GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודה גליק: כל מקום, לא משנה איפה הייתה לי פגישה יצאתי החוצה, הרכב שלי מכל החלונות היה תמיד מלא עם הדברים האלה.
יהודה גליק: הפסקתי לבוא לתל אביב.
יהודה גליק: אחר כך כשבאתי בתחבורה ציבורית ראיתי שזה גם על הרצפה.
יהודה גליק: אז חברים, הדבר הזה היא תופעה שאנחנו חייבים להלחם בה.
יהודה גליק: ואם המשרד לביטחון פנים הוא מגיש את הערר, הוא אומר אין לי את הכלים.
יהודה גליק: ואם עורכת הדין גבי לסקי אומרת לכם שסעיף אחרי זה זה כן מופיע אז עם כל הכבוד, כל התירוצים האלה הם תירוצים.
יהודה גליק: אנחנו רוצים למגר, לבער, להפסיק את התופעה הזאת לחלוטין.
יהודה גליק: אין לה שום הצדקה, שום הצדקה, ואתם צריכים, אם יש פה בעיה, אז לא צריך שנה וחצי, אפשר יומיים.
יהודה גליק: שבו חצי שעה תכוונו את ביטחון פנים איך עושים את זה.
יהודה גליק: שלילת רישיון עסק למי שיש לו בית דפוס – אז שישללו את רישיון העסק.
יהודה גליק: אנחנו פה כוועדה לא מוכנים לעבור לסדר היום על התופעה הבזויה הזאת.
עליזה לביא: אני אמרתי למשטרה אבל אני רוצה לשמוע את המשרד לביטחון פנים.
עליזה לביא: אולי אתם תנסו להסביר לנו את הפער הבלתי מתקבל על הדעת בין ערר שמגיש השר שלכם לבין השר שנאמרת פה על ידי המשטרה והפרקליטות.
עליזה לביא: חלם יותר מזה אני לא מצליחה להבין.
עליזה לביא: אז מי מציג פה את המשרד לביטחון פנים בבקשה.
<איילת לוי: שמי איילת לוי אני מהלשכה המשפטית של המשרד לביטחון פנים.
<איילת לוי: אני באתי לדבר על הצעת חוק שהמשרד לביטחון פנים מקדם בעניין הזה, פחות לדבר על הערר, אני יודעת שהערר תלוי ועומד.
<איילת לוי: עדיין לא התקיים דיון בערר, הדיון צריך להתקיים בשבועות הקרובים כך שאין לי תשובה מדוע בסופו של דבר זה לא מסתייע.
<איילת לוי: אני מניחה שזה יסתייע בסופו של דבר, אני לא יודעת, בין השרים לדבר.
<קריאה: איך אתם רואים את הפרשנות של הסעיף, זה מאוד פשוט.
עליזה לביא: אז תסבירי לנו את זה מבחינת ה- - -
<איילת לוי: מה להסביר בדיוק?
יהודה גליק: את יועצת משפטית אז תסבירי לנו מה - - -
עליזה לביא: את יועצת משפטית של השר, אתם בטח המלצתם לו להגיש ערר על הצעת החוק.
עליזה לביא: אני מניחה שזאת המלצה שלך, זה תפקידך.
<איילת לוי: אני לא מתעסקת בתחום הזה אבל ספציפית, נכון, היועץ המשפטי של המשרד המליץ לשר להגיש ערר על ההחלטה של ועדת שרים שלא לקבל את הצעת שהחוק של חברת הכנסת, עאידה תומא סלימאן.
<איילת לוי: ולכן, הדיון בערר עדיין לא התקיים.
<איילת לוי: זאת אומרת, הערר תלוי ועומד בוועדת שרים, אני מניחה שיתקיים בשבועיים שלושה הקרובים ואז אולי תתקבל החלטה.
עליזה לביא: אבל עזבי את הערר.
עליזה לביא: תסבירי לנו איך את קוראת את החוק אחרת מאשר קוראות אותו עמיתותייך.
<איילת לוי: אנחנו חשבנו שמאחר והסעיף חל רק על המפרסם ולא על המכין יש צורך לתקן את הסעיף כך שזה גם יחול על המכין, מי שמכין את ה - - -
<נירה לאמעי רכלבסקי: אתם מגישים כסיוע למכין?
<נירה לאמעי רכלבסקי: אתם מגישים כסיוע, אתם מגישים כעבירה מופחתת אז יש כאן היגיון רב מאוד.
<נירה לאמעי רכלבסקי: סליחה זה לא אותו דבר.
<נעה לוזנר: אבל יכול להיות שיהיו מקרים שגם בהם - - -
<רחלי זוארץ לוי: גם אם - - - טוב - - -
<נעה לוזנר: רציתי להגיד שיכול להיות - - -
<נירה לאמעי רכלבסקי: אתם מגישים סיוע, אומרים לכם כאן לא רוצים סיוע, רוצים עבירה נפרדת.
<נירה לאמעי רכלבסקי: זכותם של חברי כנסת.
<נעה לוזנר: אבל אני רוצה לומר שיכול להיות שיהיו מקרים שהנסיבות שלהם יצדיקו וכך גם אמרנו - - - זאת גם הייתה העמדה שלנו שאפשר יהיה להגיש את זה גם במסגרת ביצוע בצוותא.
<נעה לוזנר: הגרפיקאי זה באמת - - -
<נירה לאמעי רכלבסקי: לכם היה מקרה של עיתון.
<נירה לאמעי רכלבסקי: זה מקרה אחר לגמרי.
עליזה לביא: בדיוק זה מקרה אחר לגמרי.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אפשר לפרש אותו אחרת - - -
עליזה לביא: בננה זה היה עיתון לא כרטיסי ביקור.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אם אתם מגישים סיוע זה לא אותו דבר.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אתם לא יכולים להגיד שאתם מגישים על הסעיף הזה, זה לא אותו דבר.
<איילת לוי: אנחנו חשבנו שהדרך של הפרשנות הרחבה היא לא מספיקה, ולכן - - -
<נעה לוזנר: אני רוצה להציע, גם הייתי שמחה להתייחס לדבריה של חברת הכנסת, שולי מועלם, אבל היא כבר לא נמצאת, שאנחנו שותפים במשרד המשפטים לעמדה שהטיפול צריך להיות inter disciplinary ולהגיע לטפל בתופעה מכל הזוויות, ולכן גם השרה מינתה צוות בין משרדי בראשות המנכ"לית שדן בנושאים האלה.
<נעה לוזנר: ורציתי להציע אולי שפשוט בהמשך לדיון הזה אז נמשיך את השיח שקיימנו לפני עם המשטרה על העניין הזו הספציפית.
עליזה לביא: עוד לא שמענו את המשטרה.
עליזה לביא: בואי תיכף נשמע את המשטרה.
עליזה לביא: השיח, אתם יודעים ועשיתם - - -
<נעה לוזנר: לא הכוונה היא להבהיר לגבי הנוסח החוק היום.
<נעה לוזנר: להבהיר אם זה לא ברור לגמרי היום, להבהיר בשיח של המשטרה מול הפרקליטות, בשיתוף גם איתנו, שהנוסח גם היום חל על מי שמכין ומי שלוקח חלק בשרשרת הזו.
<נעה לוזנר: ואני כן חושבת שבנסיבות מסוימת אז הדבר הזה יוכל להחשב גם כביצוע בצוותא לא רק כסיוע.
<נירה לאמעי רכלבסקי: אבל אם המחוקק רוצה להגדיר דבר כזה כעבירה - - - זה לא אותו דבר - - -
<נעה לוזנר: ברוב המוחלט של עבירות הפרסום היום, זה ככה כתוב, מתוך הנחה שזה חל גם עליהן.
<נעה לוזנר: העבירות שבהן זה חל הן עבירות ארכאיות.
<נעה לוזנר: ונכון שב-214 בפרסום תועבה זה מופיע ואם יורדים עוד סעיף אחד למטה בפרסום תועבה של קטין זה לא מופיע.
<נירה לאמעי רכלבסקי: זה כנראה הפרסום הכי גרוע שיכול להיות אם אפשר להבחין בין יתר המקרים - - -
עליזה לביא: כן רחלי.
<רחלי זוארץ לוי: אני רוצה רק להשלים, בכל זאת חברת הכנסת, שולי מועלם, שעזבה אותנו, אמרה דברים קשים מבחינתנו ואני כן רוצה להבהיר באופן חד משמעי שאינו משתמע באמת לשני פנים.
<רחלי זוארץ לוי: הפרקליטות רואה בתופעת הזנות תופעה קשה שיש להשתמש בכל האמצעים שעומדים לרשותנו כעת כדי לצמצם אותה.
<רחלי זוארץ לוי: אין לנו מטה קסם, לצערי הרב.
<רחלי זוארץ לוי: אני אומרת את זה בכאב, אבל חברותיי שיושבות משני הצדדים מהארגונים שאנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה, שומעים מהם דברים, מנסים לסייע ולטפל בדברים, יודעים שאני כפרקליטה במחלקה הפלילית שמטפלת בעוד עשרות תיקי רצח, עבירות מין, שוד וכולי מטפלת בסוגייה של זנות יחד עם עוד פרקליטות נוספות בכל אחד מששת המחוזות שיש לפרקליטות באופן יום יומי, באמת יום יומי, כדי לסייע לצמצם את התופעה, ולכן האמירות שאנחנו מדשדשים מאחור ולא אכפת לנו באותה עוצמה הן אמירות שכואבות לנו באמת לשמוע אותן כי המציאות בשטח היא לא כזו.
<רחלי זוארץ לוי: תיכף נתייחס לנתונים ביחס לאכיפה ולמידת האכיפה וגם על הדברים האלה נשיב.
<רחלי זוארץ לוי: אבל חשוב לי קודם כל להבהיר שאנחנו רואים במאבק הזה מאבק משותף, שלנו ושלכם ושל כולנו.
<רחלי זוארץ לוי: הדבר השני, ביחס להצעת החוק והשינוי של הנוסח, כן או לא, כפי שנעה אמרה, יערך שיח בין משרד לביטחון פנים לבין מחלקת ייעוץ וחקיקה- - - הפקליטות גם תהיה מוכנה לקחת ולהבהיר למה היא רואה את הדברים - - -
עליזה לביא: אני מניחה שתרצי להגיב גם אחרי שהמשטרה תדבר אבל תיכף ניתן את רשות הדיבור.
עליזה לביא: חברת הכנסת, מיכאלי, רצית להשלים את הדברים שלך.
מרב מיכאלי: קודם כל אני רוצה להגיד שחברת הכנסת, מועלם, למיטב הבנתי, לא הייתה לה טענה לפרקליטות, אלא הייתה לה טענה למשרד המשפטים שלא מוכן לקדם למשל את החוק להפללת לקוחות בזנות.
מרב מיכאלי: זאת אומרת שהמכונים הגורמים המקצועיים במשרד הפנים, במשרד המשפטים ברמת החקיקה לא לפרקליטות אם יורשה לי לפרשן פה את חברתי שלא עזבה אותנו רק את חדר הוועדה, ברוך השם, טפו, תיוודע לחיים.
מרב מיכאלי: אני חושבת שגם יש משהו - - - באמת, זה שעכשיו אתם תקיימו שיח עם המשטרה, אחלה.
מרב מיכאלי: באמת, תגיעו למסקנות, תשכנעו את המשרד לביטחון פנים.
מרב מיכאלי: אני, גם חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אם תהיה ודאות שאכן החוק מכסה את זה בצורה שאיננה משאירה שום מקום לספק ולא כמו שאמרה פה היועצת המשפטית, נירה, בצדק, לא עבירת סיוע, אלא העבירה עצמה ושזה באמת יחול על כולם, אדרבה ואדרבה.
מרב מיכאלי: מה שאני לא מצליחה להבין זה למה זה צריך להגיע להיום, למצב שמשנה שעברה לפחות, וסביר להניח שעוד מקודם, ההדברות הזאת לא מתקיימת והיא מתקיימת רק כשמגיעה, וגם זה במקרה בגלל שאני ישבתי לשר - - - אי אפשר גם כן להגיד שנתתי לו שנה ויותר.
מרב מיכאלי: ורק אז מגישה חברת הכנסת, עאידה תומא סלימאן את ההצעה הזאת ורק אז זה מגיע.
מרב מיכאלי: זה דבר לא מתקבל על הדעת.
<נעה לוזנר: התקיימה, התקיימה גם לפני הדיון הזה.
מרב מיכאלי: אז סתם לא זה, בסדר.
מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד גברתי יושבת הראש, קודם כל אני רוצה להגיד שזה, את יודעת, פשוט מפוצץ.
מרב מיכאלי: כמה עבודה של כמה אנשים אנחנו משקיעות בשביל לנסות למגר את הדבר הבאמת מטונף הזה.
מרב מיכאלי: אני חושבת על שיש את הצעת החוק הזאת של חברת הכנסת, עאידה תומא סלימאן - - -
מרב מיכאלי: יש חוק, כן בדיוק, יש חוק, יש את הדבר הזה, יש חוק.
עליזה לביא: יש מודעות סוף כל סוף - - -
מרב מיכאלי: יש את הצעת החוק הזאת, יש את הצעת החוק של חברת הכנסת, יוליה מלינובסקי, שתאסור לשים בכלל דברי פרסום על מכוניות שעלתה לוועדת שרים ונדחה הדיון בה.
מרב מיכאלי: ויש את הצעת החוק שאני הגשתי עכשיו, גם היא אגב, וכבר כדאי כשאתן יושבות לשיחה כבר תשבו ביניכן גם על זה, על ניתוק הקווים שמופיעים על זה.
<איילת לוי: אנחנו כנראה כיוונו לידי הגדולים - - -
מרב מיכאלי: אז לכבוד הוא לי למזג, להצמיד, יהיה מהמם, שננתק את קווי הטלפון האלה שמופיעים על הכרטיסים.
מרב מיכאלי: שנהפוך לפחות את הדבר הזה לבלתי אפשרי להפעלה, שגם זה מתמהמה כבר.
מרב מיכאלי: עכשיו, אם השר לביטחון פנים היה עונה לי בתשובה לשאילתה לפני שנה וחצי את הדבר הזה היינו מגישות את זה כבר לפני שנה וחצי, את התיקון הזה בחוק.
מרב מיכאלי: אבל בסדר, לא חשוב - - - כרגע אי אפשר לנתק אותם - - -
<אבנר כבל: אני אסביר לך למה.
<אבנר כבל: אבנר כבל מהרשות הלאומית למלחמה בסמים.
<אבנר כבל: הם קונים כרטיסי סים בפיצוציות, יש להם מכשירים, וכל יומיים שלושה מחליפים סים.
מרב מיכאלי: מאה אחוז, אז אנחנו לקחנו - - -
<קריאה: הפרסום עצמו ינתק אותם, יצטרכו לעשות פרסום חדש - - -
מרב מיכאלי: גברתי, אם יורשה לי, אנחנו לקחנו בהצעת החוק, אני לא יודעת מה המודל שאתם השתמשתם בו במשרד לביטחון פנים, מה שאנחנו עשינו, לקחנו את המודל מהחוק שכבר עבר של הטרדת קווי חירום.
מרב מיכאלי: זה עשינו יחד עם הקואליציה באמת למאבק - - - והמטה, תודה לכן המטה.
מרב מיכאלי: עשינו יחד בשיתוף עם המטה, ולכן אדוני לא צריכה להיות בעיה.
מרב מיכאלי: זה שאנחנו לא יכולים למנוע מהם לקנות כרטיסי סים חדשים וטלפונים חדשים, בסדר גמור.
מרב מיכאלי: אבל יצטרכו לפחות להדפיס כרטיסים חדשים, יקח כמה ימים, אז אני רוצה לקוות שבמאבק משולב מכל החזיתות נצליח להפסיק את הדבר הזה.
מרב מיכאלי: אבל מה שברור, גברתי, הוא שבסופו של דבר, שורה תחתונה, אנחנו חייבות להפוך את המכונה "צריכה", אין לי מילה טובה לזה כי היחס אל זנות כאל שירות הוא בלתי נסבל בעיניי, אבל להפוך - - -
עליזה לביא: הסיבה לזנות, העיסוק בזנות - - -
מרב מיכאלי: העיסוק בזנות אנחנו לא יכולות, ברוך השם הוצאנו אותם מזה.
מרב מיכאלי: אבל להפוך באמת, לבטא את הביקוש, לבטא את הלגיטימיות של תשלום בעבור מין כמצרך, כשירות וכן הלאה וכן הלאה, להפוך את זה ללא חוקי ובמקביל לשים הרבה כסף בשיקום הנשים בזנות.
מרב מיכאלי: ובמקביל מקביל להשקיע כסף במניעת פגיעה מינית בילדות וכן הלאה וכן הלאה.
מרב מיכאלי: זאת השרשרת האמיתית שאנחנו צריכות לטפל בה ובהקדם.
עליזה לביא: נכון מאוד.
עליזה לביא: משטרה, בטח יש לכם הרבה מה לומר כאן.
עליזה לביא: גם על מה עומד לרשות
עליזה לביא: כם ומה לא עומד לרשותכם ובוא תעשה לנו סדר מהשטח עצמו.
עליזה לביא: אתה יודע, אתה שומע פה ויכוחים תיאורטיים ברובם על מה כן ומה לא, מה להוסיף, איך להחריג או לא ובוא תספר לנו מה בעצם אומר החוק במדינת ישראל ומה הכוח שיש לכם כמשטרה.
<רובי קיים: אז ברשותך דווקא בנושא של הצעות החוק, מכוון שאני לא משפטן ומי שעוסק בתחום הזה הוא היועמ"ש שלנו בשיתוף משרד המשפטים והמשרד לבט"פ אני מעדיף לא להשיב על זה.
<רובי קיים: אנחנו הבענו את עמדתנו שכל דבר שיכול להקל על העבודה אנחנו נקבל בברכה.
עליזה לביא: אחרי שאמרת את זה בוא תגיד לנו מה הכלים שלכם שאתם כן יכולים לעבוד איתם.
<רובי קיים: אנחנו עובדים בנושא של פרסום שירותי זנות בכל הכלים האפשריים.
<רובי קיים: אם אנחנו מגלים פרסומים אסורים, אם זה בכרטיסי ביקור, אם זה בעיתונים, אם זה באינטרנט, עושים וקיימת עשייה ויש לך את הנתונים.
<רובי קיים: יכול להיות שהאכיפה היא לא איכותית, יכול להיות שהיא לא מספיקה, אבל עשייה קיימת.
<רובי קיים: וכפי שגברתי יודעת, במהלך כל הדיונים האחרונים שהיו בכנסת אתם ראיתם את העשייה בסגירות בתי בושת בשיתוף עם הפרקליטות, אני חייב לציין.
<רובי קיים: אין נתק בין השטח לבין הפרקליטות, אין נתק.
<רובי קיים: אנחנו כל הזמן בעבודה משותפת ביחד.
<רובי קיים: נכון שיש בעיות ונכון שיש ויכוחים אבל אין נתק.
עליזה לביא: אני מדברת באופן נקודתי.
עליזה לביא: מה שאני מבינה כאן זה שאומרים במשרד המשפטים, אנחנו ננחה, נסביר, נרחיב למשטרה.
עליזה לביא: אז זאת אומרת שכאן יש נתק.
עליזה לביא: אני לא מדברת על דברים אחרים שאנחנו רואים התקדמות.
עליזה לביא: אני מדברת כרגע, אני מבקשת להחזיר את הדיון לבטן שלו, למה התכנסנו.
עליזה לביא: ואני שומעת כאן, אני בכוונה בוועדה הזאת אנחנו עובדים ביחד – שטח, ארגונים, משטרה, פרקליטות, ייעוצים.
עליזה לביא: יש פה פרשנויות אחרות למצב הקיים.
עליזה לביא: אומרת נציגת משרד המשפטים כבר השרה אמרה שהיא תנחה את המשטרה.
עליזה לביא: זאת אומרת, שיש פה איזה בעיה.
עליזה לביא: הרי המתח הזה לא פתור.
עליזה לביא: אם אומר משרד המשפטים אני בעצם נותן למשטרה את הכלים, אתה אומר אני לא יכול אז איזה שיתוף פעולה יש פה בדיוק?
<רובי קיים: קודם כל יש.
<רובי קיים: יש שיתוף פעולה.
<רובי קיים: אני רק חייב לציין את הנושא של הצעת החוק על השיתוף או הכנסת בתי הדפוס לתוך הנושא של העבירה, היו דיונים והתקיימו דיונים והמשרד לבט"פ נתן את קו המחשבה שלו שאנחנו צריכים את התיקון להצעת חוק הזו.
<רובי קיים: ושוב, משרד המשפטים התנגד מהטעמים שלו, אני לא רוצה להיכנס לדיון כי לא הייתי בדיונים האלה.
<רובי קיים: אבל כל דבר שיכול להקל עלינו והנושא הזה היה בשיתוף פעולה עם הייעוץ המשפטי שלנו אנחנו שוב נקבל בברכה.
עליזה לביא: אדי, לא אתה ולא אני משפטנים.
עליזה לביא: יושב לידך יאיר מעיריית תל אביב ואומר לך: אני לא יכול, גם אם אני מתקשר, והוא אמר את זה בראשית הדיון, גם אם אני מתקשר ואני מגיע אני לא יכול.
עליזה לביא: אז מה זה אומר לאדם שלא למד - - -
<רחלי זוארץ לוי: העירייה לא יכולה, המשטרה בוודאי יכולה.
<רחלי זוארץ לוי: אם המשטרה רואה מישהו מפיץ ושואלים אותו מאיפה באת, והוא אומר מיצחק שדה 36, בוודאי המשטרה, וגם רובי יגיד, הם עושים את זה.
<רחלי זוארץ לוי: הם בוודאי יכולים לגשת - - -
עליזה לביא: ואז אתה הולך בהתאמה ומה אתה עושה בבית הדפוס?
<רובי קיים: ברוב המקרים אני חייב להגיד - - -
עליזה לביא: אבל אין עשייה בתחום הזה.
<רובי קיים: למה, יש.
עליזה לביא: אז בוא תתן לנו נתונים.
עליזה לביא: כמה מקרים כאלה היו?
<רובי קיים: של פרסום שירותי זנות?
עליזה לביא: למשל.
<רובי קיים: את קיבלת את הנתונים.
עליזה לביא: הנתונים שעומדים בפניי כרגע זה מראה על ירידה.
עליזה לביא: אתה רוצה שאני אחזור עליהם, אני אחזור עליהם.
עליזה לביא: אנחנו מדברים היום ב-2015, 49, ב-2014 היו 55, ב-2013 58.
עליזה לביא: כלומר, למעשה יש ירידה.
עליזה לביא: לא בגלל שיש פחות את זה ראינו גם בסרטון וגם בעדויות.
<קריאה: אין כתבי אישום.
<רחלי זוארץ לוי: באותן שנים שרובי מתייחס אליהן של 2014-15-16 יש 17 כתבי אישום.
<קריאה: אבל יש 240 תיקי חקירה.
<רחלי זוארץ לוי: אבל לדוגמא תיק עיתון בננה זה שלושה כתבי אישום על מעל 10 פ.א. של תיקי משטרה.
<רחלי זוארץ לוי: כתב אישום נוסף של הירקון 98 ששמעתם לאחרונה שהוא נפתח הוא מעל ששה פ.א.
<רחלי זוארץ לוי: המשטרה פותחת על כל אירוע- - - אנחנו - - -
<אבנר כבל: מה רמת הענישה שעיתון בננה קיבל?
<אבנר כבל: 100 אלף ₪ קנס.
<אבנר כבל: הוא עושה את זה ביום אחד.
<רחלי זוארץ לוי: אנחנו השבנו על זה בעבר- - -
<אבנר כבל: יכול להיות שצריך לבדוק את הנושא של רמת הענישה.
<רחלי זוארץ לוי: זו שאלה אחרת.
<רחלי זוארץ לוי: ככל שיושבת הראש תבקש שאני אשיב על זה אני אתייחס גם לנקודה הזו.
עליזה לביא: תיכף נגיע, נחזור לכתבי אישום.
עליזה לביא: אני רוצה רגע להפנות את תשומת הלב ליוזמה של הורים בעיריית תל אביב, ושדולת ההורים בעיריית תל אביב יפו ואת עורכת דין גל גור, היא איתנו?
<גבריאלה לסקי שוץ: בסוף היא כתבה שלא תוכל להגיע.
עליזה לביא: את יכולה לספר לנו על היוזמה הזאת, את מכירה אותה?
<גבריאלה לסקי שוץ: אני מה שאני יודעת, אנחנו פועלים ביחד עם התושבים.
<גבריאלה לסקי שוץ: הם חלק גם מהפרסום שיש פה.
<גבריאלה לסקי שוץ: הם עושים פעילות משותפת עם הרשות המקומית כדי לקדם את מיגור הזנות.
<גבריאלה לסקי שוץ: מעבר לזה אני לא - - -
עליזה לביא: הם פנו לוועדה והציגו את הפעילות שלהם אז אוקיי, אני מבינה שהם לא הגיעו.
עליזה לביא: מי שעוד רציתי לשתף אותו בסוג של אתנחתא זה את רומם סרנגה, קופירייטר, שסרטון שלך בנושא הזה עלה לפייסבוק.
עליזה לביא: סיפור שמספר את סיפור החיים של שירן, סטודנטית לוהטת והקמפיין הזה כלל פיזור כרטיסי ביקור על המדרכות והפצה של הסרטון.
עליזה לביא: הסרטון הזה הורד על ידי פייסבוק.
עליזה לביא: ואני לפני כשבוע נפגשתי עם נציגת פייסבוק ושאלתי אותה למה החלטתם להוריד את הסרטון הזה, זה מסייע בידינו.
עליזה לביא: התשובה שלה הייתה זה שהם, היא לא הכירה את המקרה, אבל ממה שהיא הסבירה לנו שההבנה הייתה שזה למעשה פוגע מבחינת הדימויים שהוצגו בסרטון הזה.
עליזה לביא: בכל מקרה היא הבטיחה לבדוק את הנושא לעומק ולחזור אלינו עם תשובה.
עליזה לביא: בואו נצפה בסרט, ביוזמה החברתית הזאת ונחזור לדיון שלנו.
עליזה לביא: כן בבקשה.
עליזה לביא: (הקרנת סרטון) רומם, רוצה לספר לנו על ה - - -
<רומם סרנגה: בואו אני אשלים לכם את התמונה, מי שבאמת מתקשר בסוף למספר הזה שומע את המשך הסיפור של אותה שירן ושל נשים נוספות.
<רומם סרנגה: חשוב לי להגיד דבר אחד על הסרטון הזה לפני שנכנסים, אני לא רוצה להיכנס לאיכות שלו איזה עבודה הוא כן עשה או לא עשה, הוא עורר המון דיון.
<רומם סרנגה: הוא קיבל תוך 48 שעות למעלה מחצי מיליון צפיות עם אלפי שיתופים בלי אף שתל של מימון.
<רומם סרנגה: זאת אומרת, זה הכל היה אורגני.
<רומם סרנגה: תופעה שאותי הדהימה, אני לא חשבתי שהוא יקבל כזאת חשיפה.
<רומם סרנגה: ואני חושב שאנחנו צריכים להסתכל כאן מה זה אומר שהוא קיבל כזאת חשיפה.
<רומם סרנגה: מה זה בעצם אומר על הציבור ששיתף את הדבר הזה שהוא לא קל לצפייה ולא קל לשיתוף.
<רומם סרנגה: זה לא סרטון שקל לצפות בו, ואמל יצא קודם כדי לבדוק אם הוא יכול להקרין את זה פה, אם זה עומד בסטנדרטים, זה לא מקרה פשוט.
<רומם סרנגה: ועדיין אנשים משתפים את זה, נשים וגברים, משתפים את זה בהמונים.
<רומם סרנגה: דרך אגב פייסבוק הורידו מהדף שלי אבל זה נמצא בדפים אחרים שלא הורידו את זה.
<רומם סרנגה: זה עדיין ממשיך לחיות עם מאות צפיות כל יום.
<רומם סרנגה: ואני חושב שזה אומר משהו התופעה הזאת שאנשים משתפים את זה.
<רומם סרנגה: אני חושב שזה אומר שהנושא הזה מבחינת החברה בשל לטיפול הרבה יותר עמוק ממה שהוא ניתן עד היום.
<רומם סרנגה: גם ברמה של החקיקה, גם ברמה של האכיפה וגם ברמה של ההסברה.
<רומם סרנגה: מה שחברת הכנסת, מיכאלי, קודם אמרה, אני מוסיף לזה, זה לא רק חקיקה וזה לא רק שיקום וזה לא רק אכיפה, זה גם הסברה.
עליזה לביא: הסברה וחינוך.
<רומם סרנגה: הסברה וחינוך, בדיוק.
<רומם סרנגה: הקמפיין הזה הוא קמפיין מסביר ומחנך.
<רומם סרנגה: מחנך לצמצום תופעת הזנות, זה מה שהוא עושה, הוא נועד לזה.
<רומם סרנגה: יחד עם המטה למאבק בסחר בנשים יזמנו אותו כדי לצמצם, להוריד חשק, פשוט ככה.
<רומם סרנגה: לחשוף את המיתוסים שמאחורי הסטודנטית הלוהטת שמממנת את התואר השני ולהראות את החיים האמיתיים וזה מבוסס על סיפורים אמיתיים, לא על פרי דמיוני.
<רומם סרנגה: ואני חושב שזאת הנקודה שכל מי שיושב פה בחדר צריך לקחת בחשבון.
<רומם סרנגה: כאורח לרגע, אני אומר לכם את ההתרשמות שלי, זה רק עניין של סדרי עדיפויות.
<רומם סרנגה: בסופו של דבר, עניין של סדרי עדיפויות.
<רומם סרנגה: אם זה היה בראש סדר העדיפויות, מקום שני או שלישי, או אפילו בעשירייה הראשונה של סדרי העדיפויות גם של קובעי המדיניות וגם של המיישמים של המדיניות כל הכלים נמצאים כדי למגר את התופעה הזאת.
<רומם סרנגה: גם של הכרטיסים שזה קצת אחרון וגם של תופעת הזנות בכלל שזה הרבה מעבר לכרטיסים.
<רומם סרנגה: זה פשוט עניין של סדרי עדיפויות.
<רומם סרנגה: ולשבת פה ולהסביר כן דיברנו איתם, כן תיאמנו איתם, לא יש לנו את 205 ג', אין לנו את 205 ג', אני אגיד את זה בעדינות: זה בולשיט.
<רומם סרנגה: אם זה היה מספיק חשוב לכל מי שכאן, לכל מי שיש לו אפשרות לפעול בנושא הזה היינו מצליחים למגר את זה.
<רומם סרנגה: זה פשוט לא מספיק חשוב.
<רומם סרנגה: ואם זה מקבל חצי מיליון צפיות תוך יומיים זה מספיק חשוב לציבור.
<רומם סרנגה: הציבור מבקש פעולה.
עליזה לביא: ספי קדמי, בבקשה.
<יוסף קדמי: תודה רבה.
<יוסף קדמי: אני פה כאזרח חברתי, עורך דין, תל אביבי ואבא, שכמו כולם פה מזועזע מהתופעה.
<יוסף קדמי: דיברתם על הרבה הרבה היבטים של התופעה המזעזעת הזאת ורציתי רק להדגיש את העניין שהטלפונים זה אחד האמצעים המרכזיים, שהרי בסופו של יום מנסים לפרסם את השירותים האלה דרך הטלפון וככה שיחסמו את הטלפונים האלה כמה שיותר מהר, אם יהיה מנגנון שבו פקח יוכל ברגע שהוא נתקל בטלפון להתחבר למשטרה ושירותי הסייבר של המשטרה או כל גורם אחר יוכל לחסום את זה בטווח אפס אז התמריץ המרכזי של פרסום הכרטיסים האלה ירד.
<יוסף קדמי: הכל שאלה של היעילות והמהירות של העבודה.
<יוסף קדמי: גם הדברים שציין ראש עיריית אילת על הפעולה, כמובן, כשרואים אופנועים ומוניות אז יש מצלמות בעיר וגם את הגורמים האלה אפשר להכניס למעגל האשמים או שלוקחים חלק בפעילות המזעזעת.
<יוסף קדמי: ודבר נוסף שצריך לחשוב עליו חוץ מטלפונים, גם אם נגיע לטלפונים, יהיו אתרי אינטרנט.
<יוסף קדמי: זאת אומרת צריך גם לחשוב על ההתמודדות מול ספקי האינטרנט כי גם את זה יצטרכו לחסום בהמשך וגם על השאלה האם פרסום של מספר טלפון, רק מספר טלפון עם שפתיים, שלכאורה זה לא פרסום תועבה, צריך לייצר חזקות חוקיות שאם המספר טלפון מוביל לשירותי זנות אז חזקה על הפרסום בעצם שהוא גם נכנס בגדרי החוק.
<יוסף קדמי: כמובן, בעצם צריך לייצר מערכת פתרון כולל מכל הכיוונים על מנת להתמודד עם התופעה ולתת כלים.
עליזה לביא: אבנר מהרשות הלאומית למלחמה בסמים, רצית להוסיף?
<אבנר כבל: מה שרציתי להגיד מקודם שאני חושב שהנקודה היא גם כן בנושא הענישה.
<אבנר כבל: אפקט הענישה.
<אבנר כבל: בכל מה שקשור לפרסום איזה פרופורציה יש בין ההגעה לבין הפרסום.
<אבנר כבל: זאת נקודה אחת.
<אבנר כבל: נקודה שנייה לגבי הנושא של הטלפונים.
<אבנר כבל: יש מה שנקרא מבצע עבירה ויש מזמין עבירה.
<אבנר כבל: אז אולי דרך הטלפון שוטרים סמויים, אנשים שמתעסקים בנושא הזה יכולים להגיע לטלפונים האלה ופשוט לא משנה מי מחזיק את הטלפון הזה לעצור אותו ולדרוש ממנו את הדין וחשבון על המעשה.
עליזה לביא: עידית הראל שמש.
<עידית הראל שמש: שלום רב.
<עידית הראל שמש: טוב, אין לי הרבה מה להוסיף חוץ מכמה שאלות ברשותך.
<עידית הראל שמש: אני מחזיקה פה את המכתב שכתבת ואני מסתכלת על מספר תיקי חקירה מ-2011.
<עידית הראל שמש: אין פה את 2016, אבל 240 תיקי חקירה ואני שואלת כמה מהם הבשילו לידי כתב אישום וכמה מהם לאחר כתב אישום הגיעו לבית משפט והיה גזר דין ומימוש גזר הדין והכל.
<עידית הראל שמש: לדעתי, תקנו אותי אם אני טועה, אבל חוץ מבננה לא היה פה איזשהי תוצאה לכל הפעילות המשטרתית הזו שבפועל אנשים שלוקחים אחריות ומרצים את עונשם על ההפצה.
<עידית הראל שמש: עכשיו, לגבי עיריית תל אביב, אני נפגשתי לפני כמה זמן עם עורך דין אסף זמיר, שהוא סגן ראש העיר, שהודה בפניי שזה כישלון של העירייה אבל גם לא שמעתי ממנו איזשהי פעולה: אוקיי, עכשיו אני מכנס את הנציגים הרלוונטיים במשטרה או פרקליטות ואנחנו ביחד מסתערים כמו ששמענו מראש עיריית אילת איך שבאמת ביחד חושבים איך אנחנו, מבחינת מדיניות, מצליחים למגר את התופעה הזו.
<עידית הראל שמש: ודבר אחרון, בדיון הקודם דיברנו על העניין של מקרים של פרסום והמשטרה, פידבק שאנחנו מקבלים זה באמת ללכת ולהגיש תלונה שהוא לפעמים בעייתי להגיש תלונה מול גורמים שהם עבריינים וסרסורים ואז, עליזה, את אמרת לשלוח אלייך.
<עידית הראל שמש: באמת שלחתי את עניין גל גפן שזה עיתון שמופץ בכל בקעת אונו שיש שם שני עמודים של פרסום זנות בצורה הכי גלויה, ספא ומסאז'ים עם הרפייה ושחרור.
<עידית הראל שמש: איפה שכתוב ללא מין זה מין ומועדון חשפנות ואני לא רואה שמשהו קורה בעניין.
עליזה לביא: אכן.
עליזה לביא: אני אתן לכם להגיב, לפרקליטות, אני רוצה לשמוע את הארגונים ואיילת רשומה מיד אחרי נעמה.
עליזה לביא: נעמה ריבלין, סלעית , בבקשה.
<נעמה ריבלין: טוב, אני אהיה דרמתית.
<נעמה ריבלין: אני באתי לזעוק את זעקת הנשים.
<נעמה ריבלין: אני נשמעת דרמתית אבל זנות והמציאות שלה היא דרמתית הרבה יותר ממה שאני אפילו אגיד.
<נעמה ריבלין: לנשים אין זמן לחכות לכל הדיבורים האלה.
<נעמה ריבלין: אנחנו כבר פעם שנייה ושלישית על הנושא של הכרטיסים ואני אגיד את זה בצורה חד משמעית ותרתי משמע, אנחנו ממשיכים לדרוך על הנשים.
<נעמה ריבלין: אני יכולה להגיד לכם שיש בפינת אלנבי אחד העם, מטר מהוסטל שלנו של סלעית והמרכז השיקומי קבוע יש כרטיסי ביקור.
<נעמה ריבלין: זאת אומרת, אנחנו יודעים שזה קבוע גם מחלקים לשם כרטיסים.
<נעמה ריבלין: למה לא תופסים את האנשים, למה לא עושים עם זה משהו.
<נעמה ריבלין: קבוע.
<נעמה ריבלין: הייתי בתחילת הדרך הולכת ואוספת כדי לא לדרוך.
<נעמה ריבלין: כי ברמה אפילו הכי סימבולית ממשיכים לדרוך על הנשים.
<נעמה ריבלין: אני זועקת את זעקת הנשים, לנשים אין זמן.
<נעמה ריבלין: לפני יומיים נפטרה אחת הנשים הכי צעירות שלנו, בת 21, היא מגיל 16-17 בזנות.
<נעמה ריבלין: אני אומרת שוב, לנשים אין זמן לדיבור הלוך וחזור בין המשטרה לעירייה, לעירייה למשטרה.
<נעמה ריבלין: אני שומעת את זה כבר כל כך הרבה זמן – זה לא בסמכותנו, זה כן בסמכותנו.
<נעמה ריבלין: אני קוראת כאן קריאה להקים צוות של כל הגורמים שייצא עם הנחיות ברורות איך ממגרים את התופעה הזאת.
<נעמה ריבלין: זה רק עניין של החלטה.
<נעמה ריבלין: אם עיריית אילת הצליחה בכלים שלה למגר את התופעה אני בטוחה שאצלנו בתל אביב אפשר אפילו יותר.
<נעמה ריבלין: למה זה לא עובד?
<נעמה ריבלין: ברור שיש סיבות ללמה זה לא עובד.
<נעמה ריבלין: אנחנו צריכים להיות יותר יצירתיים מהסרסורים.
<נעמה ריבלין: ברור שיש באגים ללמה זה לא עובד.
<נעמה ריבלין: איך זה יעבוד, אני ממש קוראת להקים צוות שימצא ויביא לכאן המלצות ולא לחכות אפילו יותר מחודשיים - שלושה שההמלצות יגיעו חזרה לוועדה.
<נעמה ריבלין: אני התעייפתי לשמוע מה לא בסמכות העירייה ומה לא סמכות המשטרה.
<נעמה ריבלין: שמענו את זה כל כך הרבה פעמים ובינתיים נשים מתות.
<נעמה ריבלין: זאת האישה ה-35 שאנחנו בסלעית מכירים.
<נעמה ריבלין: וסליחה שאני דרמתית, אבל אין להן זמן לחכות לעוד שנה ולעוד ועדה.
<נעמה ריבלין: זאת האמירה שלי המאוד מאוד דרמתית.
<נעמה ריבלין: אבל אני רוצה לשאול שאלה פרקטית.
<נעמה ריבלין: אם אני היום בעלת עסק והחלטתי לפזר ברחובות תל אביב כרטיס ביקור עם המספר טלפון שלי, לא יעשו לי שום דבר?
<קריאה: את עוברת עבירה, בוודאי שיעשו.
<נעמה ריבלין: מה יעשו?
<נעמה ריבלין: אבל אם יגיעו אליי הביתה איך תדעו שאני זאת שזרקתי את זה.
<קריאה: יש חקירה שהמשטרה מנהלת.
<נעמה ריבלין: כשאתם מגיעים ליצחק שדה 36 ואתם אומרים שאתם לא יכולים - - - אם אני על כרטיס הביקור מספר הטלפון שלי יהיה קיים - - -
<רובי קיים: אפשר ברשותך?
<רובי קיים: בחקיקה לפי חוק העונשים על השחתת מקרקעין סעיף 196 יש חזקה למי שבעל הטלפון כאילו הוא עבר עבירה והוא צריך להוכיח שהוא לא עבר עבירה.
<נעמה ריבלין: אני מנסה להבין כי אתה אמרת קודם אתם מגיעים למקום - - -
<רובי קיים: רגע ברשותך.
<רובי קיים: בעבירות של שמירת הניקיון אין את החזקת אחריות.
<רובי קיים: יש חזקת אחריות אם מישהו משליך מרכב לצורך העניין, אז אנחנו מאתרים את המספר ותופסים אותו והוא צריך להוכיח.