GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דן שני: ששת האחרים הורשעו, שניים מהם בהליך ערעור.
<דן שני: אלה שלא בהליך ערעור, ההליך חלוט וסופי.
<דן שני: רובם נשפטו לעונשים חמורים ורובם עוזבים את החיל, חוץ משני אלה שתלוי ועומד נגדם ערעור שיישמע בקרוב.
<דן שני: במענה לשאלה, לפעמים כשאין ראיות להליך פלילי, נגזר מזה גם שאין ראיות להליך משמעתי, אבל לפעמים יש ראיות לעבירה משמעתית שהיא מטבע הדברים פחותה יותר מעבירה פלילית.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לקבל את הנתונים שיותר מפורטים מבחינת הענישה בתיקים שקרו בארבעת השנים האחרונות שדנתם בהם בדין משמעתי, ומה היה סוג הענישה שהטלתם על כל עבירה.
<דן שני: אנחנו קיבלנו את הנתונים ממח"ש כמוכם אתמול, אבל כמעט תמיד ברירת המחדל היא הורדה בדרגה, שזה בעצם החמור ביותר שבית-הדין למשמעת יכול להטיל על קצין או על שוטר.
<דן שני: זה משמעתי, אנחנו לא בפלילי.
<דן שני: העונש הכי חמור מבחינת שוטר - - -
עאידה תומא סלימאן: תתפלא, אני לא מהמשטרה, אני לא יודעת.
<דן שני: אני מסביר שזה המדרג החמור ביותר של עונש שבית הדין כמעט יכול להטיל.
<דן שני: אמרתי שרוב האנשים מסיימים את שירותם במשטרה מפוטרים או - - -
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם יש פיטורים.
<יעל אידלמן: בשונה משרות המדינה, בית הדין למשמעת לא מוסמך להורות על פיטורי שוטרים.
<יעל אידלמן: זאת אומרת, ההליך המשמעתי הוא הליך משמעתי נפרד, ואחר כך יש הליך במחלקת משמעת של המלצה למפכ"ל על לפטר שוטר – כל אמצעי מינהלי אחר.
<יעל אידלמן: זה חוק.
<יעל אידלמן: בית הדין למשמעת לא מוסמך לפטר.
עאידה תומא סלימאן: בית הדין למשמעת צריך להעביר את זה - - -
<יעל אידלמן: לא, בית הדין למשמעת עושה את ההליך המשפטי – הוא מרשיע או מזכה.
<יעל אידלמן: אחרי הרשעה או זיכוי, התיק עובר למחלקת משמעת למדור אמצעים מנהליים שעושה שקילת אמצעים מנהליים, ושם נדון העניין – האם לפטר אותו, האם להעביר אותם תפקיד.
עאידה תומא סלימאן: מה זה מדור אמצעים מנהליים, מי זה?
<יעל אידלמן: אני אסביר.
<יעל אידלמן: מחלקת משמעת יש לה שני כובעים – יש לה מדור של דין משמעתי שזה כל ההליכים המשמעתיים בתוך המשטרה, ויש את המדור של אמצעים מנהליים שהוא זה שבודק את כל העניין של שרות שוטרים שעברו עבירות במשטרה אחרי הרשעה או במהלך חקירה – זה ההליך.
עאידה תומא סלימאן: אני לא במקרה שואלת את השאלה.
עאידה תומא סלימאן: את מבינה עכשיו מה.
<יעל אידלמן: שם כולם עורכי דין, וההמלצות שלהם עוברות אל ראש אגף משאבי אנוש, אל המפכ"ל, ואת רואה את התוצאות.
<יעל אידלמן: אנשים מפוטרים, אנשים מושעים - - -
עאידה תומא סלימאן: ואני רואה תוצאות אחרות גם, סליחה.
<יעל אידלמן: גברתי, בסוף צריך - - -
עאידה תומא סלימאן: בסוף כל העניין של פיטורים הוחלט על ידי ראש הקודקוד.
<יעל אידלמן: בסדר, אבל זה ההליך, ויש עלינו בקרה של בית משפט.
<יעל אידלמן: האנשים שמפוטרים פונים אל בתי משפט, ורוב ההמלצות מאושרות.
<יעל אידלמן: כן ביקשנו להראות קצת את הסרטון שלנו.
<יעל אידלמן: עם כל הכבוד, אני חושבת ואני ראיתי אתמול את הסרטון והוא עשוי טוב, ואני חייבת להגיד שהוא עשוי טוב, והוא יכול להיות מכשיר הדרכה מאוד טוב.
<יעל אידלמן: אבל אני לא תכננתי שתהיה רעידת אדמה היום ויילך מזמן הישיבה איזה חצי שעה.
<יעל אידלמן: אני מעדיפה להקדיש את הזמן שנשאר לנו כרבע שעה, גם לחברת הכנסת שכיבדה אותנו וגם לארגונים שהתבטאו.
<יעל אידלמן: אני רוצה לשמוע מהאיגוד.
<יעל אידלמן: אני רוצה לשמוע מהארגונים שעשו את כל הדרך לפה, ואולי אז גם תצטרכו להגיב.
<יעל אידלמן: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.
עליזה לביא: תודה גברתי, אני מברכת על הדיון המאוד חשוב הזה, וגם נהנית לשמוע את היוה"לנית מדברת.
עליזה לביא: התפקיד הזה הוא תפקיד חדש, היא עושה אותו ראשונה, היא פורצת דרך, באמת בדרך לא זרועה.
עליזה לביא: אני זוכרת את הפגישות גם על עניין הצבא, על שיטות עבודה והייחוד של המשטרה.
עליזה לביא: בבסיס החשיבה שלנו להבין, שבשונה ממתלוננות רגילות שיכולות לא להגיש תלונה, שוטרות חייבות להגיש תלונה.
עליזה לביא: אנחנו כולנו צריכים לחזור ולהבין את ההבחנה הזאת.
עליזה לביא: זאת הייתה באמת, אפשר להגיד, הסיבה הראשונה לקשר עם מח"ש ולכל מה שקרה כאן וכל השותפות כאן יודעות מה הייתה המציאות, וההתעמרות והמקום הזה.
עליזה לביא: כשאנחנו כולנו נחשפים למפכ"ל שאומר על קצינה שהתלוננה שניצב ריטמן הטריד אותה, וקורא לה עבריינית, אני רוצה לדבר על אקלים, אקלים תרבותי.
עליזה לביא: יעל, את יודעת כמה, אני באמת מעריכה את העבודה.
עליזה לביא: אתן עשיתם מהפכה – לא היה, קבעתן הגדרות וכללים ותכנים במשטרה במדבר, כי אנחנו יודעים איך התחלתן, ובעקבות מה גם - הלחץ הציבורי שהיה כאן בוועדה ובכלל.
עליזה לביא: אבל את יודעת, כשהיושבת-ראש מצביעה על נתונים ושואלת שאלות, זה לא מסדרת, זה לא ממקום, זה התפקיד.
עליזה לביא: אנחנו רוצים להבין איך המתח הזה שבין הדברים שאתם מובילים ועושים, מצד שני, אקלים, ומצד ראשון, בסיסי, זה שוטרות שחייבות להעיד כי היא אחרת עבריינית.
עליזה לביא: אז יש פה משהו שאנחנו צריכים לראות איך מטפלים בו, ואיך יש מדד ברומטר לאקלים בחדר, אז גם לזה צריך לבוא ולראות איך עושים את זה נכון.
עליזה לביא: כי בסופו של יום, מי שקובע גם על סוף תהליך ענישה, זה אותו ראש שקורא לכל מה שאנחנו מנסים לבוא ולפתור עבריינית.
עליזה לביא: יש לי הרבה כבוד למפכ"ל, אבל משהו פה בברומטר של האקלים, עדיין לא מתפקד.
עאידה תומא סלימאן: לא עדיין לא מתפקד.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחלה אפילו נציגה ממה שהיה קודם.
<יעל אידלמן: אני חולקת על הנציגה.
<יעל אידלמן: אני לא רוצה להתייחס למקרה פרטי, הוגשה תביעה לבית המשפט, ייבחן, אמר, לא אמר, אני לא מגיבה בשם המפכ"ל, אבל אני כן רוצה לדבר על אקלים.
<יעל אידלמן: אני יכולה להעיד עליו, אני יכולה להעיד עליו אחרי 36 שנות שרות, ובטח בתפקידים האחרונים שלי.
<יעל אידלמן: האקלים המשטרתי השתנה, נקודה.
<יעל אידלמן: השיח המשטרתי הוא אחר לגמרי בכל מה שקשור להטרדה מינית.
<יעל אידלמן: אני לא סתם הבאתי את אלי דור חיים, כי הוא מלווה אותנו מתחילת התהליך, והוא יכול להעיד מההתחלה ועד הסוף איך זה נשמע ואיך זה נראה.
<יעל אידלמן: יש הפנמה מאוד ברור של מה אסור ומה מותר במשטרת ישראל.
<יעל אידלמן: יש אמירה פיקודית מאוד ברורה על אפס סבלנות.
<יעל אידלמן: יש אמירה, מסר חד משמעי בעניין הזה.
<יעל אידלמן: אני אמרתי למפכ"ל, המפכ"ל דיבר פה על המבדק הממוחשב, אני אמרתי למפכ"ל, אתה עובד על הרתעה, אני עובדת על תודעה, שם אני רוצה לעבוד.
<יעל אידלמן: לא שאנשים יפחדו.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אני חייבת להגיד לך.
עאידה תומא סלימאן: מניסיוננו הרב, לעבוד על תודעה בזמן שיש אווירה של השתקה, זה לא עובד.
<יעל אידלמן: אין אווירת השתקה.
עאידה תומא סלימאן: את יכולה להגיד את זה.
<יעל אידלמן: אבל אני חיה את היום יום שם בארגון.
עאידה תומא סלימאן: את חיה את היום יום, ואני חיה גם כן את כל מה שאני קוראת ואת כל מה שאני רואה.
עאידה תומא סלימאן: בשבילי זה תמרור אדום, וזה לא במקרה.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לדבר בשתי שפות באותו ארגון.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שאת רוצה לשדר את מה שאת אמרת עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אבל אם יהיה קול אחר, ובמיוחד הקול הזה הוא קול דומיננטי והוא קול של המפכ"ל ולא פחות, זה משווה אווירה, אין מה לעשות.
<יעל אידלמן: אני רוצה להתייחס.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, את לא חייבת לענות על כל מה שאני אומרת, ולא על כל מה שנאמר פה.
עאידה תומא סלימאן: יש דברים שהם לא בשליטתך, אני יודעת שהם לא בשליטתך, ואת לא חייבת לענות עליהם.
עאידה תומא סלימאן: אולי תרשמי לך הערות.
עליזה לביא: בדוח שהוגש לוועדה יש 17 תיקים שעדיין - - -
<יעל אידלמן: על איזה שנה את מדברת?
עליזה לביא: של מח"ש.
עליזה לביא: נתנו פה תגובה מה קורה איתם, איפה הם עומדים?
<יפעת בן עמי: זה תיקים או ש- - - או שהייתה חוות דעת - - -
עליזה לביא: אבל יש לוח זמנים שנוכל לקבל על כל ועדה מעקב?
<יפעת בן עמי: זה תלונות שהוגשו במהלך 2016, ואנחנו צריכים לקבל החלטה, אנחנו יכולים להעביר עדכון לגבי זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מבקשים עדכון על 2017 - כמה תלונות הוגשו ב-2017.
<אורית סוליציאנו: אני חייבת להגיד לכם, שתוך כדי השיח כאן, אני בקשר עם אחת מהנפגעות במשטרה מהפרשה המפורסמת והידועה של פרשת ריטמן, יש פער נורא גדול בין הדברים.
<אורית סוליציאנו: אולם אני רוצה להתחיל ולומר, שיוהל"ן, שלישיית היוהל"ניות הן מדהימות, ממש עשו עבודה, הן פרצו דרך – חייבים להגיד את זה.
<אורית סוליציאנו: אבל מאוד מדיי מה שאת אמרת, הן הולכות לעשות את המיטב, רוח המפקד קיימת.
<אורית סוליציאנו: ורוח המפקד היא מאוד בעייתית, ואני חושבת שאפשר להגיד אפילו בצורה ברורה וקיצונית שפרשת ריטמן הייתה קו פרשת מים שעשתה משבר ארגוני.
<אורית סוליציאנו: שוב, אנחנו יודעים את זה מהשטח.
<אורית סוליציאנו: בעוד אני מדברת כאן, שולחת לי אותה נפגעת שהיא במצב מאוד קשה, היא אמרה שמישהו השיג את הפרטים שלה וצלמים חיכו מחוץ לבית, אנחנו כולנו יודעים שזה נגד החוק.
<אורית סוליציאנו: היא כותבת לי עכשיו שהיא מאחורי תריסים והיא לא מעזה לצאת החוצה, ועוד דברים שאני לא אגיד עכשיו את הכול.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו זה קורה?
עאידה תומא סלימאן: בבית חוששת לצאת כי יש צלמים מול הבית שלה.
<אורית סוליציאנו: מישהו מסר מידע, היא חושדת מי מסר את המידע לגביה.
<אורית סוליציאנו: כינו אותה עבריינית, הליך משמעתי תתרחש אחרי שהיא הגישה תביעת דיבה.
<אורית סוליציאנו: אני לא מתמצאת בכל הדברים בתוך המשטרה, אבל אני רוצה להגיד דבר אחד, גם אם יוהל"ן יהיו מאה אחוז, והם מאה אחוז, וגם אם מח"ש עשו באמת עבודה מצוינת, באמת בשיתוף פעולה עם איגוד מרכזי הסיוע, אני חושבת שהדיון הזה התמקד בפריפריה ולא במהות.
<אורית סוליציאנו: אם לא תהיה תרבות ארגונית חד-משמעית וברורה שנותנת לגיטימציה, כולל הגנה על המתלוננות, נמשיך לראות את הסטטיסטיקה הזאת יורדת.
<אורית סוליציאנו: הסברה זה מעולה, כמו שאת אומרת, שרוח המפקד נושבת.
<אורית סוליציאנו: הארגון הזה חייב לעבור שינוי של תרבות ארגונית.
<אורית סוליציאנו: ככה, בהיגיון אני אומרת, שליש משדרת הפיקוד הבכיר במשטרה סיימה את תפקידה ב-2015, בגלל תופעות של הטרדות מיניות.
<אורית סוליציאנו: הם גדלו על סמך תרבות ארגונית כלשהי, גם מתחתם יש הרבה מפקדים שגדלו על אותה תרבות ארגונית.
<אורית סוליציאנו: צריך להשקיע השקעה מאוד עצומה, והנתונים אומרים דרשני.
<אורית סוליציאנו: תראו, ארגון של 30 אלף עובדים ו-30 אלף מתנדבים, 60 אלף איש, הייתי מצפה לפחות לראות כמה מאות תלונות, לפי מה שאנחנו רואים בארגונים אחרים.
<אורית סוליציאנו: על כמה הצעות בודדות זה צועק צעקה גדולה, גם אם הטיפול הוא מעולה.
<אורית סוליציאנו: אני חושבת שהדיון חייב להתמקד בהגנה על הנפגעות האלה.
<אורית סוליציאנו: אני חושבת שצריך לשאול שאלה, כמו שאת שאלת עכשיו אבל יותר לעומק.
<אורית סוליציאנו: מה קרה לכל אשה שהגישה תלונה, בין אם זה בדין פלילי, ובין אם ההליך משמעתי, מה קרה לה, לאיזה תפקיד היא חזרה, ומה קרה לו, לאיזה תפקיד.
<אורית סוליציאנו: על כמה עשרות נתונים, זה לא בעיה לאסוף את המידע, לא מדובר במאות.
<אורית סוליציאנו: בואו נראה, האם היא נשארה באותו תפקיד.
<אורית סוליציאנו: אני מאוד מכבדת ושמחה לשמוע שליוהל"ן יש את הסמכות לעזור לנפגעות ולהזיז אותן מהתפקיד.
<יעל אידלמן: אני לא מזיזה אותן, אני הדגשתי שאני מזיזה רק אם היא מבקשת, האמירה ברורה.
<אורית סוליציאנו: אם ברצונה של הנפגעת לזוז, אז זה טוב מאוד שיש לך את הסמכות הזאת, להיפך, אני מחזקת.
<אורית סוליציאנו: אני שואלת מי מזיז את המפקדים מתפקידם?
<אורית סוליציאנו: זאת השאלה שאני רוצה לשאול.
עליזה לביא: טוב, זה בסוף תהליך.
<יעל אידלמן: המפקד.
עאידה תומא סלימאן: אורית, אני חושבת שאת צודקת בזה שאנחנו רוצים לשנות את התרבות הארגונית, וזה הודגש בשתי ישיבות שהתקיימו קודם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בישיבת מעקב כדי לראות האם חל איזשהו שינוי.
עאידה תומא סלימאן: מבחינת העבודה של ההשקעה במניעה, ושל העלאת מודעות, אנחנו רואים שחל שינוי.
עאידה תומא סלימאן: למשל, דבר נוסף, אני מאז ועד היום גיליתי שההתיישנות לעבירות כאלה בדין המשמעת המשטרתית הוא שלוש שנים, והגשתי כבר הצעת חוק, שלצערי הרב, נעצרה, והצלחתי, לא יפילו אותה כי אחרי שהעליתי אותה השר ארדן התעקש שלא להעביר אותה בלי שישנו את כל הסעיפים גם בצה"ל וגם בנציבות שרות המדינה, אבל זה גם כן מחייב שינוי.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי במקום השר נותנת דוגמה.
עאידה תומא סלימאן: אומרת, אתם יודעים מה, תתחילו עם המשטרה, אבל זה חייב להגיע למקום אחר ולא לעשות דווקא.
עאידה תומא סלימאן: אם לא משנים, יש דברים שאם לא משנים אותם, אנחנו לא מוציאים – עצם אי השינוי לא משדר שקורה משהו.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אתה חייב לפעמים לעשות שינוי דרסטי, לקבל החלטות כדי לשדר אני הולך לשנות את התרבות הקיימת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך לעשות מעבר להעלאת המודעות.
עאידה תומא סלימאן: עו"ד קרן בר יהודה.
<קרן בר יהודה: אני אקצר ככל שאפשר.
<קרן בר יהודה: אנחנו יושבים בישיבות האלה כבר דיי הרבה שנים, ורואים שחוזרים על העניין של התרבות הארגונית – איך הצלחנו בצבא לעשות שינוי כל כך משמעותי, ובארגון שצריך היה להיות מקביל וזהה בערכים שהוא מטמיע לא הצלחנו.
<קרן בר יהודה: התברר לי לפני חודש, הייתי בסיור במכללה לשוטרים במפגש עם הרבה קצינים שם.
<קרן בר יהודה: התברר לי נתון מדהים, במשטרת ישראל שיש בה כאמור 60 אלף שוטרים ומתנדבים, יש 15 קצינות - - - זה המערך שאמון על הבריאות הנפשית של השוטרים, על החוסן שלהם.
<קרן בר יהודה: מה שמקביל בצבא, יש מאות בעלי תפקידים במערך בריאות הנפש.
<קרן בר יהודה: אנחנו שולחים שוטרים להתמודד יום יום עם מציאות מאוד קשה, השוטרים שלנו נתקלים גם במציאות קשה כלפיהם, כי אנחנו לא יכולים להתעלם מזה, גם בצורך להתמודד עם אירועים טראומטיים, שבכל ארגון מהארגונים החברתיים מקבלים תמיכה נפשית כי הם מתמודדים יום יום עם נפגעי טראומה.
<קרן בר יהודה: התוצאה היא מה שאנחנו רואים אלימות מאוד קשה בתוך המשטרה כלפי כל מי שנתפס כמוחלש.
<קרן בר יהודה: הפסקתי להתפלא על הנתונים שאנחנו יודעים על מספר הפגיעות, לא על הנתונים שמופיעים פה אלה שקמו ופנו, אלא השוטרות שמגיעות למרכזי הסיוע מגיעות עורכות הדין בארגוני הנשים, כי בארגון שלא מספק חוסן נפשי, לא מספק תמיכה, זה מפסיק להפתיע אותי שאין לי יכולת לשנות את התרבות הארגונית.
<קרן בר יהודה: אני חושבת שאנחנו צריכים להתמקד ב"וול-בינג" של השוטרים במובן הזה, ואז אנחנו לא נענים - - - הטרדה מינית במשטרה, נהפוך אותה לתופעה עבריינית כמו שאנחנו רואים במקומות אחרים, אבל לא נהפוך לתרבות רווחת של הפעלת כוח על מי שנתפס כמוחלש.
עאידה תומא סלימאן: ג'נט שלום, נציבה אזורית מחוז ירושלים והדרום.
<ג'נט שלום: דווקא כן עורכת דין.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, החזרתי לך את התואר.
<ג'נט שלום: זה לא הטייטל הכי חשוב שיש.
<ג'נט שלום: קודם כל, אני רוצה להגיד תודה ליוהל"ן ולכל הצוות שלה.
<ג'נט שלום: אני באמת חושבת שאתן עובדות בארגון קשה, שקשה לייצר בו שינוי, ואתן עושות עבודה מאוד אמיצה, ומסתכלות בצורה ארוכת טווח.
<ג'נט שלום: באמת, עושות עבודת קודש.
<ג'נט שלום: אבל, אמרתי את זה לדעתי לפני שנה, ואני גם חוזרת על דברים שאמרה חברת הכנסת רחל עזריה.
<ג'נט שלום: כל עוד לא יהיו 50% נשים במשטרת ישראל בכלל התפקידים של החוקרים והבלשים, בכוונה אני משתמשת בלשון זכר ולא בלשון נקבה, לא תצליחו להתמודד עם התרבות הארגונית שמייצרת הטרדות מיניות.
<ג'נט שלום: זה ארגון שנשלח על ידי גברים במהלך שנים שבו רוב הנשים, עם כל הכבוד לדרגות שלכן, ואתן יודעות שאני מכבדת ומעריצה את המקום שהגעתן אליו, רובן נמצאות במקום נורא חלש במערכת.
<ג'נט שלום: זה מייצר תרבות ארגונית שמעודדת הטרדות מיניות.
<ג'נט שלום: כל עוד זה לא השתנה, לא באמת יהיה שינוי.
<ג'נט שלום: אני חושבת שחלק מתכנית עבודה של היוהל"ן צריכה להיות איך מגייסים יותר נשים לתפקידים לא של הפקידות, ולא של התובעות, אלא לתפקידים של החוקרים והבלשים ששם יש בעיה.
<ג'נט שלום: אגיד שכן, נקודת אור אחת ששמעתי פה זה הגיוון במח"ש.
<ג'נט שלום: יש לכן סיפור הצלחה מאוד גדול, של יחידה שיש בה 40%.
עאידה תומא סלימאן: לא, הודגש בצורה מאוד ברורה שזה לא יחידה של המשטרה, וזה לא הצלחה של - - -
<ג'נט שלום: אבל עדיין יש שם 40% חוקרות.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל לא של המשטרה.
<יעל אידלמן: - - - ו-70% נשים.
<ג'נט שלום: לא, אני לא מדברת על התובעות, אני מדברת על החוקרות.
<ג'נט שלום: יש דוגמה, תלמדו מהם.
<ג'נט שלום: משרד המשפטים, לא משרד המשפטים, הם הצליחו להשיג חוקרות לתפקידים האלה, תעשו את זה גם.
<יעל אידלמן: 22% ממערך החקירות במשטרת ישראל הן נשים.
<ג'נט שלום: זה לא מספיק טוב.
עאידה תומא סלימאן: עו"ד מאירה בסוק.
<מאירה בסוק: אני רוצה להציג נושא אחר, שבמשטרה יש מתנדבות, מתנדבים.
<מאירה בסוק: יש במשטרה עובדי קבלן והם בכלל לא מטופלים על ידי היוהל"ן לצערי.
עאידה תומא סלימאן: בנתונים של המשטרה באחד מהמקרים נאמר שהעברתם את זה לטיפול הזכיין.
<קרן בר יהודה: זה עובדי קבלן.
עאידה תומא סלימאן: בדיוק כשהיא דיברה נזכרתי שרשמתי לי הערה מה זאת אומרת.
<יעל אידלמן: לי כמשטרה אין אופציה, אני חייבת לפנות למח"ש.
<יעל אידלמן: כמו שחברת הכנסת לביא הדגישה, זה בדיוק העניין.
<יעל אידלמן: לשוטרת במשטרת ישראל, אם היא רוצה להגיש תלונה, ההליך מתחיל בפלילי, אולי עובר למשמעתי או נסגר, זאת אומרת, אין לה שום מנדט לא להתלונן.
<יעל אידלמן: היא יכולה לבוא למח"ש להגיד, אני לא רוצה להגיש תלונה, ומח"ש לא תפתח בחקירה, וזה שונה ממקומות עבודה אחרים.
<יעל אידלמן: כשאני מקבלת דיווח, אני כאילו לוקחת את המנדט מהמתלוננת, היא לשלוט בתהליך, אני מחויבת להעביר את זה למח"ש, ואז היא צריכה להגיד אני רוצה או לא רוצה שיחקרו.
<יעל אידלמן: עובדי זכיין הם פתוחים להליכים - - -
עאידה תומא סלימאן: שנייה, בבקשה.
<קרן בר יהודה: זה החוק למניעת הטרדה מינית, זה לא ייחודי למשטרה.
<קרן בר יהודה: החוק מחייב - - - להטרדה מינית גם בלי תלונה, זה החוק למניעת הטרדה.
<יעל אידלמן: זה ייחודי למשטרה כשמח"ש נתבעה - - -
עאידה תומא סלימאן: כאשר מישהי, אפילו אם היא עובדת קבלן במשטרה, התלוננה על שוטר, למה זה מועבר לזכיין לברר את זה?
עאידה תומא סלימאן: כי המטריד במקרה הזה זה השוטר, אתם צריכים להעביר את זה למח"ש, אני לא מבינה.
<יעל אידלמן: המטריד לא היה שוטר.
<יעל אידלמן: במקרה הזה זה היה אזרח.
עאידה תומא סלימאן: במקרה אם זה שוטר – מח"ש.
עליזה לביא: גם לגבי בנות שרות לאומי וגם לגבי חיילות?
<יעל אידלמן: הכול מח"ש.
<יעל אידלמן: ברגע שהשוטר לא חשוד, זה עובר למח"ש נקודה.
<יעל אידלמן: אין הליך פנימי בתוך המשטרה בלי שמח"ש אומרת - - -
עאידה תומא סלימאן: בבקשה סנ"צ מירי.
<מירי היבנר: שלום, אני זוכרת את הישיבה הראשונה שלנו עם חברת הכנסת עליזה לביא, אני קצת מרגישה, ואני פונה לכולכן באמת, שהישיבה הזו היא כמו ישיבה בדומה לשנת 2016, ודווקא מהכיוון שלכם – ולמה?
<מירי היבנר: אנחנו עברנו תהליך מאוד ארוך, אני אלאה.
<מירי היבנר: יש שלבים במניעת הטרדה מינית בארגונים, אנחנו עשינו את זה ביחד עם מומחים, ויש שלבים שהם ברורים – הכחשה, מודעות, משבר, הכלה וכו'.
<מירי היבנר: עשינו דברים שהיוהל"ן דיברה עליהם מאוד.
<מירי היבנר: אנחנו רואים עין בעין את כל מה שאתן אומרות, אנחנו חושבות שחשוב שכל שוטרת תדווח.
<מירי היבנר: אנחנו חושבות שחשוב שכל דבר יעבור למח"ש.
<מירי היבנר: אנחנו לא נעשה את הבירור הזה, אנחנו לא מוכנות.
<מירי היבנר: אנחנו חושבות שכל מה שאתן אומרות כאן חשוב.
<מירי היבנר: עשינו תכנית מאוד מפורטת ומגוונת ואנחנו מקבלות טלפונים מצה"ל, משב"כ, מכל גורם כדי להבין מה עשינו.
<מירי היבנר: גם אני רוצה לומר העניין הזה של הנתונים.
<מירי היבנר: אתן באות ואומרות רק דבר אחד – אנחנו ידענו שכאשר אנחנו נעשה פעולות כאלה ואחרות, התלונות תעלינה, אבל התלונות ירדו לא רק בגלל דברים כאלה ואחרים של הארגון, גם דברים קורים.
<מירי היבנר: בעניין הזה של התלונות, חשבנו שבאמת לא הגיוני ששוטרת שעברה הטרדה מינית לא תדווח.
<מירי היבנר: זה לא הגיוני ששוטר יראה את זה ולא ידווח, לא יהיה ולא הגיוני.
<מירי היבנר: לכן אנחנו תיקנו את הפקודה והכנו חובת דיווח כיום.
<מירי היבנר: כל שוטר ושוטרת במשטרת ישראל כשרואים או כאשר המתלוננת פונה אליהם חייבים בדיווח, וכל מפקד.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לעצור לרגע.
עאידה תומא סלימאן: את רוצה להגיד שבארגון שנמצא בו 30,000 יש 50 מקרים של הטרדות?
עאידה תומא סלימאן: כי את אומרת זה חובה להתלונן.
<מירי היבנר: את צודקת שהדברים שונים.
<מירי היבנר: אני מרגישה כמוך.
<מירי היבנר: אני צועקת כמוך.
<מירי היבנר: אבל עצם העובדה שחלה חובת הדיווח, אנחנו באות ואומרות לשוטרות תתלוננו.
<קריאות: אין להן הגנה, זאת הבעיה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה מאוד ברור חובת דיווח, אנחנו מבקשות מהן.
עאידה תומא סלימאן: אבל מה שנשמע גם מהצד של האיגוד, וגם מהצד שלנו כחברות כנסת, אנחנו באות ואומרות – לא מספיק להגיד תדווחו.
עאידה תומא סלימאן: אם אומרים כבר תדווחו, צריך לתת את ההגנה המלאה.
<מירי היבנר: בוודאי, חברת הכנסת סלימאן, הן מקבלות את ההגנה.
<מירי היבנר: יש פה מקרים בודדים שליבי עם המתלוננות, ואני מכירה את המתלוננות.
<מירי היבנר: זה מקרים בודדים שאנחנו לא נעלה אותן כאן מפאת כבודן של כולן.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד דבר אחד, לפעמים מקרה אחד מתוקשר או אמירה אחת מתוקשרת היא משפיעה הרבה יותר מעשר מקרים של יותר צנועים שטיפלתם בהם בצורה הכי יפה.
עאידה תומא סלימאן: לכן, כל אמירה שיוצאת מכל גורם סמכותי בתוך המשטרה, כל החזרה של קצין או תת נציב, או ניצב לתפקידו לאחר שיש ראיות – את יודעת מה, לא הטרדה מינית, התנהגות לא הולמת זה מסר שמחזיר אתכן בעשייה שלכם עשר שנים אחורה.
עאידה תומא סלימאן: חבל על המאמץ, כי רק התנהגות אחת יכולה לפגוע בכל מה שאתן עושות.
עאידה תומא סלימאן: אני כבר אמרתי, עשיתן עבודה נהדרת גם בהדרכות וגם בסרטון - אבל אין מה לעשות.
<יעל אידלמן: לא רק זה, אנחנו עושות עבודה נהדרת גם בליווי של המתלוננות.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה ואני אמרתי, עשר מקרים של ליווי נכון – לפעמים אמירה אחת פוגעת בכל העשייה האחרת, אין מה לעשות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה תפקידנו פה בכנסת להתריע גם על אמירות, להגיד תודה על העשייה שאתן עושות, אבל מצד שני, גם להתריע על הדברים שיכולים באמת להשתיק כל אישה.
עאידה תומא סלימאן: כאשר שומעים על התעמרות בשוטרות שהתלוננו, אין מה לעשות, זה ישתיק את כולן, ממילא יש קושי בלהתלונן.
עאידה תומא סלימאן: גם בצבא וגם בנציבות שרות המדינה.
עאידה תומא סלימאן: אני הגשתי הצעת חוק והעליתי אותה כפי שאמרתי במליאה.
עאידה תומא סלימאן: ברגע האחרון התעשתו ולא הפילו לי אותה.
עאידה תומא סלימאן: אני אחזיר אותה בתקופה הקרובה ונשנה את זה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן בשם הוועדה, אני מודה למנהל מח"ש ולצוות שלו על זה שהגיעו וחלקו את המידע.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה גם כן לצוות המוביל של היוהל"ן, שמסיימת ב-1 ביולי את תפקידה - אנחנו מברכות אותה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלהיכנס לתפקיד כראשונה בתפקיד זה לא משהו קל.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת להיכנס כזה בארגון כל כך גברי וכל כך היררכי, זו לא עבודה קלה.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שתצליחי בעבודתך בעתיד וגם כן מאחלים שיתוף פעולה פורה גם למחליפה שלך.
<יפעת שקלר: נכנסתי לנעליים גדולות במשטרה.
<יפעת שקלר: אני מבטיחה להמשיך את דרכה של יעל.
עאידה תומא סלימאן: אני מבטיחה לך שיהיו לך הרבה אתגרים בתפקיד שלך, ולא רק הישיבות של הוועדה הזאת, האתגרים האמתיים לשנות את התרבות הארגונית להמשיך את העבודה הסיזיפית הזו בלשנות את התרבות הארגונית וליצור משטרה שיש לי המון מה להגיד עליה בתחומים אחרים גם כן, אבל לפחות בתחום הזה שתהיה המשטרה שהיא יותר שוויונית, יותר מתייחסת לבעיה הזו, אבל אני תמיד קשרתי את כל הדברים ביחד.
עאידה תומא סלימאן: אני לא חושבת ששינוי תרבות ארגונית מתאפשר אם לא משנים את כל צורת העבודה, לא רק בנושא של הטרדות מיניות, אלא גם כן ביחס של האוכלוסייה הערבית, אלא גם כן ביחס לנשים באופן כללי, לכל הנושא של אלימות משטרתית – לכל הנושאים, הכול קשור, בלי לערוך שינוי אמתי בתוך המשטרה, אני לא חושבת שהעבודה שלכן תמשיך להיות מבורכת, אבל תהיה מאוד קשה.
עאידה תומא סלימאן: אני מודאגת מאוד, אני גם כן אני בטוחה שחברות הכנסת הביעו את זה.
עאידה תומא סלימאן: מודאגות מאוד מהמספר הקטן של התלונות.
עאידה תומא סלימאן: אני לא חושבת שארגון בממדים גדולים כאלה אמתי והגיוני שיהיו בו מספר כל כך קטן של תלונות.
עאידה תומא סלימאן: זה מעיד שעדיין המחסומים שעומדים בפני השוטרות לא נשברו.
עאידה תומא סלימאן: זה מעיד אפילו אם אני מסתכלת על הסטטיסטיקה של 2016, ואולי על 2017, זה מעיד אפילו על נסיגה.
עאידה תומא סלימאן: ככל שמעלים את המודעות ומחזקים את האנשים, התלונות אמורות לעלות, לפחות בשנים הראשונות, אי אפשר לעצור את זה בשנה אחת.
עאידה תומא סלימאן: אם זה לא עלה אחרי כל העשייה שאתן עושות, זה מעיד על שיש מחסום אחר שכנראה חוסם את הנשים מלגשת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן גם כן לדבר באופן הכי ברור שרוח המפקד כן משפיעה, ואי אפשר לא להעביר ביקורת על התבטאויות כאלה או אחרות, כולל התבטאות של עבריינית כי גם כן מפכ"ל המשטרה צריך להבין שההתבטאויות שלו יכולות להשפיע ויכולות לגרוע מהמאמצים שאתן משקיעות.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש ממח"ש להעביר אלינו את הסטטיסטיקה ואת הנתונים של 2017.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת גם כן, אני אפנה לשר ואבקש לקיים ישיבה בהן גם מח"ש גם הפרקליטות וגם הגורמים במשטרה כדי לדון בנתונים האלה שהוגשו לוועדה, והירידה שחלה בתלונות כדי לראות איך אפשר לשפר את המצב וללמוד את הלקחים.
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לקבל לידיים שלי סיכומים והמלצות שייצאו מהישיבה הזאת, כדי לעקוב אחר כך אם מתבצעות ההמלצות האלה או לא.
עאידה תומא סלימאן: שוב אני אומרת שצריך לספק הגנה, והגנה מתאימה לכל מתלוננת בתוך המערכת.
עאידה תומא סלימאן: אני שמעתי ורשמתי לפניי את ההדגשה שלכן שאתן מנסות לספק כמה שאפשר וכמה שאתן יכולות את ההגנה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: מאוד מדאיג עדיין לשמוע ממתלוננות על סדרת ההתעמרות שהן עוברות.
עאידה תומא סלימאן: אני פונה לכל מי שמרגישה שהיא עוברת התעמרות כזו גם לפנות אלינו, לוועדה, ואנחנו נעקוב אחר המצב הזה.
מירב בן ארי: שלום רב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבת הוועדה לקידום מעמד האשה ולשוויון מגדרי.
מירב בן ארי: סליחה על האיחור – אנחנו בריצות.
מירב בן ארי: היום י"ח סיוון התשע"ז, 12.6.17.
מירב בן ארי: על סדר-היום: הצגת תוכנית מיניות במרחב בטוח- תוכנית בין משרדית לחינוך לבריאות מינית וצמצום אלימות בין קטינים וצעירים.
מירב בן ארי: הישיבה הזאת היא פולו אפ לישיבה שהיתה פה, נכון?
דלית אזולאי: היתה בישיבה אחרת.
מירב בן ארי: אה, היא עלתה כאגב?
מירב בן ארי: אז זה לא פולו אפ.
מירב בן ארי: זה היה ב-21 בנובמבר – הוצג הדוח השנתי של ארגון מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.
מירב בן ארי: איריס, את מציגה את התוכנית?
מירב בן ארי: איריס מנדה בן יעקב, ממונה על החינוך למיניות, משרד החינוך.
מירב בן ארי: את תציגי את הדברים.
מירב בן ארי: לאחר מכן משרד הרווחה, ואחרי זה נשמע את המשרדים האחרים.
מירב בן ארי: אני מבינה שיש חמישה משרדים ששותפים לתוכנית.
מירב בן ארי: נשמע את כל המשרדים, אך נתחיל ממשרד החינוך.
<איריס מנדה בן יעקב: אני אמנם מציגה, אבל אליי שותפות נאמנות במשרדים אחרים.
<איריס מנדה בן יעקב: אשמח שהן יציגו את עצמן.
<אושרה לרר שייב: אושרה לרר שייב, משרד החינוך.
<איתנה ברמן: איתנה ברמן, סגנית מנהלת שירות ילד ונוער במשרד הרווחה.
<מלי אורגד: מלי אורגד, מפקחת ארצית בשירות נוער צעירות וצעירים, משרד הרווחה.
מירב בן ארי: וד"ר זהר סער לביא, משרד הבריאות; שרה כהן, מנהלת שירות הרווחה, משרד העלייה והקליטה; וישראל לוי, המשרד לביטחון פנים.
קריאה: המשטרה לא יכלה להגיע, וגם עיר ללא אלימות לא יכלו להגיע.
מירב בן ארי: עיר ללא אלימות היא עדיין תחת משרד הפנים, נכון?
מירב בן ארי: ומשרד המשפטים, יש נציגה?
<ליאנה מגד: ליאנה מגד, משרד המשפטים.
מירב בן ארי: אורית סוליציאנו פה?
מירב בן ארי: ואדווה מהג'וינט, ושרון?
מירב בן ארי: וגם טל דיין.
מירב בן ארי: נתחיל בהצגת התוכנית, בבקשה.
<איריס מנדה בן יעקב: קודם כל אני רוצה קצת לספר על ההיסטוריה.