GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'מאל זחאלקה: אני אציין את זה בהמלצה.
ג'מאל זחאלקה: עוד מישהו רוצה לדבר?
ג'מאל זחאלקה: קופות חולים יש פה?
ג'מאל זחאלקה: אם יש לכם משהו להגיד.
<ברוריה שרמן: אני נציגה של לאומית שירותי בריאות, אני מנהלת הסיעוד, הסיעוד זה האחיות, זה גם את הנושא של הסיעוד.
ג'מאל זחאלקה: כן, אני מבין את כפל הלשון.
<ברוריה שרמן: אחת הבעיות הגדולות של הקשישים זה הנושא של ריבוי מטפלים.
<ברוריה שרמן: הם עובדים גם מול הביטוח הלאומי וגם מול הקופה וחוק הסיעוד ועמותות ואין מישהו בסוף שמרכז את זה ומתכלל מול הקשיש והמשפחה שלו, שמתרוצצים בין כל מי שצריך לתת להם את הזכויות שלהם.
<ברוריה שרמן: דבר נוסף שאני אומרת הוא שאם יקרה נס והסיעוד ייכנס לקופות, כמו הרפורמה בבריאות הנפש, צריך שהכסף יהיה צבוע לנושא הזה, שיידעו שאם עברו מיליון שקלים לנושא הזה זה ייכנס רק לנושא הזה, כי כשמעבירים כספים לקופות וזה בבסיס התקציב, זה נכנס לבור הגדול ואז הקופה מחליטה מה לעשות עם זה.
<ברוריה שרמן: זה מאוד מאוד חשוב.
<רבקה רוזנברג בושם: אפשר עוד?
<רבקה רוזנברג בושם: לגבי הכשרת מטפלים, בהסכמים שלנו עם חברות הסיעוד, הם מחויבים, בהסכמים נכון להיום, להעסיק 30% לפחות מהמטפלות שלהם יעברו הכשרה.
<רבקה רוזנברג בושם: יחד עם זאת, גם הביטוח הלאומי, אנחנו, אגף סיעוד ואגף הקרנות, עוסקים בעדכון ושיפור תכנית ההכשרה למטפלות, שהיא תהיה מותאמת יותר למצב היום.
ג'מאל זחאלקה: איפה התכנית הזו פועלת?
<רבקה רוזנברג בושם: התכנית החדשה?
<רבקה רוזנברג בושם: אנחנו בשלבי סיום של ההקמה שלה.
ג'מאל זחאלקה: אבל מי שאחראי על זה, אם אני הבנתי נכון, זה גופים פרטיים.
ג'מאל זחאלקה: זה לא כמו תכניות הכשרה מקצועית של משרד העבודה.
<רבקה רוזנברג בושם: נכון, אלה גופים מקצועיים שמקבלים אישור מאיתנו, אבל אנחנו היום פועלים לעדכון התכנית ותהיה מגמה אחרת.
<רבקה רוזנברג בושם: זה עדיין בשלבי עבודה.
<חגית קמינצקי-נווה: אפשר רגע להתייחס?
ג'מאל זחאלקה: האם אתם לא חוששים מעיגול פינות, ומחוסר סטנדרטיזציה של העניין, שכאשר כל קבוצה וכל עמותה וכל חברה תעשה מה שהיא רוצה, תעשה כאילו היא מעסיקה, ישראבלוף, משהו כזה?
<רבקה רוזנברג בושם: תראה, תמיד יש חשש ובין היתר התכנית שאנחנו היום בעבוד, תפתור את כל הבעיות האלו.
<רבקה רוזנברג בושם: היא תהיה תכנית יותר מובנית.
<רבקה רוזנברג בושם: זה עדיין בשלבי עבודה אז אני לא רוצה לדבר עליה יותר מדי, אבל - - -
ג'מאל זחאלקה: זה נתיב חשוב מאוד להעסקת נשים ואנחנו בוועדה ניקח גם את הנושא הספציפי הזה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא נוכל לשנות את כל העולם אבל כמה נושאים - - -
<קריאה: לא תמיד זה רע.
ג'מאל זחאלקה: מה שאת אמרת זה נכון, אני חושב שמשרד הבריאות ועובדי הרווחה צריכים לאמץ את העניין הזה, הכשרה מקצועית עם תעודה ואז זה יביא לשינוי.
ג'מאל זחאלקה: כמובן שאפשר לעשות את זה בשיתוף פעולה עם עמותות או עם גופים אחרים, אבל שיהיה משהו בנושא הזה.
<חגית קמינצקי-נווה: אני רק רציתי להגיד, שוב, כשמדברים על הכשרה ולעשות מכל מקצוע הטיפול פרופסיה, אז בעינינו 30% זה נחמד, אבל זה לא מספיק.
<חגית קמינצקי-נווה: הביטוח הלאומי מגדיר 30% ועמותת מטב, היעד ששמנו לעצמנו, לא בגלל הרגולטור, הוא 40% וגם זה דרך אגב לא מספיק, אבל כולנו יודעים שמה לעשות, בשביל לעשות יותר - - -
ג'מאל זחאלקה: צריך לחשוב על טובת החולה.
ג'מאל זחאלקה: טובת החולה שיהיה 100%.
ג'מאל זחאלקה: האדם הסיעודי, צריך שהוא יהיה מטופל על ידי אדם שקיבל הכשרה בסיסית.
ג'מאל זחאלקה: זה עיקרון שצריך לאמץ.
ג'מאל זחאלקה: כן, קופת חולים, איזו עוד קופה יש פה?
<נורית זוסמן: כללית.
<נורית זוסמן: לא, אין - - -
ג'מאל זחאלקה: כן, רצית להגיד משהו.
<שולה אגמי: אני נציגת מרכז השלטון המקומי.
<שולה אגמי: מדובר פה ומדברים על הכול, אבל לאור מה שקורה היום עם ההתעללות בקשישים, כל הנושא של המעקב נופל על המשפחה, איפה אתם בתמונה?
<רבקה רוזנברג בושם: אל"ף, אני רוצה להגיד עוד פעם, אם נחזור לנושא ההכשרות - - -
<שולה אגמי: אתם, ביטוח לאומי.
<שולה אגמי: אני פה שומעת כל שני וחמישי משהו שמתפרסם, אני רואה את המשפחות, איך מתמודדים עם המעקב.
<שולה אגמי: ואני אומרת, אלה שמעסיקים את המטפלות, איפה הם בתמונה?
<חגית קמינצקי-נווה: כחלק מתכנית ההדרכה, שגם רבקה דיברה עליה, אנחנו גזרנו על עצמנו, אני אומרת במרכאות, והוספנו לכל הקורסים שלנו גם יחידה שעוסקת בתחום של התעללות, כדי שכל מטפלת שמגיעה לעבוד אצלנו כן תעבור הדרכה בתחום הזה ונעלה את זה למודעות.
<חגית קמינצקי-נווה: רק שוב פעם אני אומרת, כשהרף הוא 30% ואצלנו 40% זה אומר שעדיין נשארות הרבה מטפלות, שמסתובבות בתחום הזה והן לא מוכשרות.
ג'מאל זחאלקה: רות הרניק.
ג'מאל זחאלקה: רצית להגיד משהו.
<רותי הורניק: רותי הרניק מהרשות לקידום מעמד האישה.
<רותי הורניק: בזמנו הגיעו אל הרשות תלונות על בתי חולים שבהם יש רק כוח עזר של גברים שבין היתר רוחצים נשים מבוגרות, נשים סיעודיות שמאושפזות בבתי החולים.
<רותי הורניק: פנינו למשרד הבריאות בנושא הזה בבקשה לתת לנו נתונים, כמה נשים וכמה גברים מועסקים בתחום כוח עזר.
<רותי הורניק: אמרו לנו שבכלל אין נשים בתחום הזה, כי נשים לא מוכנות לבוא לעבודה הזו ונוצר מצב שאישה מבוגרת שלא רוצה שגבר ירחץ אותה, גם מופר חוק זכויות החולה וגם יש פגיעה בכבוד שלה ובצנעת הפרט וכבוד האדם.
<רותי הורניק: חשבנו על דרכים למשוך נשים לתחום הזה ושההכשרות יהיו גם וגם.
<רותי הורניק: עד עכשיו לא הצלחנו בזה, אבל זה עוד קושי שבעתיד צריך יהיה למצוא לו מענה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו מתכנסים לסיכום.
<יפעת כהן הראל: רק להגיב לדברים שלךְ, מתוקף התפקיד שלי אני עושה בקרות על בתי חולים גריאטריים במחוז חיפה.
<יפעת כהן הראל: אני מבקרת לפחות 45 מוסדות ומחלקות סיעודית.
<יפעת כהן הראל: אני לא נתקלתי בזה שיש רק גברים מטפלים במחלקות סיעודיות, להיפך.
<שולה אגמי: זה היה בתי חולים גריאטריים.
ג'מאל זחאלקה: היא דיברה על בתי חולים בכלל.
ג'מאל זחאלקה: אבל אם בגריאטריים את אומרת ש - - -
<יפעת כהן הראל: בגריאטריים יש גם נשים וגם גברים.
<יפעת כהן הראל: יש לפעמים קושי, אבל אני חושבת שיש הרבה מאוד היענות לכבד את התרבות שממנה האדם מגיע, את הדת, את המגדר שלו - - -
ג'מאל זחאלקה: בכל תרבות אישה לא תרצה שגבר ירחץ אותה.
<יפעת כהן הראל: כן, יש כאלה שזה יפריע להם יותר, יש כאלה שזה מפריע להם פחות.
ג'מאל זחאלקה: לא, זה מפריע לכל אחד.
ג'מאל זחאלקה: תאמיני לי.
<יפעת כהן הראל: אני מסכימה איתך.
ג'מאל זחאלקה: תאמיני לי, לאישה מבוגרת זה מאוד מפריע.
ג'מאל זחאלקה: לא חשוב מאיפה היא, אם מסודן או מנורבגיה, אותו דבר בעניין הזה.
<דליה רוזניק: אני רוצה להתייחס לנושא של התעללות והזנחה שהועלה כאן ולהגיד שני דברים.
<דליה רוזניק: דבר ראשון, משרד הרווחה, באמצעות המחלקות לשירותים חברתיים, מטפל בכל הנושא של פגיעה בזקנים במסגרת חוק החוסים.
<דליה רוזניק: הערה שנייה זה שבחודשים האחרונים פעלה ועדה במסגרת המשרד, בחסותו של מנכ"ל המשרד והממשלה, רותי הורניק מכירה את הוועדות, שדנה בכל הנושא של פגיעה בכלל, של בני משפחה בבני משפחה שלהם.
<דליה רוזניק: אחת הוועדות הייתה במסגרת עבודה עם קשישים והיו המלצות במסגרת הוועדה, גם בנושא של איתור ומניעה בשלבים ראשוניים, כדי שלא יגיעו למצבים של פגיעה בזקנים וגם לגבי מערך הטיפול ברגע שהמצבים האלה מאותרים.
<דליה רוזניק: כמובן שהיום מאותר חלק גדול מהמקרים, אבל המגמה היא לנסות להגדיל את היקף האיתור וכן ללכת לקראת מניעה וטיפול בשלבים מוקדמים יותר.
<שולה אגמי: אני יכולה לענות?
<שולה אגמי: גם אני הייתי אחראית על הרווחה ואתם עושים עבודה נהדרת, באמת, אבל אני אומרת, יש פה משהו אחר.
<שולה אגמי: הרווחה, אין לה מספיק כוח אדם כדי לקלוט את מה שקורה מסביב.
<שולה אגמי: לכן אני פונה למטב או למי שמעסיק מטפלות או מטפלים, איפה הם בתמונה.
<שולה אגמי: מתוך היכרות אישית - - -
<קריאה: זה פן אחד של הדברים, אבל כמובן שיש גם פן של העובדים המקצועיים.
<שולה אגמי: אין ספק שהם עושים עבודה נהדרת.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה ללכת לקראת סיכום.
ג'מאל זחאלקה: אני אודיע לכם מעכשיו שחלק מהעניינים שעלו כאן, הוועדה לקידום מעמד האישה תטפל בהם ותעקוב אחריהם.
ג'מאל זחאלקה: ענין ההכשרה המקצועית של המטפלות, אנחנו ניתן לזה עדיפות.
ג'מאל זחאלקה: דעתנו היא שזה צריך להיות או בניהול ישיר או ברגולציה של משרד העבודה, כמו כל מקצוע אחר.
ג'מאל זחאלקה: להציע לנשים תחום עבודה, לשלב נשים מכל המגזרים בשוק העבודה וגם לתת הכשרה נאותה לאותן נשים, כך שיוכלו לחיות בכבוד ועם מקצוע.
ג'מאל זחאלקה: כך גם האדם, האיש או האישה שהם סיעודיים, יקבלו טיפול.
ג'מאל זחאלקה: זה מגיע להם, כך צריך, כל המערך הסיעודי בנוי בשבילם, לכן לנושא הזה יש חשיבות גדולה מאוד.
ג'מאל זחאלקה: הוועדה פונה למוסד לביטוח לאומי, לפעול ולזרז את ההגדלה המשמעותית של שעות הסיעוד באמצעות הביטוח הציבורי.
ג'מאל זחאלקה: זה נושא שאת דיברת עליו, אני מקווה שאתם תזרזו את העניינים האלה.
ג'מאל זחאלקה: הוועדה תעמוד לצדכם, אם אתם צריכים משהו בכנסת,.
ג'מאל זחאלקה: את דיברת על חקיקה, אז חקיקה זה פה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו גם מקדמים בברכה את ההחלטה או את הכיוון של העסקת בן משפחה בתחום הסיעוד.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש לזה חשיבות גדולה מאוד במיוחד בחברות מסוימות שבהן לפעמים ההורה גר עם האדם, אני אפילו יכול להעיד על זה באופן אישי, שאחת מאחיותיי טיפלה באבא ואימא והיא נאלצה לעזוב את העבודה.
ג'מאל זחאלקה: אז אני חושב שיש לזה היגיון.
ג'מאל זחאלקה: בדרך כלל חוששים בעניין הזה, אפשר שיהיה פיקוח נאות על זה שלא יהיה שימוש לרעה בכלי הזה.
ג'מאל זחאלקה: לגבי הכנסת גברים לתחום הזה, צריך לחשוב גם על זה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהעניין של הכשרה מקצועית, כאשר כל אדם יודע שבסיום ההכשרה הזאת הוא יקבל עבודה, אז אפשר גם לשווק את העניין הזה ולמשוך גברים לבוא ולעבוד בתחום הזה.
ג'מאל זחאלקה: המוסד לבטוח לאומי צריך לעשות חשיבה בשאלה כיצד לגשר על הפער בין התשלום שהחברות מקבלות לבין התשלום שהן משלמות לעובדים שלהן.
ג'מאל זחאלקה: אתם הצגתם בפנינו עניין שהן יכולות לשלם יותר ואנחנו יודעים שהשכר שהחברות האלו משלמות לעובדים הוא נמוך מאוד.
ג'מאל זחאלקה: איך אני רואה את זה?
ג'מאל זחאלקה: אני רואה את ההתעשרות הבלתי סבירה של חלק מהעוסקים בנושא הזה ואני לא רוצה לפרט יותר, בכל החברות, גם בחברה הערבית.
ג'מאל זחאלקה: פתאום אנשים בונים בתי מלון ויש להם, מאיפה הכסף הזה?
ג'מאל זחאלקה: זה על חשבון העובדים.
ג'מאל זחאלקה: פה אני קורא למוסד לביטוח לאומי להעדיף עמותות ציבוריות על פני חברות מסחריות בהיבט הזה.
ג'מאל זחאלקה: את דיברת על בקרת איכות, בקרת איכות לא צריכה להיות רק בהעסקת גברים אלא גם בנושאים האחרים.
ג'מאל זחאלקה: צריך שתהיה סטנדרטיזציה ולעודד עמותות שהן לא למטרות רווח, שמשלמות שכר הוגן לעובדים שלהן ועושות את העבודה בצורה מסודרת יותר לרווחת הציבור, לתת להן עדיפות.
ג'מאל זחאלקה: אני לא נגד שחברות יעשו רווח, אבל צריכה להיות גם הגינות בתחום הזה, שלא יהיה נשכני ונצלני.
ג'מאל זחאלקה: הוועדה קוראת למשרד הבריאות, שיזם את הנופשונים, שהם נושא חשוב מאוד ויכול להקל על הרבה משפחות, צריך נופשונים בכל הארץ ובכל האזורים, שתהיה בהם נגישות ושאנשים יידעו שיש נופשונים.
ג'מאל זחאלקה: את דיברת על נופשון אחד, צריך שיהיו לפחות עשרה בארץ, אם אני נותן מספר.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שזה יחסוך בטיפולים אחרים לאנשים.
ג'מאל זחאלקה: גם הנושא הזה צריך לטפל בו.
ג'מאל זחאלקה: לגבי מה שעולה מצד קופות החולים, אנחנו נשלח מכתב לשר הבריאות בו אנחנו נעיר את ההערה שלך בעניין הכסף הצבוע לתחום הסיעודי לקופות החולים, שלא ינוצל לתחום אחר.
ג'מאל זחאלקה: אני חשבתי שזה צבוע ואני אפנה גם אישית לשר בעניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: לגבי תחום כוח העזר שדובר עליו, אני לא מבין, את אומרת שנשים מבוגרות במערכת הבריאות, אנחנו נפנה לשר הבריאות בנושא הזה, שהוא ימצא פתרונות.
ג'מאל זחאלקה: אם הנושא הזה קייםף כפי שאת אומרת, אני חושב שזה שערורייתי ואסור לעבור עליו בשתיקה.
ג'מאל זחאלקה: אני מבין שהמוסד לביטוח לאומי עשה הקלות במבחני תלות.
ג'מאל זחאלקה: גיל, אתה רוצה הקלות נוספות?
<קריאה: מה למשל?
<גיל גן-מור: קודם כל היה למשל פיילוט שביצעו, שאם רופא גריאטרי מאשר אז לא צריך לעשות את מבחן התלות וראו ש - - -
<קריאה: בוא נדייק, גם רופא צריך לבצע הערכת תלות.
<גיל גן-מור: כן, אבל הוא עושה את זה בהתבסס על היכרותו רבת השנים עם המטופל או המטופלת ולא על ידי בדיקה חד פעמית כשבאים לארץ.
<גיל גן-מור: יש בעיה בבדיקות התלות האלו.
<גיל גן-מור: אנחנו יודעים שהרבה פעמים אנשים או נשים לא מבינות בכלל את המהות של המבחן הזה.
<גיל גן-מור: הן מספרות נתונים לא נכונים לבוחן כי "לא נעים" וכי לא מקובל לחשוף את הקושי ואת הבעיות ודווקא אנשים מרקע חזק שמבינים בדיוק במה מדובר אז הם אפילו מחמירים את מצבם מעבר למה שהוא באמת, כי הם מבינים את המשמעות של המבחן.
<גיל גן-מור: אנחנו יודעים שהדבר הזה קיים ולכן הרבה פעמים דווקא האנשים שצריכים לא מצליחים לצלוח את המבחן הזה בצורה טובה.
<גיל גן-מור: רופא שמכיר את המשפחה ויודע את הצרכים, יכול לאבחן בצורה הרבה יותר טובה את התלות ואת הצורך.
ג'מאל זחאלקה: תן לי לעצור אותך בנקודה הזו ואני אגיד כך.
ג'מאל זחאלקה: מדובר באוכלוסייה חלשה מאוד.
ג'מאל זחאלקה: היכולת שלה לשכור עורך דין ולרוץ היא מאוד מאוד מוגבלת.
ג'מאל זחאלקה: לכן הגישה צריכה להיות לקולא ולא לחומרא בעניין הזה ולהסיר מחסומים.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו כמובן לא רוצים שיהיה חס וחלילה שימוש לרעה, אבל בואו נהיה כנים, כמעט בכל תחום שבו אתה רוצה לעשות יש שימוש לרעה.
ג'מאל זחאלקה: יש אפילו מחקר שאומר שבכל מקום בעולם יש 30% שימוש לרעה, אז אם אנחנו נעשה החמרה ייצא שהפגיעה שלה הרבה יותר קשה מהשימוש לרעה שנעשה.
ג'מאל זחאלקה: אתה לא יכול לסגור את זה הרמטית, אין דבר כזה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאסור שאנשים שכן זקוקים וכן מגיע להם לא יקבלו בגלל החמרה שבאה מתוך חשש לשימוש לרעה.
ג'מאל זחאלקה: אני מבין, בכל תחום כזה יש דילמה כזאת ותמיד צריך לעשות חושבים כל שנה, שנתיים, שלוש, לראות אם הכול בסדר.
ג'מאל זחאלקה: אז אני קורא למוסד לביטוח לאומי, אני בטוח שהמוסד חרד לעניין הזה ויש לו רגישות חברתית ראויה לציון, אני חושב שתשמעו את ההערה ותבדקו את העניינים.
ג'מאל זחאלקה: אני לא יכול להגיד יותר מזה כאן.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים כמובן באופן כללי, באופן עקרוני, שני דברים.
ג'מאל זחאלקה: אחת, לתת שירות סיעוד נאות, כפי שמגיע לבן אדם, כפי שהוא צריך, לפי הצרכים.
ג'מאל זחאלקה: הסל הנוכחי הוא מאוד מאוד מצומצם.
ג'מאל זחאלקה: דבר שני, להכליל את סל הסיעוד בחוק ביטוח בריאות ממלכתי וזה כמובן צריך להיות בחקיקה של הממשלה.
<רותי רביד: ליצמן עובד על זה.
ג'מאל זחאלקה: בסדר, טוב שהוא ישמע מילת עידוד בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו נתמוך בעניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאני כיסיתי את כל הנושאים - - -
<קריאה: למעט אחד.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאני רוצה את עזרתכם ועזרתכן בעניין שיכול לשפר את המצב באופן משמעותי וזה העניין של ההכשרה המקצועית.
ג'מאל זחאלקה: לפעמים יש לך מערך שיש בו אלף בעיות, אבל אם תתפוס בעיה אחת ותפתור אותה, זה ישליך על הכול.
ג'מאל זחאלקה: אם העניין הסיעודי ייכנס לחוק הבריאות הממלכתי אז טוב שיהיה כוח אדם שמוכן לפעולה בנושא הזה.
<קריאה: שלא יגידו שזה לא מתקדם בגלל שאין - - -
ג'מאל זחאלקה: יהיה כוח אדם, יש כסף לעניין ההכשרה המקצועית במשרד העבודה והרווחה, יש כסף בממשלה לשילוב נשים במערך העבודה, אז הבעיה היא לא כסף, הבעיה היא החלטה פוליטית ותעדוף.
ג'מאל זחאלקה: ואני קורא למשרד העבודה והרווחה, אני מקווה שתעביר את המסר, כמובן בתיאום עם אחרים.
ג'מאל זחאלקה: אתם תבדקו.
ג'מאל זחאלקה: יש ניסיון של עמותת מטב בנושא הזה, יש את ההצעה שלך של תכנית שכתבת, אתם לא מתחילים מאפס, יש פה איזשהו ניסיון שצריך לבנות עליו.
ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להודות לכם ולכן.
<קריאה: אתה סקרת את כל הדברים, אבל גיל התייחס לעוד נקודה, שאני חושבת שכדאי גם להכניס אותה בדברים וזה העניין של מעונות יום.
ג'מאל זחאלקה: מעונות יום.
ג'מאל זחאלקה: את צודקת, אני רציתי להוסיף את זה.
ג'מאל זחאלקה: בסקטור הערבי אני לא מכיר את זה, אין לנו כזה דבר.
<גיל גן-מור: זה הפריסה של מרכזי יום.
ג'מאל זחאלקה: אין, אני חושב שצריך.
<גיל גן-מור: אולי כדאי לייחד לזה ישיבה?
<גיל גן-מור: כי זה נושא שיש לו כמה היבטים.
<קריאה: מרכזי יום יש בכל הרשויות המקומיות.
<קריאה: ביישובים גדולים יש מרכזי יום.
<קריאה: יש 163 בארץ.
ג'מאל זחאלקה: טוב, יכול להיות שאני לא יודע.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו נקבל החלטה כללית לבדוק את העניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להסתכן בשום דבר.
ג'מאל זחאלקה: אבל בשורה התחתונה, הניצול של מרכזי יום הוא 7%, נכון?
<גיל גן-מור: נכון לפי נתוני משרד הבריאות.
ג'מאל זחאלקה: אז אפילו אם הוא 10% זה לא משנה, יש לנו מערך שיכול לעזור, שיכול לקדם, שיכול לסייע והוא לא מנוצל, אז מה הבעיה כאן?
ג'מאל זחאלקה: מי אחראי על העניין הזה?
<דליה רוזניק: משרד הרווחה מפקח על מרכזי היום.
ג'מאל זחאלקה: משרד הרווחה, אני קורא לכם, זו גם מטלה עליכם, להסיר חסמים ולשפר את הניצול של הכלי החשוב הזה על ידי האנשים הנזקקים.
ג'מאל זחאלקה: זה אומר קודם כל שתהיה מודעות לעניין הזה, שיהיה דבר מושך.
ג'מאל זחאלקה: אם אנשים ירגישו שהולכים לשם ומקבלים שירות טוב אז הם יבואו.
ג'מאל זחאלקה: צריך להיות מקום מושך.
ג'מאל זחאלקה: בבדיחות אני אומר, פעם עבדתי כרוקח ובאה אישה שאמרה לי, 'הבת שלי לא אוכלת, צריכים תרופה שתעודד תיאבון', אמרתי לה, 'העידוד הכי טוב הוא שתעשי לה אוכל טעים, שהיא תאהב'.
ג'מאל זחאלקה: ככה שלחתי אותה הביתה.
ג'מאל זחאלקה: הייתה תרופה בשם קרוול, אבל היום היא לא בשימוש.
ג'מאל זחאלקה: לכן כשיהיה משהו טעים שם אז יבואו.
<דליה רוזניק: אני רוצה להגיד שמשרד הרווחה, ביחד עם קרן סיעוד בביטוח הלאומי, מרכזים עכשיו ועדה מאוד גדולה שנקראת "מרכזי היום – לאן?
<דליה רוזניק: " שדנה בראייה של מרכזי היום העתידיים ובהפיכתו של השירות לשירות אטרקטיבי יותר ועובדים ביחד עם יועץ חיצוני.
<דליה רוזניק: זאת אומרת יש מודעות לנושא של מרכזי היום ולשינוי שהם צריכים לעבור לקראת העתיד.
עליזה לביא: בוקר טוב, אני שמחה לפתוח את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בנושא של אפליית נשים שמעוניינות לטבול ללא בלנית וגביית יתר לטבילת נשים.
עליזה לביא: היום י"א בסיוון, תשע"ז, 5.6.2017.
עליזה לביא: אנחנו מתכנסים בנושא הזה לא פעם ראשונה.
עליזה לביא: גם בכנסת ה-19 בעקבות עתירה של מכון עתים שהוגשה ועבודה שהייתה כאן בכנסת ה-19 ובכנסת ה-20, ארגוני שטח שמעורבים ועבודה גדולה מאוד שנעשתה על ידי נשים רבות, במיוחד בירושלים, שהעלו את הנושא על סדר היום.
עליזה לביא: המצוקה של חדירה לפרטיות של טובלות והטענה שבעצם מבחינה הלכתית אי אפשר לעשות אחרת והליכה לבג"צ שפסק ב-2016 שיש לאפשר לנשים לטבול גם ללא השגחה.
עליזה לביא: בהמשך לפסיקה ולעבודה הרבה שנעשתה הוציא משרד הדתות חוזר מנכ"ל שבו הוא הורה לאפשר לנשים שמעוניינות, שמבקשות, לטבול גם ללא השגחה של בלנית.
עליזה לביא: התזכיר הזה שיצא בכנסת ה-19, כמו שאמרתי, לא אומץ ולא מולא בהרבה מאוד מקומות.
עליזה לביא: מה שהביא להרבה מאוד תלונות שהגיעו במיוחד בערים כמו ירושלים ונוספות.
עליזה לביא: גם כאן היו עוד דיונים, גם עם מנכ"ל משרד הרווחה, גם עם השר ויצאו עוד הבהרות, ויצא חוזר מנכ"ל שהדגיש שאחריות על כשרות הטבילה מוטלת על הטובלות עצמן.
עליזה לביא: לאחרונה הגיעו תלונות שנוגעות למועצה הדתית בירושלים על כך שהיא מחתימה נשים - - -
עליזה לביא: לא רק בירושלים.
עליזה לביא: את תרחיבי עוד מעט.
עליזה לביא: על נספח משפטי בשם טופס ויתור זכויות.
עליזה לביא: תופעה חדשה שלא הכרנו, אפשר לקרוא לה אפילו תופעת נגד להישג המאוד חשוב שהושג והחזירו למעשה את האחריות על הטבילה.
עליזה לביא: זו לא המצאה של הדור שלנו, אין פה שום משהו שהוא חדשני.
עליזה לביא: הסבתות והסבתות והסבתות ידעו לדאוג לעצמן גם בתקופה שלא היו מקוואות מוסדרים.
עליזה לביא: אם זה בהליכה לנהר ולים ואיך עשו את זה כשהמים היו קפואים, שמענו, ויש הרבה מאוד מידע וידע.
עליזה לביא: ואחריות של נשים על המקום הזה של הטהרה הוא לא נחלתה של אף עין חברתית ביקורתית מבקרת וראוי היה כבר לעשות את זה בצורה מסודרת מזמן.
עליזה לביא: אבל הנה קמה תופעת נגד שבאה לאיין את ההישג המאוד מאוד חשוב הזה ולהחזיר את הכבוד לנשים ואת היושרה של המערכת באחריות של נשים.
עליזה לביא: ואני כבר רוצה לומר שכחלק מהתגובה שהוגשה מהמועצה הדתית בירושלים על התופעה הזו שנבדקה: "כחלק מתפקידה מיומנת הבלנית להגיש עזרה מיידית במקרה של פגיעה אפשרית.
עליזה לביא: מכאן שבחירה בהעדרותה עשויה להוות סיכון ומדרון חלקלק" וכולי וכולי.
עליזה לביא: כאילו לא היו דברים מעולם, כאילו לא הייתה פה פעילות והבנה, כאילו הכל מתחיל מחדש ועוד ועוד.
עליזה לביא: אני רוצה לומר שבאמת האוסף של המצבור של התלונות ושל כל המקום המאוד מאוד לא בטוח הזה משום שלמה, למה לעשות את זה בצורה כזאת.
עליזה לביא: הנה אני רואה שבעיריית בני ברק מחליטים להעלות אל המחיר של מקוואות בעיר.
עליזה לביא: ואז אני פונה לשר הדתות והוא אמר לי, תשמעי זה בכלל לא באחריותי, עיריית בני ברק היא סובנירית להחליט בעצמה.
עליזה לביא: מן חוסר סדר משווע בכל המערכת הזאת.
עליזה לביא: החל מדמי כניסה, ממשיך בבקרה, באיך קורה, מה קורה.
עליזה לביא: פתאום במקומות מסוימים מכניסים טפסים.
עליזה לביא: באמת, המקום הזה של הגנה על טובלות, על מרחב נוח, ידידותי, אמין, בטוח.
עליזה לביא: הנגשה של מקוואות לכל מי שקשה לה, לבעלות מוגבלויות.
עליזה לביא: גם כאן צריך לעשות ואנחנו מטפלים וצריך היה לעשות את זה עוד מזמן.
עליזה לביא: אבל אין ספק שצריך לכבד את הפרטיות של הטובלות.
עליזה לביא: האחריות על כשירות הטבילה מוטלת על הטובלת עצמה.
עליזה לביא: וכמו שאלפי שנים נשים קיימו את המצווה הזאת שהיא אחת משלוש מצוות הנשים גם בתנאים שלא היו תנאים, בטח לא מציאות שבה יש היום, תודה לאל, מקוואות קיימים, עדיין, כמו שאמרתי, לא מונגשים, לצערי, ברובם.
עליזה לביא: מתעוררים היום כל מיני שוטים חברתיים שראוי היה שלא יתעוררו.
עליזה לביא: אז אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת, יהודה גליק, שביקש ולאחר מכן נשמע את פני השטח ונמשיך חבר כנסת ונציג חברתי.
יהודה גליק: אני באמת מתנצל, אני לא נוהג ככה, אני בדרך כלל בא לדיונים כדי לשמוע ורק אחר כך להגיד את דבריי.
יהודה גליק: אני פשוט ב-11 יש איזה אירוע שאני משתתף בו ואני חייב להגיע בזמן.
יהודה גליק: אז ראשית, אני רוצה להתחיל דווקא בבשורות הטובות שבאמת כולנו יודעים.
יהודה גליק: המאבק שהחל בוועדה הזאת החל בנשים שלקחו את היוזמה להאבק.
יהודה גליק: לצערנו, היה צריך פה את הבג"צ, אבל חוזר מנכ"ל והעיקרון, לכאורה אני אומר, שולב.
יהודה גליק: ויש, הפסקנו את האבסורד.
יהודה גליק: בדיוק כשם שמשגיח במסעדה לא שואל את הגברת או האדון מתי אכלתי בשרי, לפני שלוש או חמש שעות, ולכן האם מותר לך לאכול פה, זה לא תפקידו.
יהודה גליק: תפקידו רק לדאוג שמסעדה יהיה אוכל כשר.
יהודה גליק: כך תפקידה של הבלנית או התפקידה של המועצה הדתית לדאוג שהמקווה יהיה כשר ולא לתזכר את האישה מה מטרותיה ומה כוונותיה והאם היא מכוונת בכוונות האריז"ל או שהיא מכוונת לטבול.
יהודה גליק: לצערי, יש תחושה באוויר עד היום שלמרות שהחוזר מנכ"ל הופץ עדיין יש בעיות קשות.
יהודה גליק: קודם כל סוכם פה פעם אחר פעם שיהיה בכל מקווה שלט כתובת, טלפון שבו אישה שיש לה בעיה יכולה לפנות אונליין ולא צריכה להתקשר לחברה ולשאול אם את מכירה מישהו שאפשר להתקשר אליו.
יהודה גליק: פעם אחר פעם אני מקבל נשים - 'אני נמצאת פה עכשיו במקווה למי אני יכולה לפנות שיכול לעזור לי'.
יהודה גליק: זה לא בוצע.
יהודה גליק: ועם כל הכבוד, הדבר הזה חייב להתבצע כי לא יכול להיות שאישה נתקלת בבעיה ואין לה מענה.
יהודה גליק: הבעיות שאני נתקלתי איתן הן משלושה סוגים.
יהודה גליק: א' - נשאלות נשים למה את טובלת.
יהודה גליק: 'אה, להר הבית, לא את לא יכולה לטבול פה, זה אסור'.
יהודה גליק: זה לא עניינה של אף אחת למה האישה טובלת.
יהודה גליק: גם אם האישה סתם רוצה לטבול כדי להיות טהורה ונקייה, לא יודע מה, זה לא עניינו של אף אחד מה הסיבה שהאישה טובלת.
יהודה גליק: נקודה שנייה, נשאלות נשים האם אתן נשואות או רווקות - - -
עליזה לביא: עדיין נשאלות - - -
יהודה גליק: עדיין נשאלות נשים - - -
עליזה לביא: לא, על העלייה להר הבית - - -
יהודה גליק: לפני שבועיים במקווה בארנונה קיבלתי טלפון, אישה, אני נמצאת פה, בחורה בוכה שהיא באה והבלנית פשוט לא נותנת לה לטבול כי היא רווקה והיא עוד עולה להר הבית, שני פשעים חטאו עמי.
עליזה לביא: ואז אתה מעביר את הפנייה למי?
עליזה לביא: כי עשינו פה דיון על טבילת רווקות.
יהודה גליק: תראי, אני בדרך כלל, האישה כבר כל כך מרגישה מבוזה ובורחת אז אני שולח אותה למקווה אחר.
יהודה גליק: היא לא מחפשת עכשיו מי יהיה הכתובת, היא רוצה לטבול.
יהודה גליק: היא לא רוצה להכנס למאבק משפטי או למאבק - - - היא לא רוצה להיות צודקת היא רוצה לטבול.
יהודה גליק: וזה הבעיה.
יהודה גליק: אותו סיפור היה לנו לפני שלושה שבועות.
יהודה גליק: הייתה מכינה קדם צבאית מעכו.
יהודה גליק: בנות חילוניות שביקשו.
יהודה גליק: אמרו להן, למה אתן צריכות לטבול, אתן חילוניות.
יהודה גליק: מה זה האמירה הזאת?
יהודה גליק: הן רצו, קבוצה של חבר'ה לעלות להר הבית, חלקן היו בנות חילוניות, הן אמרו שהן רוצות לטבול לפני שעולות להר הבית.
יהודה גליק: בסוף הן עלו בלי טבילה אז אני לא יודע מה הרבנות הרוויחה.
יהודה גליק: אבל עצם העובדה שהבלנית שם שואלת את השאלות האלה פעם אחר פעם, והבנות, חלקן רצו לטבול בעכו וחלקן בירושלים - אותו סיפור, אתן רווקות, אתן חילוניות, אתן עולות להר הבית.
יהודה גליק: שלושה פשעים עשו עמי, אתן לא יכולות לטבול.
יהודה גליק: לא תפקידה של הבלנית.
יהודה גליק: הדבר הזה צריך להאמר וצריך שיאמר בבירור ואם הבלניות לא יודעות לקרוא את חוזר המנכ"ל אז שמישהו יגיד להן את זה בעברית פשוטה באוזן.
יהודה גליק: לא תפקידה של הבלנית לומר את הדברים האלה.
יהודה גליק: כל זה אני אומר לכן, נשים, אתן מנהלות פה את המאבק, כי בסופו של דבר כל ההישגים שאנחנו נשיג פה, גם הגברים, כשאנחנו, בעזרת השם, נבנה את בית המקדש, יצטרכו לטבול באותם דרכים.
יהודה גליק: והגברים יצטרכו לבקש מנשותיהן ללמד אותם את הלכות הטבילה.
עליזה לביא: כן, רק שלכם זה יותר זול.
עליזה לביא: תראה את המחירים בבני ברק, 3 ₪ לגבר, 40 ₪ לאישה.
יהודה גליק: זה בגלל שעוד הגענו למצב שגברים צריכים לעלות כדי לאכול את הקורבן, את הקודשים.
יהודה גליק: בכל מקרה.
יהודה גליק: א' אני כולי הצדעה לכל הנשים שבשטח שהובילו פה מאבק.
יהודה גליק: גם הגופים עתים ואדוות ושותפיהם שהובילו פה מאבק או נשים - - - אבל לא מספיק החוזר מנכ"ל והנקודה שהזכרתי שתהיה כתובת עם טלפון שאפשר להתקשר אונליין שיש מענה.
עליזה לביא: יש פה נציג של משרד הדתות?
עליזה לביא: מה עם השירות 24/7 שהובטח לנו?
יהודה גליק: הערה אחרונה שאולי לא קשור אבל יש נשים שרוצות לטבול ביום.
יהודה גליק: וגם זה אופציה כזאת שצריכה להתאפשר לאישה שלא רוצה לצאת באמצע הלילה, היא רוצה לטבול ביום.
יהודה גליק: כרגע היא לא קיימת, אין אופציה כזאת.
יהודה גליק: נדמה לי שאנחנו צריכים למצוא מענה גם לדבר הזה.
עליזה לביא: אתה רוצה לקבל תשובה רגע ממשרד הדתות?
יהודה גליק: כן אני אשמח.
עליזה לביא: זה נושא שעלינו 24/7 מענה ממשרד הדתות.
יהודה גליק: בעיקר בשעות הערב שנשים צריכות - - -
עליזה לביא: בוא נשמע את נציג משרד הדתות.
עליזה לביא: דבורה אייפרמן, בבקשה.
<דבורה אייפרמן: מענה של 24/7, אני לא יודעת על מה מדובר, אבל אני כן יכולה לומר שיש טופס מקוון של משוב לטובלות שנמצא באתר המשרד.
<דבורה אייפרמן: טופס מאוד ידידותית שכל אחת יכולה להכנס אונליין ולמלא שם כל מה שהיא רוצה כולל גם יצירת קשר.
<דבורה אייפרמן: וזה קיים וזה עובד ופונים אלינו ואנחנו מטפלים בכל - - -
יהודה גליק: אבל זה לא נותן את המענה כי העובדת במשרד תראה את המכתב הזה למחרת.
יהודה גליק: האישה מגיעה למקווה, היא רוצה לטבול, היא לא רוצה למלא פרטי משוב.
יהודה גליק: היא לא רוצה שמחר יתנו לה תשובה, שבעוד שבועיים השר יבדוק את זה.
יהודה גליק: היא רוצה עכשיו לטבול - - -
עליזה לביא: היה פה בדיון מנכ"ל משרד הדתות שהבטיח שכל תלונה בזמן אמת תועבר למשרד, תבדק.
עליזה לביא: לא מעט פעמים נתקלנו בבלניות שמקבלות הוראות מרבנים מקומיים, מחוסר מידע, מפערי תרבות בין ציבור הטובלות לבלניות.
עליזה לביא: איפה ההבטחה הזאת, היא לא ממומשת?
עליזה לביא: זה רק טופס שבעצם - - -