GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: אני מזכירה לכולם שאנחנו מקיימים שיח בנושא גם עם הצבא.
עליזה לביא: בשורה התחתונה כל עוד תתקיים זנות ימשיכו להתקיים תופעות שגורמות נזק לחברה: הטרדה מינית, אלימות נגד נשים ונגד נערות ואלימות בכלל.
עליזה לביא: זו תופעה שזולגת לכל תחומי החברה שלנו ואנחנו קוראים למתנגדים להפסיק לציין את הזנות כמקצוע תנ"כי ואת הביטויים שאי אפשר בלי זה ותמיד זה היה.
עליזה לביא: זה עלבון לתנ"ך ועלבון למסורת היהודית.
עליזה לביא: וכמו שלא נכשיר רצח וגילוי עריות, ופה אני מצטטת אותך, שגם הם קרו והוקענו בתנ"ך לא נכשיר זנות על רקע התנ"ך, ותודה חבר הכנסת גליק על הדרך שבא נאמרו הדברים.
עליזה לביא: אני מסיימת ומזכירה כי את הפרזנטציה שקיבלנו היום מסגנית השגריר השוודי שבה היא הבהירה לנו חד משמעית, הפללה עובדת ומוכיחה את עצמה אחרי 18 שנות ניסיון.
עליזה לביא: היא מורידה את הביקושים לזנות ומחנכת את האוכלוסייה.
עליזה לביא: לא הוכח שהדבר פוגע יותר בנשים בזנות או מוריד אותן למחתרת.
עליזה לביא: כל זאת, כמובן, בהיכרות עם התרבות בישראל, עם המציאות כאן בישראל, עם הפילוח והשסעים והתרבויות השונות העוטפות את החברה הישראלית.
עליזה לביא: בראייה כוללת חייבים להושיט יד שתתכתב עם המציאות במדינת ישראל לנשים הללו לצאת ממעגל הזנות ולשוב לחברה.
עליזה לביא: תודה רבה רבה רבה על העזרה, על הסיוע, על ההזדמנות ללמוד ועל ההצעה להמשיך את השיח הזה ואנחנו קוראים לכולם להמשיך לתמוך בהצעה, בהצעות הנוספות ולהצעה הממשלתית.
עליזה לביא: תודה רבה, המשך יום פורה.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-14.3.2017, ואנחנו היום נעסוק באמנת איסטנבול - האמנה האירופאית בדבר מניעה ומאבק באלימות נגד נשים ואלימות במשפחה.
עאידה תומא סלימאן: האמת שכבר ציינתי כמה פעמים שהנושא של אלימות מגדרית ואלימות נגד נשים ואלימות במשפחה הוא נושא שהוועדה הזו נותנת לו חשיבות רבה ומתעסקת איתו גם בהיסטוריה שלה וגם בהווה שלה, בקדנציה הזו.
עאידה תומא סלימאן: זה נושא שאני לפחות הקדשתי לו מהחיים שלי 25 שנים.
עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שעברנו בו במדינת ישראל כברת דרך מבחינת תחילת המאבק שהתחיל בסוף שנות ה-80 של קבוצות נשים שקמו והשמיעו זעקה בנושא של אלימות נגד נשים והתחילו את תנועת מקלטי הנשים המוכות.
עאידה תומא סלימאן: ועד שהגענו למצב שהמדינה הכירה שהגיע הזמן לטפל בתופעה כאובה זו ונתנה לה את חסותה, אם זה מבחינת חקיקה ואם זה מבחינת שירותים הניתנים לנשים ולנערות הסובלות מכל סוגי האלימות.
עאידה תומא סלימאן: עברנו כברת דרך בהגדרת מה זה אלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת, ואולי חלק מהנוכחים לא ממש זוכרים את הימים האלה, כאשר עדיין היה צריך להתווכח בנושא של אלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: עדיין היה צריך להסביר מה זה אלימות נגד נשים ושאלימות נגד נשים זה לא רק אלימות פיזית, אלא יש לה הרבה צורות.
עאידה תומא סלימאן: ועד שהגענו גם כן לשינוי המהותי בתפיסה של הסיבות ולמה זה קורה ולמה אלימות קורית והסיבות הטמונות ביחסי הכוח המגדריים והתרבות הפטריארכלית הקיימת.
עאידה תומא סלימאן: היום זה הפך למה שנקרא mainstream discourse.
עאידה תומא סלימאן: זה נושא שלפחות בכלל האוכלוסיה מבינים שזה גם עבירה על החוק וזה גם עבירה על ערכים אנושיים שוויוניים ודמוקרטיים.
עאידה תומא סלימאן: היום מדינת ישראל נחשבת אחת המדינות המתקדמות בחקיקה נגד אלימות.
עאידה תומא סלימאן: אבל כבר בהרבה דיונים שקיימנו פה אנחנו עלינו על הלקונות שקיימות במתן שירותים, בהגנה על נשים ובמדיניות מאוד ברורה ליישום את מה שמשתמע מהחוקים עצמם.
עאידה תומא סלימאן: כבר הצבענו בעבר וגם כנראה נמשיך להצביע על חוסר התיאום והסנכרון בין הרשויות השונות שמטפלות בנושא אלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: ועל הצורך בהקמת רשות ארצית, לאומית, מה שתרצו, תקראו לה, למרות שלאומית זה טבעי מאוד.
עאידה תומא סלימאן: למרות שזה מושג שהפך לטעון במדינה הזו, אבל רשות שעניינה כולו להתמקד, להסתנכרן, לאסוף את כל המאמצים, את התקציבים ואת הידע שכבר קיים כדי לקדם את הטיפול באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני כבר הצבעתי על זה, הכנתי הצעת חוק, אני מדברת על זה ואני חייבת להגיד שרוב גדול של חברי הכנסת חתמו על הצעת החוק ואני מקווה שנצליח.
עאידה תומא סלימאן: אבל בינתיים יש עוד כלים שנוצרו ברמה הבינלאומית, ברמה האזורית שאפשר ותמוה בעיני למה לא הצטרפה אליהם עדיין מדינת ישראל כדי לנסות לעזור לעצמנו לטפל בבעיית האלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: למרות שהוקמה ועדה בין משרדית ואנחנו בוועדה פה קיבלנו את המלצות הוועדה, שמענו את כל המלצותיה ואנחנו נעקוב אחריי היישום של ההמלצות האלה והתקצוב, אבל לא עלה עוד הנושא של לחתום או לאשרר להצטרף לאמנת איסטנבול למאבק באלימות נגד נשים או במשפחה.
עאידה תומא סלימאן: אמנה שהתחילה להכנס לתוקף ב-1.8.2014.
עאידה תומא סלימאן: נכון שהיא אמנה אזורית שבעיקר חתמו עליה מדינות האיחוד האירופי, אבל היא פתוחה ומאפשרת חתימה והצטרפות של מדינות אחרות.
עאידה תומא סלימאן: ממשלת ישראל מתגאה כל הזמן בלעשות השוואה בין מצבנו לבין המצב של אירופה וכאילו שאנחנו מדינה שקיימת בתוך אירופה, זה טוב סטנדרטים גבוהים.
עאידה תומא סלימאן: תמיד כדאי להשוות את עצמנו לסטנדרטים גבוהים.
עאידה תומא סלימאן: אבל השאלה המהותית, זה אחד מהסטנדרטים שנקבעו באמנה מאוד ברורה שעוסקת בהרבה תחומים של הגדרות האלימות, מניעה, חקיקה, הגנה ותמיכה, למה לא הצטרפנו לזה?
עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת שמדינת ישראל הצטרפה ואישררה הרבה הצעות, הרבה אמנות והרבה הסכמים של מועצת אירופה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לשקול את זה ועל זה נדון היום.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדון, קודם כל נכיר את האמנה ונתחיל באמת, אני מקווה, מהיום, מסע שבו נגלה את החשיבות של הצטרפות לאמנה כזו אשר מעמידה סטנדרטים בינלאומיים ומבקשת דיווחים מהמדינות המצטרפות ומעמידה אותנו גם מול צורך בתכנון אמיתי של איך לעבור את התהליך.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמע קודם כל ואני מאוד שמחה לראות שיש נוכחות של משרדי הממשלה ותיכף נפנה אליהם גם כן לשמוע את דעתם, אבל אני רוצה להתחיל עם פרופסור רות הלפרין קדרי, ראשת מרכז רקמן.
עאידה תומא סלימאן: שאני חייבת להגיד, למרות הידע שהיה לי על האמנה ועל המעורבות שלי לפני שנכנסתי לכנסת בתהליך של האמנה עצמה ואיך שנכתבה, הרי נכתבה בשילוב בין גורמים ממסדיים, גורמי שטח והרבה ארגונים ומומחים בנושא של אלימות, הייתי צריכה להיות מוזמנת לפני כמה חודשים ליום עיון של המרכז כדי שזה יחזור ויתן לי את הדחף להביא את האמנה הזו גם כן לוועד וכדי להעלות את הנושא.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה פרופסור רות הלפרין קדרי, אני נותנת לך את זכות הדיבור.
<רות הלפרין-קדרי: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
<רות הלפרין-קדרי: אני מאוד שמחה לשמוע שבאמת אותו יום עיון שאנחנו קיימנו נתן את הדחיפה הנחוצה - - -
עאידה תומא סלימאן: את מכירה אותי, אני לא צריכה הרבה דחיפות.
<רות הלפרין-קדרי: אני מרגישה פה באמת מול הניסיון הרב שיש לך בעשייה בשטח של כבר עשרות שנים בכיוון הזה של האקטיביזם בתחום הזה של אלימות נגד נשים באמת קטונתי.
<רות הלפרין-קדרי: אבל אני אבקש להביא פה את הזווית שלי גם כראשת מרכז רקמן וגם בכובע שלי כסגנית נשיאת CEDAW, ועדת האו"ם לביעור אפלייה נגד נשים, כיוון שיש הרי קשר הדוק בין CEDAW לבין אמנת איסטנבול ואני אדבר על זה.
<רות הלפרין-קדרי: אני מאוד מתחברת לדברים שאת אמרת על כך שמצד אחד התקדמנו הרבה בישראל, בוודאי ב-20 השנה האחרונות, בטיפול בנושא האלימות נגד נשים והאלימות במשפחה.
<רות הלפרין-קדרי: ויחד עם זה אנחנו מוצאים/מוצאות את עצמנו לפעמים במצב של ריבוי חקיקה וריבוי תכניות ללא תיאום, ללא סינכרון, ללא השקעת משאבים וללא יישום של החקיקות האלה.
<רות הלפרין-קדרי: בדיוק כפי שאת אמרת, השימוש באמנה בינלאומית שייעודית לנושא הזה הוא בעצם כלי עזר שאני רואה בו חשיבות רבה מאוד שיכול להוות בדיוק את הגורם שיתן את המענה לבעיות שאנחנו מוצאים את עצמנו בהן.
<רות הלפרין-קדרי: חשוב לדעת שאנחנו לא לבד.
<רות הלפרין-קדרי: אין שום מדינה, ואני אומרת את זה באמת ממקום של ראיתי כבר דו"חות של 189 מדינות שחתומות על אמנת CEDAW, אין אף מדינה שהגיעה לשוויון מגדרי ואין אף מדינה בעולם שהצליחה למגר את האלימות נגד נשים ואת האלימות במשפחה.
<רות הלפרין-קדרי: ומה שאולי אפילו יותר מייאש זה שאין בהכרח מתאם בין מדדים של מעמד נשים ושוויון מגדרי לשאלה של שיעור האלימות נגד נשים ונשים כקורבנות.
<רות הלפרין-קדרי: דוגמה קטנה, פינלנד שהיא אולי אחת המדינות השוויוניות ביותר באירופה היא גם אחת המובילות בשיעורי ה-femicide, הרצח של נשים בהיותן נשים.
<רות הלפרין-קדרי: שזה מדהים לחשוב על זה ולהבין את זה וזה אפילו מייאש, אבל זה בשביל לתת לנו את הקונטקסט הזה של הבעיות שאנחנו מוצאות את עצמנו בהן הן בעיות ששותפות למדינות אחרות בעולם - - -
עאידה תומא סלימאן: המשפט הזה קצת ככה מדאיג אותי להשאיר אותו תלוי בעניין פינלנד.
עאידה תומא סלימאן: כי בסופו של דבר כדאי לבדוק את אחוז ה- femicide בתוך המדינה.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שהיא המובילות באירופה או עם האחוז היותר גבוה באירופה, אבל אם נשווה אותו עם מקומות אחרים בעולם זה לא יהיה האחוז הגבוה יחסית למספר האזרחים.
עאידה תומא סלימאן: כי זה אחרת היה לא מתקבל על הדעת - - -
<רות הלפרין-קדרי: אני מסכימה איתך.
<רות הלפרין-קדרי: זה בשביל להדגיש שצריכה להיות ראייה הוליסטית, מקיפה שבאמת לא משאירה אף אבן לא הפוכה במכלול הזה של גורמים שמצד אחד מייצבים את הפטריארכיה או להיפך, גורמים שבאמת יכולים לעקר את הפטריארכיה.
<רות הלפרין-קדרי: ובזה באמת החשיבות של אמנת איסטנבול שקודם כל פותחת מתוך הבנה שהאלימות נגד נשים היא תוצר של הפטריארכיה והיא גם משמרת את הפטריארכיה.
<רות הלפרין-קדרי: שאלימות נגד נשים היא אפליה נגד נשים.
<רות הלפרין-קדרי: היא סוג של אפליה, היא תוצר של אפליה והיא גם מקבעת את האפליה נגד נשים.
<רות הלפרין-קדרי: אמנת איסטנבול במובן הזה, הרמה הדקלרטיבית שלה, באמת חשיבותה לא תסולא בפז.
<רות הלפרין-קדרי: זו גם אמנה שהיא אמנת זכויות אדם, זו גם אמנה שהיא בעצם אמנה של משפט פלילי וזה גם מסמך בינלאומי שהמטרה שלו היא לקדם את השוויון המגדרי.
<רות הלפרין-קדרי: הראייה המתכללת והמקיפה שלה בעצם באה בשני רבדים.
<רות הלפרין-קדרי: גם בהבנה בכך שאי אפשר לנתק אלימות מבוססת מגדר נגד נשים מאלימות במשפחה.
<רות הלפרין-קדרי: שתי התופעות האלה כרוכות זו בזו, הן חלק ממכלול, הן חלק משם, הן חלק מביטויי הפטריארכיה הקשים ביותר של אפליה נגד נשים.
<רות הלפרין-קדרי: וכבר בזה זה מוסיף על רובד החקיקה שיש לנו בארץ.
<רות הלפרין-קדרי: כי שוב, החקיקה שלנו שהיא באמת כל חוק בפני עצמו וכל תקנה בפני עצמה אפשר לומר שהם מתקדמים, אבל אין ביניהם שילוב, אין סינכרון, אין תיאום.
<רות הלפרין-קדרי: יש לנו את החוק הפלילי, יש לנו את החוק למניעת אלימות במשפחה והטיפול באלימות נגד נשים או אלימות מבוססת מגדר נגד נשים, שזה בכלל מונח שלא קיים אצלנו בחוק, גם זו תהייה תוספת מאוד מאוד משמעותית לכשנצטרף לאמנת איסטנבול, שאנחנו נדבר על אלימות מבוססת מגדר נגד נשים כפי שהאמנה מגדירה אותה.
<רות הלפרין-קדרי: אלימות מבוססת מגדר היא אלימות המופנית כלפי אישה מפני שהיא אישה או משפיעה על נשים באופן בלתי מידתי.
<רות הלפרין-קדרי: יש לזה חשיבות עצומה בדיוק בעידן שבו אנחנו נמצאים כעת.
<רות הלפרין-קדרי: עידן של הכחשה של האלימות נגד נשים, עידן של ריאקציה, עידן של מכת נגד, עידן שבו אין חשש מפני השמעת טענות שהנשים אלימות נגד גברים בדיוק כפי שגברים הם אלימים נגד נשים או השמעת טענות שהרוב המוחלט של האשמות, של תלונות - - -
עאידה תומא סלימאן: תלונות שווא.
<רות הלפרין-קדרי: כן, של אלימות במשפחה הן למעשה תלנות שווא.
<רות הלפרין-קדרי: בדיוק בשביל זה אנחנו זקוקים לכלי העזר הזה.
<רות הלפרין-קדרי: אז יש לנו פה את הראייה המתכללת שבאמת כורכת את כל התופעות האלה יחד ויש לנו גם ברמה הפרקטית, ברמה של השילוב של מה המדינה צריכה לעשות, את אותו גוף מתאם, את אותו סינכרון בין הרבדים הפליליים לבין הרבדים האזרחיים, את התרופות שהמדינה אמורה לתת לנפגעות.
<רות הלפרין-קדרי: יש לנו את האינטרגרציה שבאה לידי ביטוי במה שאנחנו מכנים - The 5 P's, שזה, Prevention - מניעה, Protection - הגנה, Prosecution and punishment - העמדה לדין וענישה, Policy - קביעת מדיניות.
<רות הלפרין-קדרי: יש לנו פה עוד מונח מאוד מאוד חשוב שלא קיים בחוק הישראלי וגם אין לו הכרה מהותית בחוק הישראלי זה המונח של ה-Due diligence.
<רות הלפרין-קדרי: זה הטלת החובה על המדינה להיות אחראית גם על מה שמתרחש בספירה הפרטית.
<רות הלפרין-קדרי: גם על מה שמבוצע על ידי מה שנקרא, non state actors, לא רשויות המדינה, אלא אנשים שהם למעשה לא קשורים למדינה אבל למדינה יש אחריות להם, אחריות מלאה, בדיוק כמו למה שמתרחש מטעם המדינה.
<רות הלפרין-קדרי: זה שוב, זה מושג שלא קיים במשפט הישראלי והאמנה מציגה אותו ומטילה אותו כחובה על המדינה.
<רות הלפרין-קדרי: באמנת CEDAW אנחנו למעשה הפכנו את אמנת איסטנבול.
<רות הלפרין-קדרי: למרות שכמו שאמרתי, מסמך אזורי, מסמך של מועצת אירופה אנחנו בעצם הפכנו את זה ל-Gold standard.
<רות הלפרין-קדרי: היום כל מדינה שבאה בפנינו אנחנו שואלות אותה, מבקשות לראות, כיצד החקיקה שלהם כן תואמת את הסטנדרטים של אמנת איסטנבול גם אם המדינה לא חתומה עליה, אבל זה הפך להיות הקו המנחה, זה הפך להיות הסטנדרט שאליו צריך לשאוף - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שב- CEDAW למרות שאימצה והרחיבה בכל הנושא של אלימות, אבל היא לא נכנסה לפרטי פרטים ולממש סטנדרטים מאוד ברורים כמו שנעשה באיסטנבול.
<רות הלפרין-קדרי: נכון מאוד.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אני עדיין זוכרת כשהופעתי ב-1997, השתתפתי בישיבה של ה- CEDAW, אחד הנושאים החשובים שהיה דיבור עליהם זה האחריות של המדינה על מה שנקרא ה-non state actors או המרחב הפרטי.
עאידה תומא סלימאן: כנראה המדינה אוהבת כן להתערב במרחב הפרטי שזה בענייני דיני אישות וכשזה קשור לנושאים אחרים שנקראים ביטחון, אבל כאשר זה נושא של ביטחון אנשים באמת בספירה הפרטית יש עדיין הסתייגות מלהכנס לתמונה.
<רות הלפרין-קדרי: נכון, זאת בדיוק הכפילות וסוג של צביעות מצד המדינה, ואמנת איסטנבול באה ואומרת, יש אחריות למדינה בספירה הפרטית בצורה של אולי הפוך על הפוך כי הרי הטיעון הפמניסטי היה בדרך כלל, תמשכו את ידיכם ואל תתערבו לנו בחיים הפרטיים.
<רות הלפרין-קדרי: אבל פה כדי להגן וכדי לבער את האפליה וכדי לקדם את השוויון כן נדרשת ההתערבות של המדינה בספירה הפרטית אבל לפי הסטנדרטים ולפי ההנחיות שהאמנה הזאת באה איתם.
<רות הלפרין-קדרי: יש לנו פה כמעט 70 סעיפים מהותיים, אופרטיביים, שבאמת לא משאירים, כמו שאמרתי, אבן אחת לא הפוכה.
<רות הלפרין-קדרי: הכל נמצא כאן, הכל מתוכלל, הכל מאורגן, הכל מסונכרן.
<רות הלפרין-קדרי: וזה בעצם לקחת את זה, לאמץ את זה ולעשות את תכנית הפעולה לפי זה.
<רות הלפרין-קדרי: שלא לדבר שוב על הרמה ההצהרתית שפעם ראשונה יש לנו מסמך בינלאומי שאומר שהאלימות נגד נשים היא אפליה נגד נשים, היא תוצר של הפטריארכיה.
<רות הלפרין-קדרי: האחריות של המדינה לבער אותה ואין שום הגנות תרבותיות ואין שום הגנות דתיות.
<רות הלפרין-קדרי: אי אפשר להמלט מאחורי כל מיני מילים כאלה של אי התערבות בנורמות הפנימיות של הקהילה ויש כאן הכללה של כל הפרקטיקות האלה, החל מ-stocking, הטרדות דרך מילת נשים דרך, כמובן, אונס, רצח נשים.
<רות הלפרין-קדרי: אני רוצה רק להגיד עוד מילה ברמה הבינלאומית.
<רות הלפרין-קדרי: שוב, בכובעי כסגנית נשיאת CEDAW, כפי שאמרתי, אני מודעת לכך שברמה הבינלאומית ההצטרפות לאמנת אירופה דווקא על ידי מדינה שאיננה חברה במועצת אירופה תהווה למעשה פריצת דרך ואנחנו נוכל להיות פה מובילים.
<רות הלפרין-קדרי: אנחנו נוכל באמת לקחת את המקום שאנחנו יכולים לקחת אותו.
<רות הלפרין-קדרי: כי שוב, אנחנו כבר עשינו הרבה.
<רות הלפרין-קדרי: אין לנו במה להתבייש בעשייה שעשינו עד עכשיו ואנחנו יכולים לעשות הרבה הרבה יותר.
<רות הלפרין-קדרי: נציגי מועצת אירופה מאוד ישמחו להגיע לכאן, ישמחו לבוא ובאמת לתת ככה את התמרוץ.
<רות הלפרין-קדרי: מי שיושבת בראש הגרביו שזו הוועדה שמפקחת על יישום האמנה היא אחת החברות ב- CEDAW, היא הייתה שותפה לפיתוח אמנת איסטנבול, מאוד תשמח להגיע לכאן ולקדם את היוזמה הזו.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך פרופסור רות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שנתת הקדמה מאוד חשובה והדגישה את החשיבות של הצטרפות לאמנה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לשמוע מעורכת דין הילה טנא גלעד, ממונה זכויות אדם, משרד המשפטים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת גם שהנושא הוא נושא שעסקת בו ונשמח לשמוע איך זה יכול להיות שמדינת ישראל לא הצטרפה עדיין, האם יש כוונה, האם יש דיונים, מה העמדה של משרד המשפטים.
<הילה טנא-גלעד: אז קודם כל תודה על ההזדמנות.
<הילה טנא-גלעד: נפגשנו באותו כנס במרכז רקמן, אם כי אני מודה שהכרתי את האמנה קודם.
<הילה טנא-גלעד: אז כאמור אנחנו בשנתיים האחרונות במשרד המשפטים יחד עם משרד החוץ מקדמים את המהלך של הבחינה של ההתכנות של ההצטרפות של מדינת ישראל לאמנה.
<הילה טנא-גלעד: נמצאת יחד איתי עורכת דין דפנה דרור שפוליאנסקי שהיא מובילה את המהלך יחד איתי.
<הילה טנא-גלעד: האמנה נועדה למנוע אלימות כלפי נשים ונערות.
<הילה טנא-גלעד: אלימות כלפי נשים במשפחה בפרט.
<הילה טנא-גלעד: היא מדברת בשיח של הגנה על קורבנות, ענישה מתאימה.
<הילה טנא-גלעד: כשהתפיסה הכללית באמנה היא של שוויון כלפי נשים במובן מאוד רחב.
<הילה טנא-גלעד: עיגון של התפיסה שאלימות נגד נשים היא אפליה נגד נשים באמת ברוח של CEDAW שהיא האמנה שישראל חברה בה משנת 91'.
<הילה טנא-גלעד: בשיח של מדינת ישראל מול CEDAW שב ועולה נושא האלימות נגד נשים למרות שהוא לא מעוגן באמנה פר סה, הוועדת מומחים של האמנה לקחה על עצמה את הנושא הזה מעבר, אבל חשוב לי להדגיש שזו באמת האמנה הבינלאומית היחידה כיום שמעגנת את הנושא של מאבק באלימות נגד נשים ונערות.
<הילה טנא-גלעד: כשאנחנו בעצם בשנתיים האחרונות ערכנו סדרה של פגישות עם הרבה גורמי ממשלה, הרבה מהם נמצאים כאן בשולחן ובכסאות מאחור כדי להבין מה מצבנו מבחינת האמנה, איפה אנחנו עומדים מבחינת ההוראות שלה, האם זה אפשרי להצטרף.
<הילה טנא-גלעד: נמצאת כאן גם גברת קרן שחר, היא מנהלת מחלקת אמנות במשרד החוץ, היא תסביר אחרי זה קצת מבחינת הפרוצדורה בראיית משרד החוץ.
<הילה טנא-גלעד: אבל חשוב לי להעביר שמכוון שאנחנו לא חלק ממועצת אירופה, האמנה בעצם נועדה למדינות במועצת אירופה - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל היא פתוחה להצטרפות.
<הילה טנא-גלעד: היא פתוחה להצטרפות שכרגע חתומות עליה כל המדינות באירופה חוץ מרוסיה, ארמניה ואזרבייג'אן.
<הילה טנא-גלעד: כל השאר חתומות, מתוכן 22 מדינות חברות.
<הילה טנא-גלעד: כרגע אין אף מדינה מחוץ למועצת אירופה שחברה.
<הילה טנא-גלעד: אני חושבת שזה חלק מהעניין הרב שמזכירות האמנה מגלה.
<הילה טנא-גלעד: כשאנחנו, כאמור, עשינו הרבה פגישות הכנה עם המשרדים השונים בסוגיות שונות, אנחנו משלימים כרגע מהלך של מיפוי של כל ההיבטים המשפטיים בכל ההיבטים הרלוונטיים.
<הילה טנא-גלעד: לשמחתי במקביל אלינו ישבה על המדוכה ועדה הבין משרדית שרוכזה במשרד לביטחון פנים ואחרי זה במשרד הרווחה בהובלה של איריס פלורנטין עם 10 תתי צוותים שישבו על כל ההיבטים.
<הילה טנא-גלעד: חשוב לי שהם ישלימו גם הם חלקם כי הרבה מהסוגיות שזיהינו בהן פערים מוצאות מענה בתכנית ובהמלצות של הוועדה.
<הילה טנא-גלעד: כאמור, לגבי הסטטוס שלה ואיפה זה עומד אני בטוחה שחגי מויאל וליאורה אברמוביץ' ישמחו להרחיב.
<הילה טנא-גלעד: מעבר לכך, במהלך חודש ספטמבר האחרון הייתה בארץ הדווחית של האו"ם לנושא אלימות נגד נשים שגם במהלך הביקור נתקלנו בביקור שלה כדי לקדם את הנושא.
<הילה טנא-גלעד: הדווחית הייתה חברה באמנת CEDAW שנים רבות והיא גם הייתה מהצוות המצומצם שניסח את אמנת איסטנבול, ולכן ליבנו מולה סוגיות, עשינו יחד עמה שולחן עגול ייעודי בנושא האמנה, לראות מה מצבנו ואיפה דברים עומדים, זה היה מאוד פרודוקטיבי.
<הילה טנא-גלעד: עשינו גם התייעצות מקדמית עם מזכירות האמנה לגבי כמה וכמה סוגיות כדי להבין מה מצבנו.
<הילה טנא-גלעד: כרגע לתחושתנו ואני חושבת שאני מדברת באמת - - - יש עניין רב ורצון רב מבחינת כלל משרדי הממשלה לקדם את ההצטרפות.
<הילה טנא-גלעד: אנחנו כרגע משלימים את הבדיקה מבחינת התכנות משפטית.
<הילה טנא-גלעד: יש כמה פערים, אין מה לעשות זה לא אחד לאחד.
<הילה טנא-גלעד: את רוצה שאני אתייחס לפערים המרכזיים או שאת רוצה להמשיך בדיון ואחרי זה?
עאידה תומא סלימאן: לא, אני חושבת שכדאי כבר להעלות.
<הילה טנא-גלעד: בסדר גמור.
<הילה טנא-גלעד: מבחינת פערים, אני אבקש שחלק מהם יצויינו על ידי משרד הרווחה כי הם דברים שעולים.
<הילה טנא-גלעד: אז זה באמת נושא של גוף מתאם, שהאמנה מדברת על גוף מתאם כללי.
<הילה טנא-גלעד: הנושא של ממשק והטיפול בגברים אלימים, כאמור גם זה.
<הילה טנא-גלעד: סוגיות של דיווח, של גורמי מקצוע על חשד לאלימות, על מניעת פשע, כל מיני היבטים, גם של בעלי מקצוע בתחום הרפואה וגם של בעלי מקצוע אחרים.
<הילה טנא-גלעד: הנושא של פיצויים לקורבנות, פיצויים על ידי המדינה- - - חשוב לי להדגיש, באמנות בינלאומיות, אני רק אציין, יש מנגנון שנקרא הסתייגות שזה אומר שבעצם מדינה במהלך ההצטרפות מודיעה שהיא מסתייגת מסעיף מסויים.
<הילה טנא-גלעד: כלומר, לא מחילה אותו או מחילה אותו בצורה מסויימת.
<הילה טנא-גלעד: באמנה הזאת, ספציפית, אי אפשר להסתייג באופן גורף, יש כמה וכמה סעיפים ספציפיים שמהם אפשר להסתייג וכמה וכמה בעיות שיש לנו בתחום הזה מבחינת פערים אנחנו כנראה נפתור - - -
עאידה תומא סלימאן: אפשר לדעת מה הסעיפים שיש לכם הסתייגויות?
<הילה טנא-גלעד: סעיפים שבהם יש אפשרות להסתייג.
<הילה טנא-גלעד: רכיב אחד זה באמת פיצויים מטעם המדינה לקורבנות שזה סעיף שאפשר להסתייג ממנו.
<הילה טנא-גלעד: אני אציין לאורך זה ממה ניתן להסתייג שזה הסתייגות שעשו- - - אנחנו גם מיפינו את ההסתייגויות של מדינות אחרות, זה סעיף שהייתה לגביו הסתייגות דיי רחבה.
<הילה טנא-גלעד: הנושא של ביטול נישואין כפויים זה משהו שמופיע באמנה, זה משהו שלא קיים בשיטה המשפטית שלנו בגלל הסטטוס קוו.
<הילה טנא-גלעד: כאן אנחנו ביצענו התייעצויות, כמובן, בתוך ייעוץ וחקיקה עם מי שאמון על נושא המעמד האישי.
<הילה טנא-גלעד: האמנה בעצם אומרת שתהיה אפשרות לבטל נישואים כפויים זו אופציה שלא - - -
עאידה תומא סלימאן: אז כלומר אתם עדיין מתייעצים בנושא הזה?
<הילה טנא-גלעד: אנחנו עדיין מתייעצים.
<הילה טנא-גלעד: אופציה אחת שקיימת היא להכניס, מה שנקרא, לשלב לא הסתייגות, אלא הצהרה פרשנית שבעצם אומרת שבתחומים הללו בדומה שמה שעשינו למשל באמנת CEDAW, באמנה על נושא ביעור כל צורות האפליה נגד נשים בנושאים של מעמד אישי ונסייג את זה לסעיף הספציפי באמנה חל הסטטוס קוו, קרי כל עדה דתית קובעת מה נעשה בתוך העדה שלה.
<הילה טנא-גלעד: אנחנו התייעצנו גם לגבי איך זה ייתפס מול המזכירות של האמנה וזו אחת הסוגיות שאנחנו צריכים לבדוק מולם פעם נוספת, להבין איך זה קורה.
<הילה טנא-גלעד: מכוון שבכל שאר המדינות שחברות- - - בעצם כל המדינות במועצת אירופה, כולל למשל טורקיה שהייתה הדוגמה הראשונה שזה קיימים נישואים וגירושים אזרחיים, ולכן זה משהו שאנחנו נצטרך לראות איך מתמודדים איתו.
<הילה טנא-גלעד: נושא נוסף - - -
עאידה תומא סלימאן: כלומר כל שאר המדינות הן מדינות חילוניות.
עאידה תומא סלימאן: להבדיל.
<הילה טנא-גלעד: להבדיל.
<הילה טנא-גלעד: הנושא של - - -
<קריאה: אנחנו לא מדינה חילונית ?
עאידה תומא סלימאן: מה זה שניסיתי לרמוז לו.
<הילה טנא-גלעד: אני רק מציינת מה הפערים.
<הילה טנא-גלעד: האמנה מדברת על אופציה של הפללה של אלימות פסיכולוגית כאשר קיימת אפשרות שזה ייעשה, בעצם הסנקציה לא תהיה פלילית, אלא סנקציה אחרת.
<הילה טנא-גלעד: שזה אחד הדברים שאנחנו בוחנים כרגע.
<הילה טנא-גלעד: זאת אומרת שבמקרה שהאלימות היא פסיכולוגית הענישה או הסנקציה זה בעצם זה, ואני בטוחה שהמחלקה הפלילית אצלנו תוכל להסביר את הפערים, הסנקציה תהיה לא פלילית.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, זאת ההמלצה של המחלקה אצלכם או של האמנה?
<הילה טנא-גלעד: האמנה עצמה נותנת את האופציה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: נותנת אופציה אבל לא מחייבת.
<הילה טנא-גלעד: לא, לא מחייבת.
עאידה תומא סלימאן: אפשר להשאר עם סוג הפללה שהוא - - -
<הילה טנא-גלעד: כן, אבל זה לא קיים כרגע בחקיקה הישראלית.
עאידה תומא סלימאן: אני רק לא רוצה שייחסם.
<הילה טנא-גלעד: אוקיי.
<הילה טנא-גלעד: נושא של סמכות שיפוט בינלאומית וביטול תנאי הפליליות הכפולה, כאן אנחנו עקרונית נרצה לשלב הסתייגות כי אנחנו רוצים להשאיר לעצמנו את האופציה מבחינת הדין הפלילי.
<הילה טנא-גלעד: וזה אני חושבת שכמעט כל המדינות הסתייגו מהרכיב הזה.
<הילה טנא-גלעד: נושא של פיקוח על מבצעי העבירה שהורשעו שזה משהו שגם מופיע בתכנית של משרד הרווחה ממה שראינו ואני אתן להם להרחיב.
<הילה טנא-גלעד: נושא של אלימות בין בני זוג כנסיבה מחמירה בדין הפלילי שלא קיים אצלנו.
<הילה טנא-גלעד: בעצם כל הרחבה של - - -
<קריאה: למה קיים- - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, אם יש הבהרות, אם יש עוד דברים שתרצו להוסיף להרשם.
<הילה טנא-גלעד: יש באמנה שורה של 9 נסיבות מחמירה.
<הילה טנא-גלעד: זו הנסיבה המחמירה שלא קיימת אצלנו כל השאר מכוסה היטב בדין הפלילי שלנו.
<הילה טנא-גלעד: כל הנושא של באמת פיקוח במקרה של הפרה של צווי מניעה והגנה שזה גם אני הייתי מבקשת ממשרד הרווחה.
<הילה טנא-גלעד: הנושא הבא שהוא יחסית כבר שבו אנחנו עדיין צריכים לראות איך אנחנו מודדים זה סעיפים של מעמד הגירה, תושבות ומקלט.
<הילה טנא-גלעד: אחד הסעיפים אפשר להסתייג וזה גם מה שעשו רוב המדינות שהצטרפו.
<הילה טנא-גלעד: שני הסעיפים האחרים אנחנו עדיין בשיח פנימי אצלנו לראות איך אנחנו מתמודדים כשהובהר לנו שאין כוונה להוסיף רכיבים על הסעיפים שקיימים באמנת הפליטים ועשינו כאן התייעצות ממוקדת גם עם רשות האוכלוסין וההגירה, גם עם מזכירות האמנה, גם אצלנו בתוך ייעוץ וחקיקה, אבל כאן יש עדיין פער שאנחנו צריכים לראות איך מתמודדים איתו.
<הילה טנא-גלעד: אז זה השלב שבו אנחנו נמצאים עכשיו.
<הילה טנא-גלעד: אנחנו כרגע השלמנו מיפוי ראשוני, אנחנו מחכים להשלמת התשומות.
<הילה טנא-גלעד: אני מודה שהרבה דברים חיכו באמת להמלצות של הוועדה הבין משרדית ששם יש הרבה התייחסות להרבה רכיבים של האמנה.
<הילה טנא-גלעד: חשוב לי להדגיש שבמסגרת העבודה הפנימית ההוראות של האמנה הועברו לוועדה הבין משרדית והופצו בין הצוותים כדי שההוראות שלה יהיו לנגד עיניהם כשהם עושים את העבודה והחשיבה שלהם כדי שגם השיח בתוך הוועדה הבין משרדית והצוותים יתכתב עם האמור באמנה כדי לוודא שאנחנו עומדים בקריטריונים במיטב מה שאפשר.
<הילה טנא-גלעד: אני אשמח באמת אם הם ישלימו כי הם נוגעים להרבה רכיבים.
עאידה תומא סלימאן: אני בדיוק חשבתי שכדאי עכשיו באמת לעבור לוועדה ואני מבינה, חגי, שאתה תייצג את הוועדה במקרה הזה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו אחר כך ניגש למשרד החוץ כי אם לא נפתור את הבעיות שכבר הוזכרו או את הפערים שכבר הוזכרו וכל נושא ההסתייגויות אני לא חושבת שנוכל להתקדם לאנשהו.
עאידה תומא סלימאן: לא שאני מסכימה עם כל ההסתייגויות אבל בוא נשמע לפחות מההשוואה שעשיתם תוך כדי עבודת הוועדה האם קיבלתם על עצמכם חלק מההמלצות, האם יכולתם לפתור או להמליץ על איך פותרים חלק מהפערים הקיימים בין המצב שלנו לבין המצב שהאמנה חותרת אליו.
<חגי מויאל: טוב, קודם כל כמו שהוצג כאן לפני רגע, הוועדה דנה בדיונים שלה על בסיס האמנה גם וניסינו להתייחס לכמה שיותר פרמטרים בתוך האמנה שיש פערים בין מה שקיים פה בישראל לבין מה שהאמנה דורשת ולמצוא להם פתרונות במסגרת תתי הוועדות.
<חגי מויאל: ואכן תתי הוועדות התייחסו כמעט לכל הסעיפים, אולי אפילו לכולם.
<חגי מויאל: אני אתחיל קודם כל בסטטוס של הוועדה, הוועדה סיימה את עבודתה, היא אמורה להיות מוצגת השבוע אבל לפני רגע לחשו לי שיכול להיות שזה נדחה לוועדת שרים לענייני אלימות.
<חגי מויאל: הדו"ח עצמו, כמובן, אני מדבר על הדו"ח - - -
עאידה תומא סלימאן: שנייה, שנייה, מה עם הדו"ח?
<חגי מויאל: הדו"ח אמור להיות מוצג השבוע, מחר, אלא אם כן יש ביטול ואני מחכה שיעדכנו אותי לוועדת שרים לענייני אלימות.
עאידה תומא סלימאן: עוד לא הוצג?
<חגי מויאל: לא עדיין לא הוצג.
<חגי מויאל: כן.
<חגי מויאל: זה אמור - - -
עאידה תומא סלימאן: עבר הרבה זמן מאז שהצגתם אצלי פה בוועדה.
<חגי מויאל: אנחנו לא שולטים בלוחות זמנים של ועדת שרים אבל ב-15 לחודש זה יכול להיות.