GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אימאן קאסם סלימאן: גם לגבי נשים ברפואה למשל, מצער אותי שיש לנו, אמנם הרופאות הן מצוינות אבל כשבודקים את ראשי המחלקות הערבים שנמצאים בבתי חולים שונים אז הם רופאים גברים וזה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אוכל לעזור לך, עכשיו בסיורים שלי אני מגלה נשים אחראיות מחלקות.
<אימאן קאסם סלימאן: אבל רוב ראשי מחלקות שמקבלים תפקידים הם גברים וזה מצער אותי מאד.
<אימאן קאסם סלימאן: זו פעולה נגזרת מהעובדה שנשים לא נמצאות בתפקידים.
<אימאן קאסם סלימאן: ברשויות מקומיות הרי את יודעת, עובדים על זה מלא זמן כדי לשלב נשים בתפקידי מפתח ברשויות המקומיות ואז ליצור מעגל שהוא יותר טוב לנו.
<אימאן קאסם סלימאן: עוד נקודה, הנושא של זמינות נשים.
<אימאן קאסם סלימאן: אני תמיד רואה ליין אפ ואני רוצה לראות נשים בליין אפ שלי ולא רק מארגוני נשים שמדברות על רצח על רקע זה או אחר כי אני רוצה לראות אישה עורכת דין שתדבר כשיש סוגיה משפטית או פרשנית פוליטית.
<אימאן קאסם סלימאן: מה שקורה, הגברים דוחפים את עצמם לתקשורת והנשים בדיוק מה שאת אמרת, מקשות עלינו.
<אימאן קאסם סלימאן: "אני לא יכולה עכשיו", "אני צריכה להוציא את הילדים", "אני לא פנויה", "אני לא יכולה" וכל הזמן אני מנסה לשכנע.
<אימאן קאסם סלימאן: אני מנסה ואני רוצה לשלב אותן ואני לא מתביישת להגיד שאני עושה את זה בכוונה, שאני רוצה לשלב נשים.
<אימאן קאסם סלימאן: גבר – רק יוצאת איזו ידיעה מסוימת כבר אֲת מקבלת אס.
<אימאן קאסם סלימאן: אמ.
<אימאן קאסם סלימאן: אסים מגברים, אם זה בלשן, אם זה מרצה, אם זה עורך דין.
<אימאן קאסם סלימאן: "ש לי מחקר בנושא".
<אימאן קאסם סלימאן: "יש לי ניסיון בנושא".
<אימאן קאסם סלימאן: הם דוחפים ודוחפים את עצמם ונשים מהססות, או שאין להן זמן.
<אימאן קאסם סלימאן: יש להן סדר עדיפויות אחר מאשר להיכנס לתקשורת.
עאידה תומא סלימאן: אני תמיד - - -
<עידן רינג: הן לא רוצות לדבר על משהו גם כשהן ממש מומחיות בו וגברים אין להם בעיה לדבר על זה.
<אימאן קאסם סלימאן: על כלום, על משהו שהוא לא שמע עליו.
<אימאן קאסם סלימאן: זה בלט אתמול בדיון שקיימנו על הנושא של נשים במדע וקידום נשים.
<אימאן קאסם סלימאן: שם ראינו שאפילו בבקשות מימון למחקרים אחוז הנשים שמגישות בקשות הוא נמוך מאחוז אלו שמקבלות את המימון.
<אימאן קאסם סלימאן: כלומר, הבקשות של הנשים הן הרבה יותר טובות ויותר מקבלים עליהן מימון רק שיש את הפרפקציוניזם הזה "אם אני לא בטוחה שאני אהיה הכי הכי אז אני לא אגש לנושא".
<אימאן קאסם סלימאן: ולצערי, הרבה מהגברים חושבים שהם המומחים הכי טובים.
<אימאן קאסם סלימאן: וזה חבל.
<אימאן קאסם סלימאן: אני אומרת שאנחנו צריכות לעבוד על עצמנו יותר כנשים בחברה.
<אימאן קאסם סלימאן: שהראיונות לא יהיו רק על נושאים חברתיים אלא גם על כלכלה.
<הדס שטייף: לחפש את אותן נשים.
<אימאן קאסם סלימאן: גם תכנון ובנייה.
<אימאן קאסם סלימאן: יש נשים שמקבלות תפקיד ואני פונה אליהן.
<אימאן קאסם סלימאן: אני אומרת להן: את קיבלת תפקיד בכיר, אני מעוניינת לראיין אותך על התפקיד ויש בזה מסר שאשה הגיעה "לא, אני עכשיו לא ...".
עאידה תומא סלימאן: אימאן, אני חייבת להגיד שיש איזשהו פחד במיוחד כאשר יש מצלמה.
עאידה תומא סלימאן: אני, מהניסיון שלי עם הרבה נשים שעברו דרך הארגון שניהלתי, בשבילן להתראיין קודם כל לעיתונות כתובה זה הרבה יותר קל כי אפשר לעצור ואפשר להגיד: לא, לא, לא, אני רוצה לשנות את איך שאני אמרתי את זה.
עאידה תומא סלימאן: ברדיו זה מעלה את דרגת הפחד מהמפגש הזה ולטלוויזיה זה הכי כי זה עכשיו - - -
<הדס שטייף: זה גם הויזואליות.
<הדס שטייף: מה יגידו?
<הדס שטייף: אני לא נראית מספיק טוב, אני לא לבושה או אני לא מאופרת.
<הדס שטייף: זאת אומרת, הדברים שאנחנו רוצות קצת למחוק מאד חשובים גם היום.
<הדס שטייף: "אני לא נראית טוב", "אני לא לבושה", "מה את אומרת, אני אתאפר?
<הדס שטייף: " זה דוחק אותן.
<אימאן קאסם סלימאן: גם להגיע לאולפן.
<אימאן קאסם סלימאן: ברדיו יותר קל כי מאיפה שהיא נמצאת היא יכולה השתמש בטלפון.
עאידה תומא סלימאן: גם, אבל אני חושבת שלהפיל את זה כאשמה על נשים, הרי גם גברים בהתחלה יש להם את הפחד הזה וגם זו בעיה.
עאידה תומא סלימאן: אני למשל, דאגתי בארגון שניהלתי שכל הנשים יעברו סדנאות לאיך מופיעים בתקשורת.
עאידה תומא סלימאן: לאט, לאט הן למדו את זה ועובדה שחלק גדול מהן היום מרואיינות ומרואיינות טוב מאד.
עאידה תומא סלימאן: יש כאן שאלה שאנחנו צריכות לשאול את עצמנו, לא רק לתאר את המצב.
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לשמוע תיכף גם לרעיונות לפתרונות שצריך לקדם אותם ומה כלי התקשורת, מה האחראים העומדים בראש כלי התקשורת, מוכנים לתכנן, כדי לשנות את התמונה הזו ולא רק לבוא ולהגיד: הנה, זה המצב.
עאידה תומא סלימאן: תודה, אימאן.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לעורכת הדין מיכל גרוס, מן הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.
<מיכל גרוס: שלום לכולם.
<מיכל גרוס: הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, למי שלא מכיר, היא הגוף הרגולטורי שמבצע את ההסדרה, הפיקוח, מתן הזיכיונות והרישיונות לערוצים המסחריים בארץ, שהם ערוץ 2, ערוץ 10 וכל תחנות הרדיו האזוריות.
<מיכל גרוס: אצלנו ברשות השנייה הבנו מספר דברים.
<מיכל גרוס: הגופים המשדרים המסחריים הם גופים דו מהותיים.
<מיכל גרוס: מכוח היותם גופים דו מהותיים הם מחויבים לחובות מוגברות מכוח המשפט הציבורי.
<מיכל גרוס: השירות שהם נותנים הוא שרות שהוא חיוני לציבור, הם משפיעים על סדר היום הציבורי ומשקפים את דעת הקהל.
<מיכל גרוס: יש להם משמעות רבה ומתוך כך חשבנו שראוי שנשים דגש על החשיבות של ייצוג הולם לתקשורת שהיא מאוזנת מגדרית.
<מיכל גרוס: החובה שלנו היא לדאוג שזה גם יקרה ולנקוט בפעולות להשגת המטרה הזאת.
<מיכל גרוס: בשל כך מועצת הרשות השנייה מצאה לנכון להקים ועדה לנושא.
<מיכל גרוס: הוועדה באה לבחון את מידת נראותן של נשים בתקשורת בערוצים המסחריים בטלוויזיה.
<מיכל גרוס: זה היה המנדט של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: מתי הוקמה הוועדה?
<מיכל גרוס: הוועדה הוקמה לפני כשנה וחצי.
<מיכל גרוס: היו לנו גם חילופי מועצות ועניינים שונים והוועדה לא סיימה עדיין את עבודתה.
<מיכל גרוס: אני אסקור את פעילות הוועדה.
<מיכל גרוס: ראשית, יצאנו בשימוע ציבורי.
<מיכל גרוס: קיבלנו מגוון של דעות מכל מיני אנשים שיש להם נגיעה לתחום וארגונים שיש להם נגיעה לתחום באשר לנראותן של נשים ואני אסקור בקצרה את העמדות שרווחות בציבור.
עאידה תומא סלימאן: אם אני יכולה לשאול, כמה נשים יש לכם במועצה?
<מיכל גרוס: זו מועצה עם רוב נשי.
<ענת סרגוסטי: המועצה היא מאד מגוונת, יש ערבים, זה By the book, זו לא הבעיה.
<מיכל גרוס: כן, המועצה שלנו, לאורך כל הקדנציות שלה היא מועצה מגוונת.
<מיכל גרוס: אגב, לזכותנו ייאמר שגם ברשות השנייה יש רוב נשי וגם במועצת הרשות השנייה, כולל ייצוג מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: בואי נראה איך השפיע.
<מיכל גרוס: תיכף נגיע לזה.
<מיכל גרוס: בוועדה הזו ערכנו שימוע נוסף.
<מיכל גרוס: הזמנו את תא העיתונאיות שהיו אצלנו, הזמנו כל מיני נשים, הזמנו את ורד סוויד, יועצת ראש הממשלה למעמד האישה - - -
עאידה תומא סלימאן: מנהלת הרשות.
<מיכל גרוס: מנהלת הרשות.
<מיכל גרוס: הזמנו את ורד חברתי, הזמנו את ורד ברזילי שעמדה בראש "מדיה נשים" ותרמה לנו רבות.
<מיכל גרוס: תיכף אסביר אך נעזרנו בה לצורך פתרונות אופרטיביים וכך התנהלה הוועדה, עם עבודה יסודית של דיונים ושמיעה של עמדות תוך סקירה של המסגרת הנורמטיבית שבתוכה אנחנו פועלים.
<מיכל גרוס: צריך לזכור שאנחנו לא יכולים לבוא ולהטיל רגולציה כפייתית בעניין הזה, כופה ליתר דיוק, משום שיש סמכויות עריכתיות לעורך הראשי ויש לו מנדט מהבחינה הזו, לפי סעיף 62 לחוק, מנדט גדול מאד אבל מצד שני גם לנו יש את היכולת שלנו מכוח החוק, לדרוש נראות, לדרוש איזון, לדרוש את הערכים שמנויים בתוך החוק שאנחנו אמונים עליהם.
<מיכל גרוס: אנחנו גם ערכנו מחקרים, ערכנו סקרים משלנו.
<מיכל גרוס: הראינו גם את הסקרים של גברת לחובר ויש לי גם כמה ממצאים די מעניינים.
<מיכל גרוס: בין היתר, אמנם חל שיפור, חל שינוי אבל השינוי הוא קטן, אנחנו עוד רחוקים מהיעד.
<מיכל גרוס: עיקר הבעיות הוא ופה ראינו קורלציה בין העמדות שהושמעו על ידי נשים מהברנז'ה הרלבנטית לבין עיקרי הסקר, ראינו קורלציה מוחלטת ועיקר הבעיות הוא בנראותן של נשים פרשניות מומחיות על המסך.
<מיכל גרוס: בסקרים שלנו אנחנו בדקנו בעיקר תכניות של אקטואליה ואת כל מהדורות החדשות לאורך תקופה ארוכה מאד.
<מיכל גרוס: רצינו לראות, כדי שכשאנחנו באים בדרישה למפוקחים שלנו, למורשים לשידורים, שיהיה לנו בסיס אמפירי לדרישות שלנו.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת רק להעיר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא יכולים להתרחב יותר מדי על איך ומה, תני לי תוצאה אחת או שתיים והחלטות, מה אתם הולכים לעשות.
<מיכל גרוס: זה שנשים כמעט אינן מופיעות כפרשניות בתחומי חוץ, בטחון וכלכלה, זה עלה מהמחקרים.
<מיכל גרוס: הופעת נשים בשידור מצטמצמת לנישות מסוימות שנתפסות כנשיות.
<מיכל גרוס: דמויות לא סמכותיות וכו'.
<מיכל גרוס: זה מה שעלה.
<מיכל גרוס: בתוך כך ראינו גם שבעולם לא נהוג לקבוע מכסות עבור מפוקחים לשידורים.
<מיכל גרוס: אם אנחנו רצינו לבוא וכמו שהזכרתי לנקוט באיזושהי רגולציה כופה, אין לנו לכך תקדימים בעולם והמסקנה שלנו הייתה שהדבר הטוב ביותר הוא לקרוא לרגולציה משותפת.
<מיכל גרוס: זימנו לוועדה את ראשי חברות החדשות, הדירקטוריונים וכו'.
<מיכל גרוס: הצגנו בפניהם את ממצאי המחקר שלנו ואת העמדות השונות וכו'.
<מיכל גרוס: לשמחתנו הרבה קיבלנו פידבקים מאד חיוביים והיענות מצד חברות החדשות, הן מהמנכ"לים והן מהדירקטוריונים.
<מיכל גרוס: הצגנו בפניהם את מאגר המידע המאוד עשיר וחשוב שהקימו במרכז "מדיה נשים" שוורד חשפה אותו בפנינו.
<מיכל גרוס: במאגר המידע הזה קיימות המון נשים מומחיות ופרשניות.
<מיכל גרוס: המאגר הזה כיום ינוצל בתוך חברות החדשות כדי לזמן נשים לשידור.
<מיכל גרוס: אני חייבת להעיר במאמר מוסגר, גם על מה שעמיתתי העירה וגם על מה שהדס אמרה, שהוא מאד נכון.
<מיכל גרוס: אי אפשר להטיל את כל האחריות על התקשורת.
<מיכל גרוס: גם נשים שבאו להתראיין אצלנו בשימוע אמרו:
<מיכל גרוס: נכון שלעתים לא מתאים לנשים להגיע לאולפן מטעמים כאלה ואחרים, לא תמיד טעמים שאנחנו כנשים אוהבות לשמוע אבל כל מיני מגבלות שאנחנו מטילות על עצמנו ומונעות מאתנו - - -
עאידה תומא סלימאן: מאד צורם לי לשמוע - - -
<מיכל גרוס: אני דווקא אומרת לך - - -
עאידה תומא סלימאן: שניה, אני אמשיך.
עאידה תומא סלימאן: את השיח הזה, להטיל את האשמה על הנשים.
עאידה תומא סלימאן: הנשים לא יכולות להגיע כי החברה עדיין מטילה עליהן את התפקידים שהגברים לא עושים.
עאידה תומא סלימאן: זה שהיא צריכה להביא את הילדים זה בגלל שהחברה עדיין קיימת בה התפיסה שזה תפקיד האישה ולא תפקידו של הגבר.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאי אפשר להמשיך את השיח הזה.
עאידה תומא סלימאן: זה קצת מקומם אותי כי אני חושבת שאנחנו מפנימות כבר את השיח הזה ומשתמשות בו.
עאידה תומא סלימאן: וזה לא נכון.
<מיכל גרוס: אני מבינה לגמרי למה - - -
עאידה תומא סלימאן: את יודעת מה, יכול להיות שאנחנו לא יודעות לשקר.
עאידה תומא סלימאן: אישה שהיא לא יכולה להגיע לראיון טלוויזיוני בגלל שהיא צריכה להוציא את הילד, היא תגיד את זה ואילו גבר, אם יש לו משהו אחר והוא לא רוצה להגיע יעשה מזה אידיאולוגיה ואז כאילו שאת השיח של הנשים אנחנו מטילות על עצמנו.
עאידה תומא סלימאן: צריך לראות גם את זה.
<מיכל גרוס: אני גם מבינה מה מקומם אותך בשיח הזה אבל אנחנו חייבים להגיד כאן שזה עלה מתוך הנשים עצמן.
<מיכל גרוס: זאת אומרת, זה לא משהו שאנחנו כוועדה הגענו לאיזושהי מסקנה לגביו, אלא זה עוד פרמטר שעלה בשימוע והוא חלק מנראותן או מאי-נראותן של נשים על המסך.
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי, כשאמרתי מפנימות את השיח התכוונתי לכולנו, לא התכוונתי רק לאלה שכתבו את הדוח או שמעו או עכשיו מביאות אותו, אלא נשים כאשר הן מסתירות את העמדות שלהן.
<אימאן קאסם סלימאן: צריך שינוי חברתי כדי להתגבר על - - -
עאידה תומא סלימאן: האם את יודעת כמה פעמים ביום אני אומרת את המשפט הזה?
עאידה תומא סלימאן: כבר כמעט רבע שעה, את חייבת לקצר.
<מיכל גרוס: אחרי הפעולה שלנו אנחנו כאמור הזמנו את כל הנוגעים בדבר.
<מיכל גרוס: הצענו מספר פעולות שלנו נראות נכונות לביצוע, כמו קיום סקרים ומחקרים על בסיס קבוע לצרכי מעקב וניטור.
<מיכל גרוס: אנחנו גם ניצור פרק קבוע בדוח השנתי שמחייב את המפוקחים שלנו להעביר אלינו נתונים שנתיים וכדי שיעבירו נתונים הם יצטרכו מן הסתם לעשות אי אלו פעולות.
<מיכל גרוס: העלאת מודעות לחשיבות הנושא כמו ימי עיון בתקשורת.
<מיכל גרוס: רגולציה עצמית שאנחנו מדברים עליה היא הצגת תכנית קונקרטית על ידם לשאלה מה אתם הולכים לעשות מחר בבוקר?
<מיכל גרוס: איך אתם משלבים יותר נשים על המסך במיוחד בנישות החסרות?
<מיכל גרוס: קיבלנו מהם ואני יכולה לצטט פה ושם כמה שורות שקיבלנו ממכתבים שהגיעו ממש זה עתה, לגבי הפעולות שהם כבר נוקטים בהן כמו במאקרו:
<מיכל גרוס: קביעת מדיניות על ידי הדירקטוריונים השונים לצורך שילוב של יותר נשים על המסך וברמת המיקרו, למשל, אצל אחד מהמפוקחים שלנו פותחים בית ספר לתקשורת ששם כבר ישלבו יותר נשים ויחנכו לנושא.
<מיכל גרוס: יהיה זרקור שמופנה באופן קבוע - - -
עאידה תומא סלימאן: האם אתם סיימתם את העבודה?
<מיכל גרוס: לא, אנחנו ממש לקראת הסוף כי אנחנו עכשיו בתהליך מול המפוקחים לשידורים לבחון את תכנית העבודה שלהם, כיצד הם מבצעים אותה, מה הם בדיוק עושים, אנחנו במן פינג פונג מאד חיובי כדי לעקוב אחר הדברים - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מציעה כך.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל, אני חושבת שלא מספיק לקבל דוחות שנתיים כי אז שנה שלמה - - -
<מיכל גרוס: סליחה, לא הבנת אותי.
<מיכל גרוס: הדוח השנתי יהיה שלנו, של הרשות השנייה, בדוח השנתי שהרשות השנייה מחויבת אליו יהיה פרק שיוקדש לזה.
<מיכל גרוס: כדי שבפרק הזה יהיו נתונים מלאים הם יצטרכו לפעול לאורך כל השנה.
<מיכל גרוס: זה מעקב - - -
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי מציעה שהביקורת שלכם תהיה רבעונית כדי שיספיקו אחרת נצטרך לחכות עוד שנה ועוד שנתיים.
<מיכל גרוס: בוודאי - - -
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני שאני מציעה, שברגע שתסיימו את העבודה של הוועדה ויהיה לכם הדוח הסופי של העבודה שלכם, שאתם תציגו אותו לנו, כדי שנוכל קודם כל לדעת מה הצעדים שאתם מצפים שהם יעשו ונוכל לעקוב אחרי מה שקורה.
<מיכל גרוס: הדבר הראשון שכבר מתקיים הוא שימוש יומיומי של התחקירנים במאגר שהקימה ורד בארגון "מדיה נשים".
עאידה תומא סלימאן: מעניין שלא שמעתי אפילו משפט אחד על נשים ממגוון האוכלוסיות.
<מיכל גרוס: זה עלה.
<מיכל גרוס: זה עלה אצלנו.
<מיכל גרוס: הוועדה קמה לצורך בדיקת נראותן של נשים ללא הבדל של מגזר כזה או אחר.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שלא עושים את הבדיקה הספציפית של קבוצות שונות עושים את הטעות ואז אפשר שיהיו נשים אבל לא נשים ערביות.
עאידה תומא סלימאן: צריך לבדוק גם באופן ספציפי מגוון אוכלוסיות שונות גם בתוך הייצוג הזה, אחרת תהיה שוב אותה קבוצה של נשים מאליטה אשכנזית משכילה, חילונית, לבנה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה - - -
<הדס שטייף: אני יכולה הערה?
עאידה תומא סלימאן: רק ניתן - - -
<הדס שטייף: משהו שמציק לי כאן.
<הדס שטייף: למה אנחנו לא רואים פה חברות כנסת?
עאידה תומא סלימאן: שאלה מעניינת, כדאי לשאול אותה.
<הדס שטייף: מאד מכעיס אותי, כי באופן קבוע בוועדות שלך, שבעיני הן סופר חשובות ונוכחות של חברות כנסת סופר חשובה והן אינן.
עאידה תומא סלימאן: האמת היא, ששמתי לב לנעדרות של חברות הכנסת ביומיים שלושה האחרונים.
עאידה תומא סלימאן: אני עוקבת אחרי זה, כדי שלא תיקחו את זה אישי או מקצועי שהעניין הוא ענין של העיתונות ושל התקשורת, אבל אני נותנת לזה צ'אנס לעוד כמה ישיבות לראות האם זה במקריות או - - -
<הדס שטייף: נכתוב על זה משהו בטוויטר או בפייסבוק ואני חושבת שזה יעשה את שלו.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שתקשורת היא דבר חשוב במובן העמוק של המילה.
ג'מאל זחאלקה: עד כדי כך שאני חושב וגם אחרים חושבים שזו אחת ההתפתחויות החשובות ביותר בתולדות האנושות.
ג'מאל זחאלקה: מן האדם המדבר אל האדם המִתקָשר או המתוקשר יותר נכון.
ג'מאל זחאלקה: זה נוגע לכל תחומי החיים ולכן השיקוף של התקשורת הוא חשוב וגם התפקיד שלה הוא ממש מכריע בהרבה תחומים.
ג'מאל זחאלקה: אני שאלתי את עצמי, כששמעתי את הדוחות השונים, האם הבעיה היא בשיקוף המצב או בתפקיד של התקשורת בשינוי או בקיבוע של המצב הנוכחי של נשים?
ג'מאל זחאלקה: הייתה דוגמה מובהקת של נשים בפוליטיקה, של חברות כנסת, שנבדקה ונמצא שהייצוג שלהן בתקשורת הוא הרבה יותר קטן, כמעט 20% ממספרן בכנסת.
ג'מאל זחאלקה: זו דוגמה שנותנת שיש בעיה בשיקוף וכנראה שזה אחד התחומים שלא שאין מספיק עיתונאיות שהן חוקרות, לא שאין מספיק עניינים שצריך להביא נשים אליהם, אלא שיש חסמים כאן.
ג'מאל זחאלקה: יש בעיה בתקשורת עצמה או במבנה של התקשורת שלא פותח את הדלת ולא נותן לנשים להרגיש מספיק נוח.
ג'מאל זחאלקה: גם ההגמוניה של הערכים הגבריים המדכאים הידועים לנו, גם המאצ'ואיזם הישראלי הידוע לשמצה וגם הסרבנות לאמץ ערכים נשיים מצד הגבר המזויף עם הגבריות הפגומה שיש בארץ ויש במקומות אחרים בעולם.
ג'מאל זחאלקה: אני אופטימי כי אני רואה שיש התפתחויות שיכפו את עצמן על התקשורת.
ג'מאל זחאלקה: התפתחויות בקנה מידה גדול ואני רואה את מבחני המיצ"ב לכיתה ה' שנשים ובנות מצליחות הרבה יותר מבנים.
ג'מאל זחאלקה: אני רואה את הבגרויות.
ג'מאל זחאלקה: בחברה הערבית נשים מקבלות 15% יותר מגברים.
ג'מאל זחאלקה: 30 לעומת 45, משהו כזה.
ג'מאל זחאלקה: אני רואה באוניברסיטאות ובחינוך הגבוה ששני שליש הוא נשים אז זה ייתן את אותותיו גם אם הגברים ינסו ויתאמצו במודע או שלא במודע, כי זו תרבות שלטת בסך הכול, אני חושב שזה יכפה את עצמו.
ג'מאל זחאלקה: מה שאנחנו מבקשים מהתקשורת הוא לא את אותה עבודה לפיה יש איזושהי רופאה באיזשהו מקום אז אתה צריך להביא אותה לדבר, כי היום יש.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, יש הרבה נשים, כמעט בכול התחומים שאני מכיר.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שגברים גם צריכים לדבר, יש מצב שאם חושבים על זה אז זה לא בא באופן ספונטני.
ג'מאל זחאלקה: זה מה שרציתי להגיד.
ג'מאל זחאלקה: זה לא יעבור כך, צריך לעשות מאמץ מיוחד.
ג'מאל זחאלקה: לעשות מאמץ מיוחד עד כדי כך שברמאללה פתחו ערוץ רדיו מאוד מוצלח "ניסאא FM", "נשים FM", בכדי לעקוף את הבעיה.
ג'מאל זחאלקה: יש ייצוג של נשים, גם ברדיו AGL וגם בטלוויזיה הפלסטינית אבל הייתה איזושהי מודעות שצריך לא רק ייצוג מספרי של נשים אלא גם את ענייני הנשים, הדברים שמדאיגים את הנשים.
ג'מאל זחאלקה: ערוץ ניסאא FM 96.2, אני מקשיב לזה ויש מוזיקה טובה.
ג'מאל זחאלקה: זה רדיו מוצלח מאד ויש לו גם פופולריות גדולה מאד.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהפתרונות הם לא רק טכניים.
ג'מאל זחאלקה: יש בעיה כאן גם של אישה.
ג'מאל זחאלקה: התקשורת עוסקת יותר באותם תחומים שפחות מעניינים נשים.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להמשיך ללחוץ על הממסד העיתונאי כדי שיהיה ייצוג גדול יותר של נשים.
ג'מאל זחאלקה: גם מבחינת התוכן והמהות שתהיה רגישות יתר, לא רק לאותו מקרה אלא גם לתכנים שמועברים, גם לתכנים שמועברים בשקט, גם לסוג הסדרות.
ג'מאל זחאלקה: יש הרבה דברים ללמוד מה לעשות בהם כדי שנשים יהיו מיוצגות גם כבן אדם שווה וגם במספר שווה.
עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת זכות הדיבור לענת סרגוסטי ותאמינו לי, אתן רשומות ואני אגיע אליכן.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, ברוכה הבאה.
<ענת סרגוסטי: תודה רבה וברוכות הנמצאות.
<ענת סרגוסטי: מתנצלת על שלא יכולתי לבוא קודם, דברים שגוזלים את זמני הם מאד מעצבנים אבל אין מה לעשות, סליחה.
<ענת סרגוסטי: תודה עאידה שאת לא מניחה לנושא הזה.
<ענת סרגוסטי: זו לא פעם ראשונה שישיבה בנושא הזה מתקיימת ושאת מבינה כמונו שמקומן של נשים בתקשורת משליך השלכה הרבה יותר רחבה מאשר מקומן של נשים בתקשורת.
<ענת סרגוסטי: יש לזה השלכה חברתית ענקית.
<ענת סרגוסטי: הדברים של ד"ר לחובר והדברים של "סיכוי" הם באמת מאירי עיניים וחשובים ומשקפים את כל הטענות שיש לנו, שאנחנו טוענות אותם מהבטן אבל ככל שיש לנו יותר נתונים אז קשה להתווכח אתנו.
<ענת סרגוסטי: לפני כמה שנים, כשניהלתי את "אג'נדה" אז יזמתי כמה מחקרים בנושא של ערבים בתקשורת ושאלתי לא רק על המספר אלא גם באיזה הקשר.
<ענת סרגוסטי: זאת אומרת, ניסיתי לבדוק את ההקשר ולצערי רוב המרואיינים הערבים היו בנושאים ביטחוניים.
<ענת סרגוסטי: יש איזו סטריאוטיפיזציה שמתחזקת את עצמה כל הזמן, שערבים מביאים אותם לדבר כדי לחבוט בהם ושישמשו את שק האגרוף של התקשורת בהקשרים ביטחוניים.
<ענת סרגוסטי: אפילו לא פרשנים, אלא בהקשרים ביטחוניים שליליים וזה מביא אותי לאמירה שאנחנו צריכים להסתכל על התמונה הרחבה.
<ענת סרגוסטי: אנחנו חברה מאד מיליטריסטית, השיח הביטחוני הוא מאד מיליטריסטי, הוא מאד מחזק את העובדה שכל מי שיצא מהצבא, ברמות כאלו או אחרות, זה השיח השלם, עם כל ההקשרים שנוגעים למלחמה ושלום, מדיניות חוץ, היחס שלנו לפלסטינים, היחס שלנו לאזרחים הערבים, הכול צבוע בצבעים מאד מיליטריסטים והקרבנות של זה או collateral damage, נזק עקיף, הם כמובן האזרחים הערבים ואנשים ש"אנחנו לא שירתנו בצבא, לא הגענו לתפקידים בכירים ולכן כאילו אין לנו מומחיות בנושאים האלה".
<ענת סרגוסטי: זה משהו שצריך לשים אותו על השולחן, הוא מאוד חשוב ואי אפשר להתחמק מהפיל הזה שנמצא פה בחדר.
<ענת סרגוסטי: זה החסם העיקרי של אזרחים ערבים, של מומחים ערבים ושל נשים, להגיע למקומות ולדבר על העניין הזה.
<ענת סרגוסטי: ולכן, לגבי מה שאמרתָּ, חבר הכנסת זחאלקה בתחילת הדיון "אני לא רוצה להיות חלק מהדיונים האלה" אני חושבת שחשוב להיות חלק מהדיונים כדי להביא את הקול האזרחי.
<ענת סרגוסטי: מכיוון שהאזרחים הם ה- subtext של המציאות הביטחונית הזאת, מי כמו האזרחים יכול להביא את הקול האזרחי.
<ענת סרגוסטי: נשים בוודאי.
<ענת סרגוסטי: בראש ובראשונה.
<ענת סרגוסטי: והאזרחים הערבים מן הסתם גם מכיוון שהם סובלים מהמציאות הביטחונית הזאת הרבה יותר - - -
ג'מאל זחאלקה: התכוונתי להגיד שגנרליות לא עושות עליי יותר רושם.
<ענת סרגוסטי: גם עליי לא.
<ענת סרגוסטי: אני אגיד לך, גם עליי בתור אישה יהודייה פריבילגִית, לא עושה עליי רושם וגם אין כל כך הרבה גנרליות, בוא נשים גם את זה על השולחן.
ג'מאל זחאלקה: אני יודע שאין.
<ענת סרגוסטי: וגם אני לא רוצה לתחזק - - -
ג'מאל זחאלקה: רואים אחת שהיא - - -
<ענת סרגוסטי: את התפיסה הזאת שרק גנראלית יש לה מה להגיד בעניינים ביטחוניים.
<ענת סרגוסטי: גם לי יש מה להגיד בעניינים ביטחוניים ואני בקושי גמרתי בתור רב"ט את הצבא וזה גם היה לפני יותר משבועיים.
<ענת סרגוסטי: זה דבר שאנחנו צריכים לדעת אותו.
<ענת סרגוסטי: לגבי פתרונות, אני קצת אדבר על פתרונות כי אני חושבת שדי הרבה איתרנו את המצוקות.
<ענת סרגוסטי: אני חושבת שקודם כל צריך להסתכל על גופים שהם מתוקצבים לעומת גופים שאינם מתוקצבים ובעודנו מדברים ישנו המשבר של תאגיד השידור הציבורי.
<ענת סרגוסטי: זה גוף מתוקצב.
<ענת סרגוסטי: לגוף מתוקצב אפשר לדאוג בסיוע תקציבי ועשו את זה בעולם, כדי שיהיה מגוון של עובדים.
<ענת סרגוסטי: זאת אומרת, התקשורת היא לא רק מפיצה תוכן אלא היא גם גופים מעתיקים.
<ענת סרגוסטי: כבר שמענו פה כמה האנשים המועתקים שיושבים בעמדות מפתח משפיעים על התכנים.
<ענת סרגוסטי: זאת אומרת, ככל שיש יותר נשים עורכות ואת זה שמענו מהמחקר שלכם, עידן, ככל שיש יותר נשים עורכות, זה משתנה.
<ענת סרגוסטי: אני יודעת את זה מהניסיון האישי שלי כשהייתי בחדשות בערוץ 2, אני התאמצתי, אז אם האישה הראשונה לא יכולה כי היא לא עשתה פן, סליחה, אז אני מחפשת, אני מתאמצת ומחפשת.
<ענת סרגוסטי: אני לא מוותרת ואומרת: אה, הנשים לא יכולות אז אני אפנה לגבר.
<ענת סרגוסטי: זו לא צריכה להיות ברירת מחדל ולכן מאד חשוב שבגופים מתוקצבים אפשר לייצר את זה בתור תנאי כי זה כסף שלנו.
<ענת סרגוסטי: אנחנו חייבים לייצר איזשהו תנאי שיהיה מִגוון, גם של אזרחים ערבים וגם של נשים ברשות השידור, בגלי צה"ל ובתאגיד החדש שאינשאללה יקום באחרית הימים בעוד מאה שנה כשיהיה שוויון בין כל האזרחים.
עאידה תומא סלימאן: ב-2018.
<ענת סרגוסטי: כמובן.
עאידה תומא סלימאן: לפני שיידחו את זה.
<ענת סרגוסטי: כן, זה מנגנון אחד שאפשר בעזרתו לעשות והכנסת יכולה לפקח על הדבר הזה.
<ענת סרגוסטי: המנגנון השני שהוכיח את עצמו מאד יפה זה מה שעשה תא העיתונאיות ומה שעושים עכשיו "סיכוי".
<ענת סרגוסטי: זאת אומרת, המוניטורינג הזה המאוד מתודולוגי ומאד מדויק, לא להניח ולעשות את השיימינג הזה, סליחה שאני משתמשת במילה, לתכניות שלא מביאות ערבים וזה עובד.
<ענת סרגוסטי: זאת אומרת, מה שתא העיתונאיות עשו בזמנו, ישבנו בבית בכורסה, לא צריך לעשות שום דבר, לא לצאת לרחובות ולא לכתוב שלטים, אני יושבת בבית, מסתכלת על תכנית, מעלה תמונה ואומרת אפס נשים בשידור הזה או אפס נשים בעמודי הדעות או אפס נשים בלא יודעת מה.
<ענת סרגוסטי: זה עולה והסולידריות הזאת שפיתחנו מאפשרת לנו להפיץ את זה והתכניות מגיבות לזה.
<ענת סרגוסטי: עובדה ש"פגוש את העיתונות" היו בה בשבת האחרונה רק נשים ושזה היה מכוון, כמו שאמר חבר הכנסת טיבי, תוצאה של מה שאנחנו עשינו, כי הם התביישו בעובדה שאין להם יותר נשים, כי הם קיבלו על הראש כל פעם שלא הביאו מספיק נשים לתכניות שלהם.
<ענת סרגוסטי: אז זה מנגנון מאד מוצלח שמאפשר להפעיל רשתות חברתיות והדבר האחרון שאני רוצה להגיד זה מופנה לגברים שאינם פה.
<ענת סרגוסטי: למרבה הצער יש מעט, סליחה, יש, אנחנו לא יכולות, זה לא עניין של נשים.
<ענת סרגוסטי: יש נציגות וזה מאד מרשים שחברי כנסת גברים הגיעו לדיון הזה.
<ענת סרגוסטי: והרי זה לא ענין של נשים.
<ענת סרגוסטי: שוויון בין גברים לנשים זה ענין חברתי כולל.
<ענת סרגוסטי: זו לא נישה שלנו שרק אנחנו צריכות להילחם כדי שזה יקרה.
<ענת סרגוסטי: צריך שגברים יהיו אתנו במאבק הזה.
<ענת סרגוסטי: זה מאבק שנוגע לבנות שלכם, לנשים שלכם, לאחיות שלכם, לאימהות שלכם, זה מאבק שלכם כמו שזה מאבק שלנו.
<ענת סרגוסטי: ואם גבר, בפעם הבאה שיזמינו אותו לריאיון בטלוויזיה, אז הוא יגיד: סליחה, מי יושב אתי בפאנל, רק גברים?
<ענת סרגוסטי: אני לא בא.
<ענת סרגוסטי: בוא נראה את ה'גבר גבר' שירים את הדגל הזה ויגיד: אני לא מופיע אם אין לידי אישה ערביה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יוצאות בקריאה ל'גבר גבר' שיעשה את זה.
<עידן רינג: כגבר אני חושב שיש סיכוי.
<עידן רינג: יש גברים שמוכנים לוותר על - - -
<ענת סרגוסטי: בבקשה, בוא נראה אתכם, בוא נראה אתכם.
עאידה תומא סלימאן: ורד כהן ברזילי.
עאידה תומא סלימאן: תא העיתונאיות.
<ורד כהן-ברזילי: אני מייצגת גם את העיתונאיות אבל גם בחודש האחרון שלי כמנהלת מרכז "מדיה נשים", שבעצם היה פרויקט של שלש שנים שהתחיל ב"אג'נדה" כחזון של ענת סרגוסטי והמשיך ב"אנו", שהם בעצם המשיכו והעתיקו את מרכז "מדיה נשים" בעבודה מול אוכלוסייה ערבית.
<ורד כהן-ברזילי: אני רוצה לדבר על שני דברים.
<ורד כהן-ברזילי: האחד הוא הנושא של המענה הכולל.
<ורד כהן-ברזילי: זאת אומרת, דיברנו כאן על הרבה מאד נושאים ואחד הדברים שהבנו או הבנתי מתוך העבודה שלי לקדם נשים בתקשורת ודרך התקשורת, היא שאין מענה אחד.
<ורד כהן-ברזילי: זאת אומרת, זה לא רק מאגר, זה לא רק תא עיתונאיות, זה לא רק הכשרת נשים לעבודה מול מצלמה, זה לא רק פגישות עם מנהלים בכירים בתקשורת, זה בעצם הכול יחד ומוניטורינג.
<ורד כהן-ברזילי: כל הדברים האלה נעשו במקביל על מנת לקבל איזשהו מענה.
<ורד כהן-ברזילי: לא רק זה, גם היה מענה מאוד מאוד ישיר, פניות ישירות שלי לעורכות ברמה האישית.
<ורד כהן-ברזילי: היה גם מענה זמין 24 שעות ביממה גם לנשים שרצו לכתוב מאמרי דעה, שלא ידעו מה לעשות אתם, לאן לפנות.
<ורד כהן-ברזילי: היה גם מענה של עורכות שפנו אלי וביקשו ממני שאני אאתר להן את הנשים המרואיינות.
<ורד כהן-ברזילי: כל הדברים האלה נעשו במקביל.
<ורד כהן-ברזילי: אני רוצה מכאן לעבור לנושא השני וזה נושא התקצוב.
<ורד כהן-ברזילי: אני חושבת שמרכז "מדיה נשים" למעשה נתמך בעיקר על ידי קרן דפנה שהיא קרן פמיניסטית - - -
ג'מאל זחאלקה: לא של ישות מדינתית זרה.
<ורד כהן-ברזילי: לא של ישות זרה.
<ורד כהן-ברזילי: זה מאד חשוב כי אני לא חושבת שנושא כזה צריך להיתמך על ידי קרנות, גם אם הן פמיניסטיות.
<ורד כהן-ברזילי: אני לא חושבת שזה צריך להיות בידיים של עמותות.
<ורד כהן-ברזילי: אנחנו במהלך השלש שנים האלו ניסינו כל הזמן להעביר את השרביט.