GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תמר ברוש: היו לנו מקרים של סטודנטים לרפואה שהיו צריכים לקבל טיפול כימותרפי וביקשו לעבור את הסטאז' לבית חולים אחר, להתחלף ולא הסכימו לוותר להם.
<תמר ברוש: אז קודם כל גם הסטודנטים צריכים להבין שגם צריכים ללכת קצת ולעזור אחד לשני.
<תמר ברוש: אולי זה גם קשור למעונות ודברים כאלה.
<תמר ברוש: זאת אומרת כשאני מסתכלת בגדול, הפרקטיקום שצריך להיות, הוא תלוי פקולטה או תלוי בית ספר, כי היום זה פקולטה ובתי ספר.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, בסדר, אני חושבת שהבנו את הרעיון ואני מבינה את ההתלבטות ואני לא הייתי רוצה שמישהו יקבל את התעודה בלי שהוא למד מה שצריך ללמוד.
עאידה תומא סלימאן: אבל, העיקרון בא ואומר, קודם כל בואו נסכים על הזכות של ששת השבועות שדובר עליהם ואחר כך צריך לדבר על איך מבצעים את זה מבחינה כזו שגם מי שצריך ללמוד משהו – אכן ילמד אותו, אבל גם יקבל את החופשה שמגיעה לו.
עאידה תומא סלימאן: זה העיקר ואני חושבת שאני לא מרפה מזה שזה אחריותו של המל"ג בשני הנושאים האלה.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שתבואו ותגידו שהפקולטה עצמה או האוניברסיטה עצמה תדאג להשלמות האלה ותמצא את הפתרונות, אבל אנחנו קובעים את העיקרון.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לקבוע את העיקרון ולהפיץ אותו וזהו.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז אנחנו נחכה לראות מה המל"ג יעשה בעניין הזה.
<לילך חייבי מנחם: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לגל בוזיקובסקי, ראש מחלקת אקדמיה מאגודת הסטודנטים של הקריה האקדמית אונו, בבקשה.
<גל בוזיקובסקי: תודה גבירותי, יושבות הראש.
<גל בוזיקובסקי: אני רוצה להציג נושא שהוא קשור מאד לעניין זכויות הסטודנטים וסטודנטיות הורים והורות, אבל לא בהכרח.
<גל בוזיקובסקי: זאת אומרת יש פה בעיה לדעתי בעצם פרשנותו של חוק זכויות הסטודנט.
<גל בוזיקובסקי: חוק זכויות הסטודנט הוא מאד עמום ומאד ערטילאי בכל ההגדרות שלו.
<גל בוזיקובסקי: זאת אומרת, אם אנחנו נדרש לקרוא את החוק, אז החוק הרבה פעמים נותן המון המון חופש למוסדות האקדמיים – בכפוף לתקנון המוסד.
<גל בוזיקובסקי: אין איזו אמרה מהחוק שבעצם קובעת איזה שהוא אולי אחריות סטטוטורית או אחריות של המועצה להשכלה גבוהה, עם כל הפרשנויות והכל.
<גל בוזיקובסקי: החוק מאד נתון לפרשנות וכשהוא כזה, אז אנחנו יכולים גם להגרר לפרשנות שהיא לרעת הסטודנט ופרשנות שהיא לטובת הסטודנט, גם לפי נתונים שהם נתונים בתוך המוסד.
עאידה תומא סלימאן: אתה יכול לתת לי דוגמה?
<גל בוזיקובסקי: אני אתן דוגמה, גם אצלנו יש פקולטה למקצועות הבריאות שבה יש לנו הפרעות בתקשורת וריפוי בעיסוק, אני יכול להגיד לכן שיצאה הנחיה במייל בפקולטה למקצועות הבריאות שסטודנטיות, באישור המרצה בלבד, יכולות להגיע עם התינוק.
<גל בוזיקובסקי: אין לזה באמת אכיפה, אין לנו שום שיניים להלחם במשהו שהוא מאד פרשני, אין איזה שהוא- - -
עאידה תומא סלימאן: כן, זו נקודה שאמרנו שהם צריכים- - -
<עומרי גולן: לא, דווקא לזה אני רוצה להתייחס, להכנסת פעוטות לשיעורים כי זו סוגיה שכן הגיעה למל"ג והמל"ג נתנה את דעתה בתאריך 30.7.2015.
<עומרי גולן: היתה פניה של סטודנטית מסמינר הקיבוצים והסוגיה הזו נבחנה במל"ג והוחלט שפעוטות לא יכנסו לשיעורים מכיוון שזה יכול להפריע למהלכו התקין של השיעור.
<עומרי גולן: זה יכול ליצור כל מיני מורכבויות, תינוק שבוכה או יגידו כאלה שיש תינוקות שלא בוכים, יש תינוקות שכן בוכים, אנחנו לא רוצים להפלות בין תינוק לתינוק.
עאידה תומא סלימאן: יש תינוקות שבוכים ו- - -
<לילך חייבי מנחם: זו היתה החלטה עקרונית?
<לילך חייבי מנחם: לא הבנתי.
<עומרי גולן: זו היתה פניה וזה משהו שנדון- - -
<לילך חייבי מנחם: אני זוכרת את הפניה, הפניה היתה בכל ערוצי התקשורת.
<עומרי גולן: יצאה גם תשובה רשמית של המל"ג.
<לילך חייבי מנחם: אבל בעצם היום כל מוסד אקדמי בוחר לעצמו את האפשרות.
<עומרי גולן: אין שום בעיה, אמרתי, אם מוסד רוצה להיטיב עם הסטודנטים ולתת זכויות יתר, אין שום בעיה – אנחנו מעודדים, אבל אנחנו לא יכולים לחייב ולאכוף איסור שכזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מבקשת, אנחנו מקבלות עוד ועוד בקשות לדיבורים ואי אפשר 10 דקות לפני סיום הישיבה להתחיל את הכל מחדש, אז אני אתן ממש 2 דקות ואני אעמוד על זה.
עאידה תומא סלימאן: לאה שמחה קליין – מעורבות, נמצאת?
עאידה תומא סלימאן: 2 דקות לאה.
<לאה שמחה קליין: אני מסתכלת על השעון.
<לאה שמחה קליין: אני מדברת בשם עצמי, זה חשוב לי להגיד, אני אם חד הורית ואני לומדת משפטים בבר אילן.
<לאה שמחה קליין: אני מאד אוהבת את האוניברסיטה, ברוך השם, קושי מאד גדול שהיה לי עם תחילת הלימודים זה שאני חוזרת הביתה 3 פעמים בשבוע ב-8 בערב, יש לי שלושה ילדים קטנים.
<לאה שמחה קליין: מצאתי סידור, יש לי קהילה תומכת, אבל מאד חשוב לי להיות עם הילדים שלי, אני לא רוצה ש-4 שנים שלוש פעמים בשבוע לא להיות איתם, זה נושא משמעותי לילדים קטנים.
<לאה שמחה קליין: כן, ניסיתי למצוא איזה שהוא פתרון שאולי קורסים מסוימים שמתחילים ב-6 בערב או ב-5 בערב ידלגו לי אותם לסמסטרים אחרים, לנסות להגמיש את הואר, מצידי להוסיף עוד סמסטר, באמת שאני לא אלמד 4 שנים או 3.5 שנים, התשובה היתה חד משמעית שלא.
<לאה שמחה קליין: זאת אומרת שרק אם אני לא אצליח, למה לחכות שאני לא אצליח בתואר?
<לאה שמחה קליין: בשביל לעזור לי ללכת ללימודים, אני אם חד הורית, אני ממש רוצה להצליח בלימודים, זה נוגע גם בעניין המעונות עד 5.
<לאה שמחה קליין: גם אם היה לי מעון עד 7 אני רוצה להיות בבית עם הילדים שלי ואני חושבת שכן אפשר לעזור, להגמיש את התנאים האלה.
<לילך חייבי מנחם: תודה רבה לך, אני אתן לפרופ' רונית שריד גם שתי דקות וגם להתייחס לדברים, בבקשה.
<רונית שריד: אוקיי, אני בעצם מבר אילן, אני יועצת הרקטור לקידום נשים באוניברסיטה, בבר אילן אני חושבת שאופן מיוחד אנחנו חווים הרבה מאד נשים שהן אמהות והמגמה היא בעצם לעודד אימהות וללכת עם אימהות ולסייע להן.
<רונית שריד: את המקרה הספציפי שכאן הוצג אני לא מכירה, בכל אופן מבחינת האוניברסיטה יש הקפדה על כל הנהלים של המל"ג, כאשר יש אי בהירויות אנחנו מבררים את הדברים ואני רוצה להעלות שלוש סוגיות, אני חושבת שזה בסופו של דבר- - -
עאידה תומא סלימאן: אבל השאלה שלי, רק שניה, אני רוצה להבין, את אמרת שהמקרה הספציפי לא מוכר לך.
<רונית שריד: לא מוכר לי.
עאידה תומא סלימאן: את פנית?
<לאה שמחה קליין: אני אפילו לא יודעת למי לפנות.
<לילך חייבי מנחם: אנחנו חוזרים לעניין חוסר המודעות.
<רונית שריד: אז אני אדגיש, יש אתר של האוניברסיטה, באתר מופיע תקנון זכויות הורים, גם בלשונית של דיקן הסטודנטים, גם בתקנונים וגם בקבוצה – באתר שלי של יועצת הרקטור לקידום נשים.
<רונית שריד: התקנונים מופיעים, הטלפון הנייד שלי מופיע, אפשר לפנות אלי בכל צורה ואני עונה באותו יום.
עאידה תומא סלימאן: תהיו בקשר ותבדקו את האפשרות.
<רונית שריד: החומר נגיד, צריך לחפש אותו.
עאידה תומא סלימאן: השאלה, שניה- - -
<רונית שריד: התקנון קיים באתר של האתר של האוניברסיטה.
עאידה תומא סלימאן: אני רציתי לשאול שאלה אחרת, מה קרה היום?
עאידה תומא סלימאן: כולם עונים על השאלות שלי לפני שאני שואלת.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתם - - - באקדמיה ויש לכם את כל התשובות, אבל חכו.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, התקנון שאת מפנה אותה אליו, פותר לה את הבעיה הזו?
עאידה תומא סלימאן: יש משהו בתקנון?
<רונית שריד: אז שוב, אני רוצה לחזור למה שמלכתחילה רציתי להתייחס אליו- - -
עאידה תומא סלימאן: לא לא, תעני לי.
<רונית שריד: התקנון לא פותר כי זו בעיה פרטית, בעיות פרטיות- - -
עאידה תומא סלימאן: לא, זו לא בעיה פרטית, האם יש בתקנון אפשרות לפרוש את הלימודים שלה, את התואר שלה.
<רונית שריד: לדעתי כן, אבל לדעתי בכל מקרה - - -
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני מציעה שתהיו בקשר.
<רונית שריד: בהחלט כן, יתר על כן, התקנון מאפשר פטור משכר לימוד בעקבות לידה.
<רונית שריד: אמא, אישה שילדה, בעצם יכולה להאריך את תקופת הלימודים מבלי לשלם שכר לימוד, אבל אני רוצה להתייחס לשלוש סוגיות ודווקא בגלל שבר אילן נתקלת בסוגיה הזו של נשים-אמהות, בעיקר נשים, שצריך לתת לה פתרון.
<רונית שריד: אחד זה נושא של מעונות – אז יש לנו מעון, אבל מעון כפי שנוכחתם לשמוע כאן בדיון, יש לו שעות מוגדרות.
<רונית שריד: לימודים לפעמים הם לא תואמים את השעות האלה, הם יכולים להיות מאוחר יותר והם יכולים להיות גם עם הפסקות, אין מענה של שירותים אחרים, שירותי שמרטפות אחרים בגלל סוגיה משפטית, זה מאד מורכב, המעון דרך אגב נותן מענה, כל המעונות שתחת החסות של התמ"ת הם נותנים מענה רק לאמהות מעבר לגיל שלושה חודשים.
<רונית שריד: מה קורה בפער של ששת השבועות?
<רונית שריד: אין מענה וכאן אני מנסה לקרוא למל"ג או למי שיכול לסייע, לנסות לסייע לנו בנושא של פתרון אד הוק לאמהות, כלומר שירותי שמרטפות שילוו בהיבט המשפטי, כי ניסינו להרים את זה.
<רונית שריד: זה מאד מורכב, שירותי שמרטפות אד הוק לתינוקות, לאמהות, גם לגילאים צעירים יותר מתחת ל-14 שבועות שהאוניברסיטאות מאפשרים.
<לילך חייבי מנחם: אני חייבת להוסיף שאנחנו בחלק מהשיתוף פעולה, מהעבודה המשותפת שלנו עם דיקנט, זה בדיוק הנושא הזה שאנחנו התחלנו עכשיו לחקור אותו.
<לילך חייבי מנחם: אני חושבת שאם יש איזו שהיא מודעות של דבר כזה שאתם עושים, אתם משתפים גם את המודות האקדמאים האחרים, אולי יהיה יותר קל לפעול ביחד.
<לילך חייבי מנחם: אנחנו גם התחלנו תהליך כזה.
<רונית שריד: בשמחה, זה תהליך לא פשוט.
<רונית שריד: ברור לי שזה לא פשוט.
<רונית שריד: הדבר השני שאני רציתי להזכיר אותו זה נושא של – אחד הפתרונות שאנחנו שוקלים עכשיו, גם בחלק מקורסי הפרקטיקום, שבעצם דורשים נוכחות של סטודנטית במקום אחרי תקופה קצרה יותר, זה בעצם למידה מקוונת.
<רונית שריד: למידה מקוונת – הרעיון הוא לא רק לשדר שיעור, אלא לאפשר לסטודנטית להשתתף בשיעור באמת באמצעות מערכת של סקייפ.
<רונית שריד: אנחנו היום בעידן שהיום לכל אחד יש טלפון נייד, הוא יכול באמצעות סקייפ לתקשר, לדבר ולהשתתף, בעצם להיות שותף פעיל לישיבה או שיעור.
עאידה תומא סלימאן: יתנו לסטודנטית שיהיה בשיעור כזה התינוק לידה?
<רונית שריד: היא בבית.
עאידה תומא סלימאן: אבל הוא נכנס לשיעור.
<רונית שריד: בבית היא יכולה להשתיק את המערכת.
עאידה תומא סלימאן: אבל אז התינוק נכנס לשיעור, הוא עלול לבכות באמצע.
<רונית שריד: יש לה שליטה, היא יכולה לנתק אבל יכולה להיות קשובה.
<רונית שריד: יש לנו טכנולוגיה שנותנת לנו פתרונות אבל הטכנולוגיה עולה כסף.
<לילך חייבי מנחם: באוניברסיטה הפתוחה הטכנולוגיה הזאת קיימת כבר 10 שנים.
<רונית שריד: אני שמעתי, כן, אני הבנתי שאתם התמחיתם בזה, אבל אנחנו עדיין לא והנושא הזה כרוך בתקציב.
<רונית שריד: זה מגיע לכסף.
<רונית שריד: וסוגיה שלישית, אחרונה שאני רוצה להציג, אצלנו באוניברסיטה יש הרבה סטודנטיות שמקבלות מלגות, כמו בכל אוניברסיטה, לתארים מתקדמים.
<רונית שריד: תואר שני, תואר שלישי, ורבות מהן חוות לידה אחת, לידה שניה, המלגות משולמות במקרים רבים מתקציבי מחקר של חוקרים, תקציבים שאפילו מגיעים מהאקדמיה הלאומית למדעים שכפופה למשרד המדע.
<רונית שריד: אין הכרה בחופשת לידה, חוקר משלם מלגה נוספת, שלושה חודשים, אבל הוא לא מתוקצב על זה ומה שקורה זה שבעצם, אם זו אישה עובדת אז הביטוח הלאומי משלם את חופשת הלידה ואם זה חוקר באקדמיה שמשלם מלגה וממלא את הנחיות המל"ג, הוא בעצם מעסיק אישה ששלושה חודשים הוא לא מקבל ממנה תפוקות מדעיות שהוא צריך לדווח עליהן אחר כך ולזה אני חושבת שצריך להיות מענה, במיוחד במוסד כמו שלנו של בר אילן, שאנחנו נתקלים בזה בשיעורים גבוהים.
<רונית שריד: זה יכול לפגוע בנשים בסופו של דבר, כי חוקר או חוקרת שמחפשים מלגאית ומשלמים לה מלגה והם נזקקים לשלם לה במשך 4 שנים של דוקטורט, פעמיים תוספת של חצי שנה, מתקציב המחקר שלהם שהוא לא ממומן, בסופו של דבר הם יראו פרופיל של אישה צעירה, הם לא יקחו אותה, הם יקחו גבר.
<לילך חייבי מנחם: אז רגע, מה היה עד עכשיו?
<רונית שריד: אנחנו משלמים את זה, נושאים בנטל הזה.
<רונית שריד: אבל זה בעצם לא מתוקצב בצורה מסודרת, זה לא מתוקצב על ידי שום גורם.
<רונית שריד: לא משרד המדע, לא משרד החינוך, זה בעצם בא מסל התקציב של האוניברסיטה וכשהאוניברסיטה חווה אירועים כאלה במספר רב, זה עומס משמעותי.
<רונית שריד: זה עומס על האוניברסיטה וזה עומס החוקים הספציפיים שהם מממנים את המלגות.
עאידה תומא סלימאן: מעניין, יש תכניות במשרד המדע לקידום מדעניות וכו'- - -
<רונית שריד: הן לא מממנות חופשת לידה.
עאידה תומא סלימאן: אז אולי צריך לדבר איתם.
<רונית שריד: זה לא מוגדר בשום תקציב מחקר, אפילו היה לי תקציב של משרד התמ"ת, אני באופן אישי, תקציב של מחקר ממשרד התמ"ת, לא מתקצב אפילו עובדת, עובדת שהעסקתי בתקופה של תקציב המחקר, לא מתקצב חופשת לידה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהעלית שלוש נקודות חשובות, נשארה רק גב' אחת רשומה אצלי ואני מבקשת.
עאידה תומא סלימאן: היא דיברה?
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם הצלחנו להגיע למצב שכלל- - -, את תרצי להתייחס?
<לילך חייבי מנחם: אני חייבת להודות שאני באופן אישי החכמתי יותר, אני רואה שיש גם בעיות שונות לגמרי ממה שקורה אצלנו בפתוחה.
<לילך חייבי מנחם: אבל אני כן עכשיו מחדדת שוב את שתי הנקודות הראשונות שהעליתי בתחילת הדיון, אני שמחה שהתעקשתי על הנושא הזה ואני שמחה שאת הסכמת להרים את הנושא הזה כי אני חושבת שצריך להיות עוד דיון חוזר, אחרי שנעשה את עבודת המחקר שלנו ונלמד גם על הסוגיות שהעליתם כאן.
<לילך חייבי מנחם: אז א', שוב, הנושא של העלאת מודעות לנוהל ההורות, אני חושבת שבכל מוסד אקדמי זה צריך להיות משהו עם נהלים מסודרים, שהמל"ג צריך לתת נהלים מסודרים לאיך המוסדות האקדמיים צריכים לשווק את זה, להסביר את זה, להאיר את זה.
<לילך חייבי מנחם: כי זה נפלא ויפה שיש אתר וטלפון ומייל והכל מסודר, אבל עדיין צריך לעשות קצת יותר כדי שסטודנטים וסטודנטיות ידעו מה מגיע להם ואני חושבת שכן צריך להקדיש משאבים וממש להכניס את זה כחלק מתכנית העבודה, שאני אגב, מנסה עכשיו בכל כוחי לעשות את זה באוניברסיטה הפתוחה, להיכנס לתכנית העבודה של האוניברסיטה, להיכנס גם לתקציב ולעשות דברים ביחד בנושאים האלה של ההורות ושל מועדון ההורים שאנחנו בונים היום עם האוניברסיטה.
<לילך חייבי מנחם: אני באופן אישי יוצאת פה לדרך עם הסטודנטים והסטודנטיות שלי במוסד, שוב, סיפרתי לכם על קבוצת המיקוד ואני חושבת שזה משהו שהוא ייחודי, ראשוני, אנחנו פה עולים על איזה שהוא משהו שהיום זה רק הבהיר לי כמה חשוב להשקיע ולעשות.
<לילך חייבי מנחם: שוב, לסיכום אני רוצה להודות ליושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן על הזכות ומזל טוב לכנסת שלנו.
עאידה תומא סלימאן: תודה, אני קודם כל מתחילה עם זה ששמחתי על שיתוף הפעולה הזה, אני חושבת שהצלחת, לילך, להביא את השטח שוב לתוך הכנסת ואני חושבת, אלה הדיונים שמעניינים בדרך כלל כי אנחנו יכולים גם כמחוקקים וגם כנציגי משרדים להיכנס לאיזו שהיא שאננות שזה המצב וזה מה שקיים ולטפל רק בלבקר אם מה שקיים נאכף ומממשים אותו או לא, במקום להרחיב את האופקים ולהסתכל על מה שקורה מסביבנו בשטח והצרכים החדשים שעולים מהשטח וזה מה שמייחד את הישיבה וזה מה שאני גם כן מנסה תמיד, כיושב ראש הוועדה הזו לעשות אותו בדיונים השונים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד שעלו כמה סוגיות שהן מאד חשובות, החברה הישראלית עוברת שינויים כל הזמן והמשפחה הישראלית עוברת שינויים ובתוך כל זה יש מגוון של אוכלוסיות בחברה הישראלית, שכל אחת מהן מתמודדת עם הבעיות ועם הקשיים ועם השינויים בצורה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: לזרוק את זה תמיד למרחב הזה של – שהמשפחה תתמודד ושהקהילה תתמודד – אני חושבת שזה לא המקום.
עאידה תומא סלימאן: אחריותה של מדינה הוא כן לספק את השירותים וכן לאפשר לחברה להתפתח בכיוונים הנכונים ולקחת אחריות על מתן הזכויות, גם לסטודנטים וגם באופן כללי לאזרחים.
עאידה תומא סלימאן: חלק מהנושאים שעלו מחייבים בדיקה של האם צריכים עוד חקיקה נוספת בעניין או אם נסתפק בהוראות יותר ברורות של המל"ג, לפחות בנושא העניין של ההתמחות, אני רוצה לסכם שאני אחכה למכתב שמנחה את האוניברסיטאות בנושא הזה שיתייחס לשני דברים: להבטחת הזכות של שישה שבועות ומצד שני יתייחס לקונפליקט הזה של השלמת התקופה שחסרה בהתמחות, כל שאנחנו כן רוצים רמה מקצועית גבוהה של הבוגרים, אבל מצד שני שזה לא יהיה על חשבונם האישי ואני מדברת על השלמות ולא לחזור על השנה כולה, אלא השלמות לתקופה החסרה, מבחינת ההתמחות.
עאידה תומא סלימאן: מבחינת המלגות ואפשרות של הרחבת הפרמטרים, אנחנו שמענו שלפחות מבחינת סבסוד מעונות, הסבסוד מתייחס לתואר הראשון ונשארה בעיה של תואר שני שצריך לבדוק את הנושא הזה מבחינת סבסוד למעון יום, במיוחד במקצועות שמחייבים תואר שני כדי לצאת לעבודה, כמו בפסיכולוגיה ואתם תקבלו מאתנו התייחסות ונרצה לקבל תשובה בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של אכיפה ופיקוח של המל"ג, על ההוראות שאתם פתחתם, אני אפנה אליכם ואני אבקש לקבל תשובה ברורה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת ויש לי עוד מכתב שאתם תקבלו עליו כי לא אהבתי את התשובה – עוד מכתב ואנחנו נמשיך את ההתדיינות הזאת ואני אמשיך לעקוב כי אני חושבת, את תמשיכי לעבוד מול הסטודנטים, אבל אני אמשיך לעבוד גם מולם.
עאידה תומא סלימאן: בעניין הנושא של מעונות היום, אנחנו עוקבים אחר זה ואנחנו נבדוק, בעניין מחלות הילד, אני לא יודעת אם זה עניין ונבדוק עם היועצת המשפטית אם נצטרך לעשות משהו שהוא יותר בכיוון של חקיקה או בכיוון של ההוראות, נצטרך להתייעץ על זה ועורך דין ענת בטוח תודיע לנו.
עאידה תומא סלימאן: בעניין מבחנים וההקלות בהקשר של הנשים שנמצאות בחופשת לידה או בתקופת ההורות הראשונה, אני חושבת שגם נצטרך להתייחס לזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד מילה אחת בעניין הלוואות וחשבונות סטודנט ובענין המידע שהאוניברסיטאות צריכות להפיץ, אני מניחה למל"ג ולמשרדים ואני פונה אליכם כסטודנטים וכהתאחדות סטודנטים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחלק מהעבודה והפעילות האיגוד מקצועית שלכם, זה להעלות את המודעות של הסטודנטים לזכויות שלהם ולמידע שהם צריכים לקבל ולא להניח את זה רק למוסדות שינגישו את המידע.
עאידה תומא סלימאן: לפי הבנתי, כשמדובר בזכויות, צריך לעבוד קשה כדי לקבל אותם ואף אחד לא יגיש לכם את זה על מגש של כסף ואחד הדברים שאתם צריכים להפנות את תשומת לב הסטודנטים אליהם.
עאידה תומא סלימאן: זה שיש להם זכויות שמפורסמות באתרים ומי הכתובת של כל זכות, אני חושבת שזו העבודה העיקרית של אגודות הסטודנטים ואתם צריכים לעשות את זה והמאבק שלכם מול הבנקים בנושא של ההלוואות וקביעת גיל של 34.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאם התאחדות הסטודנטים מתחילה מאבק רציני מול הבנקים, בדרישה לפתוח את זה לסטודנטים מעל גיל 34 אם זה קבוע באמת לפי – אני לא חושבת שזה נמצא באיזה שהוא חוק, אני חושבת שזה - - - של הבנקים עצמם- - -
<לילך חייבי מנחם: - - - בהיבט הכלכלי של זה, כי יש לזה השלכות.
עאידה תומא סלימאן: כן, אוקיי, יש היבט כלכלי, אין הביט כלכלי, זה בדיוק העבודה של התאחדות הסטודנטים, לעשות מאבק רציני מול הבנקים בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רואה, לא המל"ג יש לו אינטרס לנהל מאבק כזה ויש לו את הייצוגיות לעשות דבר כזה, זה לא בסמכות שלו, זה לא באחריות שלו, זה שלכם.
עאידה תומא סלימאן: מה שאני מנסה להגיד, כפי שאמרתי, אני מברכת על שיתוף הפעולה שנעשה בדיון הזה, אבל מצד שני אני חושבת שזאת הזדמנות גם שנגיד – אני הייתי סטודנטית, הייתי פעילה סטודנטיאלית ואני יודעת שנאבקנו על הרבה דברים ואני אומרת לכם – בלי מאבק אמתי מהשטח שום דבר לא ישתנה.
עאידה תומא סלימאן: תודה לכולכם ואני נועלת את הישיבה.
זאב בנימין בגין: אנחנו פותחים את הדיון על פי שעוני באיחור של דקה.
זאב בנימין בגין: הנושא לדיון היום הוא חיילות גיוס מיוחד – קליטתן ושילובן בצבא וטוב שהמתנתי דקה, נקדם בברכה את חברת הכנסת ענת ברקו.
זאב בנימין בגין: אני שמח על הדיון הזה.
זאב בנימין בגין: מנהל את הדיון לבקשת יושבת ראש הוועדה, חברתי, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
זאב בנימין בגין: זאת לא הפעם הראשונה שאני מנהל דיון לבקשתה בוועדה הזאת.
זאב בנימין בגין: הדיון הזה יהיה לי כנראה יותר קל מן הדיון הקודם שניהלתי כאן לפני כחודשיים, שעסק בהמלצה של ועדה מיוחדת של האו"ם להנקה על ידי נשים.
זאב בנימין בגין: שמענו מניסיונן של חברות הכנסת לגבי על אורך ההנקה, שמענו על בעיות שהנקה יוצרת.
זאב בנימין בגין: אני ביקשתי בשלב מסוים מן הדוברות לאו דווקא להיכנס לפרטים, אם כי כמובן, כאבא וכסבא זה לא זר לי אבל, הדיון היום, לעניין זה אני מקווה שיהיה נוח יותר, לפחות ליושב הראש.
זאב בנימין בגין: חברת הכנסת ענת ברקו, חברתי, שיושבת כאן לשמאלי, יזמה כבר לפני זמן רב והיוזמה הזאת הגיעה לכלל ביצוע לפני כשבועיים, את יום החיילת, שהיה יום מאד מוצלח ומועיל.
זאב בנימין בגין: היה לי רושם, כשראיתי את התערוכה למטה, שצבעי ההסוואה עומדים להיות האיפור הבא של נשים צעירות בישראל בכלל.
זאב בנימין בגין: אני לא יודע אם זה תפס אבל זה נבחן במשך הזמן.
זאב בנימין בגין: מעולם לא ניסיתי לבדוק, גבירתי יועצת הרמטכ"ל לנשים, האם צבעי ההסוואה לנשים נבחרו כך שהן לא יזיקו לעורן לאורך שנים אבל יכול להיות שגם זה נושא לדיון.
זאב בנימין בגין: אולי זה אפילו מועיל, אם כי כנראה הדבר המועיל ביותר לעור רענן הוא שנת אחר הצהרים למי שיכול לעשות את זה, גברים ונשים כאחת.
זאב בנימין בגין: הדיון הזה אמנם נערך כשבועיים לאחר יום החיילת אבל אני רואה בכך יתרון, שבמקום יום החיילת, יש לנו חודש החיילת או שבועיים החיילת ויתכן שהדיון החשוב הזה היה חלילה נבלע בשלל הדיונים בוועדות אחרות אז אני מקדם בברכה את המוזמנים שהגיעו.
זאב בנימין בגין: אנחנו, מתוך הנחה שיתכן שיש יחסי גומלין בגיוס בין הצבא לבין המשטרה, הזמנו גם את המשרד לביטחון פנים.
זאב בנימין בגין: אני מקדם בברכה את תא"ל שרון ניר, יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר.
זאב בנימין בגין: אני גם כן מגדר, לא? גם אני כלול.
זאב בנימין בגין: פה לפעמים מדברים על המגזר כעל המגזר הערבי ואני בהזדמנויות אלה מנסה להסביר שאני, למשל, אם אומרים מגזר, שייך למגזר היהודי אבל בענייני מגדר זו לא הגדרה מעניינת אז אני מבין שאת נכנסת לתפקידך לאחרונה.
<שרון ניר: לפני כשבוע.
זאב בנימין בגין: אבל היית ביום החיילת של הכנסת?
<שרון ניר: הייתי ביום החיילת.
זאב בנימין בגין: יפה, אז אני מקדם אותך בברכה על תפקידך החדש.
זאב בנימין בגין: תני רק מושג על המסלול של ההתקדמות שלך לתפקיד החשוב הזה?
<שרון ניר: שמי שרון ניר, נעים מאד קודם כל להיות פה ולהציג את עצמי בפני כולם.
<שרון ניר: אני כאמור יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר מזה כשבוע.
<שרון ניר: בוגרת מסלול מאד מגוון בצבא ולא שיגרתי.
<שרון ניר: במקור קצינת קשר, תיקשוב, מסלול של לא מעט תפקידי שדה, הדרכה וגם מטה.
<שרון ניר: בתפקידים האחרונים הייתי מג"דית קשר של פיקוד מרכז, מג"דית קשר מבצעי, כל אתרי הקשר בגזרת פיקוד מרכז, אחרי כן הייתי ראש מחלקת בירור ביחידת נציב קבילות חיילים ועבדתי עם בריק, הייתי יד ימינו בעניין הזה.
<שרון ניר: אחרי זה מפקדת בה"ד 7, הובלתי את בה"ד 7 מחוף מבטחים אחד במחנה "גדעונים" לחוף מבטחים אחר בדרום שבנגב, בקרית הדרכה.
<שרון ניר: פרויקט מעניין.
<שרון ניר: והנני כאן.
<שרון ניר: זה כך בקצרה על התפקידים האחרונים.
זאב בנימין בגין: מסלול נאה.
זאב בנימין בגין: אני גם מברך אותך וגם מברך את הצבא שעם גישה כזאת אכן מאפשר לקצינות מסלול מאד מגוון, גם חשוב ולאו דווקא אופייני.
זאב בנימין בגין: אני חושב שגם את אמרת שהוא לא אופייני אבל בתפקידך החדש תנסי לגרום לכך שיהיה יותר אופייני.
<שרון ניר: משתדלים להשגיר אותו.
<שרון ניר: להפוך אותו ליותר אופייני.
זאב בנימין בגין: בשנים הקרובות.
זאב בנימין בגין: אז הנה אנחנו, אני מבין שיש לכם מצגת אז אם תוכלי להציג את הנושא הזה.
זאב בנימין בגין: (הצגת מצגת)
<שרון ניר: אנחנו נתבקשנו על ידי הועדה להציג את מסלול חיילות "איתן".
<שרון ניר: יש לנו מסלול איתן.
<שרון ניר: אגב איתן, זה דו משמעי, על שם רפול, מה שנקרא עוד בשנות השמונים "נערי רפול" ועם הזמן התגלגל והפך להיות מסלול מקא"מ, מרכז קידום אוכלוסיות מיוחדות.
<שרון ניר: לנערות או חיילות קראנו חיילות גיוס מיוחד.
<שרון ניר: במעלה הדרך, כדי לחזק את המושג חוסן וגם להנציח את שמו של רפול קראנו לזה מסלול איתן.
<שרון ניר: מסלול שמסתכל גם על חיילים וגם על חיילות ונותן להם איזשהו סוג של מסלול שירות ייחודי.
זאב בנימין בגין: איתן הן לא ראשי תיבות.
זאב בנימין בגין: זה מאד מקל עלינו, כי החל מגיל מסוים אנחנו מאד מתקשים להתמודד עם ראשי תיבות.
זאב בנימין בגין: ראיתי כאלה כאן ברשימה, לא הכול הבנתי.
<שרון ניר: בלי ראשי תיבות.
<שרון ניר: זה ייעוד של צה"ל.
<שרון ניר: אנחנו נתחיל מזה, כי על כל דבר גם בנושאי כוח אדם אנחנו מסתכלים דרך הפריזמה של ייעוד צה"ל וכולכם מכירים אותו, זה להגן על מדינת ישראל, שלמותה, ריבונותה ושלום תושביה אבל לצה"ל יש גם תפקיד חברתי שהוא חינוך לערכים, אהבת הארץ והקניית כלים לאזרחות של מופת.
<שרון ניר: צה"ל הוא כאמור צבא העם ובהתאם לזה הוא רואה ערך בגיוס, גם ערך וגם מטרות של מיצוי כללי והוא מגייס את כלל האוכלוסיות לשירותן.
<שרון ניר: מסלול איתן כמו שאמרתי, כבר משנות השמונים אנחנו משמרים אותו ונותנים מסלול שירות ייחודי לאוכלוסיות מוחלשות.
<שרון ניר: אני עוד מעט אצלול ואגיד בדיוק על פי מה משויכת חיילת למסלול איתן.
<שרון ניר: אתגרי שירות חובה, כפי שאמרתי שירות לָכל וערך צבא העם - - -
זאב בנימין בגין: זו כותרת כללית לכלל המתגייסים.
<שרון ניר: כן, אז אנחנו מסתכלים על מימוש צבא העם ומשתדלים להרחיב את הגיוס לכלל האוכלוסיות.
<שרון ניר: אני אגיד שכלל המהלכים שמתוארים כאן
<שרון ניר: מבחינת הפריזמה שלנו, תומכים הלכה למעשה את הרחבת הגיוס לצה"ל ואת השיפור של המיצוי בשירות.
<שרון ניר: בשנים האחרונות ניכרה ירידה בשיעור אי הגיוס עקב סיבת צו גיוס באוכלוסייה הכללית.
<שרון ניר: אנחנו מגייסים נשים וגברים כאחד.
<שרון ניר: אנחנו חותרים למהלכים של שוויון מגדרי.
<שרון ניר: להרחיב כמה שניתן את האפשרויות לשירות של חיילות בכלל המערכים ובכלל התפקידים.
<שרון ניר: אנחנו מסתכלים כל פעם ומעדכנים את עצמנו סביב תהליכי מיון, הכשרה והשמה בשירות ולאחריו.
<שרון ניר: אנחנו גם עושים עכשיו תכנית רב שנתית סביב הגיוס לצה"ל כדי לקחת את הנוער הרציני והאיכותי שיש לנו ולמצות אותו בצורה טובה מאד.
<שרון ניר: יש לנו גם מהלכים של קיצור שירות חובה לגברים ל-32 חודשים החל ממתגייסי יולי 15'.
<שרון ניר: אנחנו קצת קטנים במצבות הממוצעות שלנו ולכן אנחנו רוצים באמת שמי שנמצא וכמה שנמצא יעשה את מה שהכי מתאים לו לעשות ומתאים לנו שהוא יעשה וימצה אותו בצורה טובה מאד.
<שרון ניר: כמובן שאנחנו מסתכלים על מאפייני הנוער ומאפייני החברה ודרך זה בוחנים.
זאב בנימין בגין: אם תוכלי לבקש מהאנשים אצלך שעסוקים באופן טכני בהכנת המצגות, לשים לב שקצת קשה לנו לקרוא, ביחוד בשקף הקודם.
זאב בנימין בגין: לבן על גבי תכלת הוא מאד לאומי אבל הוא מקשה עלינו לקרוא.
<שרון ניר: לקחתי.
זאב בנימין בגין: אם הפונט יהיה למשל שחור על תכלת, היה מקל עלינו.
זאב בנימין בגין: אני גם ממליץ אם אפשר, אני חושב שזה בערך פונט 28 אז אם אפשר לעבור ל-36 או 40.
<שרון ניר: קודם כל אני מתנצלת על הפערים הטכניים ואני אקח את זה לתשומת לבי.
זאב בנימין בגין: בסדר, לפעם הבאה.
<שרון ניר: בסדר גמור.
<שרון ניר: מבחינת הנחות עבודה אנחנו מסתכלים על הצבא שעובר מכור היתוך לרב תרבותיות ומגביר את הצורך לבחון את העיסוק באוכלוסיות ייחודיות.
<שרון ניר: אנחנו משתדלים שהצבא יהיה מקום מכבד שנותן מקום לחיילים וחיילות עם צרכים ייחודיים.
<שרון ניר: אנחנו מסתכלים על טיפול באוכלוסיות ייחודיות כעל נדבך מרכזי בפעילות צה"ל.
<שרון ניר: אנחנו נותנים לזה מקום.
<שרון ניר: גם בפעילויות של חיל החינוך, בתהליכים שהם בשלב המלש"ב טרום הליכי הגיוס וגם במהלך השירות עצמו.
<שרון ניר: אנחנו מבינים שהשירות בצבא הוא תחנה חשובה מאד גם להתפתחותו של האדם ולכן אנחנו משתדלים גם במהלך השירות בצה"ל להשקיע בהם, כדי שבמעלה הדרך הם יהיו אזרחים טובים יותר.
<שרון ניר: אנחנו מסתכלים כאמור, על התפקיד החברתי שלנו בהקשר הזה.
<שרון ניר: אנחנו מסתכלים גם על אוכלוסיות ייחודיות וגם על מסלולי שירות ייחודיים.
<שרון ניר: במקרה של חיילות איתן, אנחנו ממש מלווים אותן לאורך כל הדרך ותיכף אני אתמקד בזה.
<שרון ניר: נותנים להן מסלול שתומך בהן לאורך כל הדרך כדי שתהיה להן חווית שירות משמעותית, כדי למצות אותן ולתת להן באמת את כל הסביבה המוגנת או התנאים המגנים כדי שיוכלו להשתלב כמו שצריך.
<שרון ניר: עושים עליהן ממש - - - מיוחד.