GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: קיי, כן, אני תיכף נותנת לך אבל עדיין, אתם עדיין מדברים ברמה של רישום ודיווח - - -
<חאיק פיראס: לא אמרתי לרשום - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי "עדיין", זה לא אומר שאני כבר גזרתי את דינכם.
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי שאתם עדיין מדברים על דיווחים.
עאידה תומא סלימאן: מהי המדיניות באופן כללי מבחינת הכשרות, מבחינת ידע שמצטבר ויורד לרמה של בתי החולים ושל הטיפול?
עאידה תומא סלימאן: למשל, אחד הדברים שחשבתי עליו תוך כדי, כשדובר על כך שזה יכול להיות אחרי חמישה חודשים, שהמעקב העיקרי על הנשים בחמשת החודשים האלה זה רופא משפחה או תחנות אם וילד.
עאידה תומא סלימאן: קיימות, לא קיימות, תאמינו לי אני לא יודעת במתווה.
עאידה תומא סלימאן: אלה שני המוקדים שהאישה נמצאת במעגל שלהם בחמשת ששת החודשים הראשונים אחרי לידה.
עאידה תומא סלימאן: האם יש מדיניות ברורה?
עאידה תומא סלימאן: האם יש הכשרות מיוחדות?
עאידה תומא סלימאן: את רוצה לשאול?
רחל עזריה: תשמעו, מרגע שהתחלתי לעסוק בזה, זה מאד מפתיע, נוגעים במשהו ורואים איך הצבור מגיב.
רחל עזריה: קיבלתי פניות ואני לא רוצה להקריא אבל רק לספר, נניח, על מישהי שאומרת, שכמה שבועות אחרי הלידה היה לה חום מאד מאוד גבוה, היא קדחה מחום.
רחל עזריה: הלכה לרופא משפחה, רופא המשפחה בדק שזו לא דלקת גרון, הוא אמר שהוא לא רואה כלום, שהיא תחזור למחרת שהאחות במרפאה תבדוק שזו לא דלקת בשד או זיהום בתפרים וכמה שעות אחר כך היא סיפרה לחמותה ואז היא אמרה: לא משחקים עם חום אחרי לידה, מיד למיון.
רחל עזריה: הגיעו למיון, מזל – כי הם הצילו את יכולת הפוריות שלה כי היה זיהום חריף בגוף, היא קיבלה דלקת ברחם כתוצאה מהלידה.
רחל עזריה: רופא המשפחה לא קפצה לו, כמו שאמרתם, האינטואיציה של "לא משחקים עם חום אחרי לידה".
רחל עזריה: היא לא ידעה, היולדת בעצמה וגם רופא המשפחה לא ידע.
רחל עזריה: אותו דבר פה, עוד מקרה ואני קיבלתי, המסה של המקרים, רגע, עוד אחד, שניה, זה גם אישה אחרי ניתוח קיסרי, שחררו אותה הביתה, היא אמרה: אני לא מרגישה טוב, אני לא מרגישה טוב, אני לא מרגישה טוב ואז היא אמרה: טוב, משחררים אותי הביתה, אני אלך למלונית.
רחל עזריה: כך היא אמרה, לפחות אני אהיה קרובה.
רחל עזריה: הייתה במלונית, כל הזמן אמרה להם: אני לא מרגישה טוב.
רחל עזריה: התעצבנו עליה באיזשהו שלב ובסופו של דבר היה לה לא זוכרת מה, זה כתוב פה, תסחיף.
רחל עזריה: יש משהו ושוב, אנחנו יודעים שהמצב הוא לא גרוע אבל יש פה איזשהו משהו בשרשרת שהוא לא מדויק ושאפשר לתפור אותו טוב יותר.
רחל עזריה: רופא משפחה או הנשים עצמן שהן יידעו ובעיניי, זה המסלול.
רחל עזריה: כמו שאמרת, טיפות חלב, זה המסלול.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש קורסי הכנה ללידה.
עאידה תומא סלימאן: האם יש קורסי הכנה לאחר לידה?
רחל עזריה: בבית חולים מלמדים הנקה.
רחל עזריה: יש יועצות הנקה.
רחל עזריה: הם אומרים לנשים אחרי הלידה, שימו לב לא', ב', ג', אם יש בעיה.
רחל עזריה: יש מוקד לנשים בהריון שקופות החולים מפעילות, האם אחרי לידה יש מומחיות במוקד שיידעו לענות אם יש לה חום, למשל?
עאידה תומא סלימאן: קיי, בואו נעשה את זה במרוכז.
עאידה תומא סלימאן: משרד הבריאות, שתי דקות ואחר כך נעבור הלאה, בבקשה.
<סיגל ליברנט: אני פרופ' סיגל ליברנט, ראש אגף רפואה כללית.
<סיגל ליברנט: לפני הדיון הזה שוחחתי גם עם פרופ' אליעזר שלו, יושב ראש המועצה וגם עם יושבי ראש האיגודים.
<סיגל ליברנט: אנחנו יודעים היום ששיעור התמותה במדינת ישראל נמוך יותר מאשר בעולם המערבי, אפילו בחצי ממה שקורה היום בארצות המערב.
<סיגל ליברנט: אנחנו יודעים ששני הסיבוכים הקשים ביותר במשכב לידה, ששה שבועות אחר לידה, זה התסחיף הריאתי וכל המאורעות הטרום בואמבוליים כתוצאה מקרישיות יתר - - -
<מוטי דוליצקי: בישראל.
<סיגל ליברנט: בישראל.
<סיגל ליברנט: תסחיף מי שפיר שכמובן עלול להיות פטאלי - - -
<מוטי דוליצקי: הוא לא שכיח.
<מוטי דוליצקי: הוא קוטל אבל הוא לא שכיח.
<סיגל ליברנט: נכון.
<מוטי דוליצקי: תסחיף מי שפיר הוא מאד מאוד נדיר אבל כשהוא קורה הוא תמונה מאד סוערת.
<סיגל ליברנט: הדיווחים הקשים ביותר שיש בשבועות האלו הם אלה.
<סיגל ליברנט: נכון שהתופעות הטרומ-בואמבוליות הן הרבה יותר שכיחות.
<סיגל ליברנט: האיגודים המקצועיים אימצו את ההנחיות המאוד קשיחות, גם של האמריקאים, גם של הבריטים באשר למניעה של תסחיף טרומבואמבולי והיום בכל בית חולים במדינת ישראל וזה גם על דעת אנשי המקצוע, יש היום פרוטוקול איך לטפל בנשים, במיוחד כשהן בקבוצות הסיכון כמו למשל, השמנת יתר או גיל מבוגר או איזושהי מחלה ברקע, כדי למנוע את התסחיף הטרומבואלי בששת השבועות הללו במשכב הלידה.
<סיגל ליברנט: אנחנו באופן עקרוני, במשרד הבריאות, מקבלים את ההנחיות המקצועיות מהאיגודים המקצועיים ומהמועצות הלאומיות.
<סיגל ליברנט: כאשר אנחנו מזהים איזשהו צורך שהובא אלינו מהשטח, אנחנו מוציאים את ההנחיות המנהליות, לא את ההנחיות המקצועיות.
<סיגל ליברנט: גם בשיחה עם פרופ' שלו שהוא יושב ראש המועצה וגם בשיחה עם יו"ר האיגוד המקצועי, אריאל מני, עלה שלא היה איזשהו אירוע או איזשהו גל של איזושהי תחלואה שבעקבותיה הם ביקשו ממשרד הבריאות לכתוב הנחיות חדשות.
<סיגל ליברנט: אני קוראת למועצות הלאומיות ולאיגודים המקצועיים שבמידה והם חושבים שיש צורך לרענן דברים מסוימים, אנחנו נשמח לעשות את זה.
עמיר פרץ: לרענן תמיד טוב.
<סיגל ליברנט: לגבי יולדות, יולדות שמשתחררות ממחלקת יולדות במדינת ישראל מקבלות הדרכה מהאחיות שמוכשרות לכך במחלקת היולדות, כאשר הן מקבלות הדרכה והפרופ' הנכבד אולי יאשר את זה, לגבי מה שקורה במשכב הלידה, למה לשים לב, מהן התופעות שצריך להגיע אתן במהירות לרופא מטפל, לגינקולוג או לבית חולים.
<סיגל ליברנט: זה מה שיש לי לומר.
רחל עזריה: רגע, אז מה זה אומר?
<סיגל ליברנט: אני קוראת למועצות הלאומיות ולאיגודים המקצועיים שמטפלים בזה, שאם הם חושבים שיש צורך לרענן משהו ספציפי על מנת להגדיל את המודעות, אנחנו בשמחה נעשה - - -
רחל עזריה: מעולה, גם נגיד השתלמויות לרופאי משפחה?
<סיגל ליברנט: השתלמות לרופאי משפחה היא משהו מאד מאוד ערטילאי.
<סיגל ליברנט: רופא משפחה הוא ה case manager של כל - - -
רחל עזריה: של הכול.
רחל עזריה: לכן נורא חשוב.
<סיגל ליברנט: מאד יכול להיות שהאיגוד המקצועי יגיד לנו:
<סיגל ליברנט: אנחנו חושבים שכל רופא משפחה אחת לשלש שנים צריך לעבור איזושהי השתלמות בנושא הספציפי הזה.
<סיגל ליברנט: בשמחה.
רחל עזריה: מעולה, מעולה.
<סיגל ליברנט: אבל זה משהו שצריך להגיע מצורך מקצועי פרופר.
<מוטי דוליצקי: בהחלט.
<מוטי דוליצקי: רק משפט - - -
עמיר פרץ: למה למשל בתקופת הסיכון הזו שאתם מגדירים אותה, עד 42 יום או יותר מכך, למה היולדת צריכה להיות אצל רופא משפחה בעניין הזה?
עמיר פרץ: למה שלא ייקבע שבתקופת הביקורת הזו, אחת לשבוע, אחת לשבועיים, שתמשיך להיות מלווה על ידי רופא מומחה, למה על ידי רופא משפחה?
רחל עזריה: או על ידי מיילדת.
עמיר פרץ: זה לא יכול להיות שרופא משפחה, הרי זה לא שהוא מלווה חולה סרטן נניח - - -
<מוטי דוליצקי: בנוהל של היום - - -
עאידה תומא סלימאן: שניה, לא, לא.
עאידה תומא סלימאן: זה לא הולך ככה, חבר'ה, יש פרוטוקול, אני צריכה לדאוג שכולנו נשמע את ההערות שלכם.
עמיר פרץ: רציתי להוסיף.
עמיר פרץ: מי שחולה בתחום אחר, כשהוא יוצא מבית החולים, יש פרק זמן שהוא מלווה על ידי המומחה ולא על ידי רופא המשפחה בלבד.
עמיר פרץ: רופא המשפחה, אתה בא אליו, הוא אומר: נראה לי אירוע דרמטי, תלך לחדר מיון.
עמיר פרץ: מה פתאום שרופא משפחה יהיה זה שמלווה את היולדת בתקופה הזו?
<מוטי דוליצקי: בנוהל של היום רופא גניקולוג מלווה אותה ששה שבועות.
<מוטי דוליצקי: זה הנוהל של היום.
<מוטי דוליצקי: כולל - - -
רחל עזריה: לקבוע תור לוקח שלושה חודשים.
רחל עזריה: אי אפשר לקבוע תורים.
רחל עזריה: את קובעת, את צריכה לקבוע לפני הלידה את התור של ששה שבועות אחרי הלידה.
עאידה תומא סלימאן: זה כן נכון רק - - -
רחל עזריה: בקופת חולים "כללית" בירושלים זה נכון.
עאידה תומא סלימאן: זה בכל הקופות, זה בכל הקופות, בואו לא נשלה את עצמנו, בכל הקופות זה ככה.
עאידה תומא סלימאן: שניה, יש לי רשימת דוברים, אני לא יודעת אם אתן מופיעות ברשימה הזו.
<מלכה נקוריאן: אני רוצה להוסיף משהו בהקשר הזה.
עאידה תומא סלימאן: שם ותוסיפי משפט.
<מלכה נקוריאן: בתור מיילדת שמעבירה - - -
עמיר פרץ: שמך.
<מלכה נקוריאן: שמי מלכה, אני ממרכז רפואי הדסה עין כרם ואני מיילדת שגם מעבירה קורסי הכנה ללידה.
<מלכה נקוריאן: אנחנו כן שמות דגש על הנושא של משכב הלידה ועל איזה סימנים על האישה לשים לב.
עמיר פרץ: גם אחרי לידה?
<מלכה נקוריאן: גם אחרי לידה.
<מלכה נקוריאן: זה חלק מהכנה ללידה.
<מוטי דוליצקי: שם המשחק הוא גורמי סיכון.
<מוטי דוליצקי: להכיר את גרמי הסיכון וכך להתנהל.
<אתי יונה: אפשר עוד משפט בהקשר הזה?
עאידה תומא סלימאן: משפט ומהר.
עמיר פרץ: קוראים לנו למליאה.
עאידה תומא סלימאן: רשומות אצלי עוד.
<אתי יונה: קוראים לי אתי יונה, אני גם מיילדת מהדסה עין כרם ורציתי להשלים.
<אתי יונה: את שאלת למה בארצות המערב הן מאושפזות זמן קצר יותר וזה בגלל שהמערך בחוץ הוא הרבה יותר חזק.
<אתי יונה: אישה לאחר לידה, מגיעה אליה הביתה מיילדת, מגיע אליה רופא, אני חושבת שצריך לחשוב בהחלט על כל המערך הזה ולחזק אותו.
<אתי יונה: זה יענה להרבה שאלות שעלו פה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לפרופ' דרורית הוכמן, מנהלת מחלקת נשים ויולדות בהדסה הר הצופים.
<דרורית צלניקר הוכנר: אני חושבת שאני רוצה קצת לעשות סדר.
<דרורית צלניקר הוכנר: קודם כל תקופת משכב לידה היא בהחלט חלק חשוב מהלידה וזה חלק חשוב מההיריון.
<דרורית צלניקר הוכנר: כך אנחנו מלמדים סטודנטים, כך אנחנו מלמדים מתמחים וכך אנחנו עובדים.
<דרורית צלניקר הוכנר: יש תקופת הריון, יש תקופת לידה ויש תקופת משכב לידה.
<דרורית צלניקר הוכנר: משכב הלידה מקבלת את כל הכבוד לה ואת תשומת הלב שלה.
<דרורית צלניקר הוכנר: יש תקופת משכב לידה המידית, שזה מה שקרה לך במקרה הזה וזה בהחלט בתחום האחריות של בית החולים וכמו שאמרה חברת הכנסת רחל עזריה, אנחנו לא צריכים להטיל בכלל איזשהו ספק באיכות הטיפול שניתן בבית חולים.
<דרורית צלניקר הוכנר: אנחנו מזהים גורמי סיכון, יש לנו פרוטוקולים, למשל, להתחיל טיפול נוגד קרישה.
<דרורית צלניקר הוכנר: אנחנו מזהים את החולות האלו ונותנים אז כך שלתקופה המידית הזאת יש מענה.
<דרורית צלניקר הוכנר: וכמו שנאמר פה לפניי, אנחנו בארץ מפונקים במידה מסוימת ואנחנו משאירים את היולדות שלנו אחרי לידה רגילה בין 36-48 שעות ונשים אחרי ניתוח קיסרי נשארות שלושה או ארבעה או לפעמים חמישה ימים.
<דרורית צלניקר הוכנר: כלומר, את כל הסיבוכים המידיים שבדרך כלל הם הכי חמורים בסמוך ללידה אנחנו עוברים בבית חולים, אצל רופאים שהם מוכשרים לזהות אותם ולטפל בהם במידת הצורך.
<דרורית צלניקר הוכנר: קורים פה ושם דברים שהם פחות סימפטיים.
<דרורית צלניקר הוכנר: מה לעשות שרפואה היא לא מקצוע של מאה אחוז.
<דרורית צלניקר הוכנר: אנחנו מדברים בעצם וחשבתי שזו המטרה של כל הישיבה הזאת, לדבר על מה שקורה בחוץ.
<דרורית צלניקר הוכנר: האישה יוצאת החוצה ועכשיו היא נמצאת בתקופת משכב לידה.
<דרורית צלניקר הוכנר: היא חשופה להרבה צרות.
<דרורית צלניקר הוכנר: אני בכוונה הבאתי לכם את מכתבי השחרור האוטומטיים שאנחנו מחלקים לכל אישה, בין אם אחרי לידה ובין אם אחרי ניתוח קיסרי, בהדסה הר הצופים, בהדסה בכלל ובכל בתי החולים בארץ וכתוב "ביקורת רופא נשים בעוד ששה שבועות.
<דרורית צלניקר הוכנר: במקרה של חום, דימום או כאבים לפנות מיד.
<דרורית צלניקר הוכנר: בכל שאלה או יעוץ ניתן לפנות לצוות המחלקה" יש פה מספר טלפון "ספירת דם בעוד חודש, להמשיך לקחת - - - " כלומר, אין ספק שאף אחד לא שולח את האישה ואומר לה: יאללה, עלייך עכשיו הכול.
<דרורית צלניקר הוכנר: זאת אומרת שזה ברור לנו שאנחנו מדברים על איזושהי תקופה.
<דרורית צלניקר הוכנר: המדינה מצידה נותנת 14 שבועות חופשת לידה.
<דרורית צלניקר הוכנר: מה זו חופשת הלידה?
<דרורית צלניקר הוכנר: המטרה של חופשת הלידה היא גם לעזור לה להתגבר על השינויים הגופניים שקשורים בלידה וגם אחר כך, להתרגל לכל האימהות, ההתמודדות עם ילדים שיש בבית או אין בבית.
<דרורית צלניקר הוכנר: זו לא תקופה מוזנחת.
<דרורית צלניקר הוכנר: זו לא תקופה שאנחנו לא יודעים מה קורה בה.
<דרורית צלניקר הוכנר: כשחולה באה אחרי לידה ואומרת שכואבת לה בשוק, אז כל רופא למד בבית ספר לרפואה ויודע, אלא אם כן הוא לא רופא טוב, שבאמת יכול להיות שיש לה פקקת בשוקיים וצריך להתייחס לזה בשיא הרצינות כי אנחנו יודעים שבאמת, כמו שאמר פרופ' דוליצקי, שיא הקרישיות הוא בתקופת משכב לידה ולא בהריון או בלידה.
<דרורית צלניקר הוכנר: כלומר, הדברים האלה לא צריכים לקבל היום יותר מענה וכמו שאמרו פה ממשרד הבריאות, אם היה באמת איזשהו חסר נוראי, אז היו פונים למשרד הבריאות ואומרים: חבר'ה, תשנו את הפרוטוקולים, תעשו משהו.
<דרורית צלניקר הוכנר: אמרו פה שתי המיילדות מעין כרם וזה דבר נחמד, שבהמון מקומות היום יש יציאה של הקהילה לכבוד היולדת.
<דרורית צלניקר הוכנר: היולדת הולכת הביתה ולמחרת או שלושה ימים אחרי זה מופיעה אחות לשאול אותה: איך הולך לך עם ההנקה, איך את מתמודדת, כואב לך בתפרים, היא מוציאה לה את הסיכות של אחרי ניתוח קיסרי כבר בביתה, הכול ענין של תקציבים בסופו של דבר, אז בואו נחשוב שאנחנו לוקחים פה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה מהדברים שלך שהדיון הזה הוא קצת מיותר בעינייך.
<דרורית צלניקר הוכנר: אני רוצה להתייחס דווקא לשתי נקודות שלא העלו פה או - - -
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבקשת.
<דרורית צלניקר הוכנר: שתי הנקודות שאני רוצה לדבר עליהן הן דווקא דברים שפחות מקבלים מענה פה וזה הנושא של פיזיותרפיה או חיזוק רצפת האגן אחרי לידה, שבמדינת ישראל צריך לקבל חיזוק יתר בגלל ריבוי לידות ובגלל שאנחנו יודעים שזו בעיה שאחר כך באה לידי ביטויי בגילאי חמישים וששים, עם כל מיני תופעות וצורך בניתוחים.
<דרורית צלניקר הוכנר: בנושא של רצפת האגן אמרה לי, אני חושבת, חברת הכנסת עזריה, שלקבל תור לפיזיותרפיה אחרי לידה לוקח חצי שנה.
<דרורית צלניקר הוכנר: לא לבדיקת רופא אבל לחיזוק אין אנשים, אין מרפאות, אין כוח אדם לזה.
<דרורית צלניקר הוכנר: דבר שני שהוא מאד חשוב הוא נושא של זיהוי של דכאון אחרי לידה.
<דרורית צלניקר הוכנר: אני רוצה שתדעו לכם שלמשל במערכים החרדיים בירושלים לפחות ואת זה אני יודעת, יש הרבה תשומת לב לנושא הזה.
<דרורית צלניקר הוכנר: כל מיני נשים ניגשות ובודקות ורואות ומנסות לכוון, כי זה לא מאד לא יפה באוכלוסייה לפחות שלנו, להגיד שיש מישהו שיש לו מחלת נפש.
<דרורית צלניקר הוכנר: צריך גם לזכור שזו באמת בעיה שפוגעת גם בבריאות האישה, גם בתפקוד של כל המשפחה וגם בטיפול ביילוד.
<דרורית צלניקר הוכנר: אלה שני נושאים שהייתי אומרת, אם אנחנו רוצים להרים את העניין אז בואו נתרכז בהם.
<דרורית צלניקר הוכנר: לגבי שאר הדברים אני לא חושבת שיש צורך באיזושהי הכשרה מיוחדת או משהו אחר שצריך עכשיו להתעסק אתו.
עאידה תומא סלימאן: תודה, אני חייבת להגיד שאני מרגישה בדיון שהוא לא מביא את כל הקולות ואת כל האוכלוסיות של מדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: אני מרגישה שלגבי מה שנאמר והמערך הקיים אנחנו נוטים לשכוח, למשל, שיש אוכלוסייה ערבית בדואית בנגב שלא נהנית מהשירותים האלה שמדברים עליהם ובקושי מגיעות אליהן אחיות לכפרים.
עאידה תומא סלימאן: ובכלל, זיהוי דכאון אחר לידה זה ענין שנמצא בתת-אבחון או באי קיום של השירותים הבסיסיים.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה בכוונה, כדי שתתייחסו לנושא לא מנקודת מבט של מערכת הבריאות שקיימת בתל אביב ובירושלים.
עאידה תומא סלימאן: חבר'ה, המדינה היא הרבה יותר רחבה מהערים הגדולות האלו וקיימות בה אוכלוסיות שהשירותים לא מגיעים אליהן באותה הרמה של שתי המערכות האלו, המקומות הגדולים האלה, הערים הגדולות האלו ואת זה אני לא שומעת במה שנאמר עד עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: גברת מלכה נוקריאן.
עאידה תומא סלימאן: מיילדת, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: תתקרבי למיקרופון.
<מלכה נוקריאן: אני מברכת על הדיון החשוב הזה ואני אשמח אם - - -
עאידה תומא סלימאן: תתקרבי אל המיקרופון.
<מלכה נקוריאן: ואני רוצה למסור את תנחומיי לד"ר דני חורש שלא הגיע היום כי אמו נפטרה אתמול בערב.
<מלכה נקוריאן: הוא היה אמור להציג יחד אתי את המצגת.
<מלכה נקוריאן: אני מיילדת ומנחה קבוצות תמיכה לנשים שחוו אובדן הריון.
<מלכה נקוריאן: ב-23.7.2013, בוועדה הראשונה לקידום בריאות נשים בראשות חברת הכנסת עליזה לביא, הגשנו נייר עמדה בדבר שינוי החוק על לידה שקטה ואני גם מברכת בהזדמנות זאת על שינוי החוק, נכנס לתוקפו ב-2016.
<מלכה נקוריאן: אני רוצה להציג בפניכם את המחקר שעשינו, מחקר ראשון בישראל, שבודק באופן כמותני תוצאות נפשיות של אובדן הריון בקרב נשים.
<מלכה נקוריאן: אנחנו בדקנו מאה נשים, רובן המכריע חוו אובדן הריון מאוחר, אחרי השבוע העשרים.
<מלכה נקוריאן: חלק ניכר מהן חוו אובדן אחרי שבוע 30 ו- 86% חוו לידה שקטה.
<מלכה נקוריאן: אובדן הריון מוכר כיום כחוויה קשה.
<מלכה נקוריאן: לעתים הקהילה המקצועית והמדעית מתייחסת לאובדן הריון כאל טראומה נשית הנחווית באופן אישי על ידי האישה - - -
עאידה תומא סלימאן: גברת מלכה, אני מאד מצטערת אבל אני מעדיפה שבהצגת המחקר תתמקדי אם יש משהו שהוא קשור.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שבעניין של לידות שקטות אחרי חודשי הריון או שבועות הריון, בזמני ספרו חודשים ועכשיו סופרים שבועות, אחרי תקופה מסוימת, אלו כמעט אותן תופעות והגוף מתנהל כמו אחרי לידה - - -
<מלכה נוקריאן: אני אמשיך להגיד מה בדקנו ומה מצאנו ואני אתחבר למה - - -
עאידה תומא סלימאן: בחלק השייך לדיון.
<מלכה נוקריאן: המטרה של המחקר הזה הייתה לבדוק שכיחות של PTSD ודכאון מז'ורי בקרב נשים שחוו אובדן הריון מאוחר ולבחון את הקשר בין איכות המערכת הזוגית לבין חוסן או פגיעות נפשיים לנוכח חוויית אובדן ההיריון.
<מלכה נוקריאן: הממצאים.
<מלכה נוקריאן: אני מגיעה לממצאים ונמצאו שיעורים גבוהים של PTSD ודכאון מז'ורי אצל 30%.
<מלכה נוקריאן: 53% מהנשים דיווחו על דכאון ברמה מתונה ומעלה.
<מלכה נוקריאן: בדקנו גם משתנים שקשורים לשיח בין בני הזוג ושיתוף רגשי.
<מלכה נוקריאן: מצאנו שנשים שמשתפות את בן זוגן ביותר רגשות של אשמה ובושה נמצאו כיותר חסינות אל מול פוסט טראומה ודכאון.
<מלכה נוקריאן: לסיכום אני רוצה להגיד שיש אחוזי פתולוגיה נפשית גבוהים מאד אחרי אובדן הריון.
<מלכה נוקריאן: לצערנו זו טראומה שלא נחקרת מספיק.
<מלכה נוקריאן: מדוע.
<מלכה נוקריאן: אולי משום שזה לא הרואי כמו טראומות אחרות, קלאסיות יותר, כמו תאונות דרכים, מלחמה, אונס ועוד אבל למעשה, ב-30% זה כמעט דומה ל PTSD אחרי מלחמה או תאונות דרכים.
<מלכה נוקריאן: אולי זו טראומה של היומיום בעצם, שהרבה נשים עוברות את זה ולכן נחוצה הרבה יותר תשומת לב לטראומה זו, גם במחקר וגם בדגש על טיפול זוגי שיינתן לשני בני הזוג ויגרום להם להתמודד כדיאדה אחרי האובדן.
<מלכה נוקריאן: אני רוצה גם להוסיף שאת אותו מחקר אנחנו רוצים היום לבצע על נשים אחרי לידת חי כי גם לידה נחשבת לאירוע טראומטי בסולם אירועי חיים וזה המשך המחקר.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי .
עאידה תומא סלימאן: כן, אדוני, רק את השם והתפקיד.
<יצחק מלבר: יצחק מלבר, חבר המועצה הלאומית לבריאות האישה.
<יצחק מלבר: יש לנו ישיבה ביום חמישי בתל אביב, אני אשמח לקבל ולהעביר את מה שהיה פה היום.
<יצחק מלבר: כמו שאמרתם במשרד הבריאות, אם יהיה צורך אז יושבים שם גם נציגים של האיגודים המקצועיים.
<יצחק מלבר: אעלה את הנושא ואז יוכלו, אם יש צורך, ימליצו למשרד הבריאות מה צריך לעדכן.
רחל עזריה: אנחנו בעיקר, יש דיונים בוועדה בכנסת שההרגשה היא כאילו שצריך לומר מה לא טוב אבל המטרה שלנו היא בעיקר לראות איך אנחנו עובדים ביחד כדי לשפר את המצב.
רחל עזריה: יש פה הזדמנות, יש פה נושא שצריך טיפול, יכול להיות שלא טיפול מאד גדול ואני לא יודעת, אבל בואו נראה אם אנחנו יכולים ביחד להרים את הכפפה, אז אני אעביר את כל המידע לדיון שלכם ביום חמישי ואם תרצו אחר כך - - -
עאידה תומא סלימאן: לגבי המידע צריך שנצא גם עם סיכום לגבי מה שאנחנו מבקשים.
עאידה תומא סלימאן: נכון שעצם העובדה שמקרי הפטירה הם נמוכים, זה מעיד על זה שכנראה עושים משהו בצורה טובה.
עאידה תומא סלימאן: כנראה שבדרך יש טיפול שהוא עונה על הצרכים אבל, זה לא אומר שפתרנו את כל הבעיות, תמיד אנחנו שואפים שזה יהיה הרבה יותר טוב.
עאידה תומא סלימאן: לכן אני חושבת שגם נעביר את הסיכום של הדיון, כדי שיהיה בו את הרעיונות.
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שקודם כל אתם הולכים לשנות - - -
<דורית וייס: רק הערה של הקופות.
<דורית וייס: דיברו על בתי חולים וכו' - - -
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גבירתי - - -
<דורית וייס: משפט קצר.
<דורית וייס: שמי ד"ר דורית וייס, אני האחות הראשית של "כללית".
<דורית וייס: אני מייצגת את "כללית" אבל ככלל, הקופות מפעילות בקהילה הרבה מאד תכניות.
<דורית וייס: המודעות לרפואה מגדרית – התחלתם עם זה וזה לא מונף, גם רפואה מגדרית, אנחנו מכשירים ברוח הזאת.
<דורית וייס: זה תחום שהוא יחסית חדש.
<דורית וייס: גם הנושאים של הריון ולידה והנקה, אנחנו בעיצומו של שבוע לעידוד ההנקה, הם מאד במודעות ומאד בעשייה.
<דורית וייס: אני יכולה להגיד שאנחנו ב"כללית" מפעילים תכנית לאיתור דכאון סב-לידתי כבר מעל חמש עשרה שנה.
<דורית וייס: יש מוקד אחיות עם 140 אחיות שחלק ממנו נקרא מוקד הריון ולידה, שמאפשר לנשים להרים טלפון ולקבל יעוץ גם בדברים האלה וגם בעידוד ההנקה - - -
עאידה תומא סלימאן: זה גם בערבית?
<דורית וייס: יש גם ערבית, כן ויש את - - -
עאידה תומא סלימאן: בעניין של הנקה או של עוד דברים?
רחל עזריה: אחרי לידה.
<דורית וייס: כל הדברים של אחרי לידה.
<דורית וייס: משתדלים מאד לפתח את הנושא של הרצף.
<דורית וייס: תמיד יש עוד מה לעשות אבל הרצף בין בית החולים, אחרי היציאה והקהילה, ומוקד רופאים, רופאי ילדים און ליין, במטרה שהיולדת לא תצטרך לצאת מן הבית ולהגיע, כמו שהזכרתם, לא למיון ולא לרופאי המשפחה.
<דורית וייס: כמובן שיש הרבה מה לעשות, הכול ענין של משאבים אבל אני חושבת בעקבות הדיון הזה שהמצב בישראל הוא טוב והמודעות וההשקעה בתחום הזה, אלה הדברים היותר חשובים.
<דורית וייס: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני התאפקתי מלשאול למשל על השירותים שלכם בדרום.
עאידה תומא סלימאן: את יודעת - - -
<דורית וייס: יש לנו מרכזים לבריאות האישה, מרכזים לבריאות הילד, גם בדרום כמו בכל הארץ - - - לא שלנו.
עאידה תומא סלימאן: כן אבל יש הרבה כפרים לא מוכרים - - -
<דורית וייס: יש לנו מרפאות יפהפיות - - - .
<דורית וייס: בשבוע שעבר הייתי בדרום.
עאידה תומא סלימאן: אני אחזור לסיכום.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע שיש תהליך לשינוי הוראות ההודעה על מקרים חריגים, שזה מתרחב ויכלול גם מקרים חריגים.
עאידה תומא סלימאן: מעניין מאד איך תגדירו את המקרים שאכן מחייבים הודעה ואני בטוחה שיש לכם דיונים בנושא הזה או שכבר עשיתם.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה שנראה בקרוב את האישור.
עאידה תומא סלימאן: לפי מה שאני מבינה מכם זה הולך לקרות בחודשים הבאים.
עאידה תומא סלימאן: מציינים בחיוב את המערך הקיים שעוזר גם להפחתת המקרים של פטירה אבל לפי מה שהבנתי, כל הנושא של אחרי לידה והתקופה של אחרי הלידה, לגביו אני לא שמעתי משהו אחר חוץ מאשר שיש מחסור בעניין של פיזיותרפיה לצורך חיזוק רצפת האגן.
עאידה תומא סלימאן: כדאי מאד לציין ולבדוק מול משרד הבריאות מה קורה בנושא הזה, אם אפשר לעבות את המרכזים ולהרחיב את השרות הזה, כך שזה יהיה מונגש לנשים בצורה יותר טובה.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד שזה חוסך לטווח הארוך.
עאידה תומא סלימאן: זאת פעם ראשונה שאני נכנסת לדיון ויוצאת עם check list כזו, שרובה done, done, done.
עאידה תומא סלימאן: הצגתם בפניי שהמצב הוא טוב.
עאידה תומא סלימאן: לא מצליחה לעכל את זה.
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל בישיבות שלנו יש רק - - -
רחל עזריה: לא רק זה אלא שיש גם מוכנות להמשיך לעסוק בזה, שזה לא - - -
עאידה תומא סלימאן: צריך לבדוק את ההכשרות הניתנות לרופאי משפחה שמטפלים בנשים האלו אחרי לידה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאמינה שאולי יש שם איזשהו חסך.
עאידה תומא סלימאן: יש לי בעיה עם זה שכל הנושא של הכשרות רופאים מועבר לידי הקופות וזה נתון להחלטות שבהרבה פעמים הן החלטות לפי סדרי עדיפויות של הקופות עצמן.
עאידה תומא סלימאן: אולי צריך איזשהו מערך יותר מסודר מצד משרד הבריאות שבא ומחייב.
עאידה תומא סלימאן: מדיון קודם אני יודעת שאין שום דבר בהסכמים עם קופות חולים שמחייב אותן במערך הכשרות מסודר לרופאים והאחיות שלהן.
עאידה תומא סלימאן: יוצאים מנקודת הנחה שאם יש תחרות בשוק אז כולם ירצו שהעובדים שלהם יהיו הכי מוכשרים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהרפואה המגדרית במיוחד עדיין לא מפותחת מספיק ויש לי ויכוח די ארוך עם השר בנושא הזה, שהוא לא כל כך משוכנע ברעיון של רפואה מגדרית.
עאידה תומא סלימאן: אני לא הייתי נותנת את זה להחלטות אינדיווידואליות של אחראים פה ושם בקופות, הייתי יותר מסדירה את זה בהוראות, אולי המועצה צריכה גם לחשוב על זה.
עאידה תומא סלימאן: רצית להוסיף משהו?
רחל עזריה: לא, לא, אני רוצה לומר תודה על הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם שטרחו והגיעו ואנחנו פועלות - - -
רחל עזריה: נמשיך.
עאידה תומא סלימאן: שלום לכולם, אני פותחת את הדיון של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום ה-7.2.2017.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו נטפל בכמה הצעות לדיון מהיר שהועברו אלינו תחת הכותרת - - - בסופו של דבר אני לא אקריא את חמשת הכותרות, אבל הנושא העיקרי הוא מניעה וטיפול בדיכאון אחרי לידה גם של חברת הכנסת עליזה לביא, חבר הכנסת יהודה גליק, חברת הכנסת מרב מיכאלי, רחל עזריה ואחמד טיבי.
עאידה תומא סלימאן: אני רואה שחלק מהיוזמים לדיון נמצאים איתנו.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד שהוועדה דנה כבר בהרבה היבטים שקשורים לבריאות נשים וחלק מהדיונים גם נגעו בנושא של דיכאון אחרי לידה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני בטוחה שזה נושא שטוב תמיד להעלות אותו מחדש.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד, לצערנו הרב, אולי הפעם זה עולה גם בקונטקסט שהוא כואב מאוד לאחר המקרים ששמענו אותם.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לחברי הכנסת היוזמים והנמצאים איתנו, לפי הסדר שהגיע אליי מנשיאות הכנסת, לפתוח בכמה מילים לפני שמתקדמים בדיון.
יהודה גליק: אני שמח שנשיאות הכנסת הבינה את החשיבות של הנושא הזה.
יהודה גליק: אני ממש מצר על כך שלטובת אותה אישה שרצחה את ילדיה מכלל אותה מצוקה זה היה מאוחר מדיי.
יהודה גליק: אבל אני מאוד שמח שהדיון הזה מתקיים כי הוא דיון שהוא נוגע לכל כך הרבה אנשים וכל כך הרבה נשים.
יהודה גליק: אבל לא רק אגב נוגע רק לנשים, נוגע לכל המשפחה, לבעל, לילדים, למשפחה הרחבה יותר, החברה.
יהודה גליק: הנושא הזה של נשים שעוברות דיכאון אחרי לידה הוא פיל שנמצא בהרבה מאוד חדרים, אבל לצערי, מכוון שלא מדברים עליו, אנשים לא מודעים כמה אנשים בסביבה הקרובה שלנו, ההיא, אשתו של ההוא, אמא של ההוא שחוו את אותן חוויות ובדרך כלל פעם אחר פעם, גם מפניות שקיבלתי, חוזר פעם אחר פעם המשפט שלא ידעתי בכלל שאני חווה את החוויה הזאת, אף אחד לא הכין אותי.
יהודה גליק: יש איזה תופעה בכלל בחברה שאנחנו לאירוע הנקודתי אנחנו מתכוננים המון.
יהודה גליק: לחתונה אנחנו מתכוננים המון, למה שקורה אחרי החתונה, חיי זוגיות כמעט אנחנו לא מתכוננים.
יהודה גליק: ללידה יש קורס קדם הכנה ללידה, קורס שבו לומדים איך בדיוק לנשום ואם לקבל אפידורל או לא לקבל אפידורל, אבל מה יקרה ביום שכולם, כל הבלונים יתפוצצו ויוצאים הבייתה והאישה נשארת לבדה בבית והיא לא מבינה למה קורה לה שהדבר שהיא הכי חיכתה לו, מגיעה לפעמים לשלב שהיא שונאת את הילד הזה.
יהודה גליק: כשהבעל מגיע הבייתה ומוצא אישה שלא מסוגלת לצאת מהמיטה ומתביישים לדבר על זה, אסור לדבר על זה, זה סוד.
יהודה גליק: אף אחד לא אמר לאישה שזה עלול לקרות לה, אף אחד לא אמר למשפחה.
יהודה גליק: זה מביא למשבר זוגי נוראי.
יהודה גליק: ואם הבעל מפסיד את ימי העבודה אז זה גם מביא למשבר כלכלי נוראי.
יהודה גליק: וכל הדבר הזה, עם הסטרס כי אני רוצה להיות האמא הכי טובה בגלקסיה ואני חייבת להניק כי ככה החברה מצווה עליי וכל הסביבה הזאת, כל הדבר הזה מביא, כל הלחצים על בנאדם אחד שצריך לנהל פה מלחמת קיום ואין אף אחד שנמצא שם מסביב כדי למחוא כפיים לאישה הגיבורה הזאת שמגיעה לה את כל הגבורה על איך היא מנהלת בית וממשיכה לגדל עוד את הילדים שנולדו לפני כן וממשיכה לנהל בית ואני לא צריך שתהייה לי איזה פליטת פה אנטי פמניסטית - - -
מרב מיכאלי: הכל בסדר, אתה עד עכשיו מדהים.