GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: הרי הם מפרסמים כדי שיהיו נגישים.
עאידה תומא סלימאן: מפרסמים ומזמינים שיגיעו אליהם, אז אני יודעת שהראיות זה לא רק בלהגיע למספר טלפון מסוים, אבל בכל זאת – השאלה שלי, מתי אתם פותחים תיק חקירה נגד אתר אינטרנט.
עאידה תומא סלימאן: אתם מחכים שמישהו יתלונן, או האם יש אכיפה יזומה?
עאידה תומא סלימאן: האם יש מחלקה במשטרת ישראל, שעוסקת רק באיתור אתרים כאלה?
<ליאור שלו: יש את יחידת המוסר במחוז תל אביב, שתפקידה גם ליזום.
<ליאור שלו: היא גם יוזמת, וחלק מהתיקים שלה הגיעו מאתרי אינטרנט, חלק מאותם כרטיסי ביקור.
<ליאור שלו: כן יש אכיפה.
<ליאור שלו: כמו שחברתי מהפרקליטות ציינה, יש קושי מסוים בטיפול באתר אינטרנט.
<ליאור שלו: זה לא קל כמו שזה נראה, כי יש הרבה סוגיות של שרתים ושל חברות תקשורת, וזה לטפל באתר, אבל להגיע לאותו בית בושת של אותו אתר, זה כן יש, התיקים כן מתפתחים.
עאידה תומא סלימאן: בזמנו העלו בדיונים שקיימנו פה את הנושא של שרתים בחו"ל, ושהאתרים, הקושי הוא שהאתרים יושבים על שרתים בחו"ל.
עאידה תומא סלימאן: שאלתי, האם התפתח משהו – נגיד, בזמנו דיברתם, או היה ויכוח, איך אפשר להגיע ולסגור אתרים שנמצאים בשרתים בחו"ל.
עאידה תומא סלימאן: האם התקדם משהו בנושא הזה?
<לילך שלום: אם יורשה לי, אני חושבת שכדאי להפנות את השאלה הזאת לאסנת חיטרון מייעוץ וחקיקה, לגבי החוק החדש שעבר אתמול.
עאידה תומא סלימאן: הוא עבר בוועדה.
<אסנת חיטרון: אסנת חיטרון, מייעוץ וחקיקה פלילי.
<אסנת חיטרון: החוק להגבלת גישה לאתרי אינטרנט הוכשר שלשום.
<אסנת חיטרון: החוק בעצם קובע שבית המשפט מוסמך להוציא צו שמופנה לספקיות הגישה לאתרי אינטרנט, שמורה להן לחסום את הגישה לאתרי אינטרנט, שמשמשים לביצוע העבירות.
<אסנת חיטרון: בין העבירות המופיעות בחוק מופיעה העבירה של פרסום שירותי זנות ועבירת הבאת אדם לידי עיסוק בזנות.
קריאה: תגידי, שזה לא היה מבחן מלכתחילה, ולא בכדי.
<אסנת חיטרון: כמו שהוצג כאן, יש קשיים הרבה פעמים באכיפה הפלילי, גם כיוון שהאתרים יושבים על שרתים שנמצאים בחו"ל, והכלי הזה הוא כלי נוסף להתמודדות עם התופעה הזאת, שמאפשר למנוע את הכדאיות ואת ההמשכיות שלה באמצעות הגבלת הגישה, ובעצם חסימת יכולת ציבור הגולשים בישראל להגיע לאתרים כאלה.
<אסנת חיטרון: ברגע שמוצא צו כזה, הספקיות, יש כל מיני דרכים טכנולוגיות שבהן הן לא מאפשרות לכל- - -
דב חנין: זו דוגמה קלאסית, שיש לכם כלי להתמודד עם דברים כאלה פומביים, יוצאים לציבור, לא משתמשים בו, ואתם מביאים כלי סופר דרסטי – לסגור אתרי אינטרנט.
דב חנין: אם יש משהו שמתפרסם באתר אינטרנט על זנות או על פורנוגרפיה – תפעלו נגדו במלוא העוצמה, אני בעד.
<אסנת חיטרון: הכלי הזה לא נועד להחליף את האכיפה הפלילית.
דב חנין: אבל אתם לא משתמשים באכיפה פלילית.
עאידה תומא סלימאן: אתם לא עושים את הבסיסי, קודם.
<אסנת חיטרון: האכיפה הפלילית היא לא תמיד – אפילו אחרי שיש כתב אישום, ואפילו אחרי שיש גזר דין, האתרים האלה לפעמים ממשיכים לפעול, והמטרה של החוק הזה- - -
קריאה: זאת תעודת עניות לנו.
<אסנת חיטרון: המטרה של החוק הזה היא לתת כלי בידי הרשויות, לגרום לכך שהאתרים האלה לא יהיו- - -
דב חנין: אם המדינה לא יכולה להחיל את החוק הפלילי, היא בבעיה מאוד גדולה.
דב חנין: אני רוצה ממנה.
דב חנין: היא מייצגת את האכיפה הפלילית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאף אחד מאתנו לא נגד, לחוקק חוק, לחסום את האתרים, שאי-אפשר לסגור אותם, אבל לכולנו יש בעיה, שקיים כלי, שאפשר קודם כל לפחות לנקות 50% ממה שקיים, ולהתעסק אחר כך במה שלא יכולים, אבל לצאת בכותרות, שאנחנו הולכים לחסום אתרים, כאשר אף אחד לא מדבר על כך שהכלי שקיים, שהוא יותר בסיסי, לא משתמשים בו כמו שצריך, זה מעלה שאלות.
עאידה תומא סלימאן: למה לרוץ קדימה, כאשר מה שעכשיו צריך להיעשות, לא נעשה?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נגד; אנחנו בעד שגם יחסמו את אלה שאי-אפשר לסגור אותם, כי יושבים על שרתים, אבל מה עם אלה שיושבים פה?
<אסנת חיטרון: רק אומר שאנחנו רואים חשיבות רבה- - -
עאידה תומא סלימאן: כנראה החוק הזה, המטרה שלו היתה חסימת דברים אחרים.
עליזה לביא: לא חסימת דברים אחרים.
עליזה לביא: נלחמנו קשה כדי שהנושא של הזנות ייכנס לחוק הזה.
עליזה לביא: נלחמנו כמו מטורפים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא במקרה אומרת את המשפט הזה.
עאידה תומא סלימאן: החוק כשהתחיל, לא התכוונו לזנות בו.
עאידה תומא סלימאן: זה שנלחמו להכניס את הזנות, זה טוב.
<אסנת חיטרון: אנחנו רואים חשיבות רבה בזה שיש הכלי הזה, שהוא נוסף לכלי האכיפה הפלילית, ומשלים אותו.
<אסנת חיטרון: המטרה היא שלא תהיה גישה לאתרים האלה.
<אסנת חיטרון: ציבור האזרחים בישראל לא יוכלו להגיע לאתרים האלה, וברגע שהציבור לא יכול להגיע לשם, הכדאיות בהפעלת אתר כזה- - -
דב חנין: הגישה שלך מפתיעה לגמרי.
דב חנין: יש לכם כלים נהדרים בחוק.
דב חנין: אתם לא משתמשים בהם.
דב חנין: אתם מגיעים לכנסת, ולא מסבירים לנו – לפחות עד עכשיו – למה אתם לא משתמשים בכלים הנורא פשוטים שיש לכם, ואז אתם מציעים לנו: בואו נשתמש בפצצת אטום.
דב חנין: לסגור אתרים זה פצצת אטום.
דב חנין: האמריקאים השתמשו בפצצת אטום בהירושימה ובנגסאקי.
דב חנין: הם טוענים עד היום שהיתה לזה הצדקה.
<אסנת חיטרון: לא יודעת למה זה פצצת אטום, להגביל את הגישה לאתר.
דב חנין: להגביל את הגישה באינטרנט זה פצצת אטום.
<אסנת חיטרון: אם מדובר באתרים שמבצעים עבירות חמורות כמו הדברים שמעלים כאן- - -
דב חנין: גם ברמה הפלילית.
דב חנין: הוא מבצע שידול לזנות, הוא מבצע פרסום זנות?
דב חנין: יש לכם כלים.
<אסנת חיטרון: ונכון שבמקביל לאכיפה הפלילית, האתרים האלה לא יהיו ברשת.
<אסנת חיטרון: אני חושבת שכולנו פה נסכים שזה בעל חשיבות, ואנחנו לא חושבים שזה צריך להחליף אכיפה פלילית.
עליזה לביא: יש אתר שאנחנו יודעים מה קורה שם.
עאידה תומא סלימאן: יש אתרים שאנחנו יודעים מה קורה אתם ומה קורה שם, והם מפרסמים זנות, והם לא יושבים על שרתים בחו"ל; הם יושבים על שרתים בארץ, והם לא נסגרים.
עאידה תומא סלימאן: זה הוויכוח.
עאידה תומא סלימאן: למה אלה לא נסגרים?
עאידה תומא סלימאן: טוב מאוד לדבר על חקיקה.
עאידה תומא סלימאן: חקיקה היא תפקידו של המחוקק.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עכשיו מדברים על תפקידם של המבצעים, של גורמי האכיפה.
עאידה תומא סלימאן: זה שהמחוקק רץ קדימה ומחוקק, זה מצוין; השאלה, מה עושים עם זה גורמי האכיפה, כי אם לא אוכפים את הדברים הבסיסיים, אני לא בטוחה שירוצו לאכוף את הדברים היותר קשים.
עאידה תומא סלימאן: וזה לא אומר שהעניין של לחסום את הגישה לאתרים ההם, זה דבר רע – להפך.
עליזה לביא: יצאתי – אנחנו בוועדת החוץ והביטחון, והיה חשוב לי לצאת ולומר שלום ולהודות גם על הדיון שנעשה כאן בוועדה.
עליזה לביא: אני חושבת שהמעקב והעבודה – יש כלים, הם לא מיושמים, לא פעם ראשונה, לא פעם שנייה.
עליזה לביא: כנ"ל זנות, שהוחמרה הענישה, ואומרת לנו מנכ"לית משרד המשפטים בכנס שקיימנו במשותף עם לשכת עורכי הדין, ומתארת את המציאות העגומה, ואני מכירה אותה.
עליזה לביא: כמובן, משרד המשפטים – אין כלום.
עליזה לביא: אז את מדברת אתי על כלים ואכיפה?
עליזה לביא: יש אפילו מידע, ולא יוצאים ולא מבצעים?
עליזה לביא: באמת תמיהה מאוד גדולה.
עליזה לביא: הפורום שאנחנו קיימנו, פגישה בפייסבוק יחד עם נציגי הארגונים - יש לנו היום דלת פתוחה בפייסבוק, ובמסגרת עבודתי בוועדת המשנה.
עליזה לביא: ברגע שאנחנו רואים שדברים לא נעשים ברמה שהחוק מאפשר, יש שותפים.
עליזה לביא: אני שמחה מאוד לבשר על שיתוף הפעולה.
עליזה לביא: רק אנחנו מחכים למידע מכם, הארגונים עצמם.
עליזה לביא: אתם יודעים?
עליזה לביא: מכירים?
עליזה לביא: רואים?
עליזה לביא: תעבירו את המידע לנו, אנחנו נעביר אותו.
עליזה לביא: אני שמחה מאוד שחלק מהארגונים השתתפו בפגישה.
עליזה לביא: הייתי באילת ביום ראשון.
עליזה לביא: לצערי הרב, בניגוד למה שראש העיר אמר כאן בוועדה, היא מוצפת בכרטיסים.
עליזה לביא: ישבתי עם כמה וכמה פעילות.
עליזה לביא: המציאות שונה לחלוטין.
עליזה לביא: ניצלתי את זה שראש העיר היה אתמול כאן בדיון – היה יום הנגב.
עליזה לביא: הוצאתי מכתב פנייה מוועדת המשנה לראש העיר מתוך תקווה שהוא יישם את מה שהתחייב כאן בוועדה.
עליזה לביא: כפי שאמרתם, אפילו לא נראה כתב אישום – איך יכול להיות?
עליזה לביא: אני לא מצליחה להבין מה קורה פה.
עליזה לביא: אני לא יודעת את מי משרתת מדיניות העיוורון שלקו בה הרשויות.
עליזה לביא: אני לא חושבת שהמציאות העגומה הזאת צריכה להקרין על העבודה שלנו.
עליזה לביא: יש הפרדת רשויות.
עליזה לביא: אז אל"ף, צריך לשכנע עוד גופים אזרחיים, ומצד שני, כמובן – אני חושבת – עמלנו קשה מאוד על חוק – אני רוצה להודות לכל הארגונים, למטה ולכולם על הנושא.
עליזה לביא: זה לא היה ברור ומובן מאליו.
עליזה לביא: בואו בכל הכלים – הזנות במדינת ישראל, כמו שאנחנו יודעים, רק עולה.
<עידית הראל שמש: עליזה, רק חבל שאנחנו לא יכולים לדווח על שום דבר, כי אנחנו צריכים להגיש תלונה כדי שמישהו בכלל- - -
עליזה לביא: אדבר אתך על זה.
עליזה לביא: דיברתי על זה גם המשטרה.
עליזה לביא: אני – עליזה לביא – לא יכולה לרוץ ולהגיש תלונה על כל דבר.
עליזה לביא: אנחנו צריכים לראות.
עאידה תומא סלימאן: תודה, חברת הכנסת עליזה.
עאידה תומא סלימאן: עו"ד אביטל רוזנברגר.
<אביטל רוזנברגר: אני חייבת לומר שמזה כמה שנים אנחנו שומעים כמה מסובך לחשוף עבירות אינטרנט, איזה מאמץ גדול זה דורש.
<אביטל רוזנברגר: אנחנו באמת מברכים על זה שיש עלייה בכתבי האישום, וגם צריך לומר שאנחנו מרגישים איזשהו שינוי ברחובות תל אביב.
<אביטל רוזנברגר: אני מניחה שזה הרדיפה של אותם שליחים.
<אביטל רוזנברגר: אני לא באה לומר על אותם שליחים, אני רק רוצה לומר שלא הם אלה שמניעים את גלגלי התעשייה, וכפי שציין חבר הכנסת דב חנין, זו אכן תעשייה שמגלגלת 1.3 מיליארד שקל בשנה.
<אביטל רוזנברגר: יש לומר שהסקר הלאומי של משרד הרווחה, שפורסם בשנת 2014, והמשרד לביטחון פנים היה שותף לו, מצא בעצמו 670 אתרי אינטרנט שמיועדים לקהל הישראלי, שמפרסמים פרסומי זנות.
<אביטל רוזנברגר: מדוע אין 670 חקירות, כתבי אישום – זו שאלה נהדרת, אבל התשובה היא שאין.
<אביטל רוזנברגר: אני בעצמי הגשתי לפני שנתיים תלונה נגד אחד האתרים הגדולים, כי התשובות שאנחנו מקבלים – תגישו תלונה, תגישו תלונה – אז הגשתי תלונה נגד סקס אדיר.
<אביטל רוזנברגר: תכף נראה מה אנחנו מוצאים בסקס אדיר – נעשה פה שירות גם למשטרת ישראל וגם לפרקליטות – ניתן יד למאמץ הלאומי בחקירות, אולי זה יניע דברים, אבל גם נגד האתר הזה לא נעשה דבר.
<אביטל רוזנברגר: אנחנו מצפים לשמוח מכתב אישום אחד של אתר – המפרסמים הם הסרסור הנסתר.
<אביטל רוזנברגר: יש פה כסף גדול.
<אביטל רוזנברגר: משלמים 5,000 שקל לשבוע למודעה אחת.
<אביטל רוזנברגר: זה המון כסף.
<אביטל רוזנברגר: זה מה שקורה.
<אביטל רוזנברגר: אז אלה האנשים שצריך לעצור כדי לסייע.
<אביטל רוזנברגר: מה שביקשנו מיושב-ראש הוועדה להראות זה כמה מסובך למצוא אותם אתרים.
<אביטל רוזנברגר: אני רק רוצה להראות כמה מסובכת פעולת החקירה.
<אביטל רוזנברגר: אם אני נכנסת היום לגוגל, ומקלידה: נערות ליווי – וראו זה פלא – נערות ליווי עד אליך.
<אביטל רוזנברגר: ניכנס לאתר.
<אביטל רוזנברגר: הנה כתב אישום אחד.
<אביטל רוזנברגר: לא אראה את התוכן – זה ברור.
עאידה תומא סלימאן: בואי לא נראה.
עאידה תומא סלימאן: אתן לך להגיב.
<אביטל רוזנברגר: נכון, זה לא כזה פשוט.
<אביטל רוזנברגר: גוגל, צריך IP וצריך דברים כאלה.
<אביטל רוזנברגר: לכן חברתי, הגברת עידית הראל שמש, שיושבת אתי, העבירה למשטרת ישראל עם כתובות IP מדויקות, שנמצאות בישראל.
<אביטל רוזנברגר: עשינו עבורכם את עבודת החקירה.
<אביטל רוזנברגר: הנה, הרשימה אצלה ביד.
עאידה תומא סלימאן: מתי זה הועבר?
<אביטל רוזנברגר: זה הועבר כמה פעמים; הפעם האחרונה לפני שבועיים, אבל זו לא פעם ראשונה.
<אביטל רוזנברגר: ועדיין התשובות שאנחנו מקבלים זה תגישו תלונה.
עאידה תומא סלימאן: לכן שאלתי באופן ברור – האם אתם פועלים גם בפעילות יזומה, או רק לפי תלונות?
עאידה תומא סלימאן: למרות שאפשר לראות בזה תלונה, שמגישים כזה דבר.
<אביטל רוזנברגר: אני אישית קיבלתי איומים על חיי אחרי שהגשתי תלונות כאלה.
<אביטל רוזנברגר: אני לא חושבת שזה רק בגלל זה, אבל אני מבינה מדוע המתנדבים שלי ומדוע חברותיי לא רוצות לרוץ להגיש תלונה.
<אביטל רוזנברגר: הן לא רוצות להתעסק עם הסרסורים.
<אביטל רוזנברגר: זה תפקידה של משטרת ישראל.
<אביטל רוזנברגר: עם כל הכבוד, אל תסמכו על התלונות שלנו.
<אביטל רוזנברגר: נתנו לכם IP.
<אביטל רוזנברגר: מה עוד צריך?
<אביטל רוזנברגר: שמות של אנשים, כתובות?
<אביטל רוזנברגר: טלפונים של סרסורים?
עאידה תומא סלימאן: אולי היה צריך להביא אותם ביד לתחנת המשטרה.
<אביטל רוזנברגר: גם הובאו ביד.
<שי גרוץ: זה לא נכון.
עאידה תומא סלימאן: אתה לא תפריע לה ככה.
עאידה תומא סלימאן: היא תסיים לדבר, ואז אני אתן לך להגיב.
<אביטל רוזנברגר: הדבר האחרון שאני רוצה לומר, שהנחיית פרקליט המדינה 2.2 מיוני 2014, מדברת באופן הכי ברור שיש על תעדוף של עבירות כאלה, על לא לאכוף נגד שליחים ונשים שמפרסמות את עצמן אלא נגד המפרסמים הגדולים, הסרסורים.
עאידה תומא סלימאן: בהנחיית הפרקליט.
<אביטל רוזנברגר: הדבר הזה לא נעשה, ואני חושבת שאחרי כמה שנים של דיונים ואחרי כמה שנים יפות שהחוק תוקן, הורדו ממנו סייגים, הגיע הזמן לתת את הדין ולומר: די.
<אביטל רוזנברגר: זהו.
<אביטל רוזנברגר: זה מה שאנחנו מצפים לשמוע בדיון הזה.
<שי גרוץ: שי גרוץ, רמ"ח מוסר ימ"ר תל אביב.
<שי גרוץ: אני רוצה לחלוק על גברתי, שדיברה על כתבי האישום.
<שי גרוץ: אתם לא מקשיבים- - -
עאידה תומא סלימאן: איך קבעת את זה?
<שי גרוץ: כי היא אומרת שלא נעשים.
<שי גרוץ: ב-670 תיקים נעשים פה, ויש פה 670 כתבי אישום- - -
<אביטל רוזנברגר: אמרתי שהיו צריכים להיות 670.
עאידה תומא סלימאן: היא אמרה – ואני הקשבתי, ואני בטוחה שאחרות פה הקשיבו, כי אכפת להן מהמסר – היא אמרה שאפשר היה להגיש 670.
עאידה תומא סלימאן: שיש אפשרות להגיש 670 כתבי אישום.
<שי גרוץ: אני בא לומר שחקירות כאלה ואחרות – ולא אפרט פה כנגד אילו אתרים ומה נעשה.
עאידה תומא סלימאן: אבל מה תגובתך- - -
<שי גרוץ: יש פה זלזול- - -
עאידה תומא סלימאן: שמענו על המדיניות באופן כללי, אבל פה עלתה טענה שאני רוצה לקבל עליה תשובה.
עאידה תומא סלימאן: הועברו אליכם רשימות יותר מפעם אחת, עם מספרי IP.
עאידה תומא סלימאן: האם דרשתם שוב ושוב: תבואו תגישו תלונה, או עשיתם משהו עם הרשימות שקיבלתם?
<שי גרוץ: נעשית חקירה עם הרשימות המקדימות ומידע על התלונה שהיא הגישה.
<שי גרוץ: אנחנו מטפלים בזה.
עאידה תומא סלימאן: התלונה מלפני שנתיים?
<אביטל רוזנברגר: למעלה משנה וחצי.
<שי גרוץ: נעשות חקירות.
<שי גרוץ: אני לא יכול לפרט.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מבקשת לפרט.
<שי גרוץ: במשרדים אצלי נעשות חקירות בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אז למה ביקשתם מהם שוב תלונה?
<שי גרוץ: לא ביקשתי מהן.
<שי גרוץ: יש חקירות יזומות.
עאידה תומא סלימאן: נתבקשת להגיש תלונה?
עאידה תומא סלימאן: כך הבנתי לפחות עכשיו.
<עידית הראל שמש: את הרשימה הזו הרכיב מתנדב, שהוא מומחה במחשבים.
<עידית הראל שמש: אני שלחתי אותה במייל לרחלי, לפרקליטות, לרובי, לרב פקד שטרן, שהוא מפקד יחידת הסייבר שלא נמצא פה.
<עידית הראל שמש: שלחתי אותה לדינה דומיניץ המתאמת, גם לחבר הכנסת דב חנין, לעליזה ליהודה גליק.
<עידית הראל שמש: אני לא קיבלתי – לא מדברת על תודה אפילו – לא מצפה, אבל לא קיבלתי: יטופל.
<עידית הראל שמש: כלום.
<עידית הראל שמש: אין לי מושג.
<עידית הראל שמש: ויש פה הכול.
<עידית הראל שמש: במקביל, העברתי מידע על שלושה בתי בושת, שיש שם נשים נסחרות.
<עידית הראל שמש: התשובה היתה: לכי תגישי תלונה.
<עידית הראל שמש: התקשר אליי שוטר ממשטרת רמת גן, אמר: בואי עכשיו לתחנה.
<עידית הראל שמש: אמרתי: אני לא באה.
<עידית הראל שמש: כל מה שיש לי, העברתי.
<עידית הראל שמש: אין לי דבר אחר להגיד.
<עידית הראל שמש: אני לא אגיש תלונה נגד סרסורים ונגד בתי בושת.
<עידית הראל שמש: אם אתם לא מטפלים בגלל הדרך – אנחנו לא מטפלים במיילים.
<עידית הראל שמש: אם הדרך לא לגיטימית, זה העניין פה, להתעסק בדרך?
<עידית הראל שמש: זו היכולת שלי, להעביר לכם במייל את המידע שיש לי.
<עידית הראל שמש: לא מעבר לזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבמיוחד כאשר מייל מגיע ממי שידוע שהיא פעילה בנושא, שנפגשים אתה בישיבות בכל מיני ועדות, שזה לא איזה מייל אנונימי מאיזה אזרח שאנחנו לא יודעים מה, שאי אפשר לרוץ אחרי כל פנייה זו או אחרת, אבל פה מגיע ממישהי שמייצגת ארגון, שמייצגת פעילות.
<עידית הראל שמש: אני גם חתומה על זה.
עאידה תומא סלימאן: וחתומה עם שם.
עאידה תומא סלימאן: גם במקרה של פנייה כזו, שחתומה וידוע מי עומד מאחוריה, ומכירים את האשה, האם גם במקרה כזה אתם מתעקשים, או היא מגיעה ומגישה תלונה, או לא חוקרים?
דב חנין: ברשותך, שאלת המשך.
דב חנין: אדוני נציג המשטרה, נוכח הדברים שהועלו פה – אנחנו הרי אמורים לפעול לפי החוק.
דב חנין: סעיף 59 לחוק סדר הדין הפלילי אומר:
דב חנין: נודע למשטרה על ביצוע עבירה – תפתח בחקירה.
דב חנין: נכון, יש סמכות של משטרה, אם מדובר בעבירה מן הפשע, יש שיקול דעת וכדומה, אבל אנחנו גם במקרים האלה מדברים בחלק מהעבירות על עבירות שהן ללא ספק עבירות פשע.
דב חנין: לכן לא כל כך ברור לי, מה זה הדרישה.
דב חנין: נודע לכם – לא כתוב שצריך להגיש תלונה, לא כתוב שום דבר.
דב חנין: כתוב: נודע לכם.
דב חנין: יכול להיוודע לכם לא באמצעות מייל מסודר.
דב חנין: הגברת העבירה לכם מייל מסודר.
דב חנין: יכול להיוודע לכם בהמון דרכים הרבה פחות מסודרות.
דב חנין: במצב כזה חובת
דב חנין: כם לפתוח בחקירה, אלא אם כן אתם משוכנעים שלא מדובר בעבירה מסוג פשע, וקצין משטרה החליט שאין בדבר הזה עניין לציבור.
דב חנין: בנושא הזה נדמה לי שכולנו מבינים שיש עניין גדול לציבור – הנה, אנחנו פה חברי כנסת, ואנחנו מבטאים את הציבור, ואנחנו אומרים לכם שיש לנו עניין גדול בסיפור הזה, ולא רק לנו.
דב חנין: אז עניין בציבור יש, וגם בחלק גדול מהמקרים זה עבירות מסוג פשע, אז לא כל כך ברור לי למה ההתנהלות הזאת בכלל.
<ליאור שלו: אשיב רק שאני חש פה סוג של דואליות, כי מצד אחד, בתחילת הדיון אתם טוענים: למה המשטרה לא אוכפת, כשבעצם הצגתי נתונים שאנחנו אוכפים, ואמרנו גם שהחקירות האלה הן לא חקירות של שבוע-שבועיים; לפעמים זה חקירות מתמשכות, ואולי לכן זה נראה כמות קטנה של תיקים, אבל במכלול של הטיפול בנושא הזנות כן יש תיקים.
<ליאור שלו: מצד שני, אומרים: לא, אנחנו ניתן לכם את המידע, אבל אנחנו לא חלק מזה – לא נגיש את העדות.
<ליאור שלו: אז תיק חקירה נבנה מראיות, הוא נבנה מעדויות, וגם – ניקח את זה לרחוק – לארגוני פשיעה בא בסוף עד ומעיד: ראיתי את זה יורה בזה.
<ליאור שלו: הוא בא ומעיד – הוא לא עושה טלפון ולא משגר פקס ולא שולח מכתב.
<ליאור שלו: ואם גברתי או מישהו מהמתנדבים עשה פעולה כלשהי, ומצא אתרים, ומבקשים ממנו לבוא למסור עדות במשטרה, שימסור עדות.
<ליאור שלו: שיגיד בה שהוא לא מעוניין ששמו יהיה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שפה הוקראו לך –אתם יושבים שם – תסלחו לי – ואתם מנתחים, מה אנחנו מבקשים ומה אנחנו לא מבקשים, ואתם לא עונים על השאלות, כי בסופו של דבר נאמר מפורשות בחוק, והקריא לך חבר הכנסת מה בדיוק אתה צריך לעשות במקרה שנודע לך.
עאידה תומא סלימאן: אתה צריך לפתוח בחקירה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא שמעתי אותך אומר: פתחתי בחקירה, כי בסופו של דבר הראיות הן לא האחריות שלה, לספק אותן.
<ליאור שלו: ממה שאני מבין, אם הזמינו אותה עדות- - -
עאידה תומא סלימאן: לא הוזמנה לעדות.
עאידה תומא סלימאן: היא נתבקשה להגיש תלונה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר אתם עוד לא נגעתם.
עאידה תומא סלימאן: לא חקרתם, לא ביקשתם עדות.
עאידה תומא סלימאן: עוד לא נגעתם בכל הנושא.
<ליאור שלו: הגשת תלונה זה סוג של עדות.
<ליאור שלו: ממה שאני מבין, אם הזמינו אותה לבוא ולהגיש תלונה – למסור עדות זה אותו דבר מבחינתנו – אם ביקשו ממנה, המשמעות היא שכן נפתחת חקירה וכן יש חקירה.
<אביטל רוזנברגר: אתם הייתם שותפים לסקר הלאומי, אנשים מטעמכם.
<אביטל רוזנברגר: להם נודע שיש 670 אתרים.
<אביטל רוזנברגר: זמנו נא אותם, בקשה לעדות, שיבואו אותם שוטרים שיושבים חדר לידך, ויספרו איך הם מצאו את האתרים האלה, כי זה מה שהם עשו כחלק מתפקידם כמה שנים.
<אביטל רוזנברגר: יד ימין לא יודעת מה עושה יד שמאל.
<אביטל רוזנברגר: המשטרה מצאה 670.
<ליאור שלו: אם תתבטאי בצורה כזו, אני אתבטא בצורה כזו, וזה לא לעניין.
<אביטל רוזנברגר: זה מקומם.
עאידה תומא סלימאן: בכל זאת אני מתעקשת, כי כשאתה מבקש, ואתה עונה כתשובה על הפנייה שלה: תבואי תגישי תלונה – זה לא אומר שחקירה מתקיימת, וזה לא אומר שנגעתם בתיק הזה.
עאידה תומא סלימאן: זה אומר: אנחנו לא נוגעים במידע הזה כל עוד את לא מגיעה ומגישה תלונה.
עאידה תומא סלימאן: אתם מטילים את האחריות על האזרחית, במקום לקחת את האחריות לידיים שלכם באכיפה?
<ליאור שלו: לא.
עאידה תומא סלימאן: תסלח לי.
עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק מה שקורה, אם הדברים בדיוק כמו שתוארו, ואין לי שום סיבה לא להאמין שכן, כי אתה לא אמרת ולא שללת.
עאידה תומא סלימאן: ואם היא לא מגישה תלונה, מה קורה עם החקירה שכבר פתחת?
<ליאור שלו: כמו שאמרנו לפני כן, נעשית חקירה וכן יש חקירות יזומות.
<ליאור שלו: אני לא יודע על המקרה הספציפי שגברתי פה ציינה.
<ליאור שלו: גם לא אכנס לו הייתי יודע.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שתברר את המקרה הספציפי הזה, ואני רוצה תוך שבוע תשובה, מה קורה עם המידע הזה – האם נפתחו חקירות?
עאידה תומא סלימאן: לא אבקש לדעת מה קורה עם החקירות.
עאידה תומא סלימאן: האם טופל המידע הזה?
עאידה תומא סלימאן: האם נפתחה חקירה?
עאידה תומא סלימאן: או זה עומד ותלוי בגלל חוסר תלונה?
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לדעת את זה.
<ליאור שלו: אני אשיב לוועדה, אין שום בעיה, אבל שוב – ממה שאני מבין לפחות, אם הזמינו אותה, זה אומר שכן יש חקירה, אבל אשיב לוועדה.
דב חנין: אדוני, אנחנו רוצים שאדוני יעביר את המסר לכל מי ששלח אותך לכאן לדיון הזה, שהגישה שלנו לפחות – המטרה שלנו היא לא לריב אתך או להתווכח, ודאי לא עם המשטרה; המטרה שלנו, שיהיה שינוי.
דב חנין: יש לנו תחושה, שחקירות לא מספיק מתבצעות, גם כאשר למשטרה יש מידע, וכדי שבנושאים האלה, שבהם יש עניין גדול מאוד לציבור, תתבצע חקירה, לא נדרשות תלונות אלא נדרש שיגיע אליכם מידע באיזושהי דרך.
דב חנין: למשטרה יש מגוון דרכים להגיע למידע – בין היתר באמצעות שיתוף פעולה עם הציבור.
דב חנין: כל הכבוד לאזרחים שמסייעים למשטרה לבצע את תפקידה, אבל ברגע שהגיע לכם מידע באיזושהי דרך, אנחנו באמת רוצים להיות משוכנעים, שאתם השתכנעתם שהנושא הזה מספיק חשוב לציבור כדי לפתוח בחקירה.
דב חנין: זו המטרה שלנו.
עאידה תומא סלימאן: הגב' טל גרנות, בבקשה, המכללה.
<טל חמווי גרנות: אנחנו מדברים פה דיונים מאוד חשובים וקריטיים, אבל אני רוצה שוב להעלות – אלינו מגיעים ומגיעות גם גברים, בעיקר-בעיקר נשים, שהגיל שלהם הולך ויורד, כי הזמינות של האינטרנט – צריך להיכנס לזה בכל הכוח, כי זו הזירה החדשה של הזנות, ולא שום דרך אחרת.
<טל חמווי גרנות: זה לא כמו המיתוסים שאנחנו מכירים, ולפתחנו, שאנחנו ארגון לא ממומן, ואנחנו עובדות כמעט בהתנדבות מלאה כבר כמה שנים – זה מה שאנחנו עושים.
<טל חמווי גרנות: מגיעות אלינו נערות פצועות ונשים שהיו נערות פצועות, וכרגע באמת אנחנו עושות את כל המאמצים כדי שיהיה להן שבב של חיים נורמליים.
<טל חמווי גרנות: אני רוצה להעמיד את החשיבות של העניין הזה, של האינטרנט.
<טל חמווי גרנות: כמובן שברור שיש הרבה מאוד עבודה בישראל, יש הרבה פשיעות שצריך למגר, אבל העניין הזה הוא מגיפה.
<טל חמווי גרנות: כל נערה שנמצאת במצב של חולשה, יכולה בשנייה להישאב, כמו שאנחנו קוראות לזה, ולהיכנס לעולם שממנו היא לא תוכל לצאת, ואם היא תוכל לצאת, זה יהיה אחרי שתהיה שבר כלי.
<טל חמווי גרנות: אני באמת קוראת שוב ושוב לכל מי שיכול – אנחנו לא יכולות לקחת על עצמנו את כל העבודה עבור המשטרה והפרקליטות כדי לקדם את העניינים האלה.
<טל חמווי גרנות: מדובר בדיני נפשות ברמת להשיג מישהי שיהיה לה איפה לישון וארון הבית – אלה הדברים שאנחנו מתעסקות.
<טל חמווי גרנות: אנחנו לא נגיש תלונות נגד סרסורים.
<טל חמווי גרנות: אנחנו מספיק נמצאות בעשייה הזאת, והיא לא נגמרת.
<טל חמווי גרנות: אנחנו צריכים לספק עוד ועוד צרכים, למי שאין לה אמצעים.
<טל חמווי גרנות: היום בטינדר או כל פלטפורמה שצצה, באטרף, שזה של הגברים, מגיעים אלינו סיפורים שאין מי שיטפל בהם.
<טל חמווי גרנות: צריך להיכנס לזה בכל הכוח, גם האתרים, גם האפליקציות.
<טל חמווי גרנות: היום יותר מאי פעם, זה הרסני מתמיד, וזה הולך ומתפשט.
<טל חמווי גרנות: אין פה חוק שיטפלו בכל זה, כי הארגונים הם הארגונים.
<טל חמווי גרנות: אנחנו לא מקבלים מענה כלכלי, וכמו שעידית אמרה, גם לא כשאנחנו מביאות מידע שהוא כל כך שימושי.
עאידה תומא סלימאן: נגה שילוח, משרד הבריאות.
<נוגה שילוח: אני מנהלת מרפאה ניידת.
<נוגה שילוח: ביקשתי רשות דיבור, לשאול על הצעת החוק לסגירת אתרים, אבל די קיבלתי את התשובה.
<נוגה שילוח: בכל זאת אנצל את ההזדמנות כדי לומר שתי מילים, לומר איך זה עובד.
<נוגה שילוח: יש נערות צעירות, בגיל העשרים, בעוני, נערות במצוקה.
<נוגה שילוח: יש להם כרטיסים קבועים בסקס אדיר.
<נוגה שילוח: הן סוגרות את הכרטיס, וכשיש חוב לשלם – שכר דירה – הן פותחות את הכרטיס.
<נוגה שילוח: לפי המידע, יש להן 200 שיחות ביום, מתוכן הן בוחרות את הלקוחות, מזמינות הביתה, וכך הן משלמות את החובות שלהן.
<נוגה שילוח: זה עובד בכמויות.
<נוגה שילוח: אותי זה נורא מתסכל, הסקס אדיר הזה, יותר מהכול.
<נוגה שילוח: זה בפנים שלנו, כל כך קל.
<נוגה שילוח: כל כך הרבה נשים צעירות מגיעות לשם.
<עידית הראל שמש: למה לא סוגרים את סקס אדיר?
<אביטל רוזנברגר: טלי 69.
<אביטל רוזנברגר: יש רשימה שלמה.
<אביטל רוזנברגר: התקשרתי, ענה לי מישהו, רציתי לפרסם מודעה, אמר לי: 3,000 שקל.
<אביטל רוזנברגר: כל כך קל להשיג אותם.
<אביטל רוזנברגר: זה אתר בהמי, חייתי, יש שם תיאורים מזעזעים, איפה אפשר למצוא קטינות ונשים נסחרות וגמדות ונכות.
<עידית הראל שמש: ושמדרג את הנשים לפי ציונים.
<טל חמווי גרנות: וגם זה מכניס אותם למצב – אלינו הגיעה אשה, שהדבר היחיד שהיא יכלה להתפרנס ממנו היה זנות.
<טל חמווי גרנות: לא היתה לה שום אפשרות אחרת.
<טל חמווי גרנות: אין לה אף תמיכה.
<טל חמווי גרנות: ואז יום אחד לא הסכימה לעשות משהו שגבר דרש ממנה, או משהו אלים, או בלי אמצעי מניעה, ודירגו אותה נמוך, וגם אפשרות הפרנסה הזאת – פרנסה – לא קיימת.
<טל חמווי גרנות: התעללות בנשים.
עאידה תומא סלימאן: האמת?
עאידה תומא סלימאן: מה נשאר עוד?
עאידה תומא סלימאן: למה לא סוגרים את האתר הזה?
<ליאור שלו: כמו שחברי ציין, יש תיקים שנמצאים בחקירה, אתרים – לא אכנס ספציפית לאתר הזה שעלה פה, כי כמו שחברתי ציינה, יש עוד אתרים, אבל באופן כללי, לגבי סגירת אתרים, ציינו שיש קושי.
<ליאור שלו: אני מצפה שהחוק החדש, שחבר הכנסת לא כל כך שמח ממנו, אבל אני שמח שהחוק החדש הזה ייתן לנו עוד כלי להגביל את הגישה לאותם אתרים.
<ליאור שלו: באופן ספציפי לגבי אתר כזה או אחר לא אתייחס.
<ניצן כהנא: למשטרת ישראל יש יכולות סייבר מדהימות.
<ניצן כהנא: מוצאים היום בכל מיני שיטות פדופילים ברשת, בלי יכולות מורכבות, וכאן אנחנו מוצאים, כפי שהראתה אביטל, בחיפוש כל כך קל של גוגל, כמויות לא סבירות של אתרים .
<ניצן כהנא: דיברת אתנו על 49 תיקים שרק נפתחו, עוד 27 תיקים השנה.
<ניצן כהנא: אנחנו ב-76 תיקים, שרק מהסקר של המשרד לביטחון פנים היה מדובר על 760 אתרים.
<ניצן כהנא: זה לא מתקרב.
<ניצן כהנא: זה 10%.
קריאה: זה עלה כבר.
<ניצן כהנא: עדיין, אף תשובה לא מדברת – אתם מדברים על המורכבויות, על הקושי.
<ניצן כהנא: הם נמצאים.
עאידה תומא סלימאן: בשנה וחצי האחרונות, האם נסגר אתר אחד?
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה תשובה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד ברורה בשאלה שלי, והיא מאוד פשוטה: האם נסגר אתר בשנה וחצי, וכמה נסגרו?
<שי גרוץ: התשובה היא כן.
<שי גרוץ: ארבעה אתרים נסגרו.
<שי גרוץ: מה שחברתי לילך אמרה זה לפני הגשת כתב אישום.
<שי גרוץ: היה השימוע, ונסגרו אתרים.
<שי גרוץ: החקירה שם, כפי שלילך אמרה, נמשכה רק על האתרים האלה חצי שנה.
עאידה תומא סלימאן: אז אתה אומר לי שארבעה אתרים נסגרו, וכתבי האישום הם לאחר הסגירה או לפני הסגירה?
עאידה תומא סלימאן: כי איך סוגרים אם אין החלטה?
<שי גרוץ: כתוצאה מהפעילות שלנו ומהשימוע שנעשה, האתרים נסגרו מרצונם של – כנראה הבעלים, אני לא יודע.
עאידה תומא סלימאן: כלומר לא אתם סגרתם את האתר.
עאידה תומא סלימאן: האתרים ירדו.