GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אורלי ארז לחובסקי: אתם יכולים לראות בתמונה הבאה, קצת קשה לראות, זה בית עלמין סגולה בפתח תקווה.
<אורלי ארז לחובסקי: כדי להשאיר את השלטים של נשים וגברים הם כתבו נורא קטן כיסויי ראש ונשים בענק וכיפות בקטן וגברים בגדול כדי להשאיר את הנושא של שלטי הפרדה ואחרי עוד ועוד פניות שלנו הדבר הזה הוסר.
<אורלי ארז לחובסקי: לפעמים היינו צריכים גם לנקוט הליכים משפטיים כדי שחברות קדישא יסירו את השלטים.
<אורלי ארז לחובסקי: עדיין יש לנו בעיות למשל בעתלית.
<אורלי ארז לחובסקי: נשמח אם תנתן רשות דיבור מייד אחריי לאורחת שהייתה הלוויה שבה ננקטה הדרה והפרדה.
<אורלי ארז לחובסקי: מקום שיש בו, אתם יכולים לראות פה את אולם ההספדים בבית העלמין בעתלית שיש ממש קיר שמחלק, החלק הרחוק מאחורי הקיר הוא המקום של הנשים, החלק הקדמי, איפה שאתם רואים שנישאים ההספדים, עם הגב לחלק של הנשים, הוא החלק של הגברים.
<אורלי ארז לחובסקי: הנשים לא לוקחות חלק במסע ההלוויה, וזו כמובן תחושה מאוד מאוד קשה, אי אפשר לשמוע בכלל את מי שמספידה.
<אורלי ארז לחובסקי: יש מקרים נוספים, עדיין.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו שומעים על מקרים בקיץ האחרון היה מקרה בבני ברק שלא נתנו לנשים להספיד.
<אורלי ארז לחובסקי: ואנחנו חושבים שמשרד הדתות חייב לוודא, לעשות בקרות בכל בתי העלמין - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יכולה לשאול, את התלונות והמקרים שאתם מכירים העברתם ל- - -
<אורלי ארז לחובסקי: בוודאי.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו עומדים בקשר רצוף עם עורכת דין זילבר ועם עורכת דין ארנרייך והכל אנחנו עובדים ביחד.
<אורלי ארז לחובסקי: נושא של קופות חולים, שלטי הפרדה, בהחלט יש שיפור.
<אורלי ארז לחובסקי: אתם רואים פה את המרפאה ברחוב שבטי ישראל בירושלים.
<אורלי ארז לחובסקי: מצד ימין, קשה קצת לראות, כתוב כניסת גברים.
<אורלי ארז לחובסקי: אחרי הדוח הוסר השלט ופשוט נאמר שם כניסה.
<אורלי ארז לחובסקי: יחד עם זה, הנושא של צניעות, יש עדיין מקומות שבהם קופות חולים יש עדיין שלט שאומר, אתם נדרשים להתלבש בצניעות כדי לקבל שירות רפואי.
<אורלי ארז לחובסקי: הדבר הזה כמובן הוא בלתי חוקי ואנחנו חושבים שמשרד הבריאות חייב לוודא שכל השלטים האלה יוסרו.
<אורלי ארז לחובסקי: עוד דבר שחשוב להדגיש הוא שיש כל מיני מרפאות, במיוחד בשכונות חרדיות ובערים חרדיות כמו בית שמש שבהן יש שילוט פרסומי של הקופות.
<אורלי ארז לחובסקי: כל השילוט הזה מציג דמויות גבריות.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו פנינו למשל לגבי - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, גם כשזה רפואת נשים כפי ששמעתי.
<אורלי ארז לחובסקי: נכון.
<אורלי ארז לחובסקי: ואנחנו באמת פנינו בעניין הזה ובוודאי אי אפשר להעלים נשים גם מהשלטים האלה.
<אורלי ארז לחובסקי: הנושא של תחנת הרדיו קול ברמה הוזכר פה.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו הגשנו תביעה ייצוגית, המרכז הרפורמי יחד עם עורך דין אסף פינק.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו הגשנו אותה בשם ארגון קול"ך כנגד התחנה.
<אורלי ארז לחובסקי: התביעה הזאת מתנהלת כבר חמש שנים ובעקבות התביעה באמת החלו לעלות נשים.
<אורלי ארז לחובסקי: עדיין מדובר בטפטופים, כמו שהוזכר פה, הייצוג הנשי הוא מאוד מאוד נמוך וגם שדרניות מועסקות אולי אחת או שתיים, ולכן בהחלט יש כאן עוד עבודה.
<אורלי ארז לחובסקי: נושא של שלטי צניעות שגם כן הוזכר פה.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו נקטנו כמה הליכים משפטיים, זה גם הוזכר בדוח שעורכת דין זילבר הגישה, כנגד עיריית בית שמש על שלטי הצניעות שלא מוסרים.
<אורלי ארז לחובסקי: לצערנו, למרות שניצחנו בשני הליכים משפטיים עדיין שלטי צניעות ענקיים קבועים, אתם יכולים לראות, ברחובות.
<אורלי ארז לחובסקי: יש שלטים משני סוגים.
<אורלי ארז לחובסקי: שלט אחד אומר שנשים צריכות להמנע ממעבר או שהייה על המדרכה שהיא פה מוצבת בכניסה לישיבה, שלט אחר הוא שלט שדורש לבוש צנוע.
<אורלי ארז לחובסקי: כמו שאתם רואים אלה שלטים ענקיים, הם מוצבים ברחובות ראשיים בעיר שעוברות בו המון המון נשים, גברים וילדות.
<אורלי ארז לחובסקי: ואלה דברים שהם מאוד מאוד פוגעניים.
<אורלי ארז לחובסקי: חלק מהשלטים הוסרו וכמו שאתם רואים מייד נתלו מחדש ממש באותו יום או למחרת.
<אורלי ארז לחובסקי: לצערנו העירייה לא נוקטת את מה שהיא צריכה לעשות, ולכן אנחנו עכשיו הגשנו הליך לפי פקודת בזיון בית משפט כדי לאכוף על העירייה להסיר את השלטים.
<אורלי ארז לחובסקי: אני אומר רק שגם בערים נוספות יש שלטי צניעות.
<אורלי ארז לחובסקי: בירושלים, באשדוד ובני ברק.
<אורלי ארז לחובסקי: התמונה שאתם רואים פה היא ברחוב שבטי ישראל ליד אותה קופת חולים שהראיתי לכם קודם, רחוב שמשרת אוכלוסייה מאוד מגוונת.
<אורלי ארז לחובסקי: למרות פניות שלנו ושל עורכת הדין זילבר העירייה מסרבת להסיר את השלטים שנמצאים שם הרבה שנים וזה מאוד מאוד חמור בעינינו.
<אורלי ארז לחובסקי: הנושא של העיריות גם כן הוזכר פה.
<אורלי ארז לחובסקי: יש עיריות, בראשון ירושלים ובית שמש, שמקיימות אירועים בהפרדה, גם בין ילדים וילדות, אירועי קיץ של קייטנות יש הפרדה גמורה בין ילדים וילדות וזה כמובן בניגוד לדוח.
<אורלי ארז לחובסקי: יש לפעמים אירועים שהם לגברים בלבד ולא נותנים לנשים להכנס.
<אורלי ארז לחובסקי: עוד דבר - - -
<אבנר פורת: גם כנגד אירועים לנשים בלבד אתן יוצאות?
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו קיבלנו תלונות על אירועים לגברים, אתה תדבר בזמנך החופשי.
<אורלי ארז לחובסקי: עוד דבר חשוב, הוא הנושא של - - - אני לא יודעת, כולם פה בוודאי רואים, מי שנכנס לעיר ירושלים רואה באופן קבוע השחתה של דמויות נשים בפרסומות.
<אורלי ארז לחובסקי: זה דבר שאותי באופן אישי משפיל בכל פעם שאני רואה ועיריית ירושלים לא מטפלת בנושא הזה.
<אורלי ארז לחובסקי: אין שום בעיה להציב שם לילה אחד, לראות מי עושה את זה ולנקוט נגדו הליכים.
<אורלי ארז לחובסקי: אני אומר רק עוד שני נושאי קצרים שלא היו בדוח אבל גם התייחסה אליהם עורכת דין זילבר.
<אורלי ארז לחובסקי: הנושא של ההשכלה הגבוהה- - -
עאידה תומא סלימאן: היא התייחסה לזה.
<אורלי ארז לחובסקי: כן, כן, הן לא היו בדוח אבל כרגע מטפלים בהן.
<אורלי ארז לחובסקי: הנושא של המסגרות להשכלה הגבוהה, יש לנו בעצם מסגרות שמתקיימות בהפרדה מלאה.
<אורלי ארז לחובסקי: יש בעיה מאוד מאוד קשה של מרצות.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו טיפלנו במקרה של מישהי שפנתה בעקבות מודעת דרושים לסמינר הקיבוצים ונאמר לה, אתם רואים את זה בנקודה הרביעית: "התכנית מיועדת למורים גננים גברים במגזר החרדי ובהקשר זה יש לנו מגבלת העסקה מגדרית שבוודאי מוכרת לך" כי גברים יכולים להרצות לשני המינים ומרצות רק לנשים.
<אורלי ארז לחובסקי: יש פה בעיה מאוד מאוד קשה, אנחנו חושבים שחייבים לעבוד על הנושא הזה ובעינינו גם הפרדה לכל אורך שנות התואר הראשון היא הפרדה שאינה מידתית וראוי להסתפק בהפרדה במכינה.
<אורלי ארז לחובסקי: הנושא האחרון זה הנושא של הצבא שגם כן הוזכר פה.
<אורלי ארז לחובסקי: יש לנו הבטחות שניתנות לחיילים חרדים, שאנחנו מבינים את הרצון לגייס אותם, הבטחות לשירות מבלי שהם יראו נשים.
<אורלי ארז לחובסקי: יש דבר כזה שנקרא בסיס נקי מנשים כאילו שנשים הן חיידקים שצריך להעלים אותם.
<אורלי ארז לחובסקי: כמו שבאזרחות החרדים הולכים ברחוב ורואים נשים, בוודאי שהדבר הזה קורה גם בצבא.
<אורלי ארז לחובסקי: אני יכולה לתת לכם עדויות.
<אורלי ארז לחובסקי: חיילת שאמרה שטירונים חרדים נכנסים לנשקייה או לשקם אנחנו נשארות בחוץ דקות ארוכות כדי לא לפגוע ברגשות.
<אורלי ארז לחובסקי: זה יוצר תחושה של עלבון והשפלה, למה מדירים אותנו.
<אורלי ארז לחובסקי: עוד מקרה של חיילת שהגיעה להעביר הדרכה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהבנו את המסר, נתקדם.
<אורלי ארז לחובסקי: אז אני רק רוצה לומר שמבחינתנו בצבא צריך למנוע הדרה ולאפשר הפרדה רק במקרים שיש חשש למגע פיזי או לאיחוד.
<אורלי ארז לחובסקי: אנחנו מברכים על העבודה של עורכות הדין זילבר וארנרייך ונקווה להמשך שיתוף פעולה.
יוסף ג'בארין: טוב האמת היא ששמתי לב שרוב הדיון בעיקר נגע לאוכלוסייה היהודית ואני לא בטוח, עורכת דין זילבר, שהנושאים הללו לא רלוונטיים גם לחברה הערבית.
יוסף ג'בארין: ולכן, אני מקווה שאולי בתכנית העבודה שלכם בקרוב הנושאים הללו גם ייבדקו ותתייחסו אליהם כי לדעתי הם לא פחות חשובים וגם לא פחות בוערים.
יוסף ג'בארין: דוגמה אחת למשל זה שלטי הצנעה שבדיוק הוזכרו כאן, שהרבה מהם ממלאים את הרחובות בחברה הערבית.
יוסף ג'בארין: אז לכן לדעתי צריך קצת להרחיב את היריעה - - -
עאידה תומא סלימאן: גם הפרדה באירועים, הפרדה בין נשים לגברים באירועים.
יוסף ג'בארין: כן אני מניח שגברתי, כבוד היושבת ראש, בטח תתייחסי גם בסוף במסקנות כי את מכירה את זה גם מקרוב, אבל חשוב לי שהדיון לא יהיה רק לחברה היהודית.
יוסף ג'בארין: בהקשר הזה אני רוצה להתייחס אולי לקשיים בעיקר בתחומי היישובים הערבים שגם לא נקרא לזה הפרדה לדעתי במהות זו בהחלט הפרדה.
יוסף ג'בארין: אז אחד, כל מה ש- - - אני לא יודע מה עמדת משרד המשפטים בכל מה שקשור להפרדה בבתי הספר, בעיקר בתיכונים.
יוסף ג'בארין: התופעה הזו, אם אני לא טועה, מתחילה להיות חלק מהנוף במערכת החינוך.
יוסף ג'בארין: תיכונים שהם לבנות בלבד ואני לא בטוח אם משרד המשפטים נוקט עמדה בתחום הזה, גם אם יכול להיות שבהקשרים מסוימים יש נסיבות שצריך להתחשב בהן וכדומה אני רואה שזה לא מבוקר מספיק.
עאידה תומא סלימאן: מדברים על הממלכתי.
יוסף ג'בארין: בתיכונים זה בעיקר, זה לא מוגדר ממלכתי בתיכונים אבל זה מימון ציבורי, זו מערכת ציבורית.
יוסף ג'בארין: אז צריך לתת את הדעת על מה שקורה שם.
יוסף ג'בארין: כמה בתי ספר כאלו קיימים, מה ההצדקה שקיימת, האם יש מקום לבתי ספר כאלו, זה נושא אחד.
יוסף ג'בארין: נושא שני, כשאני בודק מה שקורה בקרב חברי מועצות או חברי רשויות מקומיות בחברה הערבית ואני רואה שאנחנו מדברים רק על 11 נשים מתוך 576 נשים, זה נתון מאוד מדאיג.
יוסף ג'בארין: אמנם יכול להיות שזה לא נובע משום מדיניות מכוונת של הדרה אבל זו תוצאה ברורה של הדרת נשים מהשלטון המקומי.
יוסף ג'בארין: ואני תוהה האם אין מקום כאן שמשרד המשפטים יתערב כפי שהייתה הוראה בדבר ייצוג נשים בדירקטוריון של חברות ציבוריות.
יוסף ג'בארין: לדעתי יש מקום כאן לנסות לפעול וצריך - - -
עאידה תומא סלימאן: נקווה שהשינוי שנעשה בחוק שיתחיל לפעול בבחירות הבאות ישפר קצת את המצב שנותן תמריץ לרשימות לכלול נשים בייצוג שלהן.
יוסף ג'בארין: צריך לבדוק את זה.
יוסף ג'בארין: ולבדוק אם זה לא עובד אז אולי באמת צריך להגיע לרמה שמכתיבים אחד מתוך שלוש, אחד מתוך ארבע, אבל להכתיב פשוט את תחילתו של ייצוג שיהיה מובטח בתוך הרשויות המקומיות ובשלטון המקומי.
יוסף ג'בארין: הנושא הנוסף בשלטון המקומי, במשרות בשלטון המקומי חלה חובה של ייצוג הולם לנשים, לפחות לדעתי זה בהנחיות אולי של היועץ המשפטי אם אני לא טועה, אבל בחברה הערבית זה כמעט ולא מיושם.
יוסף ג'בארין: זה נושא מופקר, אף אחד לא מתייחס אליו, אף אחד לא מיישם אותו, זה לא נמצא בסדר העדיפות של ארגוני זכויות האדם, ולכן זה גם נושא שמחייב.
יוסף ג'בארין: זה לא רק רמה של המועצות והרשויות המקומיות אלא גם בקרב העובדים.
יוסף ג'בארין: אז צריך לתת את הדעת על זה.
יוסף ג'בארין: הדבר האחרון, אני לא חושב שניתן באמת להתמודד מול סוגיית ההדרה מבלי לבדוק את תכני מערכת החינוך בתחום הזה.
יוסף ג'בארין: זה לכאורה נושא שלא נכלל בדיווחים ולא מתקשר, אבל אני יודע שעד היום הרבה מתכני מערכת החינוך, עד היום, מנציחים תפיסות סטראוטיפיות לגבי נשים והדרת נשים ולדעתי התחום הזה גם מצריך בדיקה.
עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.
עאידה תומא סלימאן: גברת שולה אגמי ממרכז השלטון המקומי.
עאידה תומא סלימאן: ואני אבקש עכשיו מהדוברים להצטמצם, אני מקסימום נותנת שלוש דקות.
<שולה אגמי: אני אעשה את זה ממש בקצרה.
<שולה אגמי: קודם כל אני מברכת את כל ההתמקדות שלך בנושאים כל כך חשובים בנושא כל מה שנוגע לנשים.
<שולה אגמי: מרכז השלטון המקומי אימץ את דוח הצוות המשרדי לידיעת הדרת נשים במרחב הציבורי.
<שולה אגמי: ובעקבות הפנייה של משרד המשפטים למר חיים ביבס, יושב ראש מרכז השלטון המקומי, היושב ראש פנה לכל ראשי הרשויות על מנת שיישמו את ההמלצות וכמובן שנעקוב אחרי היישום.
עאידה תומא סלימאן: תודה, ירבו כמותך שידברו פחות מדקה.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מרב את רוצה עכשיו?
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין קרן הורוביץ, מרכז רקמן.
<קרן הורוביץ: אני קודם כל מברכת על הדיון הזה.
<קרן הורוביץ: זה נושא שאנחנו מתעסקות איתו ולוקחות אותו גם לרמה המשפטית למאבקים משפטיים.
<קרן הורוביץ: אנחנו כרגע מנהלות או לוקחות חלק בשני מאבקים משפטיים חשובים בהקשר הזה.
<קרן הורוביץ: המאבק הראשון הוא בהדרת נשים מתפקידים משמעותיים בבתי הדין הרבניים.
<קרן הורוביץ: אנחנו מנהלים הליך משפטי שנועד בסופו של יום להביא למכרזים ייעודיים משפטיים בבתי הדין לתפקידים של עוזרות משפטיות.
<קרן הורוביץ: לצערנו, למרות שלכאורה התפקיד הזה פתוח בפני נשים, אין אף אישה בתפקיד הזה או בתפקיד משמעותי אחר מהותי בבתי הדין.
<קרן הורוביץ: מאבק אחר שאנחנו שותפות בו הוא בנושא הדרת נשים מהמפלגות החרדיות.
<קרן הורוביץ: ייצגנו את רות קוליאן בתביעה מול העיתונות החרדית שסירבה לפרסם את מודעות הבחירות שלה כחלק ממפלגת בזכותן.
<קרן הורוביץ: אני רוצה לומר שהייתי רוצה לראות גם את המדינה, גם את היועץ המשפטי לממשלה וגם את הממשלה לוקחת עמדה יותר ברורה בנושא הזה.
<קרן הורוביץ: בסופו של יום הוגשו ומוגשות חוות דעת של המדינה ואני חושבת שאפשר להיות במקום שהוא אחר, שהוא יותר אומר באופן ברור למשרדי הממשלה השונים, נשים צריכות להיות בתפקידים האלה, צריכים להיות מכרזים ייעודיים לנשים במקומות שנשים מודרות מהן.
<קרן הורוביץ: תודה.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה גברתי.
תמר זנדברג: אני רוצה מאוד להודות על הדיון ועל הדוח, לא רק על הדוח על ההיקף שלו, אלא בכלל על עצם העיסוק בנושא ועל עצם ההעלאה שלו לדרגת חשיבות עליונה, ובאמת תודה אישית לך, עורכת הדין דינה זילבר.
תמר זנדברג: אני רוצה לצטט משפט אחד שלך מחוות דעת שאת פרסמת בזמנו, אפרופו האירוע בכיכר רבין, שנשים לא שרו בו, ואת אמרת באופן נורא נורא פשוט: "המנעות מכוונת משירת נשים באירוע ציבורי הוא מעשה מפלה הפוגע בכבודן של נשים באשר הן נשים".
תמר זנדברג: אני רוצה להזכיר את המשפט הנורא בסיסי בתנועה הפמניסטית כשאנחנו מנסות להגדיר מה זה פמיניזם אחד המשפטים שאני הכי אוהבת זה שפמניזם זו התובנה הרדיקלית שנשים הן בנות אדם.
תמר זנדברג: ונורא קשה לנו הרבה פעמים להבין מה רדיקלי בזה, הרי כאילו זה ברור.
תמר זנדברג: אבל באירועים כאלה אנחנו מבינות עד כמה זה רדיקלי להבין את מלוא האנושיות של אישה.
תמר זנדברג: אין שום דבר שאפשר למנוע ממנה, אין שום דבר שאפשר להגיד לה לא לעשות.
תמר זנדברג: לא חשוב בשם מה.
תמר זנדברג: לאף אחד לא יכולים להיות רגשות שגוברים על הזכות שלי להיות אדם.
תמר זנדברג: ואני חושבת שזה דבר שאנחנו כחברה, וכחברה שהיא עדיין פטריארכלית, לא מבינות את מלוא המשמעות העמוקה שלה.
תמר זנדברג: ואז אנחנו רואים כל מיני דברים, תתפשרו על הזכות שלכן לשבת בטנק, כן לשבת בטנק, מישהו יכול למנוע את זה מאדם גם אם הוא אישה?
תמר זנדברג: או תתפשרו על הזכות שלכן- - -
עאידה תומא סלימאן: זה מצחיק.
תמר זנדברג: כן, כן אני בכוונה הולכת לשם כי אני רוצה להגיד לך, המהות של הפמניזם זה לפתוח את חופש הבחירה, לפתוח את כל האפשרויות, לא לקצץ אותו, לא מכאן ולא מכאן ולא משום כיוון - - -
עאידה תומא סלימאן: את לא הבנת אותי.
תמר זנדברג: לא, אני הבנתי אותך.
עאידה תומא סלימאן: כי שאלת האם מישהו יכול למנוע את הזכות לשבת בטנק.
עאידה תומא סלימאן: כן יש.
תמר זנדברג: את צודקת, את בהחלט צודקת.
עאידה תומא סלימאן: זה חלק מלהדיר אוכלוסייה שלמה, תמר, בקהילה כזאת.
תמר זנדברג: את צודקת, את צודקת, ואני חושבת שתופעת ההדרה הכפולה או הדיכוי הכפול, קצת התייחס לזה חבר הכנסת ג'בארין, ממה ששמעתי וסליחה שאחרתי, הוא גם עומד על התופעה הזו.
תמר זנדברג: אבל אני כן רוצה לומר שאני חושבת שהדרת נשים היא אחת התופעות שהכי התרגלנו להתחשב בצרכים אחרים.
תמר זנדברג: חלק מהדברים מפורטים כאן בדוח.
תמר זנדברג: תחנת רדיו שארבע שעות בשבוע משמיעה נשים.
תמר זנדברג: בכל שאר הזמן אין לנו זכות לשמוע את הקול של אישה.
תמר זנדברג: נשים שיושבות באחורה של האוטובוס מבחירה, הן רצו לשבת שם.
תמר זנדברג: כל אלה ביטויים של האופנים שבהם הדחיקה שלנו כנשים מהמרחב הציבורי, הביטוי המלא של הקול שלנו, של איך שאנחנו נראות, של איך שאנחנו מתלבשות, של מה שאנחנו אומרות ושל מה שאנחנו עושות הולך וצובר יותר ויותר ביטויים.
תמר זנדברג: וזה מגיע בסופו של דבר לפקודת השירות לצבא וזה מגיע להדרת נשים במכללות שבשם זכות, והיא זכות חשובה, לעודד אוכלוסייה חרדית או דתית ללמוד, שהיא זכות מאוד מאוד חשוב, זה משום מה מקנה זכות אחרת שאישה לא תלמד, לא תלמד, לא תספק שירותים וכולי.
תמר זנדברג: וכן, אני חושבת שאנחנו צריכות לעמוד על מלוא הביטוי שלנו כנשים.
תמר זנדברג: במובן הזה הדוח הזה הוא חשוב, הוא פורץ דרך, צריך להעלות אותו באמת על ראש שמחתנו.
תמר זנדברג: ואני מסכימה כאן עם ההערה שנאמרה שלצערנו גורמי מדינה וממשלה אחרים נוטים לדרדר את הזכות הזו למטה במורד הזכויות ואנחנו צריכות לדאוג לכך שזה לא יקרה.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר יעל פרואקטור, הרשות לקידום מעמד האישה, בבקשה גברתי.
<יעל פרואקטור: דובר פה הרבה על נושא של העדר השתתפות נשים בעמדות השפעה וכמובן כל הנושא של הדרת נשים.
<יעל פרואקטור: אז אנחנו ברשות לקידום מעמד האישה יצאנו בקול קורא לרשויות שיש בו 28 נושאים שביניהם יש גם אפשרות להשתתף בקורסים, ימי עיון והכשרות בנושא של ביעור סטראוטופים כולל פרסום פוגעני.
<יעל פרואקטור: נושא של עידוד נשים להשתתף בעמדות השפעה, קורסים והכשרות להשתתף בדריקטוריונים, ימי עיון בנושא.
<יעל פרואקטור: אז 180 רשויות נענו לקול קורא שהצענו.
עאידה תומא סלימאן: ו-180 עדיין מחכות לתשובה אם מקבלות את התקציב או לא?
<יעל פרואקטור: לא, לא.
<יעל פרואקטור: אנחנו נותנים תקציב אבל התקציב הוא יחסי.
עאידה תומא סלימאן: לא, אבל עוד לא הודעתם לרשויות.
עאידה תומא סלימאן: התחלתם להעביר את הכסף?
<יעל פרואקטור: לא, עכשיו כל רשות בוחרת את הנושאים שבהם היא רוצה, אז זה עדיין בתהליך, ועדות מכרזים.
<יעל פרואקטור: אבל זה איזשהו מהלך מאוד רציני שיכול ליצור שינוי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מאוד מקוות אבל אני גם חושבת שמעבר לתכניות העצמה לנשים ותכניות מאבק בסטראוטיפים אשמח אם גם תהיה אמירה מאוד ברורה לרשות במקרים שיש בהם הדרה אקטיבית.
עאידה תומא סלימאן: לא הדרה כתוצר של המצב החברתי באופן כללי, אלא הדרה אקטיבית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאוד לשמוע את הקול של הרשות במקרים האלה כמו שהוזכרו חלק מהמקרים - - -
<שולה אגמי: אני רוצה לומר שיש ממש, היושב ראש מרכז השלטון המקומי יצא בחוזה לכל ראשי הרשויות בנושא הזה מאוד מאוד - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אני דיברתי על הרשות לקידום מעמד האישה.
<יעל פרואקטור: רק לציין בהקשר הזה שכאשר אנחנו נתקלים במקרים או כשפונים אלינו במקרים ספציפיים אנחנו פונים או לרשות המקומית או לאותו גורם שביצע את ההדרה.
עאידה תומא סלימאן: אז אני אתייחס בסוף, אני אשמח גם לשמוע אולי בשנה הבאה כאשר אתן תגישו את הדוח גם דוחות ממשרדי הממשלה השונים על איך הם בעצמם טיפלו לפחות בדברים שתחת האחריות שלהם.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת ל- - - אני מנסה לתת לכל כמה וכמה צדדים, אני נותנת לעמיטל בראלי, מנכ"ל חותם.
<עמיטל בראלי: שלום וברכה.
<עמיטל בראלי: לפני כשנה קבוצה של סטודנטיות רצתה לחגוג את הסיום שלהן יחד עם כל החברות שלהן והחברים שסיימו וביקשו בקשה מאוד טרוויאלית.
<עמיטל בראלי: הזכירה לפני כן, חברת הכנסת זנדברג, שכל מה שאישה רוצה יש לה את הזכות לקבל אותו והן ביקשו לרקוד במסיבה יחד עם כולן.
<עמיטל בראלי: אבל הן ביקשו, בגלל הצורך המצפוני שלהן והדתי לרקוד לאחר מחיצה.
<עמיטל בראלי: הדבר הזה נאסר עליהן בשל הדרת נשים.
<עמיטל בראלי: כל מי ששומע את הדבר הזה מבין שאנחנו לקחנו את הנושא הזה של הדרת נשים למקום אחר לחלוטין ממה שהוא אמור להיות.
<עמיטל בראלי: כולנו מתנגדים להדרת נשים.
<עמיטל בראלי: אנחנו שמענו גם את עורכת הדין דינה זילבר שאומרת שהיא עשתה בעצם את רוב המהלכים מעבר למחוייבות הרגילה שתחת משרדה ואנחנו שלחנו גם כמה מכתבים בנושא הזה לעורכת הדין דינה זילבר.
<עמיטל בראלי: הוצאנו דוח של הארגון שאנחנו בו מראים את המטוטלת שעברה מהנושא הזה של הדרת נשים שזה כמובן, כולנו מתנגדים מאוד להדרת נשים, למצב כזה של הדרה של ציבורים שלמים מהמרחב הציבורי והגעה למצב של סתימת פיות.
<עמיטל בראלי: הווה אומר, לא ניתן לחלק מהציבור להביע את הצרכים שלו בצד התרבותי, בצד הרוחני אפילו, בשם הדרת נשים.
<עמיטל בראלי: והרוח הזאת שעורכת הדין דינה זילבר מביאה איתה מגיעה להקצנה ברמות כאלה שנאסרים על ציבורים שלמים להביע את הצורך התרבותי שלהם בשם, כמעט אפשר לומר, אג'נדה של הדרת נשים.
עאידה תומא סלימאן: את רוצה להגיב עכשיו או בסוף?
<דינה זילבר: בסוף.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לגברת סיון ליב יעקבסון מקול"ך, בבקשה.
<סיון יעקבסון: אז אני אתחיל מהמקום שמר בראלי סיים.
<סיון יעקבסון: אם אנחנו מסתכלים על מעגל החיים אנחנו רואים שההדרה וההסללה הזאת למקום של מה אני רוצה מתחיל כבר בגני הילדים.
<סיון יעקבסון: אני רוצה לספר על הבת שלי, בת שמונה.
<סיון יעקבסון: בשנה שעברה, בסוף כיתה ב', על אבא שלה נאסר בבית ספר אזורי יסודי, ששייך לממלכתי דתי, אבל הוא אזורי, להשתתף במסיבת הסיום.
<סיון יעקבסון: אנחנו פנינו למועצת החמד.
<סיון יעקבסון: יש הוראה מפורשת של הרב אבי גיסר, ראש מועצת החמד, שאבות לא יודרו ממסיבות סיום.
<סיון יעקבסון: שמסיבות סיום הן אירועים משפחתיים.
<סיון יעקבסון: מצד מועצת החמד הכל היה נורא נעים ונחמד, אבל בסופו של דבר האבות לא הורשו להשתתף.
<סיון יעקבסון: האיש שלי כן הגיע - - -
עאידה תומא סלימאן: בדיוק חשבתי על זה, האם מישהו פעם חשב כן להגיע ולראות מה יקרה.
<סיון יעקבסון: הוא הגיע.
<סיון יעקבסון: והוא ישב שם והסתכל על הבת שלו ולא עניין אותו אנשים אחרים, הסתכל על הבת שלו בת שמונה, הוא רצה לראות אותה במסיבת סיום שלה.
<סיון יעקבסון: אני חושבת שאנחנו מדברים על מקרים כאלה וזה לא פעם ראשונה.
<סיון יעקבסון: חושבים את זה בגני ילדים, אפשר לדבר עם תנועת תנועת תורה ועבודה הם גם שומעים הרבה מאוד על מקרים כאלה כמונו.
<סיון יעקבסון: אנחנו רואים שככל שאנחנו מתבגרים זה מוביל להסללה של הדרה מאירועים אחרים.
<סיון יעקבסון: אני לא רוצה לדבר על הסטודנטיות האלה, אני חושבת שזו זכותן לבקש את זה, אני לא יודעת מה הייתי עושה במצב שלהן.
<סיון יעקבסון: אבל אני רוצה לדבר על זה שכשאנחנו מחנכים אותן מגיל אפס שהן צריכות להיות בצד השקט, המוסתר, אז אנחנו לא צריכים להתפלא לאיפה אנחנו מגיעים בהמשך הדרך.
<סיון יעקבסון: אני רוצה לדבר על עוד מרחב אחד והוא מרחב שירותי הדת.
<סיון יעקבסון: נשים הן צרכניות הדת המרכזיות, הן הצרכניות המרכזיות של שירותי הדת בישראל.
<סיון יעקבסון: אפילו המשרד לשירותי דת טוען שאנחנו הצרכניות העיקריות של התקציב הזה.
<סיון יעקבסון: השבוע אנחנו חגגנו את ניצחון המקוות יחד עם ארגון עתים שנמצא פה, וקבוצת אדוות וסיעת ירושלמים וזה ניצחון מאוד משמעותי כי הוא לא רק משמר את חופש הטבילה, אלא זה שיח שבו נשים השמיעו את הקול שלהן גם במרחב הדתי, במרחב ההלכתי, בשיח ההלכתי.
<סיון יעקבסון: אבל היישום של הניצחון הזה דורש מאתנו עבודה גם ברמה של המועצות הדתיות.
<סיון יעקבסון: 70% מהמועצות הדתיות במדינת ישראל הן מועצות ממונות.
<סיון יעקבסון: ברגע שמועצה ממונה רוב הסיכויים אם לא באופן מוחלט שלא תהיה שם אישה וזה בניגוד להנחיות של משרד הדתות ושל היועץ המשפטי לממשלה.
<סיון יעקבסון: אנחנו מתקרבים לבחירות בשלטון המקומי, מייד לאחר הבחירות בשלטון המקומי אמורות להיות בחירות למועצות הדתיות.
<סיון יעקבסון: אנחנו מבקשות מהמשרד של היועץ המשפטי ומהמשרד לשירותי דת לוודא שזה יאכף.
<סיון יעקבסון: שאנחנו לא עוד פעם נמשיך במצב שבו יש 17 נשים בלבד במועצות דתיות.
<סיון יעקבסון: עוד דבר אחד, דוגמה שרחל עזריה דיברה על הדרה של נשים מפרסומים.
<סיון יעקבסון: אז לגבי מועצות דתיות אני יכולה להגיד לכם שאנחנו ערכנו שבת שנקראת דורשות טוב, שבת ארצית והמועצה הדתית בבית שמש סירבה לממן פרסום שבו מספרים על זה שנשים הולכות לדבר באירוע ציבורי בבתי הכנסת והיה שם הרבה מאוד לחץ גם ציבורי וגם של חברת המועצה הדתית כדי שיביא לזה בסופו של דבר.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מרב.
מרב מיכאלי: תודה גברתי היושבת ראש, תודה לך על הישיבה הזאת.
מרב מיכאלי: תודה לך עורכת הדין דינה זילבר על העבודה שאי אפשר להפריז בחשיבותה שאת עושהש בעניין הזה, באמת.
מרב מיכאלי: זה עוד לפני העבודה שלך, העמדה שלך, בפוזיציה שלך, האופן שבו את שמה את הבעיה הזאת על השולחן, באמת אי אפשר להפריז בחשיבותה, אנחנו באמת אסירות תודה.
מרב מיכאלי: תראו, יש פה המון סיפורים והמון מקרים והארגונים מטפלים בהרבה, כל אחד באיזה פן וכולי.
מרב מיכאלי: פשוט לא יאומן כמה זה רחב, כמה זה באמת רווח, כמה המאבק שלנו הוא יום יומי, זה דבר מדהים.
מרב מיכאלי: המאבק על להיות מי שאנחנו, מה שאנחנו, חברתי תמר זנדברג ציטטה את, מי זה היה, הרדיקליות של זה, אני אצטט את גיליגן שאומרת שהפמניזם הוא התנועה לשחרור הדמוקרטיה מהפטריארכיה.
מרב מיכאלי: חברה שיש בה כזה אי שוויון נוכח של נשים היא אי דמוקרטית, נקודה.
מרב מיכאלי: זה אי שוויון אזרחי מהמעלה הראשונה.
מרב מיכאלי: אני מצטערת להגיד, זה לא על כבוד.
מרב מיכאלי: כבוד זה לא במחלקה שלי, אני פחות מתעניינת בכבוד.
מרב מיכאלי: אני מתעניינת בשוויון הזדמנויות, אני מתעניינת בביטחון פיזי, אני מתעניינת בשלמות נפשית, אני מתעניינת ביכולת למצות את היותך אדם.
מרב מיכאלי: אלה הדברים שעומדים על השולחן וזה הולך החל מהדרישה להתכסות, האיסור להכנס, ההפרדה, סימון שלך כל הזמן כאיזה פיתוי, כאיזה גוף שמעורר יצר, הסימון שלך כמישהי ששייכת לטריטוריות מסוימות שהן לא הציבוריות, שהן לא החוץ, ההגבלות שלך על תחומים שאת יכולה להשתתף בהם, האיסורים להיכנס.
מרב מיכאלי: ובהקשר הזה אני רוצה להגיד, גברתי היושבת ראש, זה תחום לא חביב עלייך ובעיקרון אנחנו לגמרי שותפות לזה, השאיפה הפמניסטית שלי היא שלום, אבל כל זמן שאנחנו לא שם העובדה שצבא הגנה לישראל עדיין שם שלטים שאין כניסה לנשים ליחידות מסוימות ולמקצועות מסוימים היא פשוט בלתי נסבלת ואנחנו לא יכולות להמשיך לקבל אותה.
מרב מיכאלי: וגם צה"ל יצטרך לעבור למיון לפי כישורים של בני/בנות אדם שעומדים לרשותו ולא לפי מגדר כי זה דבר מאוד מאוד מרכזי בתוך החברה הישראלית.
מרב מיכאלי: כי כל זמן שזה לא קיים אז האיסור הזה מתכתב עם האיסור של הרבנים ועם היכולת שלהם להכתיב בעצם יצירה של קסטה עליונה בצבא של חיילים שיכולים להגיד פה זה כן טוב לנו, זה לא טוב לנו, זה אנחנו הולכים, פה אנחנו לא הולכים, כאן נשרת, כאן לא נשרת.
מרב מיכאלי: אני כבר לא מדברת על האיום הדרמתי ליכולת של צה"ל לבצע את העבודה שלו כשיש לו קסטה כזאת בתוכו.
מרב מיכאלי: אבל האיום הדרמתי על החברה הישראלית ומדינת ישראל.
מרב מיכאלי: אני אצטט לסיום את אריה דרעי ואני אגיד שאריה דרעי בעצמו אמר, אנחנו מדינה יהודית אבל אנחנו מדינה יהודית חילונית.
מרב מיכאלי: אנחנו חייבות להיות מדינה יהודית חילונית משום שאחרת לא תהיה לנו יכולת להיות מדינה שהיא מדינת הלאום של העם היהודי שמכילה, וכרגע היא לא מכילה, את כל סוגי היהודיות והיהודים בעולם, בין השאר מסיבת אפליית נשים יסודית.
מרב מיכאלי: זה ממש בנפשנו בין השאר בדרך להגיע להיות חברה שמזהה אזרחיות ואזרחים באשר הם בני אדם או בנות אדם.
עאידה תומא סלימאן: עורך דין שמחה.
<שמחה דן רוטמן: אני חייב לומר שבאמת לצערי נוצרה פה איזשהי הדרת נשים מבחינתנו כי עורכת הדין אסתר ויינשטיין ראתה איזשהי מתקפה ואמרה שהיא לא רוצה לעמוד בה על אמירה דיי טכנית שנאמרה פה קודם אז היא ביקשה שאני אדבר במקומה.
עאידה תומא סלימאן: כן אבל איזה נקודה ואיזה מתקפה.
<שמחה דן רוטמן: היא מתכוונת למתקפה על חבר הכנסת סמוטריץ' כולל צעקות על חבר הכנסת שתוק, משהו שהיא לא רצתה לעמוד בפניו.
<שמחה דן רוטמן: אני לא מעיר לדרך הדיון אבל זו בהחלט תופעה לא נעימה.
<שמחה דן רוטמן: אני רוצה להגיד דבר מאוד פשוט.
<שמחה דן רוטמן: סוגיית הדרת הנשים היא חשובה והתנועה למשילות ודמוקרטיה עוסקת בסוגיות על כל אורך הספקטרום וכמו תמיד אין לנו עמדה לגופה.
<שמחה דן רוטמן: אבל העמדה שלנו היא מאוד מאוד ברורה לגבי הדרך.
<שמחה דן רוטמן: ומה שקורה זה שתיארו פה המון המון מאבקים - - -
מיכל רוזין: הדרך שבה מדירים?
<שמחה דן רוטמן: הדרך שבה מדירים והדרך שבה נאבקים בהדרה.