GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכל יוספוב: ברגע שהן לא מוכנות ואין לנו שום בסיס שאנחנו יכולים להעביר למשטרה אז אנחנו מסרבים את הכניסה שלהן לארץ.
<מיכל יוספוב: אם הן מוכנות לשתף פעולה ונותנות מידע לגבי המקור, המידע הזה מועבר למשטרה.
<מיכל יוספוב: ברגע שהוא מועבר למשטרה והמשטרה מבקשת שהיא תישאר פה בארץ ויש פה ראשית ראיה שמדובר אכן בקורבן היא תעבור למקלט.
עליזה לביא: אוקיי, זה אחת, אבל מה קורה לאותה אישה שלא מוכנה לדווח?
עליזה לביא: היא נמצאת בשדה התעופה, אתם מעלים אותה על טיסה חזרה?
<מיכל יוספוב: לא, אם היא לא משתפת פעולה, לרוב הן מבקשות לחזור חזרה.
עליזה לביא: ואז הן עולות לטיסה הבאה - - -
<מיכל יוספוב: הן עולות לטיסה הבאה ל - - -
עליזה לביא: למקום שממנו הן הגיעו.
<מיכל יוספוב: לארץ המוצא.
עליזה לביא: את יכולה לתת לנו מספרים?
עליזה לביא: כמה נשים - - -
<מיכל יוספוב: אין לי כרגע מספרים, אבל אם הוועדה תרצה אנחנו - - -
עליזה לביא: אנחנו מבקשים לקבל בשבועיים הקרובים נתונים, כמה נשים וגברים, אבל אני מניחה שזה יותר נשים, הגיעו למדינת ישראל בשנה החולפת וסורבו להיכנס בשל חשד.
<מיכל יוספוב: אין בעיה.
<מיכל יוספוב: העברנו את זה גם לוועדה לפני בערך חצי שנה.
עליזה לביא: יש לנו נתונים, אריאלה?
<מיכל יוספוב: אנחנו העברנו את זה לוועדה לפני חצי שנה כשהיה דיון גדול, אם את זוכרת - - -
עליזה לביא: אוקיי, אנחנו נבדוק את זה אצלנו.
<מיכל יוספוב: אין בעיה, אני אעדכן את הנתונים ואני אעביר את זה.
עליזה לביא: כמה נשים מועברות למשטרה?
עליזה לביא: את זה את יודעת?
עליזה לביא: כמה מקרים?
<מיכל יוספוב: בודדים.
<מיכל יוספוב: ממש בודדים.
עליזה לביא: אם ניקח איקס של נשים שמגיעות, כמה, חצי, שליש?
<מיכל יוספוב: אין לי בדיוק, אבל עד כמה שידוע לי זה בודדות, כי הן ממש לא רוצות לשתף פעולה.
עליזה לביא: אנחנו נפנה אחרי זה גם למשטרה לשמוע.
עליזה לביא: שאלה אלייך, נציגת הפרקליטות, לגבי ההערה הראשונה בדוח.
עליזה לביא: את רוצה לחזור על ההערה הראשונה, דניאל?
<דניאל מארקס: ההערה הייתה שחלק מהעונשים שמושתים לא מספיק חמורים, הם לא משקפים את דרגת החומרה הראויה למעשים.
<דניאל מארקס: זאת ההערה ששמענו אותה בשנים עברו.
עליזה לביא: הפרקליטות, עורכת הדין רחל לוי זוארץ מפרקליטות המדינה, בוקר טוב.
<רחל זוארץ-לוי: שלום, בוקר טוב.
<רחל זוארץ-לוי: אכן ישנה הערה ביחס לרמת הענישה המוטלת על נאשמים שמורשעים בעבירות מהסוג הזה, אבל חשוב לזכור שאנחנו עם דפוסים שונים, עם מאפיינים מאוד מאוד שונים של התופעה, מהתופעה המוקדמת אותה הכרנו, הדפוסים יותר מרוככים.
עליזה לביא: אז בואי תעשי לנו קצת סדר, גם לטובת מי ששומע אותך פעם ראשונה, למה את משווה?
<רחל זוארץ-לוי: אני רציתי להתחיל ולומר שבשנים המוקדמות, כשהכרנו את תופעת הסחר המאפיינים היו מאפיינים עם אלימות, היה עיכוב דרכון, היה שעבוד חובות, היו מגוון רחב של אלמנטים מאוד מאוד קשים שהופעלו כלפי אותן נשים.
<רחל זוארץ-לוי: רוב הנשים שהיו מגיעות לא היו יודעות למה הן מגיעות, סכום האתנן שהן קיבלו בתמורה למעשה המיני נלקח מהן, הגבילו אותן מבחינת אפשרות יציאה מהמקומות שבהם הן שהו ולכן באמת העונשים שהוטלו היו עונשים משמעותיים וארוכים והשוני הוא שלמעשה את התופעה הזאת, בפנים האלה של הסחר הנוקשה, צמצמנו באופן משמעותי ועל כך כן דיברנו בעבר גם סביב השולחן הזה.
<רחל זוארץ-לוי: המאפיינים העדכניים הם מרוככים יותר, במובן שהנשים יודעות שהן מגיעות לעסוק בזנות, הן מקבלות מחצית מסכום האתנן שמשולם עבור האקט המיני, הדרכון נשאר בידיהן במרבית המקרים, לא מופעלת אלימות או איומים ולכן יש משמעות גם לעונש שמוטל על המעשה.
<רחל זוארץ-לוי: אנחנו כמובן כן פועלים במרץ, גם באמצעות המשטרה, לאתר את אותם מקרים ולהעמיד לדין בהגשת כתבי האישום וזה כן מופיע ומפורט בדוח, אבל הענישה היא בהתאם לדפוסים המרוככים יותר שמאופיינת התקופה הנוכחית.
<רחל זוארץ-לוי: אני גם אציין ששמענו על זה ממש לאחרונה, שבחודש האחרון הוגש כתב אישום במחוז חיפה נגד צעירה בת 25 ובן זוגה שהפעילה מעין רשת של נשים לאורך תקופה ארוכה - - -
עליזה לביא: 7 שנים, מתקופת התיכון שלה.
<רחל זוארץ-לוי: כן, במקרה הזה רוב האישומים מייחסים לה גרימה לעזיבת המדינה, שזו למעשה עבירה שאנחנו מייחסים היום במרבית המקרים כי הנשים, שוב, כמו שהסברתי ואמרתי, יודעות למה הן מגיעות וכו', כן עדיין כתב האישום מונה התייחסות לניסיון בסחר וסחר סביב שלוש נשים שהגיעו באמצעות מתווכת.
<רחל זוארץ-לוי: זאת אומרת היו מקרים בודדים של עסקה באדם.
<רחל זוארץ-לוי: כך שאנחנו ודאי מחפשים לאתר את המקרים המתאימים שיש את הקפיצה מבחינת המדרגה בין העבירות, אבל חשוב לזכור שהעבירות שבדרך כלל מיוחסות הן שונות באופיין וגם העונש שקבוע בצדן הוא שונה, כי עבירת סחר בבני אדם, אם אני לא טועה זה 16 שנות מאסר, לעומת גרימה לעזיבת המדינה, שאנחנו מדברים על 7 שנות מאסר.
<רחל זוארץ-לוי: אז כמובן כבר בחינת סעיף העבירה, העונש שעומד בצדו הוא שונה והמאפיינים הם שונים, הדפוס הוא שונה ומכאן גם נגזרת הענישה המקלה יותר מהעונשים שדיווחנו עליהם בשנים עברו של עונשים של מספר שנים משמעותי עד כדי דו ספרתי, של שנות מאסר שהוטלו על הנאשמים.
<רחל זוארץ-לוי: לשמחתנו התופעה, כפי שהיא הייתה בפניה הקודמות, צומצמה באופן דרמטי ועל כך אנחנו מברכים.
<רחל זוארץ-לוי: אנחנו כמובן ממשיכים להיאבק במאפיינים החדשים של התופעה שגם בהם יש בהחלט ביזוי וניצול וחשש להגיע להסלמה ולהחמרה גדולה היותר.
<רחל זוארץ-לוי: כן אני אציין דוגמה נוספת, יש תיק שקבוע לערעור בבית המשפט העליון בחודש ספטמבר, של נאשם שניצל קטינה, ממש ניצל וסחר בה לביצוע עבירות מין בה ולפרסום דברי תועבה.
<רחל זוארץ-לוי: במקרה הזה בית המשפט הטיל עונש של 14 שנות מאסר ועל העונש הזה המדינה הגישה ערעור בגלל הקיצוניות החמורה של המקרה הזה.
<רחל זוארץ-לוי: כך שאנחנו גם מאתרים את המקרים שהם בדרגת חומרה שונה וגם אותם כמובן מביאים לפתחו של בית המשפט.
עליזה לביא: את כל הדברים האלה אתם תענו להערה?
עליזה לביא: אנחנו צריכים להגיב על ההערה הזאת, כי יש פה פער בין ההערה שקיבלנו לבין המציאות בשטח שמשתנה.
<רחל זוארץ-לוי: אנחנו עושים את זה בשיתוף מחלקת ייעוץ וחקיקה בינלאומית והדברים - - -
עליזה לביא: אז בואי נעבור עכשיו לדברים הטובים.
<דניאל מארקס: אז אני אתחיל באיפה שהיינו, גם היו ציונים לחיוב בתחום העמדה לדין, מספר החקירות, מספר ההרשעות.
<דניאל מארקס: בקשר לחקירות, לדוגמה, בשנת 2015 פתחה משטרת ישראל 234 תיקי חקירה בגין מקרים בהם מתקיים פוטנציאל לסחר למטרות ניצול מיני, לרבות 23 תיקים במקרים שנגעו לסחר מיני בילדים והם פתחו 158 תיקי חקירה במקרים בהם התקיים חשד לעבודה בכפייה.
<דניאל מארקס: אלה נתונים שצוינו בדוח ונתונים מרשימים גם כן בקשר להיקף ההרשעות.
<דניאל מארקס: בתחום ההסגרות, היה שיתוף פעולה משמעותי בין ממשלת ישראל בתיאום עם האינטרפול עם רשויות ברוסיה במסגרת הוצאת בקשת הסגרה נגד חשודים שהיו מעורבים בעבירות סחר.
<דניאל מארקס: ומשרדי הממשלה, בייחוד יחידת התיאום, פעלה נמרצות להמשיך את ההכשרה של גורמי אכיפת החוק, הכשרות רחבות היקף, סמינרים, סדנאות לפקידי ממשל, למשרדים השונים.
<דניאל מארקס: בתחום ההגנה על קורבנות סחר, המקלטים צוינו לחיוב, הם ממשיכים לפעול ולהעניק את שלל התכניות והסיוע לקורבנות ששוהים בהם.
<דניאל מארקס: הממשלה המשיכה לממן את מקלט מעגן, מקלט בו שוהים 35 נשים ומקלט אטלס, שיש שם 35 מיטות לגברים.
<דניאל מארקס: יש גם דירות מעבר לקורבנות סחר עם 18 מיטות שצוינו לחיוב, למרכז יום, או גם מרכז נוער.
<דניאל מארקס: הסיוע המשפטי החינמי שניתן לקורבנות סחר, בו אנחנו גאים במיוחד, המשיך לספק סיוע משפטי ללא תשלום לקורבנות סחר.
<דניאל מארקס: בשנת 2015 קיבל האגף לסיוע משפטי 132 בקשות לסיוע משפטי מקורבנות, לרבות 82 בקשות של מהגרים מאפריקה או מבקשי מקלט שהיו קורבנות סחר בסיני ומשמונה קורבנות שהיו אנשים בעלי מוגבלויות.
<דניאל מארקס: בתחום המניעה, הממשלה המשיכה לנקוט בצעדים למניעת הסחר ולהעלאת המודעות בקרב פקידי הממשל והציבור בכללותו.
<דניאל מארקס: היחידה לתיאום המאבק בסחר בבני אדם, שכידוע היא היחידה הלאומית למאבק בסחר בבני אדם שהמשיכה לפעול והוזכרה גם כמובן העבודה החשובה של הוועדה הנכבדת.
<דניאל מארקס: בתקופת הדיווח התכנסה הוועדה הזו באופן תדיר, צוין בדוח, ופעלה בתיאום עם משרדי ממשלה שונים לשם בחינת סוגיות הקשורות לסחר בבני אדם למטרות ניצול מיני או מדיניות הטיפול בתופעה.
<דניאל מארקס: אני אציין דגש אחד נוסף, שהוא הקו החם לעובדים, שהממשלה בשיתוף פעולה עם ארגוני חברה אזרחית המשיכה גם השנה להפעיל קו חם שפועל 24 שעות ביממה שמטרתו לסייע לעובדים הזרים שנמצאים בישראל מכוח הסכמים דו צדדיים.
<דניאל מארקס: זה הדוח.
<דניאל מארקס: שוב, כמילת סיום חשוב לי מאוד להדגיש שזו השנה החמישית שבה העשייה המרובה של המדינה בכללותה, על כל גופיה, מוכרת ואנחנו אסירי תודה על ההכרה הזאת בתחום.
עליזה לביא: תודה לך, דניאל מארקס, משרד המשפטים, המחלקה ליחסים בינלאומיים.
עליזה לביא: נעבור אלייך, הגב' דינה דומיניץ, מתאמת המאבק בסחר בבני אדם, משרד המשפטים, היחידה למאבק בסחר בבני אדם, בבקשה.
<דינה דומיניץ: שלום לכולם.
<דינה דומיניץ: אני אצטרף לחלק החיובי ואנצל גם את ההזדמנות באמת להודות לכולם, לכל השותפים שלנו, תודה רבה לדניאל ולהילה, שלא יכלה להגיע היום, אבל שכבר במשך שנים מכינות את הדוח ומגישות אותו ופועלות במשך כל השנה כדי לתאם את העבודה של כולם.
<דינה דומיניץ: תודה רבה לכל נציגי הממשלה שעובדים מאוד קשה במשך כל השנה, לארגונים הלא ממשלתיים ששיתוף הפעולה איתם מאוד מאוד חשוב לנו ואנחנו רואים בהם גורם ושותף מלא לכל דבר ועניין.
<דינה דומיניץ: הם ראשונים תמיד לגלות את כל התופעות, להציף את הדפוסים החדשים, תודה לכם.
<דינה דומיניץ: תודה רבה לכנסת, לוועדה, ליושבת ראש הוועדה הנכבדה.
<דינה דומיניץ: תקופת הדוח מתייחסת לשנת 2015 אז כשנגיש את הדוח הבא אנחנו כמובן נדווח על פעילות הוועדה הזו שהוקמה בפברואר השנה, אבל אני חייבת כבר לציין שבהחלט הוועדה מתכנסת באופן שוטף ואוזניכם תמיד כרויות לכל בקשה שמגיעה לקביעת דיונים דחופים, ממש מהרגע להרגע, ואני בטוחה שזה ימשיך גם במושב הבא.
<דינה דומיניץ: תודה רבה כמובן לאנשי השגרירות, למחלקת המדינה האמריקאית.
<דינה דומיניץ: גם אני מצטרפת לתודות על ההכרה של העשייה המשמעותית של המדינה, של ישראל, בתחום של המאבק בסחר.
<דינה דומיניץ: אנחנו כמובן נעזרים מאוד בדוח השנתי ככלי עבודה, ככלי למידה מאוד מאוד משמעותי עבורנו, עבור הפעילות שלנו.
<דינה דומיניץ: אנחנו ככל שנה מתכנסים לישיבה קרובה עם כל הנציגים הרלוונטיים כדי לדון בהפקת הלקחים והדגשים מהדוח הספציפי ולאחריה אנחנו גם נגיש את תשובותינו להערות השונות ולדגשים השונים.
<דינה דומיניץ: זו ישיבה שכבר נקבעה.
<דינה דומיניץ: בנוסף אנחנו מתחילים בהתנעת תהליך לעדכון התכניות הלאומיות שלנו בתחום המאבק בסחר בבני אדם, תכניות שלא עודכנו מאז שנת 2007 ולצורך כך אנחנו גם הקמנו פורום חדש של יועמ"שים מכל משרדי הממשלה.
עליזה לביא: מה עומד על הפרק בעדכון?
עליזה לביא: כלומר למה את חותרת בעדכון?
<דינה דומיניץ: אנחנו רוצים להגיש לממשלה לאישור תכנית לאומית חדשה למעשה שהיא תבנה תכנית של ארבע-חמש שנים קדימה, כי כמובן, כפי שגם רחלי אמרה, המצב השתנה, יש דפוסים חדשים, יש תופעות שכבר כמעט ומוגרו, אבל מהצד השני יש תופעות חדשות שעליהן הדוח גם מצביע, למשל הנושא של בעלי מוגבלויות שמובאים לישראל כדי לעסוק בקבצנות כפויה.
<דינה דומיניץ: זו תופעה שמאוד מאוד מטרידה אותנו.
<דינה דומיניץ: התופעה של הקהילה האריתריאית שהם קורבנות מחנות העינויים, לפחות בחלקם, שמאוד פגיעה ואולי מנוצלת כאן לזנות בתוך ישראל ותופעות שונות נוספות.
<דינה דומיניץ: אז ביחד כמובן עם כל הגורמים וגם עם הוועדה הנכבדה אנחנו מכינים איזה שהיא הצעה ואנחנו נבקש אינפוטים מכולם ונביא את הדברים בראייה קדימה.
עליזה לביא: אנחנו נשמח שתדווחו לנו כאן בוועדה על התכניות שלכם.
עליזה לביא: מתי להערכתך תוכלי לדווח לנו כאן בוועדה?
<דינה דומיניץ: אנחנו מתכנסים לישיבה ראשונה עם פורום הייעוץ המשפטי של המשרדים במהלך חודש אוגוסט.
<דינה דומיניץ: אני מניחה שלקראת סוף השנה אנחנו נספיק גם לקיים מפגשים כאלה עם הארגונים והנציגים המקצועיים של המשרדים, אז אני מניחה שלקראת סוף השנה אנחנו - - -
עליזה לביא: אז אנחנו נתכנס כאן בראשית דצמבר כדי לשמוע את ההיערכות שלכם על עבודת המטה שלכם עם ההיערכות לארבע-חמש השנים הקרובות.
<דינה דומיניץ: אני רוצה רק להוסיף ולהצטרף לברכות למשלחת האלבנית שאנחנו מארחים כאן היום וגם אתמול אירחנו, לבקשתם לבוא וללמוד מישראל על ה-good practices שלנו בתחום פיצויים לקורבנות סחר בבני אדם, איתור ומניעה ואנחנו ממשיכים איתם גם היום ומאוד מודים גם למשרד החוץ על הסיוע בעניין ולכל השותפים האחרים שהגיעו ונטלו חלק והרצו וכמובן על האירוח כאן בוועדה.
עליזה לביא: תודה רבה, דינה, תודה על השותפות ועל העבודה המשותפת.
עליזה לביא: משרד החוץ, סילביה ברלדסקי ברוך, סגנית מנהלת מחלקת ארגונים אירופאים, בבקשה.
<סילביה ברלדסקי ברוך: לא התבקשתי לדבר.
עליזה לביא: אז אנחנו כן מבקשים שתדברי, את נציגת משרד החוץ.
עליזה לביא: למשרד החוץ אין מה לומר בנושא?
<סילביה ברלדסקי ברוך: אנחנו בעצם היינו מעורבים בזווית של השיגור של דינה לכנס בנושא מאבק בסחר בבני אדם, שארגון אבש"א, ארגון הביטחון ושיתוף פעולה באירופה, יזם וארגן ואנחנו רואים עכשיו את הפירות הנפלאים של הדבר הזה כי שם נוצרו המגעים, בין היתר, עם האלבנים ועם עוד מדינות רבות אחרות ובעקבות המפגש הזה גם הגיעה המשלחת האלבנית, גם בהמשך, בספטמבר, תגיע משלחת מקדונית בנושא של סחר באיברים, כך שלנו נראה ששיתופי הפעולה והפעילות בכל התחומים, זה תחום מקצועי, שהוא לא תחום ספציפי של משרד החוץ, אבל ההשתתפות של הנציגים שלנו בכנסים בינלאומיים שכאלה בעצם יכולה להוליד פעולות גם ברמה הבינלאומית וגם ברמה הבילטראלית, כמו שאנחנו רואים עכשיו עם אלבניה ובעתיד עם מדינות נוספות.
<סילביה ברלדסקי ברוך: מבחינתי זו אינדיקציה לחוזקות שלנו, גם בתחום המאבק בסחר בבני אדם, שאני לומדת עליהם יחד עם כולם.
<סילביה ברלדסקי ברוך: כמובן שגם אנחנו מאוד מברכים על הפעילות הזו ועל השתתפות המשלחת האלבנית ספציפית בפעילות.
עליזה לביא: תודה רבה, משרד החוץ.
עליזה לביא: מעגן, מקלט לקורבנות סחר בבני אדם, עורכת דין יסמין קונפינו, מנהלת המסגרות מעגן ואטלס.
<יסמין קונפינו: שלום רב.
<יסמין קונפינו: אני מאוד שמחה ומתרגשת להיות במעמד הזה שבאמת שוב מכירים בנו, ואני לא אחזור על דברי כולם.
<יסמין קונפינו: אני רק רוצה לומר שבמהלך 12 שנות הפעילות של מקלט מעגן ו-7 שנות הפעילות של מקלט אטלס טיפלנו בכ-750 קורבנות, נשים, גברים וילדים, חלקם נולדו במסגרת המקלט.
עליזה לביא: במהלך 2015?
<יסמין קונפינו: במהלך 12 שנות הפעילות של המקלט מאז שהוא נוסד, המקלט הראשון, בשנת 2004.
<יסמין קונפינו: במהלך השנים האלה אנחנו בהחלט היינו עדים לשינוי בתופעות של הקורבנות, אם זה התחיל מתופעה מאוד קשה של קורבנות סחר לזנות, מ-2007 אנחנו רואות גם נשים קורבנות עבדות מקרב מהגרות העבודה ומ-2010 האוכלוסייה הדומיננטית של המקלט הפכה להיות אוכלוסיית הנשים האפריקאיות שעברו במחנות העינויים ובעצם הוחזקו בתנאי עבדות לצורך ניצול מיני.
עליזה לביא: 750 במהלך העשור האחרון, אבל מה קורה בשנת 2012, 13', 14', 15', שזה הדוח, תנסי לחלק לנו את ה-750 בגדול.
<יסמין קונפינו: אני רק אדבר על כך שמדי שנה שוהות במקלטים כ-40 נשים, הן מחולקות לשלוש קבוצות דומיננטיות, נשים קורבנות סחר לזנות, שלצערי כרגע אנחנו רואים שיש קצת עלייה במספר של הנשים האלה, אבל עלייה לא משמעותית.
עליזה לביא: מאיפה הן מגיעות לסחר בזנות?
<יסמין קונפינו: הנשים מגיעות בעיקר מרוסיה, מאוקראינה ועכשיו יש לנו גם ממולדובה.
עליזה לביא: איך הן מגיעות?
<יסמין קונפינו: איך הן מגיעות?
<יסמין קונפינו: זה כבר חבריי יוכלו לציין.
<יסמין קונפינו: בעיקרון מדובר בנשים שחלקן יודעות שישראל עדיין יכולה לשמש כמדינת יעד לצורך התופעות האלה ולכן הן מגיעות באמצעות אתרים, אתרי אינטרנט, הן יודעות למה הן מגיעות, כלומר לעסוק בזנות לתקופה של שלושה חודשים, בהיותן תיירות.
עליזה לביא: אשרת תיירות, הן מנצלות את אשרת התיירות ובאות לכאן.
<יסמין קונפינו: בהחלט.
עליזה לביא: זה משהו עצמאי?
עליזה לביא: כלומר הן מזהות באינטרנט או שיש פה את המפעיל?
<יסמין קונפינו: שוב, חלק מהפרשות נחקרות וכל פרשה לגופה, אז אני לא רוצה להצביע על איזה שהיא מגמה.
עליזה לביא: דפוס, אם את יכולה לזהות.
<יסמין קונפינו: אני מעדיפה שלא, אני גם מעדיפה להשאיר את זה לרשויות האכיפה והמשטרה, שהם חוקרים את הנשים, אנחנו משתדלים כמה שפחות להתערב וכמה שיותר להתעסק בפן הטיפולי של השיקום ובעצם לסייע לנשים האלה לעמוד על הרגליים בצורה עצמאית בעבודה נורמטיבית ולא בעיסוק בזנות, שזו עבודה בפני עצמה, כיוון שמדובר לצערי בנשים שזנות, החוויה של הזנות, היא לא החוויה הראשונה שלהן במדינת ישראל אלא במדינות אחרות בעולם.
<יסמין קונפינו: הן עוברות ממדינה למדינה וכאשר הן מגיעות לישראל, לשמחתנו, הודות למידע מודיעיני ולמשטרה הן באמת מגיעות למקלט.
<יסמין קונפינו: אלה שמוכנות לשתף פעולה ומוכנות לעבור איזה שהוא תהליך שיקום ולאחר מכן, לאחר כשנה הן אמורות לחזור למדינת המוצא עם כלים וצורת הסתכלות קצת שונה על העניין, על התופעה.
עליזה לביא: מה משך השהות הממוצע במקלט?
<יסמין קונפינו: משך השהות הוא כשנה, על פי החלטת ועדת היגוי, כאשר במקרים חריגים אנחנו גם מאריכים את השהות במידת הצורך.
עליזה לביא: בלי להיכנס לנושא של מה שאת לא רוצה לדבר עליו, אבל הבחירה של אותן נשים בישראל נובעת ממה?
עליזה לביא: מה הן יודעות על ישראל, למה הן בוחרות לבוא לישראל?
<יסמין קונפינו: ישראל מוצגת ברשתות, למיטב ידיעתנו, איך שהסוחרים או הסרסורים מציגים את זה, כמדינה או כעיר, הרבה פעמים זה עיר מסוימת, שהיא לחוף ים והם מתארים את זה בצורה מאוד יפה ומקושטת, אומרים להן שהן יוכלו לבחור את מספר הלקוחות וכמו שחברתי קודם ציינה, מבחינת האתנן ושכעבור שלושה חודשים הן יוכלו לחזור למדינה שלהן ושלא יהיה שום קושי.
<יסמין קונפינו: בסך הכול הציור הוא מאוד כביכול מושך.
<יסמין קונפינו: מרגע שהן מגיעות לכאן התופעות משתנות מאישה לאישה וממקרה למקרה, אבל היו גם מקרים של ניסיון לאונס ושל בדיקת הסחורה, אני בכוונה אגיד את זה ככה בצורה הזו, ניסיונות של כפייה, קבלת לקוחות בניגוד לרצונן, גם כשהן חולות וגם כשהן לא מעוניינות להמשיך בנושא הזה, יש הרבה מניפולציות רגשיות שנעשות עליהן.
<יסמין קונפינו: ואנחנו שמים לב שבשנים האחרונות מדובר בנשים שהן יותר משכילות, שחלקן מגיעות מערים, כולל ערי בירה, במדינות השונות, עדיין כשחוקרים יותר לעומק מגלים שמדובר בסיפור עמוק של ניצול, או במסגרת המשפחה, או בשנות הילדות הראשונות, נשים שבאמת עברו כל מיני טראומות שהביאו אותן למקום שאליו הן הגיעו עכשיו.
עליזה לביא: ופה המקום גם לברך אתכם על העבודה הנהדרת, החשובה.
<יסמין קונפינו: תודה רבה.
עליזה לביא: באמת אולי נשמע אותך, גלית, את הסיפור שלך.
עליזה לביא: נעצור פה רגע ונראה את העבודה המיוחדת שלך.
עליזה לביא: ספרי לנו את הסיפור.
<גלית עינב: שלום לכולם.
<גלית עינב: שמי גלית עינב, אני בוגרת שנקר, אמנם התחלתי בגיל מבוגר, אבל סיימתי לפני שלוש שנים ועבודת הגמר שלי עסקה נגד סחר בנשים ובכלל בבני אדם, כל אחד קיבל סיכום של הסיפור.
<גלית עינב: הסיפור, אני אספר ממש בקצרה, הוא התחיל כשיום אחד אני מחנה את המכונית שלי, חוסמת אותי מכונית ומתחילה להוריד מצעים, בגדים, סדינים, הכול, ושוב מחזירה.
<גלית עינב: ואז אני מתחילה לעקוב.
<גלית עינב: אני מגיעה ממחקר באתנומוזיקולוגיה ומוזיקולוגים, אני יודעת ששם חוקרים, אז אני רוצה לראות מה התופעה הזאת ואז אני מגלה, זה היה לפני כמה שנים, שיש דירה בתוך בניין ושם מתנהל סחר בנשים, ישנן נשים וישנם לקוחות.
<גלית עינב: ואני מגיעה כל יום לראות, אני מגיעה בבוקר מוקדם, אני רואה אותה תופעה.
<גלית עינב: אני מגיעה בערב, אני רואה את האנשים ששומרים, על כל המדרכה עוברים לכאן ולכאן ואז אני מחליטה לעשות את עבודת הגמר שלי באמת על סחר בנשים, מה קורה, מה הרגשות, מה קורה שם.
<גלית עינב: מאוד קשה להעביר לאמנות ועיצוב, אני מגיעה דווקא מעיצוב תכשיטים, להעביר את זה בצורה אחרת, לא דרך כתב ולא בצורה דידקטית, אלא לפנות לרגש של האנשים ולהבין ולהבין שכמו שיש תכשיט שהוא one of a kind piece, שזה משהו יקר יותר, ככה אותה אישה יקרה לי מאוד.
<גלית עינב: באחד השיעורים התבקשנו להביא אוספים, אני הבאתי את הגפרורים הישנים שלי והחלטתי שאני עושה איתם משהו.
<גלית עינב: בלילה אני מתחילה ללפף את הגפרורים ואז בעצם נוצרות לי ארבע נשים קטנות של גפרורים, כשהגפרורים פירושם להשתמש ולזרוק, סיימת, אתה זורק.
<גלית עינב: המיצב הראשון שלי מופיע שם.
<גלית עינב: אלה ה-300 ומשהו גפרורים ראשוניים שבאמת עשיתי אותם.
<גלית עינב: כל גפרור נעשה בצורה עיצובית וסמלית, כלומר אם יש לי פנינים, אני משתמשת בפנינה כאישה, הפנינים הן פנינים מלאכותיות, הן מחוררות, משתמשים בהן, אני משתמשת בקשירות, אני משתמשת בגפרור עצמו של להבעיר, להשתמש ולזרוק וכל הקשירות שלי נעשות דרך חוטי ברזל, חוטים של כסף טהור, חוטי טקסטיל והכול מלופף.
<גלית עינב: בעצם אני מעצבת את התחושה האישית שלי, מה שאני חשה כלפי אותה אישה או כלפי הבן אדם עצמו שנסחר וקשור.
<גלית עינב: הפרויקט המשיך וניסיתי לראות מה אני ממשיכה ובודקת, מה זה להשתמש ולזרוק הזה ואז אני מגיעה לפקקים.
<גלית עינב: אני מגיעה לפקק ומשטחת אותו, מוציאה אותו מהפקק עצמו, שגם הוא גומר את השימוש שלו כשפותחים, ואני הופכת אותו לדמות נשית.
<גלית עינב: אם תוכלו לראות את זה אחרי זה, זה שם, כאשר לכל תליון יש שרשרת של דסקית, כמו חיילים, והנשים עצמן בצורה מופשטת, אבסטרקטית.
<גלית עינב: משם, מהדברים האלה ישנם ספרי סקיצות שללא מילים מספרים את הסיפור.
<גלית עינב: דרך החבישות והקשירות וחוסר המילים, ותוכלו לראות את זה בגלויות שהן גלויות שלא נשלחו, שמנו אותן מסביב.
<גלית עינב: כל גלויה מתארת מצב וקושי וכאב, חבישה וקשירות.
<גלית עינב: מבחינה אסתטית זה אמור להיות משהו אסתטי ושקט ונעים, אבל כשמסתכלים זה הופך להיות משהו מאוד קשה.
<גלית עינב: כל יום אני מעלה בפייסבוק גפרור אחד, שיש לו שלוש זוויות צילום, זווית אחת אני כותבת בעברית וזווית אחת באנגלית, הפייסבוק שלי הוא public, שאתם יכולים להיכנס.
<גלית עינב: מהדברים ההם, החדשים, הצבתי במיצב שמאחורי עליזה.
<גלית עינב: פה יש לנו סיכות ביטחון, כל סיכת ביטחון מתארת אישה.
<גלית עינב: היא מתארת את הניגוד שבין הביטחון לבין המצב של האישה ובעצם הן הופכות להיות אנונימיות.
<גלית עינב: בתוך המצב האנונימי הזה שקיים במיצב בעצם כל אחת מקבלת את האישיות שלה, את הכאב שלה, את הרגישות שלה.
<גלית עינב: הפרויקט הוא פרויקט עצום, אני הבאתי ממש רק כמה נגיעות מתוכו והסיום של הפרויקט הוא בנוסף לשרשראות האלה, שוב, זה לא ממש שרשראות, אלא יותר פריטים שניתן לענוד אותם ולדעת שזה נגד סחר בנשים.
<גלית עינב: יש את הדברים האסתטיים האלה, השרשראות האסתטיות, שהם באמת עבודה סיזיפית נשית, שגם פה יש את אותה עבודה, של קשירות וליפופים ופנינים.
<גלית עינב: בשרשראות האלה אני מציגה את הפן השני, את הפן של עבודה נשית, עבודה סיזיפית אמנם, אבל נשית ויפה ואסתטית, מול העבדות הנשית שמתוארת על ידי כל הגפרורים.
<גלית עינב: זה בצורה מאוד מאוד מהירה, פחות או יותר, על הפרויקט.
<גלית עינב: ניתן לקרוא את זה בדפים, יש את זה גם בעברית וגם באנגלית ותודה רבה.
עליזה לביא: תודה רבה, גלית.
עליזה לביא: תודה על הצעקה במיצג האמנותי הזה.
<גלית עינב: אני היום בגפרור מספר 613.
<גלית עינב: כל יום זה עולה בפייסבוק תחת גלית עינב באנגלית, אתם מוזמנים לראות.
עליזה לביא: הזכרתי בראשית דבריי ונמצא איתנו היום שגריר נורבגיה, מר ג'ון הנסן באואר.
עליזה לביא: קודם כל תודה.
עליזה לביא: נורבגיה נמצאת גם בדירוג מספר אחד ואני שמחה מאוד שאתה נמצא כאן איתנו, בבקשה אדוני.
<Jon Hanssen-Bauer: (תרגום חופשי מאנגלית): תודה רבה.
<Jon Hanssen-Bauer: הדיון הזה מאוד מעניין, המצב בנורבגיה מאוד דומה.
<Jon Hanssen-Bauer: זו סיטואציה מאוד מאתגרת ומורכבת.
<Jon Hanssen-Bauer: בשל הגבולות הפתוחים באירופה אנחנו גם ניצבים מול מכשולים נוספים, אנשים רבים מגיעים מכל חלקי אירופה ונסחרים לתוך נורבגיה לצרכי עבודה ורבים מהם לצרכי זנות.
<Jon Hanssen-Bauer: בנורבגיה, ב-2009, ניסו לאסור צריכת זנות ככלי להיאבק בסחר בבני אדם.
<Jon Hanssen-Bauer: ב-2009.
<Jon Hanssen-Bauer: זה היה על סדר היום בנורבגיה, היה ויכוח, היו שחשבו ל - - - זנות בחוק ולהעביר זאת לשליטת המדינה.
<Jon Hanssen-Bauer: הממשלה הנוכחית עשתה הערכה מחדש של המצב ב-2014 ועכשיו אנחנו רואים את התוצאות.
<Jon Hanssen-Bauer: הטיעון המרכזי לחקיקה הזו ב-2009 הוא, כמו שאמרתי, לאסור סחר באנשים, אבל יש עוד מטרות.
<Jon Hanssen-Bauer: רצינו לשנות את הגישה בחברה נגד צריכת זנות, רצינו להקטין את היקף שוק המין ורצינו להקטין את מספר הגברים והנשים שמנוצלים לזנות.
<Jon Hanssen-Bauer: כך שלהפחית את שוק הזנות, הייתה המחשבה מאחורי זה.
<Jon Hanssen-Bauer: הממשלה הנוכחית רוצה לשנות את החוק הזה, אך אחרי ההערכה הם שינו את דעתם ואני חושב שזה יהיה מאוד קשה לשנות את דעתם בחזרה כרגע.
<Jon Hanssen-Bauer: המדינה היחידה שאני יודע שעשתה את זה היא שבדיה.
<Jon Hanssen-Bauer: אני חושב שאולי גם איסלנד, אבל אני לא יודע על עוד מדינות שעשו את הצעד הזה.
<קריאה: צרפת.
<Jon Hanssen-Bauer: (תרגום חופשי מאנגלית): צרפת?
<Jon Hanssen-Bauer: אוקיי.
<Jon Hanssen-Bauer: המחקר, הוא לא אומר הרבה על האפקט שזה יעשה על הסחר בבני אדם.
<Jon Hanssen-Bauer: הסחר בבני אדם בנורבגיה כנראה יותר התעצם מאשר פחת, אבל הסחר בנשים לצורך זנות פחת לאורך השנים.
<Jon Hanssen-Bauer: הם מצאו ששוק הזנות התכווץ במשהו כמו בין 20% ל-25%, קשה לאמוד את זה, אבל אני חושב שישנה הקטנה של הסחר בזנות.
<Jon Hanssen-Bauer: הביקורת נגד זה היא שלהפוך את זה ללא חוקי ישים את הנשים האלה במקום יותר פגיע.
<Jon Hanssen-Bauer: יש דוחות שמראים שהנשים מרגישות שהביטחון שהיה להן לפני כבר לא קיים.
<Jon Hanssen-Bauer: זה דחף את הזנות מחוץ לרחובות, למקומות הדיסקרטיים והמופרדים, שבהם נשים מרגישות יותר חשופות לאלימות, לדוגמה.
<Jon Hanssen-Bauer: אז זה מאוד קשה לדעת.
<Jon Hanssen-Bauer: הוויכוח הזה ימשיך בנורבגיה, אבל ההיגיון שלי אומר שישאירו את החוק כפי שהוא, כרגע ובשנים שיבואו, ואני חושב שצריך להתמקד הרבה יותר בלהגן על הנשים האלה, קורבנות הסחר, ובמניעה מאשר לעבוד על החקיקה עצמה.
<Jon Hanssen-Bauer: אתם ראיתם שמעט מצרכני המין נרדפים.
<Jon Hanssen-Bauer: זה עבד במקומות אחרים ואם יאכפו את החוק זה יכול להוריד את מספר צרכני שירותי זנות.
<Jon Hanssen-Bauer: זה תלוי מאוד בסדר העדיפויות של המשטרה.
<Jon Hanssen-Bauer: אנחנו צריכים לחפש כלי למעקב אחרי הדברים ובדרכים להילחם בסחר בצריכת מין יותר מאשר בחקיקה.
<Jon Hanssen-Bauer: כך אני חושב.
עליזה לביא: תודה רבה, על ששיתפת אותנו, אדוני השגריר.
עליזה לביא: בוקר טוב, חבר הכנסת יהודה גליק, תודה רבה שהצטרפת אלינו, תודה שאתה איתנו.
יהודה גליק: מצטער על האיחור, הזעיקו אותי, מאוד רציתי לבוא.
עליזה לביא: אנחנו עכשיו ניתן את רשות הדיבור לשגריר אלבניה.
עליזה לביא: נמצאת פה - - -
<קריאה: סגנית השר.
עליזה לביא: נמצא פה שגריר אלבניה, אבל מי שתדבר עכשיו היא גב' אלונה גייברג, סגנית שר הפנים.
עליזה לביא: המשלחת האלבנית באה ללמוד מהידע שלנו כאן והיא אורחת שלנו, כדי להתמודד עם התופעה.
<Elona Hoxha: (תרגום חופשי מאנגלית).
<Elona Hoxha: תודה, גברתי היושבת ראש, המשתתפים, מתאמת המאבק נגד סחר בבני אדם בישראל, דינה, ותודה רבה על קבלת הפנים היפה של המשלחת שלנו בישראל, אנחנו מאוד נהנים.
<Elona Hoxha: אנחנו כאן כבר יומיים ואנחנו מחכים לפגישות העבודה כדי ללמוד יותר מישראל על המאמצים שעושים פה כדי להילחם בסחר בבני אדם ובזנות.
<Elona Hoxha: אלבניה היא בדירוג השני, מ-2014 אנחנו בדירוג השני, כך שזו השנה השנייה שאנחנו בקטגוריה הזו וממשלת אלבניה התקדמה מאוד, והדוחות מציינים את זה, בשנתיים האחרונות.
<Elona Hoxha: כמובן שיש לנו אתגרים רבים, אני רק אזכיר כמה בקיצור ואת התוצאות שהושגו עד כה.
<Elona Hoxha: קודם כל בתחום הזנות, יש לנו מספר נמוך של תביעות, הקורבנות של פשעי סחר בבני אדם, גם אם היה לנו תיקון של החקיקה שלנו, יש מספר נמוך של - - - העוסקים בסחר יכולים להיכנס לכלא ל-15 שנים.