GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר זנדברג: בזמן שהיא נמצאת כביכול בחופשה ללא תשלום.
<שרית יהודאי: שהיא עדיין בחופשת לידה.
<שרית יהודאי: לא, לא, חופשה ללא תשלום.
<שרית יהודאי: חופשת לידה.
<שרית יהודאי: הוא פנה בחופשת לידה, אבל - - -
תמר זנדברג: בזמן חופשת הלידה הוא יודע שהעסק שלו עומד להיסגר והוא רוצה לפטר אותה בתום - - -
<שרית יהודאי: רק אם הוא נסגר הוא יקבל היתר לפיטורים.
<קריאה: אז איך בודקים אם הוא ייקח מישהו אחר?
תמר זנדברג: כל המקרים האלה זה מקרים שעסק נסגר?
<יפה סולימני: אני ממש מבקשת, סליחה, יושבת הראש.
<יפה סולימני: חשוב לנו פה, אנחנו משתדלים כל שנה להוסיף עוד ועוד מידע, כי מאד חשוב לנו כפי שאמרו פה חברות הכנסת, אם נדרשים לעשות שינויים בחקיקה או נדרשים שינויים בעבודה שלנו, אנחנו פה פתוחים.
<יפה סולימני: אם רק נתקוף את עצמנו כל הזמן אז לא נתקדם לשום דבר וזה בסדר.
<יפה סולימני: אם העסק נסגר אז הוא נסגר.
<יפה סולימני: נסגר.
<יפה סולימני: אין אפשרות לפתוח אותו מחר בבוקר.
<יפה סולימני: לבוא ולהגיד עסק שנסגר אחרי חודשיים הוא לקח את העובדת, אולי הוא פתח אותו אחרי ארבעה חודשים כעסק אחר?
<יפה סולימני: אבל זה כבר מקום אחר.
<יפה סולימני: אבל כשאנחנו מדברים על עסק שנסגר, אנחנו מבקשים את כל האישורים.
<יפה סולימני: אנחנו בודקים מול כל הגורמים שהעסק - - -
מיכל רוזין: נגיד הוא לא יסגור עסק ויפתח בגלל העובדת.
<יפה סולימני: כשאנחנו אומרים סגור, זה טוטאל לוסט.
מיכל רוזין: הם עושים מספיק תרגילים למס הכנסה וזה, אבל לא בגלל העובדת הם יסגרו עסק.
מיכל רוזין: את חושבת שסוגרים עסק בגלל עובדת?
<יפה סולימני: באמת, אנחנו משתדלים פה באמת שיהיו לנו כמה שיותר בעד, לתת כמה שיותר נתונים כדי שבאמת כולנו נלמד מזה ונראה אם יש אפשרות לעשות דברים עתידיים.
<יפה סולימני: אבל אם נתחיל לתקוף, אז היינו מביאים מינימום של נתונים.
<יפה סולימני: גם לא היו שאלות ונגמר הסיפור.
<יפה סולימני: אז יכול להיות שהמספרים הם גדולים, אבל זו המציאות.
<יפה סולימני: זה מה שקורה בשוק העבודה.
<יפה סולימני: נשים מפוטרות, זה טוב או רע, זה המצב.
<יפה סולימני: ולכן כולנו צריכים, המטרה שלנו פה לבוא לוועדה ולהציג מה קורה בשוק.
<יפה סולימני: מה עשינו, איך עשינו.
<יפה סולימני: אנחנו חושבים שאנחנו עושים עבודה שהיא באמת מקצועית וזהו.
עאידה תומא סלימאן: גברת יפה, בואי נמשיך.
<יפה סולימני: סליחה על ההתפרצות שלי, אבל באמת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני נתתי הפעם, אבל הלאה אני מבקשת.
<יפה סולימני: סליחה.
<יפה סולימני: אני לא אתפרץ שוב.
מיכל רוזין: לא, היא כבר לא חדה כמו פעם.
עאידה תומא סלימאן: אל תתגרי בי.
<שרית יהודאי: אני חייבת להדגיש שכל עילה של מצב כלכלי אנחנו בוחנים אם למעסיק יש אפשרות להעסיק אותה בתפקיד חלופי, או אפילו בעסק אחר שלו.
<שרית יהודאי: גם זה נבחן.
<שרית יהודאי: מועד כניסת בהיתר לתוקף – רוב ההיתרים הם לתום חופשת הלידה, שזה מסתדר עם העילות הכלכליות שרוב ההיתרים הם בגין מצב כלכלי קשה שהעסק נסגר, אז ההיתר הוא לתום חופשת הלידה או לערב צאתה לחופשת הלידה, 33 לסיום חופשת הלידה, מועד אחר בהתאם להחלטת הצדדים.
<שרית יהודאי: יש לנו גם אפשרות להתיר למועד עתידי.
<שרית יהודאי: אנחנו מנסים להגן על העובדת למשוך את משך זמן העסקתה למועד עתידי, למצב של למזער את הנזקים מבחינה תעסוקתית של העובדת.
<שרית יהודאי: יש מקרים שאפשר להתיר בדיעבד, בנסיבות חמורות או כשהמעסיק לא ידע ולא היה עליו לדעת והעובדת מודיעה על ההיריון אחרי שהסתיימו יחסי עובד-מעביד.
<שרית יהודאי: גם יש לנו מקרים כאלה, אנחנו מתירים בדיעבד.
<אורלי אלמגור לוטן: אבל חלק מהנתונים האלה מתייחסים גם לעובדות שביקשו לפטר אותן בחופשת לידה, נכון?
<אורלי אלמגור לוטן: זה לא רק עובדות בהיריון.
<אורלי אלמגור לוטן: זאת אומרת יכול להיות שתום חופשת לידה יתייחס לעובדות בחופשת לידה, אבל לא לעובדות בהריון.
<שרית יהודאי: נכון.
<אורלי אלמגור לוטן: אוקיי, אז יש משהו קצת מטעה בהצגה.
<אורלי אלמגור לוטן: יש הבדל אם העובדת בהיריון ומפטרים אותה בתום חופשת לידה, לבין שהעובדת באמצע חופשת לידה ומפטרים אותה.
<אורלי אלמגור לוטן: זה לא אותו דבר.
עאידה תומא סלימאן: גם מבחינת אורך הזמן בין ההחלטה לבין סיום העבודה.
<שרית יהודאי: יש מצבים שאנחנו נותנים לתום חופשת הלידה גם כשהעובדת בהיריון.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא למה לא 60 יום אחרי חופשת הלידה.
<שרית יהודאי: זה במקרים שהעסק חדל לפעול.
<קריאה: אחרי 60 יום לא צריך יותר היתר.
עאידה תומא סלימאן: לא, אבל אם מחליטים לפטר אותה ונגיד שהיא כבר נמצאת בחופשת לידה, למה לא קובעים את זמן הפיטורים לאחר סיום ה-60 יום?
<שרית יהודאי: כי אין לו לאן להחזיר את העובדת, חברה נסגרה.
<שרית יהודאי: רק במקרה כזה אפשר להתיר את הפיטורים לתום חופשת הלידה.
<שרית יהודאי: רק אם העסק חדל לפעול.
<שרית יהודאי: שנה שעברה נדרשנו להציג את אזור המגורים של העובדת.
<שרית יהודאי: השנה הגענו מוכנים מבחינת פילוח אזור המגורים.
<שרית יהודאי: אפשר לראות שרוב העובדות הן מאזור תל אביב והמרכז, לאחר מכן ירושלים.
רחל עזריה: לא, אבל זה ביחס לאוכלוסייה.
רחל עזריה: צריך אחוזים.
<שרית יהודאי: לא, זה מספר, זה לא אוכלוסייה.
<שרית יהודאי: זה מספר.
רחל עזריה: אה, זה לא אחוזים?
רחל עזריה: פשוט בתל אביב יש הרבה נשים, בסדר.
עאידה תומא סלימאן: גם אחוז תעסוקת הנשים באזור הזה הוא הרבה יותר גבוה.
מיכל רוזין: לא, שלא נחשוב שיש יותר מפוטרות בתל אביב משום מה.
רחל עזריה: זה נתון מורכב יותר.
<קריאה: צריך לראות מאיפה הנשים מגיעות.
מיכל רוזין: ברור, אבל אנחנו צריכים את זה ביחס גם באחוזים בין וגם ביחס מול העסקת נשים.
<שרית יהודאי: זה ביחס למספר ההחלטות.
עאידה תומא סלימאן: זה בטוח לא ביחס למספר לידות, האזור.
עאידה תומא סלימאן: אני מחזירה לעצמי את החדות, מה לעשות.
מיכל רוזין: יפה, את רואה?
רחל עזריה: איבדת אותה מתי שהוא?
עאידה תומא סלימאן: היא טענה.
מיכל רוזין: עזבי, עברנו את זה.
<שרית יהודאי: פילחנו גם את המקצוע של העובדת.
<שרית יהודאי: אפשר לראות שרוב העובדות הן מתחום שירות הלקוחות והאדמיניסטרציה.
עאידה תומא סלימאן: הכי מוחלשות.
<שרית יהודאי: לאחר מכן עובדי הוראה שלא עובדים במשרד החינוך אלא המכללות, האוניברסיטאות, בתי הספר שלא תחת משרד החינוך.
<שרית יהודאי: 170 בתחום מנהלים דווקא.
<שרית יהודאי: לא רק העובדות המוחלשות מפוטרות.
מיכל רוזין: אני לא רואה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה מה זה מוחלשות.
עאידה תומא סלימאן: מוחלשות לא חייב להיות רק בעניין כמה משתכרת.
עאידה תומא סלימאן: מוחלשות זה גם כן על תנאי התעסוקה וחוזים ולא חוזים ופרויקטים ודברים כאלה.
רחל עזריה: פה אנחנו צריכים גם אחוזים.
מיכל רוזין: איך זה עובדי הוראה?
מיכל רוזין: זה נורא מוזר.
עאידה תומא סלימאן: עובדי הוראה.
רחל עזריה: כי אם פשוט יש המון נשים שעובדות בשירות לקוחות ואדמיניסטרציה - - -
מיכל רוזין: אין מורה שלא יולדת במהלך ה - - -
רחל עזריה: לא, אבל הם נפרדים ממשרד החינוך.
<שרית יהודאי: זה לא כולל משרד החינוך.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד לך שהרבה מבתי הספר הפרטיים, שהם מקבלים את המורות בתחילת השנה או המורים, מפטרים אותם לקראת הקיץ.
<קריאה: כן, זה ידוע.
<שרית יהודאי: יש חוזה העסקה עד יוני.
רחל עזריה: אבל שוב, אנחנו צריכים פה אחוזים, כי צריך להבין אם זה פשוט הרבה נשים עובדות בשירות לקוחות ואדמיניסטרציה, או האם אנחנו יכולים לומר מי הן הנשים שהן יותר פגיעות.
רחל עזריה: אי אפשר לדעת את זה מפה.
עאידה תומא סלימאן: אז אנחנו רואים גם שלמשל במקצועות ההנדסה יש לך גם אחוז לא מבוטל.
עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שזה תלוי מאד ב - - -
רחל עזריה: יש לי הרגשה שזה כאילו כולם, חוץ ממה שיש לה קביעות והיא עובדת מדינה.
רחל עזריה: אני מסתכלת על הנתון הזה ואני לא מצליחה להוציא שום מידע אחר, כי זה גם נשים שמשתכרות הרבה וגם נשים שמשתכרות - - -
מיכל רוזין: למה, שירות לקוחות ואדמיניסטרציה?
רחל עזריה: לא, לדעתי פשוט יש המון נשים שעובדות בשירות לקוחות ואדמיניסטרציה.
רחל עזריה: אני לא בטוחה שזה נתון שהוא זהה.
רחל עזריה: ואם יש לנו גם את המנהלות וגם את מקצועיות ההנדסה, וגם כימיה, ביולוגיה, פיזיקה וגם עובדי ניקיון, כאילו?
עאידה תומא סלימאן: לא, אבל בשאר התחומים נמצאות נשים, אבל מה שמעניין אחוזי נשים גבוהים – המנהלות ומשרות ההנדסה – זה מאד מעניין אותי.
רחל עזריה: זה בעצם אומר שזה לא פוסח על אף אחת ושזה לא נשים חזקות לעומת נשים - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אבל זה מה שאני מנסה להגיד.
עאידה תומא סלימאן: נכון שזה לא פוסח על אף אחד, אבל העלייה, זאת אומרת האחוז הגבוה – עובדות הוראה אני מבינה ששם נמצאות הרבה נשים, לא שאני מצדיקה, אבל מנהלות ומקצועות ההנדסה שלא מצטיינים באחוזים מאד גבוהים של נשים - - -
מיכל רוזין: גם כשהן מפוטרות לפני שהן יולדות.
עאידה תומא סלימאן: יש כל כך הרבה.
רחל עזריה: רגע, אז מה שאת בעצם מציעה, עאידה, זה שבמקצועות שבהם יש פחות נשים, יש יותר סיכוי שיפוטרו, בגלל שפשוט שכשיש הרבה אנשים אז הרבה מפוטרות, כי יש הרבה נשים.
רחל עזריה: אבל אנחנו רואים שכשיש מעט נשים, אז הרבה מפוטרות ואז בעצם - - -
עאידה תומא סלימאן: איך זה יכול להיות, כן.
רחל עזריה: יכול להיות שזה באחוזים גבוהים יותר ויכול להיות שכשאת נמצאת במרחב שיש בו פחות נשים, אז יש יותר סיכוי שתפגעי.
רחל עזריה: אני לא יודעת, צריך לבדוק את זה.
עאידה תומא סלימאן: מעניין לבדוק מה הסיבות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שנצליח להבין את זה רק כשנבין באיזו עילה פוטרו המהנדסות והמנהלות.
מיכל רוזין: חסר לנו הרבה.
<קריאה: סגירת המקום, זה תמיד.
<יפה סולימני: אנחנו נעשה מיפוי של המהנדסות והמנהלות – מה העילה.
<יפה סולימני: אנחנו נעשה ניתוח של האוכלוסייה הזאת מבחינת הנתונים שלנו.
עאידה תומא סלימאן: כן, מה העילה של ההיתרים.
מיכל רוזין: נגיד כימיה, ביולוגיה, פיזיקה, יכול להיות שהם מצדיקים את זה בחומרים ובכל מיני.
מיכל רוזין: לכי תדעי, אני לא יודעת, צריך לבדוק את זה.
<יפה סולימני: אנחנו נבדוק בכל הנתונים שיש לנו.
עאידה תומא סלימאן: בואי נחכה לפילוח.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרצה לדעת למה - - -
מיכל רוזין: אני יודעת שזה אסור.
<קריאה: בגלל שזה קשור להיריון, אז אי אפשר - - -
רחל עזריה: לכן אני לא בטוחה שהעילה תעזור.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, בואו נרד מספקולציות שאין להן שום בסיס.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נבקש את הפילוח של 112 תיקים ושל 170 תיקים, מה עילות ההיתרים שהיו.
רחל עזריה: סליחה עאידה, כבוד יושבת הראש, אני לא חושבת שזה מה שייתן את זה.
רחל עזריה: יכול להיות שזה יעזור, אבל בסוף צריך את האחוזים ואנחנו צריכים להצליב את זה עם מידע, נניח גם של הלמ"ס.
רחל עזריה: גם אני ישבתי פעם עם אלה שיושבים ברחביה.
רחל עזריה: יש מוסדות מחקר שיש להם נתונים, פילוחים, על מה שיעור הנשים שעובדות בתחומים השונים.
רחל עזריה: אז צריך לבקש שיצליבו.
רחל עזריה: זה נראה לי.
רחל עזריה: גם לפי הלמ"ס אפשר להוציא את זה.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל בכל זאת, אנחנו יודעים - - -
רחל עזריה: אז אנחנו צריכים לעשות התאמות, אבל זה ייתן לנו.
רחל עזריה: ויכול להיות שצריך לשנות את ההגדרות שלכם להגדרות של הלמ"ס, כדי שיהיה לנו מה לעשות עם זה.
<יפה סולימני: גברתי, לפני שנרוץ, באמת נעשה את מה שמבקשת פה יושבת הראש, כדי לראות מה העילה.
<יפה סולימני: מהעילה אולי נוכל קודם כל לראות ואחר כך נחליט.
רחל עזריה: שיעשו את שניהם, למה אחד?
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, תשמעו, אחוז הנשים באותו מקצוע – אנחנו יודעים פחות או יותר.
עאידה תומא סלימאן: מנתונים אחרים שקיבלנו אפשר להוציא והן יכולות להוציא.
עאידה תומא סלימאן: השאלה למה דווקא במקצוע הזה יש פניות יותר ואת זה אנחנו רוצות להבין.
עאידה תומא סלימאן: גם יש יותר היתרים.
עאידה תומא סלימאן: זאת אומרת גם היו שם.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שהעסקים - למשל בעובדי הוראה גם מעניין אותי למה יש.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שבמקצועות ההנדסה נסגר העסק.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שיש שם קריסה מסוימת, אבל בעובדי הוראה לא ברור לי למה זה צריך להיות ככה, כי בטוח לא נסגר העסק במקרה הזה.
עאידה תומא סלימאן: אז אנחנו נעשה פילוחים ונעבור הלאה לשקף הבא, לשלושת המקצועות – גם הוראה, גם הנדסה וגם מנהלים.
<עפרה בלבן: וגם ביחס לכמות הפניות - - -
<עפרה בלבן: כי כמות הפניות - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, ביחס לכמות הפניות – אנחנו יודעים כבר.
עאידה תומא סלימאן: הראו את כמות הפניות.
עאידה תומא סלימאן: ראינו את כמות הפניות.
<עפרה בלבן: אני מתכוונת בכל מקצוע ומקצוע.
<עפרה בלבן: מנהלות מגישות יותר פניות מאשר עובדי תחזוקה.
<עפרה בלבן: אני יודעת את זה מהתחום של הפוריות.
<עפרה בלבן: שמי עופרה ואני מעומתת חן לפריון.
<עפרה בלבן: אז המנהלת היא יותר מודעת והנדסה, ביולוגיה וכיוצא בזה, הן יותר מודעות לאפשרות, פשוט מאד.
<עפרה בלבן: אז יש יותר פניות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא קיבלנו פילוח או שנקבל – מאיזה צד באה כל פנייה.
<שרית יהודאי: אלו פניות שהמעסיק פנה לקבל היתר.
עאידה תומא סלימאן: רק המעסיק, אוקיי.
עאידה תומא סלימאן: אז זה לא קשור למודעות של העובדת.
<עפרה בלבן: היא יכולה לדרוש, להגיד שהיא לא מסכימה בלי היתר ואחרות לא מודעות, אז מפטרים אותן והן הולכות הביתה.
<קריאה: בטח שזה קשור.
<קריאה: כמו עובדות ניקיון.
עאידה תומא סלימאן: טוב, אוקיי.
<שרית יהודאי: אלה הנתונים של משרד החינוך.
<שרית יהודאי: משרד החינוך פונה אלינו כל קיץ לפטר את עובדי ההוראה, שאינם קבועים במערכת ומתחייב להמשיך להעסיק את עובדי ההוראה בחודש ספטמבר, במידה ויימצאו תקנים.
<שרית יהודאי: מדובר בעובדי הוראה שלא קבועים במערכת.
<שרית יהודאי: העובדת מגיבה, שולחת את תגובתה.
<שרית יהודאי: מתבצע הליך בירור.
<שרית יהודאי: אנחנו רואים שבשנת 2016 יש ירידה גם במספר הבקשות להיתר ועלייה בשיבוץ.
<שרית יהודאי: במעל ל-70% מתוך ההיתרים – העובדות מוחזרות לעבודה בחודש ספטמבר, למרות ההיתר.
<יפה סולימני: כלומר, בכל מערכת - - - נשים פוטרו.
<יפה סולימני: כלומר, בכל מערכת משרד החינוך של עובדי ההוראה בשנת 2016, בסוף שנת הלימודים הקודמת, רק 16 נשים פוטרו ואנחנו בעצם יודעים שרוב מערכת החינוך היא ברובה נשים.
<יפה סולימני: כמעט כולן נשים.
מיכל רוזין: באיזה עילות?
<שרית יהודאי: אין תקנים.
<שרית יהודאי: מדובר בעובדות הוראה שהן לא קבועות במערכת.
<שרית יהודאי: יש כאן נציגות של משרד החינוך, הן יכולות להציג את עצמן.
מיכל רוזין: זאת אומרת זה לא עובדות קבועות, זה עובדות זמניות.
<איריס שלו-טל: כן, אני אסביר.
<איריס שלו-טל: עורכת הדין איריס שלו, מהלשכה המשפטית, משרד החינוך.
מיכל רוזין: דברי, דברי.
מיכל רוזין: הפרוטוקול מקשיב.
<איריס שלו-טל: אוקיי.
<איריס שלו-טל: קודם כל רק עובדי משרד החינוך אנחנו מדברים על כ-110,000 מורים, עובדי משרד החינוך.
<קריאה: רגע, רגע, חכי.
<איריס שלו-טל: אני שאלתי.
<איריס שלו-טל: חברת הכנסת אמרה לי לדבר.
<איריס שלו-טל: מותר לי לדבר?
<איריס שלו-טל: שאלתי וקיבלתי רשות מחברת הכנסת.
<איריס שלו-טל: סליחה.
מיכל רוזין: אמרתי לה להמשיך.
<איריס שלו-טל: אני מתנצלת.
מיכל רוזין: לעאידה יש קליטה מהירה וחלוקת קשב.
מיכל רוזין: עאידה, את מלחיצה פה את כולן.
<איריס שלו-טל: להציג את עצמי, יושבת הראש?
<איריס שלו-טל: עורכת הדין איריס שלו, לשכה משפטית משרד החינוך.
<איריס שלו-טל: אני התחלתי להבהיר.
<איריס שלו-טל: אנחנו מעסיקים במשרד החינוך כ-110,000 מורים, רובם נשים.
<איריס שלו-טל: צורת ההעסקה היא כזו שבשנה הראשונה מורה/מורה נכנס למערכת וההעסקה היא לתקופה קצובה.
<איריס שלו-טל: כלומר המורה מקבלת הודעה על העסקה קצובה לשנת הלמודים.
<איריס שלו-טל: עד סוף מאי היא מקבלת הודעת תזכורת על סיום ההעסקה.
<איריס שלו-טל: בשנה השנייה, ככל שהמשרה פנויה, המורה בעצם נכנסת למצב של גמר ניסיון והיא לא מפוטרת בסוף השנה.
<איריס שלו-טל: היא לא מקבלת הודעת שיבוץ מוגבלת ובסוף השנה היא גם לא מפוטרת.
עאידה תומא סלימאן: כמה פעמים מורות כאלה עלולות להיכנס למערכת ולצאת ממנה?
עאידה תומא סלימאן: אתם לא מכניסים אותן למעגל של הקבועות באיזה שהוא שלב?
<איריס שלו-טל: בוודאי שמכניסים.
<איריס שלו-טל: רק אם יורשה לי, אני אסביר את ההליך.
<איריס שלו-טל: כפי שציינתי, בשנה השנייה, אם המשרה פנויה, כבר למעשה הנפקות היא של כמעט קביעות.
<איריס שלו-טל: כלומר אנחנו מחויבים לשבץ בשנה השלישית ואז בשנה השלישית יש קביעות.
<איריס שלו-טל: ככל שאין משרה פנויה, למשל אם זה מילוי מקום של מורה אחרת שיצאה לשנת שבתוון או לחל"ת, הרי שהשיבוץ הוא מוגבל לאותה שנה והמורה מקבלת שוב הפסקת עבודה.
<איריס שלו-טל: זאת אומרת הודעת השיבוץ מוגבלת בזמן.
<איריס שלו-טל: היא מקבלת הודעת תזכורת לקראת סוף מאי.
<איריס שלו-טל: ככל שהיא תשובץ בשנה השלישית במשרה פנויה, היא תהיה קבועה.
עאידה תומא סלימאן: שלוש השנים חייבות להיות רצופות?
<איריס שלו-טל: אם יש מצב שבשנה השנייה לא משובצת המורה מסיבה שאיננה תלויה בה, אנחנו מדלגים על השנה הזאת.
<איריס שלו-טל: כלומר, אם היא תשובץ בשנה שלאחר מכן - - -
עאידה תומא סלימאן: כלומר, רק שנה אפשר לדלג?
<איריס שלו-טל: כן.
<איריס שלו-טל: אנחנו מדברים במערכת באמת מאד מורכבת, שאין לה אח ורע בכל המשק הישראלי.
<איריס שלו-טל: אנחנו באמת מנהלים פה מערכת מאד מאד מורכבת.
<איריס שלו-טל: כפי שציינה שרית יהודאי, הממונה על חוק עבודת נשים, אנחנו מקבלים היתרים מותנים.
<איריס שלו-טל: מה שקורה, נניח שהמורה באה ביולי, באוגוסט ואומרת אני בהיריון.
<איריס שלו-טל: אנחנו מבקשים היתר.
<איריס שלו-טל: קודם כל אנחנו פונים לממונה באמת בשלב קצת יותר מאוחר, כדי לראות האם יש בכל זאת אפשרות לשבץ, על מנת למנוע מצב שבו אנחנו מבקשים היתר ואחר כך מחזירים את המורה למערכת.
<איריס שלו-טל: מטרטרים אותה ואותנו.
<איריס שלו-טל: אבל ככל שיש מצב שאנחנו באמת לא יודעים ואין משרה פנויה או משרה אפילו זמנית לשבץ אותה, אנחנו מבקשים היתר, כאשר ההיתר הוא מותנה וככל שיש משרה, אנחנו בשמחה משבצים וכמובן ההיתר נופל מאליו.
<קריאה: זה חל גם על המורות במגזר הערבי?
<איריס שלו-טל: זה חל גם במגזר הערבי, עם סייגים מסוימים.
<קריאה: זאת אומרת נוהל הפיטורים במגזר הערבי עדיין שונה מאשר נוהל הפיטורים במגזר היהודי.
<איריס שלו-טל: זה לא עניין של נוהל, לא.
<איריס שלו-טל: נוהל השיבוץ - - -
עאידה תומא סלימאן: הוא שונה.
עאידה תומא סלימאן: נוהל השיבוץ הוא שונה.
<קריאה: בפועל הן מוצאות את עצמן בחוץ יותר.
<איריס שלו-טל: רגע, סליחה.
<איריס שלו-טל: אני חושבת שאני מכירה טיפה יותר את המגבלות ואת הבעיות.
<קריאה: בגלל זה אני שואלת.
<איריס שלו-טל: אוקיי, אבל זה קצת מפריע לי הציניות הזאת, כי אנחנו באמת עושים פה עבודת קודש, כדי שהנשים תיכנסנה ויש מצוקה מאד קשה במגזר הערבי לגבי משרות.
<איריס שלו-טל: ולכן אנחנו מנסים להיות סופר הגונים וזה עמד לא פעם, אלא במאות פסקי דין בבתי הדין לעבודה, אוקיי?
<איריס שלו-טל: עכשיו, כאשר מורה במגזר הערבי - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה גם פסקי דין אחרים בנושא הזה ואנחנו קיימנו דיון על הנושא הזה וכל שיטת הנקודות היא שיטה שהוכיחה שזה מסלול שונה לשיבוץ מורות ומורים ערביים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אכנס עכשיו לדיון הזה, כי יש לי המון מה להגיד עליו.
עאידה תומא סלימאן: יש לי המון מה להגיד על המחסור במשרות שם ולמה ומאיפה זה בא.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו לא ניכנס לשם.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לשאול – בכל הסטטיסטיקה שאנחנו מקבלות, האם אפשר לקבל ואתן יודעת על פילוח – כמה בקשות והיתרים כאלה ניתנו למעסיקים ערבים?
<יפה סולימני: מעסיק או עובדת?
עאידה תומא סלימאן: גם מעסיק וגם עובדת.
<קריאה: אני לא חושבת.
<יפה סולימני: אולי אפשר לגבי שנה הבאה להתחיל להכניס את זה ברישומים ה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אני ארצה לדעת לגבי השנה הזו.
<יפה סולימני: לא אספו את זה במידע.
עאידה תומא סלימאן: אבל יש לכם את התיקים, לא?
<קריאה: אבל לפי שם זה יהיה קשה.
<יפה סולימני: זו בעיה להיכנס לזה.
<קריאה: זה יהיה רק לפי שם, זה יהיה מאד קשה.
עאידה תומא סלימאן: לפי שם, לפי מקום.
עאידה תומא סלימאן: למה אני שואלת את זה, ואתן נמצאות גם בשבוע הבא בנושא הזה, בנושא של אכיפת חוקי העבודה בקבוצות מוחלשות.
עאידה תומא סלימאן: אחת הקבוצות הכי מוחלשות זה גם נשים ערביות, אבל גם נשים חרדיות ואני ארצה לדעת עד כמה באמת החוקים האלה נאכפים באוכלוסיות האלה.
עאידה תומא סלימאן: כי אני יודעת ששם יש בעיה די רצינית.
עאידה תומא סלימאן: אז ארצה לדעת.
<יפה סולימני: מבחינת חוקי עבודה יש לנו את המידע.
<יפה סולימני: לגבי נושא של עבודת נשים מבחינת ההיתרים לא אספנו את המידע.
<יפה סולימני: לגבי כל האכיפה של המינהל בהליכים שהם עושים באכיפה, יש לנו מידע לגבי נשים מהמגזר הערבי.
<יפה סולימני: אני כן יכולה ומוכנה לקבל את הבקשה של יושבת הראש, שמשנה הבאה, זאת אומרת מעכשיו, נאסוף את המידע הזה בשוטף לגבי המעסיקים ונציג אותו בעתיד.
<יפה סולימני: זאת אומרת מהיום והלאה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאפשר לבדוק גם כן את הבקשות של שנת 2016.
<יפה סולימני: אנחנו נבדוק אם אפשר.
<יפה סולימני: נבדוק מה ניתן, אם אפשר בכלל.
<קריאה: אפשר להתייחס רגע למה שנאמר עד עכשיו?
עאידה תומא סלימאן: תנו לנו לסיים.
עאידה תומא סלימאן: תרשמו בפניכם הערות, אלא אם יש משהו מנקר עיניים, שאי אפשר לעבור עליו.
<קריאה: ההתייחסות שלי היא כוללת.
עאידה תומא סלימאן: אז אם כוללת, אז כדאי בסוף.
עאידה תומא סלימאן: אחרי שאנחנו מסיימות.
<שרית יהודאי: מבחינת משך זמן הטיפול בתיק, בעבר היו תלונות גם של המעסיקים, גם של העובדות, על משך זמן הטיפול בתיק.
<שרית יהודאי: בעקבות שינוי נוהל העבודה ירד גם משך זמן הטיפול בתיק מ-27 ימים בממוצע ל-23 ימים בשנת 2016.
<שרית יהודאי: אפשר לראות שגם בבתי הדין לעבודה ההחלטות שלנו עומדות ותקפות.
<שרית יהודאי: בשנת 2016 הגישו 27 ערעורים לבתי הדין לעבודה.
<שרית יהודאי: 13 הוגשו על ידי המעסיק ו-14 על ידי העובדות, מתוך 900 היתרים.
<שרית יהודאי: בשנת 2016 התקבלו 4 ערעורים נדחו, חמישה ערעורים נמחקו ושניים הסתיימו בפשרה.
<שרית יהודאי: אז אפשר לראות שההחלטות עומדות ותקפות גם בבתי הדין לעבודה.
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת חמישה נמחקו?
עאידה תומא סלימאן: אחד הצדדים ביטל או המערער ביטל?
<שרית יהודאי: הערעור נדחה.
עאידה תומא סלימאן: נדחה אני מבינה.
עאידה תומא סלימאן: נמחקו?
<יפה סולימני: שבית הדין ביקש מהצדדים שיותר טוב - - -
עאידה תומא סלימאן: שכדאי שימחקו.
<יפה סולימני: עכשיו כל הנושא של מה שעשינו באכיפה.
<יפה סולימני: האכיפה בעצם מדברת על המקרים שבהם המעסיק לא הגיש בקשה להיתר והגיע למינהל.
<יפה סולימני: נשים הגישו תלונות וטופלו.
<יפה סולימני: מאיר הוא המנהל.
<יפה סולימני: תציג את עצמך.
<מאיר דוד: בוקר טוב, נעים מאד.
<מאיר דוד: שמי מאיר דוד, אני מנהל אגף אכיפת חוק העבודה ואני מסתכל פה ימינה ושמאלה ואני הגבר היחיד שבשולחן ואני גאה - - -
<קריאה: לא, לא, מאחוריך יש עזר כנגדך.
<מאיר דוד: אמרתי אני מסתכל סביב השולחן ולא מאחורי השולחן.
<מאיר דוד: ואני גאה בזה, גם כי חלק מפעילות האכיפה זה גם לטפל בכל הנושא של שוויון מגדרי וטיפול באכיפה.
<מאיר דוד: כשאנחנו מדברים על תלונות או פניות, זה כאשר מעסיק לא פונה לקבל היתר ועובדת פונה וטוענת שהיא כנראה פוטרה ללא היתר.
<מאיר דוד: בשנת 2015 טופלו 125 פניות והחלטנו לעשות איזה שהוא נוהל שיחזק, כדי לקצר את התהליכים, כשמה שעומד לנגד עינינו זה קודם כל – בואו ננסה לעצור את ההפרה המידית של המעסיק הזה, כי אם עכשיו אנחנו נצא בחקירה ונטיל גם סנקציה בסופו של דבר, זה לא בהכרח ייתן מענה לעובדת.
<מאיר דוד: בואו קודם כל ננסה לתת מענה לעובדת, לפני שאנחנו פותחים בהליכי חקירה.
<מאיר דוד: אז מה שקורה, כשמגיעה היום תלונה – ובשנת 2016 התקבלו 105 כאלה – מיד שולחים מכתב למעסיק, שולחים לו את זה גם במייל, בפקס, באופן מידי ואומרים לו תשמע, יש לנו חשד שאתה פיטרת את העובדת X בתקופה המוגנת.
<מאיר דוד: שים לב, זאת עבירה.
<מאיר דוד: במידה ולא תפעל לתיקון או לשינוי, אנחנו נפעל בהליכי אכיפה.
<מאיר דוד: וראינו שהרבה באמת, קיבלנו המון תגובות, 47 פניות מתוכן באמת מעסיקים פנו ואמרו או, סליחה, לא ידענו שהיא בהיריון, מצטערים, הייתה טעות.
<מאיר דוד: אנחנו בודקים, מחזירים.
<מאיר דוד: החזירו את הגלגל אחורה.
<מאיר דוד: אז 47 תלונות כאלה כבר נסגרו, כי העובדת כבר הוחזרה לעבודה ולמעשה הפיטורין בוטלו.
<מאיר דוד: זה בעיני באמת תהליך יפה, כי פה אנחנו נותנים קודם כל הגנה מידית לעובדת.
<מאיר דוד: יש עוד 30 פניות שעדיין אנחנו בטיפול מול המעסיקים, חלקן מיד רצו לקבל היתר, לבקש היתר – לא ידענו שצריך לקבל היתר – רצו לקבל היתר ואנחנו ממתינים להתייחסות של הממונה, וחלקן עדיין מחכות לתגובת המעסיק לגבי החזרת העובדת לעבודה.
<מאיר דוד: כאשר המעסיק לא מחזיר את העובדת לעבודה, ו-28 מתוכן בשנת 2016 ובשנת 2015 היו יותר, ברגע שהן לא מוחזרות זה עובר לאכיפה.
<מאיר דוד: כשזה עובר לאכיפה, אז אנחנו מתחילים בהליכי חקירה ואז אנחנו פוגשים את העובדת, גובים את הגרסה שלה ומתחילים הליך חקירה שלם מול המעסיק, שבסופו הוא יכול לקבל סנקציה.
<מאיר דוד: העניין עם הסנקציה, המעסיק נענש.
<מאיר דוד: הבעיה היא שהעובדת לא בהכרח מקבלת את ההגנה, למרות שהמעסיק נענש.
<מאיר דוד: מה שכן, היא תוכל אחר כך להשתמש בזה בתביעה עתידית מולו.
<מאיר דוד: אבל אם רצינו לפתור את הבעיה כאן ועכשיו, להחזיר אותה לעבודה ולמנוע את הפיטורין שלה, כשזה יורד לאכיפה זה לא בהכרח נותן לה את המענה.
<עפרה בלבן: מה זה ללא ממצאים?
<מאיר דוד: אז אני אגיד.
<מאיר דוד: ללא ממצאים – כשאנחנו באים לחקור, אנחנו צריכים לאסוף ראיות שיש הוכחה ברורה שבאמת המעסיק הזה פיטר את העובדת.
<מאיר דוד: רוב הפיטורין נעשים באחד על אחד, בין העובדת למעסיק, מבלי שיש תיעוד מסוים לגבי הדבר הזה.
<מאיר דוד: הרבה פעמים זה מילה של העובדת מול מילה של המעסיק, שלא ניתן להוכיח באמת מי פיטר את מי – העובדת התפטרה, המעסיק פיטר אותה, האם הייתה פה בקשה של העובדת שיפטרו אותה.
<מאיר דוד: לכן בחלק מהמקרים לא מצליחים להוכיח שאכן המעסיק עשה פעולה לפטר את העובדת.
<יפה סולימני: או שהיה חשד.
<עפרה בלבן: זה ממש לא הגיוני.
<עפרה בלבן: אז איך אתה יודע מזה?
<עפרה בלבן: אם היא התלוננה, אז היא לא רצתה שיפטרו אותה.
<עפרה בלבן: אז זה לא הגיוני מה שאתה אמרת כרגע.
<מאיר דוד: רגע, תני לי להסביר, בסדר?
<מאיר דוד: חקירה בודקת את שני הצדדים, את הגרסאות של שני הצדדים.
<מאיר דוד: העובדת אומרת פיטרו אותי, המעסיק אומר לא פיטרו אותה.
<מאיר דוד: ואני אתן לך דוגמא.
<מאיר דוד: עובדת אומרת אני פוטרתי.
<מאיר דוד: מעסיק אומר אני הצעתי לעובדת לעבור מקום, כי פשוט עכשיו אני סגרתי את הסניף, העברתי אותה לסניף 700 מטר ליד, היא לא רצתה.
<מאיר דוד: היא לא הסכימה להמשיך לעבוד.
<מאיר דוד: היא טענה שהוא פיטר אותה ואז היא פנתה אלינו.
<מאיר דוד: לכן, כשאת מגיעה לשלב של חקירה, את צריכה לבדוק את האמיתות של הגרסאות עם כל החשדות.
<מאיר דוד: בחלק מהמקרים לא מצליחים להוכיח שהמעסיק הזה אכן פיטר את העובדת מעבר לכל ספק סביר.
עאידה תומא סלימאן: כמה זמן לוקח הטיפול במקרים האלה?
<מאיר דוד: הטיפול בחקירה לוקח קצת יותר זמן מהטיפול בתלונה, כי חקירה מטבע הדברים נותנת הזדמנות למעסיק להוכיח את הטיעונים, להציג ראיות, להיות מיוצג.
<מאיר דוד: גם לטעון כנגד ההחלטה שלנו, כי יש ממונה שמקבל החלטה ומעסיק יכול לטעון.
<מאיר דוד: אז זה לוקח כמה חודשים טובים.
עאידה תומא סלימאן: כמה חודשים ובינתיים מה קורה עם העובדת?
<מאיר דוד: העובדת, במידה והיא פוטרה היא לא חוזרת לעבודה.
<מאיר דוד: זה מה שאמרתי.
<מאיר דוד: ברגע שזה באכיפה, היא לא בהכרח מקבלת את הסעד.
<מאיר דוד: היא לא בהכרח מוחזרת לעבודה.
<מאיר דוד: עכשיו, החוק להגברת האכיפה החמיר עם הנושא הזה של עבודת נשים, כי אם החוק להגברת אכיפה בהליכים מנהליים מאפשר לתת התראות ברוב המקרים, בעבודת נשים הוא לא מתיר לתת התראה ופיטורים של עובדת בהיריון, ברגע שזה מוכח, מיד מוטל עיצום כספי.
<מאיר דוד: העיצום הכספי היום עומד על 35,740 שקלים לכל הפרה לכל עובדת שפוטרה בהיריון.
<מאיר דוד: בשנים 2015 ו-2016 אנחנו הטלנו 52 עיצומים על מעסיקים, שזה אומר ש-45 מעסיקים קיבלו את העיצומים האלה.
<מאיר דוד: יש פה שלושה מעסיקים שקיבלו יותר מעיצום אחד.
<מאיר דוד: יש אחד שקיבל שניים.
<מאיר דוד: יש אחד שקיבל שלושה עיצומים ושניים שקיבלו כל אחד שני עיצומים, בגלל שהם פיטרו יותר מעובדת אחת.
<מאיר דוד: אבל 45 מעסיקים קיבלו סנקציה על פיטורי נשים בהריון.
<מאיר דוד: בשנת 2016 קיבלו 16 מעסיקים סנקציה על פיטורי נשים בהיריון.