GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר פרץ: גם לא שמעתי מעולם מהילדים שלי על התופעה הזו ויש לי ארבעה ילדים ששירתו בצה"ל.
עמיר פרץ: בהחלט השאלה הנשאלת היא האם יש פה הסתרה והדחקה או שפשוט תופעה שכנראה הולכת ותופסת ממדים שאי אפשר להתעלם מהם.
עמיר פרץ: כמובן, כפי שאמר יהודה גליק, מדובר כאן בשלש תחנות.
עמיר פרץ: תחנה ראשונה היא טרום הגיוס לצה"ל, תחנה שניה היא צה"ל עצמו והתחנה השלישית היא הפרידה מצה"ל.
עמיר פרץ: ההגדרה חממה היא הגדרה מאד טובה רק חממה יכולה להפוך לעתים למרבץ שיוצר התרבות של תופעה ולעתים הוא יכול להפוך למתקן של הגנה.
עמיר פרץ: בגדול, כל הצעירים והצעירות שמגיעים לצה"ל רואים בצה"ל מקום שהם בטוחים בו, שהנורמות שונות ממלחמות הרחוב שהם היו בהן יום קודם.
עמיר פרץ: הם בטוחים ששם הנורמות יהיו שונות לחלוטין, שם הם יקבלו הגנה יותר גדולה, שם יש להם סיכוי לצאת מהמסגרת הזאת, שם לא יעשו להם שיימינג כי זו לא השכונה שכל אחד יכול להצביע על תופעה כזו ואחרת.
עמיר פרץ: הם רואים חבל סיוע, לא הייתי אומר חבל הצלה אבל חבל סיוע מאד מאוד חשוב.
עמיר פרץ: אני יודע זאת גם ממקרים שלאו דווקא קשורים לזנות אלא סתם מחבר'ה צעירים שמגיעים ממשפחות מאד קשות והפרידה מהמשפחה, פתאום הוא לא שייך למשפחה קשת יום בשכונה אלא הוא שייך למשפחה של החיילים, שכולם בנקודת שוויון מסוימת כל עוד הם נמצאים בבסיס וזה יתרון מאד גדול.
עמיר פרץ: אין לי ספק שכשמדברים על התופעה הזו של צריכת זנות מדובר פה בנקודת השבר הכי משפילה והיא מעוררת תחושות של צורך לעשות משהו, זה הסימפטום שמעיד על השבר החברתי הרציף.
עמיר פרץ: שם זו נקודת הקצה, אולי הגרועה ביותר של התוצאות של השבר החברתי, שאדם אישית יכול לעבור או חברה שלמה.
עמיר פרץ: לכן השאלה מה תפקידו של צה"ל כאן בכל הסיפור, האם התפקיד שלו לבוא ולומר: הנה, אנחנו נבנה כמו שבנינו את יחידת נערי רפול או היחידות שנמצאות עכשיו בכרמיאל או במקומות אחרים?
עמיר פרץ: האם אנחנו הולכים לבנות מן מסגרת כזאת טרום הגיוס, שמאתרת נפגעות או נפגעי כל התופעות של הטרדות מיניות או צריכת זנות ונותנת להם איזה מהלך של הסברה שכן, מנסה להביא אותם לתוך צה"ל, או שפשוט התופעה הזו היא בגדר תעודת שחרור מהצבא?
עמיר פרץ: האם כל אחת שמגיעה ההתייחסות אליה היא כמו אותה התייחסות שנותנים לצרכני סמים, למשל?
עמיר פרץ: אני נאבק עכשיו לגייס ילד שצרך מספר פעמים סמים בילדותו.
עמיר פרץ: זה לא דבר פשוט.
עמיר פרץ: צריך ללכת למשטרה, למחוק, להביא עדויות, אלף ואחד דברים.
עמיר פרץ: בסך הכול באמת זה חבל ההצלה האחרון שלו ואם נצליח לגייס אותו יכול להיות שיש לו סיכוי להיכנס לנורמות של התייחסות לחיים ולחברה בכלל, בצורה שונה לחלוטין.
עמיר פרץ: השאלה היא אם אין מקום לבחון מן גשר מעבר כזה, שצה"ל לוקח אותו, שהוא ייחודי, ייחודי לתופעה הזו, ייחודי לכך שבנות מסוימות שעברו הטרדה מינית, שהיו נפגעות מין, שאולי חלילה גם בגיל צעיר כבר הפכו לכאלו שנותנות שירותים מהסוג הזה, יכול להיות שהבריחה מהמקום הזה שיצר את זה, יכול להיות שהיא תיתן להן הזדמנות חדשה.
עמיר פרץ: לכן הייתי שמח אם היו בוחנים זאת בצורה יותר מעמיקה, יחד עם משרד הרווחה ועם כל הגורמים, כיצד עושים זאת, אני בטוח שמשרד הרווחה יכול היה לסייע מאד באיתור השמות ולהיות יותר ממוקדים.
עמיר פרץ: כמובן ששאלת השאלות היא איך הצבא מתייחס לזה.
עמיר פרץ: אני חושב שאין בכלל ספק, אתם חייבים להיות המובילים.
עמיר פרץ: ואם במשטרה כבר יש קוד אתי שמצביע על כך באופן ברור, מה הבעיה?
עמיר פרץ: זה הדבר הכי קל.
עמיר פרץ: אתם לא צריכים לעבור שלש קריאות כמונו.
עמיר פרץ: הולכים לגדי, אומרים לו: גדי, חביבי, הנה, זו ההצעה שלנו, זה לוקח דקה, אין לי ספק מהיכרותי האישי - - -
<נוגה שילוח: יש נוסח מוכן, אגב.
<שרון ניר: אני יכולה להקריא, אם ההיקש לא ברור אז - - -
עמיר פרץ: לא, הוא לא צריך להגיד, זה צריך להיות חלק מתוך צה"ל.
<שרון ניר: אני אתייחס - - -
עליזה לביא: מיד.
יהודה גליק: קצין יודע שאם - - - הוא עף מהתפקיד שלו.
עמיר פרץ: צריכת זנות או מתן שירותי זנות מסוג זה ואחר בכל העולמות דינם מאסר כזה וכזה.
עמיר פרץ: לא משחקים של - - -
<קריאה: אנחנו נעבוד על הטרמינולוגיה.
עמיר פרץ: אני לא מדבר על - - -
<קריאה: במקרה יש לנו נוסח מוכן.
<קריאה: היינו במהלך כזה לפני כמה שנים.
עליזה לביא: עצם השלט לחיילים במועדוני חשפנות "לחיילים הנחה" או מחירים מיוחדים, צריך לעבור מהעולם.
עליזה לביא: לא כבוד לצה"ל, לא כבוד לחיילים שלנו.
עליזה לביא: זו לא שזו אשמת צה"ל אבל אם יהיה ברור כמו שלא נוהגים אם שותים, זה נכנס לצבא, כשהבן שלי היה בטירונות שנה וחצי - - -
<שרון ניר: אני חייבת, אני חייבת, היות ואתם שמים את זה כאן - - -
עמיר פרץ: גבירתי, אני אשלים את דבריי ואומר כך.
עמיר פרץ: אני לא מתכוון לנסח - - - ואני לא נכנס לטרמינולוגיה מי אחראי, המפקד, או מי אחראי לאירוע, לא נכנס לזה.
עמיר פרץ: אני נכנס לזה שיהיה ברור שמדובר כאן בעבירה על קוד אתי, עבירה חמורה על קוד אתי שיש לה גם השלכות.
עמיר פרץ: היא יכולה להירשם בתיקו האישי של אותו קצין אחראי, שיש לה השלכות.
עמיר פרץ: לא איזו המלצה כלכלית "אנחנו חברה מתקדמת, אנחנו נחמדים, בואו נעזור אחד לשני" לא.
עמיר פרץ: ממש, כמו שצה"ל יודע לעשות.
עמיר פרץ: מגדיר את העניין, מפרט אותו ואומר שטווח הענישה יכול להיות בין נזיפה לבין ענישה חמורה.
עמיר פרץ: ברור שיכול להיות רישום שבמידה מסוימת יכול אותו גורם להבין שהוא יכול להיפגע מזה, כמו אם מתרחשת אצלו תאונת דרכים שהוא לא אחראי לה.
עמיר פרץ: אני מכיר קצינים בצה"ל שאיבדו את הסיכוי שלהם להתקדם, כי אצלם בבסיס התרחשה תאונת דרכים שמישהו נהרג ואמרו לו: אדוני, לא פעלת, לא הפעלת את כל מה שנדרש כדי למנוע דבר כזה.
עמיר פרץ: אני מקווה מאד שאתם תיקחו את זה, זה קל, הצבא הוא המקום שאולי הכי פשוט לו לסמן משהו לחברה בכלל.
עמיר פרץ: אנחנו נבוא אחריכם כמו שאומר יהודה.
עמיר פרץ: הוא עמל על כך שצריכת זנות תהיה עבירה, זה לא ענין פשוט אבל בצבא אני חושב שצריך להיות ענין פשוט.
עליזה לביא: חצי דקה.
<שרון ניר: היות ואתם אומרים את המובן מאליו מבחינתי אני רוצה בדברו של הרמטכ"ל להקריא איגרת על עוצמתו הערכית של צה"ל.
<שרון ניר: אתם הרי שומעים את ראש המטה הכללי ואתם מבינים בדיוק לאן הוא מכוון בהקשר של חוסן מוסרי של צה"ל, אז אני רוצה להקריא ממש פיסקה מאיגרת של מפקד הצבא, סביב יחסי מין בהסכמה או הטרדה מינית וכמובן שאנחנו נעשה את ההיקש, כמו שהברקתם לנו בהקשר הזה סביב עיסוק בזנות.
<שרון ניר: הרמטכ"ל בפירוש מכוון לכך ש"עוצמתו הערכית של צה"ל נמדדת גם בחוסנו המוסרי שבבסיסו נורמות התנהגות וערכים המנחים את כולנו במילוי תפקידנו בשגרה ובחירום.
<שרון ניר: עלינו, המפקדים, מוטלת האחריות לשמור על חוסנו המוסרי של צה"ל וחוזקו ולהיות נושאי הדגל בעיניהם של פקודינו.
<שרון ניר: עיניו של עם ישראל כולו נשואות אלינו בציפייה שננהג בערכיות חסרת פשרות בכל ההיבטים.
<שרון ניר: ערך כבוד האדם המנוסח ברוח צה"ל וערכיו אינו מאפשר להשלים עם כישלון של מפקד אשר חרג בהתנהגותו מאמות מידה ערכיות גבוהות המחייבות את מפקדי צה"ל".
<קריאה: אתם אומרים פה את המובן מאליו.
<קריאה: מה שברור לך פחות ברור לחיילים.
<שרון ניר: שורה תחתונה, לקחנו לתשומת לבנו אבל אנחנו בהחלט מסכימים - - -
עמיר פרץ: את צריכה, כיוהל"ם, לקחת את - - - הזאת ולהגיד: בעקבות דבריו של הרמטכ"ל באיגרת אני מבקשת א', ב', ג'.
עליזה לביא: שני דברים.
עליזה לביא: גם המקום הזה שהתופעה הולכת וגדלה, תופעת הזנות בישראל הולכת וגדלה, אנחנו רואים, אנחנו עדים לכך.
עליזה לביא: לא בכדי הוספתי את הנושא כשהייתי יו"ר הוועדה בכנסת הקודמת, את הנושא של זנות לתוך הוועדה הזאת.
עליזה לביא: מיגור סחר בנשים, אין לי ספק שהשליך על המקום הזה של זנות.
עליזה לביא: אנחנו רואים את זה במעגלים של ילדים, של צעירים ובטח ובטח במקום הזה של הצבא.
עליזה לביא: לצערי הרב אנחנו עוד לא מספיק מתקדמים עם הנושא של הפללת לקוח ואין ספק שהצבא צריך להיות כאן המוביל, המוביל בסוגיה הזאת.
עליזה לביא: אני יכולה לתת רשות דיבור נוספת והבטחתי, אנחנו חייבים לסיים, לעורכת הדין אביטל קוזנברגר, בבקשה, מהמטה למאבק בסחר בנשים.
<אביטל קוזנברגר: אמרתם את כל מה שחשוב, אני רק רוצה לברך על האמירות החשובות שנאמרו כאן - - - של חבר הכנסת עמיר פרץ, זה כבוד גדול לנו לראות אותך פה בוועדה ואני חושבת שהאמירה הזו - - -
עליזה לביא: הוא חבר.
<אביטל קוזנברגר: אנחנו שמחים על ההשתתפות הפעילה ועל האמירות החשובות - - -
עליזה לביא: גם חבר הכנסת גליק, הם שניהם חברים מאד - - -
עמיר פרץ: בת כמה את?
עליזה לביא: ראוי להעריך, הוא היה בכל הסיורים שלנו.
עמיר פרץ: בשביל ההיסטוריה, כן?
עמיר פרץ: לא יודע בת כמה את אבל - - -
<אביטל קוזנברגר: צעירה מאד, מאוד, שיירשם בפרוטוקול.
עמיר פרץ: לפני כמעט עשרים ושלש שנים ניגשה אלי חברת הכנסת יעל דיין, לא הייתה ועדה למעמד האישה בכלל, היא הייתה חלק מוועדת העבודה והרווחה.
עמיר פרץ: אני הייתי יושב ראש ועדת העבודה והרווחה.
עמיר פרץ: היא ביקשה ממני אם אפשר להפריד את הנושאים ולתת לה מעמד עצמאי.
עמיר פרץ: בדרך כלל ראשי ועדות לא מסכימים כי כולם רוצים הכול אצלם ובאותו יום הקמנו שתי ועדות, שבהתחלה היו לא רשמיות והפכו לסטטוטוריות.
עמיר פרץ: גם הוועדה למעמד הילד, של תמר גוז'ינסקי וגם הוועדה למעמד האישה.
עמיר פרץ: לכן אני מרגיש מחויבות.
עליזה לביא: אנחנו שוכחים לומר תודה, גם תודה לך וגם תודה ליעל דיין.
יהודה גליק: תודה על שיעור ההיסטוריה.
עמיר פרץ: הו, אתה עם ההיסטוריה, אחר כך תגיד - - -
עליזה לביא: הוא צעיר, הוא צעיר.
עמיר פרץ: הוא הר הבית - - -
יהודה גליק: במקדש התפילה הייתה מעורבת.
עליזה לביא: אחרי זה הם באים אלי שיהיה גם מקווה לפני הר הבית אבל על זה נדבר בדיון אחר.
עליזה לביא: סליחה, רויטל.
<אביטל קוזנברגר: רק רציתי באמת לברך גם על הדברים וגם על הקשת הרחבה שאנחנו רואים פה מקיר לקיר בהסכמה.
<אביטל קוזנברגר: רק לאחל בהצלחה ליוהל"ם ולומר שאנחנו לרשותך בכל אשר את צריכה.
<אביטל קוזנברגר: וגם אולי לומר את המובן מאליו, שמה שכל כך ברור לנו סביב השולחן ולך, ממש לא ברור לחיילים וחייל יכול באותה נשימה להוות דוגמה ומופת לחייליו ואז ללכת למועדון חשפנות ולהרגיש שה בסדר, רק כי הוא לא יודע.
<אביטל קוזנברגר: על הפער הזה אנחנו מבקשים לגשר ואנחנו שותפים שלכם, פשוט תיעזרו בנו.
עליזה לביא: רובי, רובי קיים מן המשרד לביטחון פנים, לא שמענו אותך היום.
<אביטל קוזנברגר: סוף, סוף.
<רובי קיים: כן, סוף סוף, זה גם הישג.
<רובי קיים: תראו, אני חייב לציין, אנחנו לא מכירים מקרים של חיילים וחיילות שנתפסים במסגרת פשיטות של בית בושת.
<רובי קיים: נכון שהיה אירוע אחד בצפון של שוטרת חובה, בשח"מ.
<רובי קיים: האירוע הועבר לטיפול מח"ש כי אנחנו לא מוסמכים לטפל.
<רובי קיים: היא לא חשודה בשום דבר אבל כל שוטר שמעורב באירוע שיכול להיחשב פלילי מועבר לטיפול מח"ש ובעצם מזה נגזר לכאורה הקוד האתי.
<רובי קיים: אסור לשוטר להגיע לכל מקום שיכולה להתבצע בו עבירה פלילית.
<רובי קיים: זה משליך גם לגבי צריכת זנות וגם לגבי דברים אחרים.
<רובי קיים: מעבר לזה, אנחנו גם נשמח לסייע בכל מה שאפשר.
<רובי קיים: אני פחות בקי בענייני משמעת, נהלים ודברים כאלה כלפי שוטרים שיכולים להיחשד או לעסוק בתחומים האלה אבל בהחלט, בפן החקירתי, רגע, הדיון באמת בשידור?
<רובי קיים: אז אחר כך בארבע עיניים כי גם בדברים אחרים שקשורים לנושאי איסוף מידע ודברים כאלה, בהחלט יש לנו, אני חושב, מה לתרום.
<רובי קיים: זהו.
<רובי קיים: אנחנו נשמח לסייע בכל דבר.
<קריאה: בהכשרות.
<רובי קיים: בהכשרות גם.
עליזה לביא: הודעה נהדרת.
עליזה לביא: הזדמנות לומר תודה גם למשטרה בכלל ובפרט ליחידה שאתה מוביל, ידיד אמת של ועדת המשנה.
עליזה לביא: הרבה למדתי ממנו עוד טרם כניסתי לתפקיד ואני חושבת שחלק גדול מהדיונים שלנו כאן בוועדה הם לשיתוף פעולה, להכיר, לתמוך, יש פה המון ידע וניסיון סביב השולחן.
עליזה לביא: לא מעט פעמים ואת צודקת גבירתי ממשרד הרווחה, שבאמת צריך לבוא ולהודות אבל, אין ספק שבלא מעט מקרים ארגוני המגזר השלישי, הארגונים החברתיים מובילים.
עליזה לביא: במקרה הזה, גם במיגור הסחר וגם בנושא של המאבק בזנות, שהיא תופעה שהולכת וגדלה בישראל, אנחנו מדברים על זה גם עם משרד החינוך וגם עם המשרדים השונים ובכלל, חלק גדול מזה הוא באמת ההכרה.
עליזה לביא: יש פה ניסיון ואם דיברנו על הבקשות שלנו להביא יותר מידע על שיתופי פעולה, אז יש לָך פה מרצות משובחות, נשים שיש להן את הכלים, אחרי הרבה מאד שנים בתחום ואני חושבת שהרבה מאד ערוצים, גם רשמיים וגם לא רשמיים, כדאי שייפתחו בעקבות השולחן המאוד נדיר ומיוחד בוועדה הזאת.
עליזה לביא: הערונת?
יהודה גליק: תודה רבה ליושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת עליזה לביא, שמובילה את הנושא הזה ולא מרפה וגם מקיימת דיונים מקצועיים, מכילים, מאפשרים ואני מאד מאוד מקווה שבהמלצות, כל מה שנאמר פה ייכתב ויאמֵר כי זה חשוב ביותר.
יהודה גליק: ישר כוחך.
עליזה לביא: תודה רבה ושוב תודה לך על המחויבות שלך לנושא הזה.
עליזה לביא: קודם כל אני מודה על העבודה המשותפת, על הכנות.
עליזה לביא: אנחנו נבקש מכן לחזור אלינו עם תשובות, תעדכנו את אמל מתי תוכלו לחזור אלינו עם תשובות.
עליזה לביא: אני מעריכה שעד חודש, זה מבחינתכם סביר?
עליזה לביא: גם לגבי הבקשה שלנו לשינוי, תגידו אתם באיזו רמה אבל אם זה הנושא של הקוד האתי, של הפקודה, אנחנו חושבים שצריכה להיות אמירה ברורה וחדה במקום הזה של אי צריכת זנות על ידי חיילים ומפקדים.
עליזה לביא: אנחנו מבקשים ממך לבחון ולהכשיר את הממונות שלך ביחידות צה"ל גם בנושא הזנות ולשתף פעולה עם ארגוני השטח.
עליזה לביא: המלצה שלנו לפרסם את המידע על מרכז מהו"ת.
עליזה לביא: התרשמנו כולנו מהמקום של המרכז בצבא.
עליזה לביא: גאווה גדולה ותודה גדולה על העבודה הנהדרת, המיוחדת.
עליזה לביא: לרבים ורבות זו פעם אחרונה שאנחנו כמדינה יכולים לבוא, לתת יד, לסייע ולחלץ.
עליזה לביא: הצלחתם הצלחתנו.
עליזה לביא: אנחנו כאן, סביב השולחן הזה, כולנו, גם אנחנו כאן בבית המחוקקים, כל מה שנוכל לסייע אנחנו פה.
עליזה לביא: תראו אם באמת אפשר לשקול את הפרסום כבר מהשלבים הראשונים של האיתור, כי אולי יהיה בכך כדי לסייע לאותן צעירות שהן כן בסופו של דבר תתגייסנה.
עליזה לביא: אם נפַתח את המערכת הזאת או את אותה מכינה וכאן אנחנו לקחנו נושא למחשבה, נוכל לגייס אותן והן תרצינה להתגייס, שלא תמצאנה את הדרכים, כמו הנתון הזה שלילך שיתפה אותנו בו, של דפוסים שחוזרים אצלה של נשים שלא הגיעו לצבא.
<קריאה: לפרסם את זה גם אצל הורי המתגייסים.
<קריאה: ייתכן יש הורה שלא יודע על מהו"ת ויפנה את הילד.
<קריאה: גם להורי המתגייסים צריך להפיץ את המידע.
עליזה לביא: , אני מקשיבה.
יהודה גליק: גם הנושא של לקראת שחרור.
עליזה לביא: כן, כן, בהחלט.
עליזה לביא: שלושת התחנות שאתה הזכרת, לפני, תוך כדי ולקראת השחרור.
עליזה לביא: בטח ובטח ביום, יש את הימים האלה שמרכזים את החיילים לפני שחרור - - -
<קריאה: כנס חיילים משוחררים.
עליזה לביא: נכון, כנס חיילים משוחררים אז אנחנו מציעים ונחשוב איך אנחנו עושים את זה, כקבוצת חשיבה לשיתוף פעולה בין משרד הרווחה, עמותות והצבא בנושא הזה של הזנות על כל המנעד שפירטנו וגם הליווי לקראת הגיוס ואחרי הגיוס.
עליזה לביא: אני רשמתי לי כמה נקודות שאשמח לקבל עליהן את ההתייחסות שלכם.
עליזה לביא: לגבי חיילות שנמצאות בכלא, האם במהלך השהות שלהן בכלא יש עבודה משקמת כי לא דיברנו על זה כאן.
עליזה לביא: כשנקבל את התשובות ונקיים את ישיבת המעקב נשמח לשמוע.
עליזה לביא: אם שמענו שיש חיילות שנכנסות ויוצאות - - -
<תמר טבק: כל הֱקשר לפגיעה מינית, אם זה אצל כלואה שנמצאת בכלא, מועבר מיד למהו"ת להתייעצות.
<תמר טבק: לפעמים אנחנו מתערבים לגבי איזושהי חוות דעת ומזמנים להערכה כדי לתת איזושהי התייחסות לגורמים בפרקליטות אם לשחרר את החיילת.
<תמר טבק: אנחנו מוקד הידע בתחום היום בצה"ל, כך שלגבי כלואות בהחלט כשיש אינפורמציה כזאת אנחנו בהחלט מעורבים.
עליזה לביא: נקודה אחרונה לקראת ההחלה של הריאיון על כל חיילות צה"ל ואני מברכת את הצבא שהכניס את הנושא הזה של הריאיון למלש"ביות, גם לבוא ולהשתמש בידע הקיים כדי לראות איך מזהים מאתרים ועושים את זה נכון ובלבד שכולן תוכלנה לקבל את המענה והסיוע שלשמחתנו הרבה נמצא היום בצבא.
עליזה לביא: מלים אחרונות שלך, שרון.
<שרון ניר: אני אגיד רק שלקחנו לתשומת לבנו.
<שרון ניר: הצבא בעניין הזה ובעניינים נוספים בהחלט מזהה כמוקד חשוב מאד את כל הסיפור של העוצמה המוסרית ולכן בהקשר הזה אין ספק שהצבא מול תופעה כזו רוצה להציל את החייל למקום הנכון ולמקום האחר, באמת לטפל בו ולשקם אותו.
<שרון ניר: האירוע של כתובת שיקומית מבחינת הצבא הוא האירוע המרכזי.
<שרון ניר: כל מה שאמרתם לנו לעשות בנוסף על הדברים שאנחנו עושים ניקח לתשומת לבנו.
<שרון ניר: ונדווח.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב, חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, יושבת ראש הוועדה לזכויות הילד.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה להודיע על פתיחת הישיבה המשותפת של הוועדה לקידום מעמד האישה והוועדה לזכויות הילד במאמץ משותף לדון היום בנושא של צרכים ומענים הניתנים לצעירות ערביות שנמצאות בסיכון.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה צעד מבורך ששילבנו ידיים, שתי הוועדות, בעיני, החשובות ביותר בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: כדי לדון בנושא שכבר הרבה שנים מעלה תהיות ופניות רבות של גם ארגונים שפנו אליי וגם, כנראה, פנו לחברת הכנסת יפעת שאשא ביטון כדי להעלות את המצוקה גם של הנערות שנמצאות במצוקה, אבל גם המצוקה הקיימת במענים לנושא זה.
עאידה תומא סלימאן: כמו שחלק מכם אולי יודע, אני באה מרקע של עבודה בארגון, הייתי מנכ"לית ארגון נשים נגד אלימות, הארגון שייסד בתחילת הדרך לפני כ-25, 26 שנים את התחלת הפרויקטים והמענים גם לנערות במצוקה וגם לנשים ערביות הסובלות מאלימות.
עאידה תומא סלימאן: אחד הנושאים שמאוד התקשנו אז וכיום בטיפול בו זה הנושא של נערות במצוקה.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד לאור החסמים החברתיים, אבל גם החסמים המקצועיים הקיימים בשטח.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום קודם כל נשמע את המסמך.
עאידה תומא סלימאן: עיקר הממצאים במסמך שבמקריות רבה גם חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון ביקשה אותו ממרכז המחקר וגם אני במקביל וככה נוצר המסמך ונוצרה הישיבה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני מעבירה עכשיו לחברת הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, יושבת ראש הוועדה לזכויות הילד.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
יפעת שאשא ביטון: אני בהחלט מברכת על הדיון הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר בקצרה שהדיון הזה הוא תוצר של סיור שקיימתי במגזר הערבי, בחלק מהיישובים ובו נחשפנו לבתים החמים שם ומתוך כך גם לצרכים הייחודיים שיש לנערות במגזר הערבי.
יפעת שאשא ביטון: המסמך אני חושבת שמדבר בעד עצמו.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה רק להעלות שתי נקודות או שתי סוגיות שיעמדו במרכז.
יפעת שאשא ביטון: האחד זה באמת עניין התקציבים.
יפעת שאשא ביטון: החלוקה התקציבית וחוסר המימוש של חלק מהתקציבים במגזר הערבי שאנחנו ננסה לתהות על הסיבות.
יפעת שאשא ביטון: אחת מהן, לטעמי, כפי שאני כבר ציינתי, היא חוסר התאמה של חלק מהתכניות לאוכלוסייה הייעודית הייחודית.
יפעת שאשא ביטון: ולכן יש צורך אמיתי לבנות תכניות שהן ייעודיות לאותו מגזר עם המאפיינים הייחודיים לו כדי שבאמת נוכל לתת את המענה המתאים והנכון.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להודות לחברת הכנסת עאידה על שיתוף הפעולה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזו הדוגמה לכך שאנחנו שתינו ניגשנו לאותו נושא בלי שידענו אחת על השנייה ובמקום לפעול בשני ערוצים נפרדים בחרנו לאחד כוחות ולקיים ישיבה משותפת ואני מאמינה שזו הדרך שצריך לעבוד וגם אוכל להניב בכך יותר.
יפעת שאשא ביטון: אז תודה רבה חברת הכנסת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את המ.מ.
יפעת שאשא ביטון: שיציג את הדו"ח.
יפעת שאשא ביטון: נורית, בבקשה.
<נורית יכימוביץ-כהן: שלום לכולם, שמי נורית, אני חוקרת במרכז המחקר והמידע של הכנסת ואני כתבתי את המסמך על נערות וצעירות בסיכון בחברה הערבית והמענים הניתנים להן.
<נורית יכימוביץ-כהן: אני רוצה לפתוח בכמה הגדרות.
<נורית יכימוביץ-כהן: קודם כל, נערות מוגדרות בטווח גילאי 12-18 וצעירות בגילאי 18-25.
<נורית יכימוביץ-כהן: יש למשרדי הממשלה הגדרות שונות למצבי סיכון.
<נורית יכימוביץ-כהן: משרד הרווחה פועל לצורך השמה על פי תקנון העבודה הסוציאלית, ואילו התכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון מפעילה הגדרה אחרת, קצת יותר רחבה, שכוללת חיים במצבים שמסכנים את הילדים במשפחתם ובסביבתם, בעלי קשיים בתחומים הבאים: קיום פיזי, בריאות והתפתחות, השתייכות למשפחה, למידה ורכישת מיומנויות, רווחה ובריאות רגשית, השתייכות והשתתפות חברתית, הגנה מפני אחרים ומפני התנהגויות מסכנות שלהם עצמם.
<נורית יכימוביץ-כהן: לפי ההגדרות האלה משימים את הנערות והצעירות למענים השונים.
<נורית יכימוביץ-כהן: היום אני רוצה לדון בכמה נושאים.
<נורית יכימוביץ-כהן: קודם כל ננסה לקבוע את מספר הנערות והצעירות הערביות בסיכון בישראל וגם את מספר הנערות והצעירות שמקבלות מענים.
<נורית יכימוביץ-כהן: אני כבר יכולה להקדים ולומר שאין לנו הערכה מדוייקת של מספר הנערות האלה, אבל תיכף נראה ממה המספרים האלה בנויים.
<נורית יכימוביץ-כהן: בסוף אני אדבר על קשיים וחסמים במתן מענים לאוכלוסיית היעד.
<נורית יכימוביץ-כהן: נדון בתקציבים, בכח אדם, בסוגי המענים שהנערות והצעירות מקבלות ובהתאמה השפתית והחברתית של המענים לאוכלוסייה.
<נורית יכימוביץ-כהן: במיפוי שנערך ב-2011 במסגרת התכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון נמצא ש-23% מהילדים ובני הנוער הערבים בישראל הם בסיכון.
<נורית יכימוביץ-כהן: וזה שיעור יותר גבוה מהשיעור בכלל החברה הישראלית.
<נורית יכימוביץ-כהן: מכלל בני הנוער הערבים בסיכון 37% הן בנות.
אוסאמה סעדי: למה זה רק 2011 ואין נתונים מעודכנים?
<נורית יכימוביץ-כהן: התכנית הלאומית התחילה ב-2011.
<נורית יכימוביץ-כהן: רוב המיפוי נערך אז כדי לדעת למה התכנית צריכה להערך ובמהלך השנים הצטרפו עוד יישובים נוספים לתכנית הלאומית וכל יישוב נוסף שהצטרף נערך בו גם מיפוי.
<נורית יכימוביץ-כהן: חלק מהנתונים הושגו בהמשך, אבל הסדר גודל הוא שבערך 37%- - -
אוסאמה סעדי: שש שנים אחרי יש שיפור, יש גידול, יש צמצום.
אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על 5-6 שנים זה תקופה, זה לא - - - אין נתונים לרשויות יכול להיות?
יפעת שאשא ביטון: אני אקדים את המאוחר ואני אומר משהו, ברשותך נורית.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו ראינו את ההגדרה של התכנית למה אלה נערות בסיכון.
יפעת שאשא ביטון: ואני אומרת לך, עוד בלי שאנחנו נכנסנו, צללנו פנימה לתוך הנתונים, במגזר הערבי היקף הנערות שהן בסיכון, לא על פי הפרמטרים האלה, על פי פרמטרים נוספים של יכולת בכלל להשתלב בחברה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על נערות שגדלות בתוך סביבה תרבותית מסוימת, עם קושי שפתי כי לא תמיד הן מקבלות את השפה.
יפעת שאשא ביטון: היכולת שלהן לצאת אל מחוץ ליישוב או לכפר, היכולת שלהן להשתלב בתעסוקה בחברה הכוללת הוא קטן הרבה יותר מכל נערה שגדלה בסביבה היהודית, ולכן יש מאפיינים נוספים שצריך להכניס כדי לאפיין מי היא נערה בסיכון במגזר הערבי מה שאומר שההיקף שלהן הוא הרבה הרבה יותר גדול.
אוסאמה סעדי: בדיוק זו הנקודה שאני רוצה להגיד.
אוסאמה סעדי: אנחנו חושבים שהמספרים הם פי כמה הרבה יותר מהמספרים האלה.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד אם לוקחים בחשבון גם את העלייה שנמצאת בנושא העוני למשל בתוך החברה הערבית.
אוסאמה סעדי: עוני, אלימות, כל הדברים האלה.
עאידה תומא סלימאן: האלימות הרווחת יותר זה מעלה את האחוז, ברור.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה כבר מעיד על משהו שאין - - -
יפעת שאשא ביטון: על מגמה ש- - -
עאידה תומא סלימאן: לא, שאין נתונים.
אוסאמה סעדי: אין נתונים.
עאידה תומא סלימאן: כבר חמש שנים.
עמיר פרץ: אבל מה ההגדרה המדוייקת לסיכון.
עמיר פרץ: הרי מה הבעיה נניח, לפי דעתי, באופן הגיוני, העובדה נניח שמשפחות מועסקות אמורות להיות ברמת סיכון יותר נמוכה כי הסביבה הביתית שלהן היא סביבה ביתית שאמורה להגן.
עמיר פרץ: אמורה, לא יודע, לפי הגיון - - -
אוסאמה סעדי: זה חלק מהסיכון לפעמים בתוך ה - - -
עמיר פרץ: אולי כן, אולי לא, אני לא יודע.
עמיר פרץ: אי אפשר להגדיר את זה ככה.
עמיר פרץ: רוב המשפחות המסורתיות הן באופן כללי סביבה יותר מוגנת מאשר מקומות אחרים.
יפעת שאשא ביטון: חברי הכנסת, בואו רגע ניתן לה להשלים את המסמך ואחר כך ניכנס לסוגיות האלה וננסה להבין.
עמיר פרץ: לא - - - מסמך בלי להבין את ההגדרה.
<קריאה: ולמה ההגדרה של - - - נמצאת בתוך הגדרה - - -
יפעת שאשא ביטון: ההגדרה של נוער בסיכון הייתה בשקף הקודם כמו שאנחנו נוהגים לאפיין נוער בסיכון: אלימות, פגיעה.
יפעת שאשא ביטון: אפשר להחזיר את זה.
עאידה תומא סלימאן: הנה היא החזירה.
עאידה תומא סלימאן: יש הגדרה של התה"ס ויש הגדרה של התכנית הלאומית שהן קצת שונות.
עאידה תומא סלימאן: התכנית הלאומית מרחיבה את היריעה יותר.
יפעת שאשא ביטון: ועדיין לא מספיק.
יפעת שאשא ביטון: (דיבורים לא ברורים בין הנוכחים)
עאידה תומא סלימאן: בסדר אבל אי אפשר - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא כופרים בהגדרה אני רק טוענת שכשמדובר באוכלוסייה הערבית זה רחב יותר.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל, אני דייקתי מאוד טוב בנושא.
עאידה תומא סלימאן: אמרתי יש הגדרה של התה"ס ויש הגדרה של התכנית הלאומית והתכנית הלאומית הרחיבה את היריעה.
עאידה תומא סלימאן: זה היה מאוד מדוייק.
<נורית יכימוביץ-כהן: בעקבות השאלה שנשאלה על השנים והאם הנתונים מעודכנים אני יכולה רק לציין שיש מחקר הערכה מאוד רחב ומעמיק שבדק פרמטרים שונים בסיכון של אותם הילדים ומצא שברוב הפרמטרים התכנית פועלת גם במגזר היהודי וגם בערבי.
<נורית יכימוביץ-כהן: המחקר הרחב גם מצא שבקרב ילדים ובני נוער ערביים היעילות של התכנית הייעודית היא גבוהה במיוחד.
<נורית יכימוביץ-כהן: כנראה שזה בא על רקע זה שלפני כן לא היו מספיק תכניות לילדים ונוער בחברה הערבית.
אוסאמה סעדי: אבל אתם פניתם לרשויות וביקשתם נתונים חדשים עדכניים ולא קיבלתם?
יפעת שאשא ביטון: כן הייתה פנייה ל-82 רשויות, רק 15 רשויות היו.
יפעת שאשא ביטון: מתוכן בעצם יש מיפוי, תיכף היא תציג את זה.
יוסף ג'בארין: אני אגיד לך מה הבעייתיות בעניין הזה.
יוסף ג'בארין: ההנחה שלנו היא, ואני רואה שמשרדי הממשלה נמצאים, ההנחה שלנו היא שכל שנה המשרד אמור היה או יכול לספק לנו מה מבט הצרכים בקרב היישובים.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת, זה לא נתון שצריך להיות מוסתר או סודי או לא ברור.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת, בסוף כל סיכום שנת העבודה במשרד העבודה והרווחה אמורים להגיד לנו כמה נערות במצוקה בכל יישוב ויישוב.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לבקש מחברי הכנסת, חלק מהנתונים שאתם שואלים עליהם יבואו עוד מעט במצגת.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, כמה נערות כן נמצאות במעגל הטיפול יש לנו אותן, אבל זה לא אומר כמה נערות נמצאות בסיכון.
חנין זועבי: מספר מוחלט.
עאידה תומא סלימאן: לא רק שהוא מספר מוחלט, לא כל הנערות בסיכון מטופלות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נקבל מידע על המטופלות.
עאידה תומא סלימאן: בואו נקשיב למצגת עד הסוף ואז נעלה את כל השאלות.
<נורית יכימוביץ-כהן: אז בכל אופן המספר המינימלי שאנחנו יכולים להגיד של נערות שהיו בסיכון בשנת 2011 במיפוי הוא בערך 13.5 אלף בחברה הערבית.
<נורית יכימוביץ-כהן: כאשר מחסור במידע גדול יותר עולה מהעובדה שאין מיפוי של הצעירות הערביות שנמצאות בסיכון.
<נורית יכימוביץ-כהן: לא נערך מיפוי כזה מפני שהתכנית הלאומית יש לה מנדט לעבוד - - - לחקור ולעבוד ולפעול עד גיל 18.
<נורית יכימוביץ-כהן: צעירות זה מגיל 18 עד 25, אין לנו מיפוי שלהן.
<נורית יכימוביץ-כהן: אבל בחודשים האחרונים הושקה התכנית שנקראת תכנית יתד, זו תכנית לאומית לטיפול בצעירים וצעירות בישראל.
<נורית יכימוביץ-כהן: היא מתייחסת לחברה הערבית כאל גורם סיכון ונשאר רק לראות מה היא תעשה.
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת גורם סיכון?
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נחכה לראות מה היא תעשה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו היום נגיד מה אנחנו מצפים שייעשה שם.
<נורית יכימוביץ-כהן: התבקשנו במסמך הזה לכתוב מהם המענים שמקבלות הנערות והצעירות בחברה הערבית ולצורך זה פנינו למשרדי הממשלה הבאים: משרד הרווחה, משרד החינוך, משרד הבריאות והמשרד לביטחון פנים.
<נורית יכימוביץ-כהן: פנינו גם, כמובן, לתכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון וביקשנו מידע ממחלקות רווחה ברשויות המקומיות.
<נורית יכימוביץ-כהן: אני רוצה לציין שבמשרד הרווחה גילינו שהשירות לאוכלוסיית היעד מפוצל בין יחידות שונות ולא בטוח שיש גורם אחד שמתכלל ומסתכל בראייה כוללת על אוכלוסיית היעד.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת אין יחידה לנערות במצוקה?