה?
מירב בן ארי: תסלח לי, מה זה?
מירב בן ארי: תסלח לי, לא יודעת מאיפה המצאתם את זה, אבל נראה לך שאנחנו בקואליציה היינו נותנים יד להצעת חוק כזאת?
עבד אל חכים חאג' יחיא: אין הצעת חוק.
מירב בן ארי: אז הנה, אני אומרת לך שמבחינתי - - -
עאידה תומא סלימאן: מירב, אין הצעת חוק.
מירב בן ארי: לא משנה, עצם העובדה שיושבים שני חברי כנסת, שניהם גברים, ובאים ומחליטים החלטה שאני לא יודעת מאיפה היא הגיעה.
מירב בן ארי: באמת, מי הגאון שחשב על הרעיון האדיר הזה?
מירב בן ארי: ובאים ומקיימים דיון וארגוני נשים צריכים לבוא לפה - - -
עאידה תומא סלימאן: את יודעת כמה רעיונות של גאונים מסתובבים בבית הזה?
עאידה תומא סלימאן: את רוצה שאני אתחיל לספור?
מירב בן ארי: כל פעם שאני רואה את הרעיונות הדגולים האלה אני אומרת לעצמי, בכלל מי נותן להם את הבמה הזו?
מירב בן ארי: אבל הבמה הזו הביאה את ארגוני הנשים פה לקצת לחץ ובעיניי עצם העובדה שהיא טיפה נלחצה במקום שלה או דנה שדיברה עכשיו, מבחינתי, זה כבר אומר שעשיתם פה עבודה שלא לעניין.
מירב בן ארי: ובאמת, מילה אחרונה לסיום, תשמע, מכל הדברים ששמעתי עד היום בוועדה הזאת, ואני חברה בוועדה הזאת, זה אחד הרעיונות הגרועים ששמעתי בחיי.
עאידה תומא סלימאן: רן מלמד, עמותת "ידיד".
<רן מלמד: פחות אפילו.
<רן מלמד: אני חושב שאני בין האנשים הבודדים שיש פה שעוסקים בתחום הזה כבר כמעט 30 שנה.
<רן מלמד: יושבת פה ג'ואן שיחד היינו איתה במאבק לפני 30 שנה, שבא לצמצם את מספר הוועדות ככלי לצמצם את האפשרות לבצע הפסקת היריון.
<רן מלמד: אז חשוב לי מאוד להגיד מהמקום הזה, כי אני עוקב אחריו ועוסק בו הרבה מאוד שנים, זכות האישה על גופה ואי אפשר לערער עליה וכל ניסיון אחר לעשות משהו עם זה, צריך להוריד אותו מסדר היום.
<רן מלמד: האישה, היא לבד יכולה להחליט עם מי היא רוצה להתייעץ, ממי היא רוצה לקבל אישור ואיך היא רוצה לעשות את זה.
<רן מלמד: החובה היחידה של המדינה, לטעמי, צריכה להיות כזאת שתעזור לה לממן את הפסקת ההיריון אם צריך לבצע אותה.
<רן מלמד: אני כן רוצה להגיד משהו אחד על הנתונים, גבירתי.
<רן מלמד: לא דובר כאן בכלל על מספר הפסקות ההיריון שלא נעשות דרך הוועדות.
<רן מלמד: מי שעוקב אחרי הנתונים במשך הרבה מאוד שנים כמוני, ולי יש ויכוח גדול אם יש ירידה או אין ירידה, כי נתונים של הפסקות היריון חוקיות נעים בין 15, 16, 18, ההבדלים לא גדולים, יודע גם שמאיסוף החומרים שנעשה על ידי ארגונים וגופים נוספים, כמות הפסקות ההיריון שנקרא להן לא חוקיות לצורך הנושא, או הלא מאושרות, הוא כמעט זהה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: איזה שהוא בסיס אתה - - -
<רן מלמד: לא הפרעתי לך, אל תפריע לי, בבקשה, לדבר, בסדר?
<רן מלמד: כל עוד לא יהיה דיון שאומר איך אפשר יהיה לגרום לזה שלא יעשו הפסקות היריון לא חוקיות, כי לא צריך ועדות בשבילן, אני חושב שפה אנחנו צריכים לשים את דעתנו.
<רן מלמד: והמשפט האחרון, גבירתי, כן, הגיע הזמן להפסיק את הוועדות להפסקת היריון, לבטל אותן ולתת לנשים לבחור בעצמן על החיים שלהן.
מיכל רוזין: אני כן מברכת על הדיון הזה למרות שאני ממש לא מברכת על ההצעה של שני חברי הכנסת, אבל אני מברכת על הדיון הזה כי הנושא הוא חשוב וחשוב שהוא מתקיים כאן, בבית הנבחרים, ובהחלט צריך לדבר עליו, בייחוד שהמדינה לקחה על עצמה להיות שותפה בעניין הזה לחיים הפרטיים שלנו ולכן מן הראוי לדון בעניין.
מיכל רוזין: אני חושבת, ואני ממשיכה את הדברים שלך, רן, שיש הנחה משתמעת מההצעה הזו, שנשים הן קלות דעת ושנשים בוחרות בהפסקת היריון כי אולי הן לא מבינות עד הסוף את המשמעות כבדת המשקל של החלטתן.