GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ארנון כהן: אני אישית ניסיתי פעם אחת לרשום קנאביס, נכנסתי לאתר של משרד הבריאות, מילאתי את הטפסים, יש שם טפסים דיי ארוכים, כפי שאתה בטח יודע, קיבלתי עבור מטופל שלי תשובה שלילית ואני חושב שבהחלט צריך, זו בהחלט יכולה להיכנס בתור התוויה לשימוש בקנאביס ולא למחקרים על זה.
<ארנון כהן: אני לא רואה מחקרים צומחים על קנאביס ב-HS, מצד שני זה יכול להיות טיפול ראוי, אני אומר את זה על סמך ניסיון של הרבה שנים.
ג'מאל זחאלקה: זה יצמח, זה יבוא.
<ארנון כהן: זה יצמח ויקח עשר שנים - - -
<לי כהן: מי עושה את המחקרים האלה בכלל?
<ליטל כראדי: זה הכל עניין של אינטרס, צריך מישהו שיהיה לו אינטרס לעשות מחקר בקנאביס בחולי HS כדי שיהיה מחקר כזה.
ג'מאל זחאלקה: בעניין השמן, אגב, אין שום בעיה, אני אומר לך בתור הכובע - גם אני יכול להסיר כובעים, גם לי יש כובעים, אני אסיר את הכובע של יושב ראש הוועדה ואני אומר שבשמן הקנאביס יש אפס חומרים פסיכותרפיים מה שנקרא, אין שם חומר פעיל, משתמשים בו בצורה מאוד - - - נותנים את זה לכל מיני - - - אני אמרתי שהרמב"ם השתמש בו לטיפול בדלקות אוזניים וגם השתמשו בו לציפורים, אוכל לציפורים, זה שמן מאוד מאוד שמנוני, נותנים את זה לציפור ואז הנוצות של הציפור נעשות שמנוניות כאלה.
ג'מאל זחאלקה: השתמשו בו לתעשיית הסבון, להרבה דברים, אבל בגלל האיסור של הקנאביס הוא יצא מהתחום.
ג'מאל זחאלקה: אבל הוא לא פסיכותרפי, הוא לטעמי, אני לא יודע בדיוק מה החוק, הוא לא צריך להיות - - - לא לפסול אותו אפשר להשתמש בו בלי בעיה.
<לי כהן: אנחנו מדברים על השמן CBD לא על השמן THC שהוא פסיכואקטיבי, על שמן שהוא משכך כאבים.
ג'מאל זחאלקה: יש שמן הזרעים של הקנאביס.
<לי כהן: זה בסופרים יש.
ג'מאל זחאלקה: שמן זרעים של קנאביס זה בסדר, אבל את אומרת שמן של THC או שמן של CBD זה סיפור אחר.
<לי כהן: על זה אנחנו מדברות.
ג'מאל זחאלקה: זה סיפור אחר, זה חומר, CBD לא משכך - - -
<לי כהן: משכך.
ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע אם הוא משכך.
ג'מאל זחאלקה: הוא חומר אנטי אפילפטי, את נפלת עם מומחה בעניין הזה, הוא לא חומר משכך כאבים.
ג'מאל זחאלקה: השיכוך כאבים ב-CBD הוא מאוד מינורי וגם CBD הוא חומר תמים, הוא לא עושה שום דבר, הוא לא משכר, אפילו מפחית, הוא אנטי שיכור.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, ה-CBD, אם מישהו לוקח THC ו-CBD הוא מרגיש פחות מסטול.
<עומר אבו-סאלח: אני חושב שאי אפשר לתת תרופות שהן חסרות ראיות ועובדות זה - - -
<ליטל כראדי: אבל יש מחקר בקולורדו, יש מישהו מהעמותה, בחור שקוראים לו תומר, הוא היה פה שבוע שעבר בוועדה, הוא סיפר על הטיפול, הוא הראה שהטיפול עוזר לו.
<ליטל כראדי: יש מחקר, יש מחקר מסודר.
<ליטל כראדי: כמו שהביאו את המחקר של ההומירה אפשר לעשות אותה עלייה למחקר של הקנאביס.
ג'מאל זחאלקה: הומירה עבר את ה-FDA, עבר את המסלול את האיך אומרים, ה-mainstream האמריקאי.
ג'מאל זחאלקה: בקולורדו יכול להיות שיש איזה מחקר.
ג'מאל זחאלקה: אני בטוח שפרופסור כהן יתעניין בזה, יבדוק ויראה אם זה עומד בסטנדרטים המדעיים - - -
<ארנון כהן: אז זה מה שמאוד מצער אתה מבין, עד שיהיה מחקר ועד ש- - - זה יקח הרבה זמן.
ג'מאל זחאלקה: אני יודע שיקח קצת זמן כן.
<ארנון כהן: בהחלט קנבואידים יכולים לשכך את הכאב אני לא רוצה להשתמש בו בפעילות לרפא את המחלה, אלא לשכך את הכאב.
<ארנון כהן: ואז, אני אומר עוד פעם, הגישה של, בוא נגיד, המקצועית, אם אני הייתי האדם בראש הוועדה שמאשרת את הקנאביס, דווקא זה בדיוק הפציינטים שהייתי נותן להם את הקנאביס הרפואי.
ג'מאל זחאלקה: אם הוא אכן משכך.
<קריאה: אני קונה את זה בכסף כל חודש.
<קריאה: אני יושבת פה איתך ואני עם פצעים מודלקים בכל הגוף.
ג'מאל זחאלקה: זה עוזר בשיכוך כאבים?
<קריאה: אני חיה הכי טוב - - -
ג'מאל זחאלקה: אני עוד פעם האם זה עוזר לך בשיכוך כאבים?
ג'מאל זחאלקה: את רצית לדבר.
<לורי מרקוס: אני פשוט רציתי - - -
ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים שמשרד הבריאות יבחן את העניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, ימצא את הדרכים לבחון את זה.
ג'מאל זחאלקה: מחקר הקנאביס הרפואי הוא מהמתקדמים בעולם בארץ.
ג'מאל זחאלקה: במעבדה שלי שעבדתי בה עשיתי דוקטורט, היא מתקדמת בעולם אפילו.
<לורי מרקוס: רציתי פשוט להוציא את העניין שאני אישה יותר מבוגרת ואני יש לי את המחלה הרבה שנים והפסדתי מקום עבודה בגלל המחלה.
<לורי מרקוס: הייתי בבית ספר אורתודוכסי יהודי בארצות הברית ושלושה רבים היו מעל הראש שלי.
<לורי מרקוס: זאת היתה מחלה שלא הייתי יכולה לספר לאף אחד מה אני עוברת יום יום בעבודה וכדי לצאת עם הרגשה שבהערכה שנתנו לי שם, היקף העבודה שלי והיכולת בעבודה שלי ולאן אני הגעתי בעבודה שלי הייתי צריכה פשוט לקום ולעזוב את זה שהם יזכרו אותי כהייתי בריאה יותר.
<לורי מרקוס: היום אני אינני מסוגלת לטפל, לא בבית ולא בעצמי.
<לורי מרקוס: ועל המצגת שהראו לכם את התמונות אני בוודאי יכולה להגיד לכם שאם הייתה דרגה 5 אני הייתי דרגה 5 היום.
<לורי מרקוס: התעלות אצלי חצי אינץ' וכאילו שהעור החליט שהוא לא רוצה להיות חלק ממני ואני חיה עם זה יום ולילה, אני מסתובבת בעיגולים כל הלילה, אני קיבלתי טיפול פסיכיאטרי, אני כן משתתפת בשיחות ומטפלת בעצמי בנושא, אבל זה מאוד קשה לי לדבר על הנושא.
<לורי מרקוס: אז לכן המצב שלי כרגע, אבל איכות החיים שלי ואת כל החיים שלי אני הפסדתי בגלל המחלה.
<לורי מרקוס: אז מה שאני רוצה להגיד בזה שביטוח לאומי צריך לדעת שגם אנשים בגיל שלי שעברו את המחלה במשך שנים ולא נשאר להם כלום הם צריכים את העזרה של הביטוח הלאומי יותר ויותר, ולא להילחם יותר.
<לורי מרקוס: זה מספיק את המלחמה שיש לי כל יום.
<לי כהן: גם כשביטוח לאומי מאשרים לנו נכות אף אחד לא חושב על שירותים מיוחדים.
<לי כהן: על אם אנחנו צריכות עזרה להתלבש, אם אנחנו צריכות עזרה לעשות קניות לבית, אם אנחנו צריכות עזרה לבשל, לנקות, תנאי מחייה בסיסיים שלפעמים אין לנו.
<ליטל כראדי: מה שהיא אומרת זה העתיד שלנו, זה העתיד שלנו, היא בת 19, 25, 21, זה העתיד שלנו מה שהיא אומרת.
<ליטל כראדי: אתה רואה אותנו ככה נרגשות - - -
<לורי מרקוס: תודה שאתם שומעים לפחות.
<לורי מרקוס: לפחות ששומעים אותי.
ג'מאל זחאלקה: אני באמת מקווה שנוכל לעשות משהו.
ג'מאל זחאלקה: גם אני השאלה שלי האם המחלה היא ניתן להיות ריפוי מלא בה.
<עומר אבו-סאלח: לא, היא מחלה פרוגרסיבית לצערנו.
<עומר אבו-סאלח: היא מתמשכת, אבל היא לא ממש נעצרת, אלא דוחקת אחרי גיל המעבר, באזור גיל המעבר, זה פחות אבססים ופחות זה, אבל היא לא נעלמת לגמרי לצערנו.
ג'מאל זחאלקה: אני אתן גם לאחרים אבל אני רוצה להגיד משהו בעניין הכאבים שזה אחד הנושאים.
ג'מאל זחאלקה: העיקרון של הרפואה המודרנית שאדם מודרני לא צריך לסבול מכאבים.
ג'מאל זחאלקה: ככה זה עיקרון בסיסי, מנחה של הרפואה.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, אין דבר כזה, והיו הרבה מחלות שיש בהן כאבים נוראיים ונעשו, נמצאו הדרכים להקל את הכאב ואפילו שאדם יוכל לתפקד.
ג'מאל זחאלקה: אבל אדם מודרני לא צריך לכאוב לו זה עיקרון של הרפואה.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, זה לא משהו - - - גם בעניין הזה צריך ליישם את העיקרון הזה ולצאת מנקודת ההנחה או לשים כמטרה ברורה וחד משמעית שלאנשים האלה לא יכאב.
ג'מאל זחאלקה: ואז אתה שם את המטרה הזאת ואתה מוצא את הדרך - קנאביס רפואי, אני לא יודע, שמן CBD זה חידוש עולמי מבחינתי, אני אבדוק את זה, אם יש איזשהו תקדים לעניין הזה, אבל יכול להיות.
ג'מאל זחאלקה: את אמרת CBD נכון?
<לי כהן: בוא נגיד, הצלחתי להתיישב אחרי - - -
ג'מאל זחאלקה: CBD זה Cannabidiol
<לי כהן: יש כזה שהוא פשוט הוא משכך כאבים שהוא לא THC זה שלא עושה - - -
ג'מאל זחאלקה: הוא שונה מה-THC, באופן מהותי אפילו.
<לי כהן: ונתן לי את האפשרות לשבת על עכוזים שמלאים באבססים, משהו שהוא בלתי אפשרי בכלל לחשוב עליו כי מי יכול בכלל לשבת על אבסס.
<לי כהן: אבל זה מספיק משכך בשביל לתת לתפקד גם עם המחלה.
ג'מאל זחאלקה: כשמן?
<לי כהן: כשמן, כעישון, כל דרך שניתן להפיק את זה.
<אביב גרנות: אני רוצה להתייחס להיבט הרגשי כי נראה לי שאם הייתם פוגשים אותנו סתם ברחוב כנראה לא הייתם מנחשים, אנחנו פשוט, זה גם חלק מהעניין, אנחנו נראות כאילו אין כלום וזאת הבעיה ואנחנו יושבות פה לא מעט ב- - - אם לא כולנו כאן, מה שהראו במצגת כדרגה שהיינו צריכות להסיט את המבט כשהראו מה שהראו.
<אביב גרנות: אני יכולה להגיד שבצבא לא יודעים.
<אביב גרנות: אני עברתי, אני לא אכנס למה שעברתי בצבא, אבל אין - - -
<קריאה: זה לא בספר הפרופילים.
<אביב גרנות: לא רק שזה לא בספר הפרופילים.
<אביב גרנות: לא מאמינים.
<אביב גרנות: לא רואים עליי אז לא מאמינים לי.
<אביב גרנות: אין את זה, אין התייחסות, אין טיפול.
<אביב גרנות: ההיבט הרגשי, גם אומרים שהבלוטות של הפצעים מגיבות לרגש, מגיבות לכל הדברים שאנחנו עוברים, אין מנוס, אין לנו טיפול שאנחנו מקבלים - - -
<לורי מרקוס: כל הגוף תומך, כל השרירים מתכווצים עם הכאב להחזיק את הגוף וזה מעייף נורא.
<לורי מרקוס: מה שכן, לפחות עם הסמים בכל מיני סוגים זה נותן את ה- - - זה נותן להרגיע כדי לאפשר לעבור את הכאב ולא להחזיק את כל השרירים.
<לורי מרקוס: זה קשה להסביר את זה, אבל זה מה שקורה בגוף.
<ליטל כראדי: הכאב הוא כל כך יום יומי שזה באמת פוגע בנו בכל הדברים הכי קטנים.
<ליטל כראדי: אם היא אומרת שהיא עברה גיהנום בצבא ואת קארין לא גייסו וזה בהכל, זה באיך אנחנו הולכות לקנות בגדים, זה הידיעה שחולצה מבד מסוים תקרע אותי, שתחתונים מסוג מסוים אני אגיע הביתה ואני נגמרת באותו יום.
ג'מאל זחאלקה: אני יכול להמליץ לכן בחורף על אנגורה זה הכי מחמם והכי עדין שיש.
ג'מאל זחאלקה: מי שאלרגי אלרגי אבל בלי אלרגיה.
ג'מאל זחאלקה: זה מחתולים בחבל כורדיסטאן בכלל עושים את זה.
<אביב גרנות: הבעיה שאין משהו רגשי.
<אביב גרנות: אנחנו הולכים לרופאים, אנחנו הולכים לזה, אין מישהו שמלווה אותנו, אף אחד לא בא - - -
ג'מאל זחאלקה: היא אמרה שאין טיפול פסיכולוגי ואין - - -
<אביב גרנות: זה התמיכה, אין לנו עובדת סוציאלית שפוגשת אותנו - - -
ג'מאל זחאלקה: אתה רוצה להגיד לי שהקופת חולים - - -
<לורי מרקוס: אני מקבלת כלים ושיחות והם עוזרים, אבל ברגע שאני מתמקדת וחושבת על המחלה זה מה שקורה לי.
ג'מאל זחאלקה: בנקודה הזאת שאת העלית את אמרת שחסר עובדת סוציאלית, אבל אף אחד לא אמר שלא מקבלים טיפול פסיכולוגי.
<ליטל כראדי: לא מקבלים.
<ליטל כראדי: מעצמי, פרטי באופן פרטי.
<ליטל כראדי: קופות החולים לא שולחות לפסיכולוגים.
<ליטל כראדי: אני הייתי מאושפזת שלושה, סך הכל בסדר גודל של שלושה חודשים - - -
ג'מאל זחאלקה: אבל זה חלק מהמחלה, חלק אינטגרלי של המחלה.
<אורלי שלום: אני יכולה להגיד לך שאני בקופת חולים כללית והייתי אצל רופא משפחה וביקשתי טיפול פסיכיאטרי כי אני בתסכול נוראי מהמצב שלי.
<אורלי שלום: הוא נתן הפניה, אמנם שם, לבריאות הנפש בפתח תקווה, אני גרה בגני תקווה, אמרו לי צריך להגיע לשם ולוקח ארבעה חודשים עד שיהיה לך תור.
<אורלי שלום: ויתרתי על זה.
<אורלי שלום: אני שותה כדורים לחרדות ותסכולים לבד עם עצמי, מה שהרופא משפחה נתן לי, אבל כן את יכולה לבקש בקופת חולים הפניה לפסיכיאטר.
<ליטל כראדי: כל הקופות חולים לא מכירות בנו כחולות כרוניות ואז לא מממנות לנו עקב זה טיפול פסיכותראפיסטי, מה שאנחנו צריכות.
<ליטל כראדי: כי פסיכיאטר יכול כל פעם לתת לנו תרופות להרגעה כמה שאנחנו רוצות - - -
<ארנון כהן: סליחה, אנחנו בשירותי בריאות הכרנו במחלה הזאת במחלה כרונית לפני משהו כמו שנה.
<ליטל כראדי: אני יודעת על מכבי שאני נמצאת כרגע במכבי - - -
<ארנון כהן: אני לא יודע לגבי מכבי.
<קריאה: משהו נפשי, משהו פסיכולוגי.
<ליטל כראדי: הפנית אותה לפסיכולוג פעם, אמרת לה - - -
ג'מאל זחאלקה: אין ספק שצריך כאן טיפול פסיכולוגי זה כבר - - -
<אורלי שלום: אני ביקשתי.
<אורלי שלום: אף אחד לא הציע לי.
ג'מאל זחאלקה: הן אומרות שהן רוצות את זה.
<קריאה: אף אחד לא מציע את זה.
ג'מאל זחאלקה: בכלל בקופת חולים יש הסדר כזה שעוברים במחלות אחרות שמעבירים לפסיכולוג?
ג'מאל זחאלקה: חוץ מילדים.
<ארנון כהן: בוודאי, מהרגע שהשירותי בריאות הנפש עברו לרשות הקופות זה נמצא בתוך המערכת, נותנים הפניה וזה ניתן במסגרת הסל, ההשתתפות העצמית.
<ארנון כהן: עכשיו, תראי, אורכי התורים זה בעיה לא רק בפתח תקווה, אלא בעיה בכל המדינה.
<ארנון כהן: ואני אומר לך בתור רופא וגם בתור נציג הנהלת הכללית שאם יש בעיה ספציפית אנחנו נטפל בה ואני משוכנע שרופא המשפחה שלך יכול לזרז את הפנייה.
<אורלי שלום: קודם כל שרופא המשפחה יידע שיש את המחלה הזאת.
<אורלי שלום: בוא נדבר מזה.
<אורלי שלום: רופאי משפחה לא מכירים את המשפחה הזאת.
<אורלי שלום: עד שהגעתי באופן פרטי לרופא באיכילוב שהוא אמר לי ישר איך שהוא ראה את כל הגוף שלי מצולק - - -
ג'מאל זחאלקה: לא מלמדים עליה בבתי הספר לרפואה בארץ?
<אורלי שלום: 30 שנה אני כמעט עם המחלה הזאת לפני שנתיים - - -
ג'מאל זחאלקה: לא מלמדים על המחלה - - -
<ארנון כהן: השם של המחלה לא נכון.
<ארנון כהן: לא הידראדניטיס ולא סופורטיבה.
<ארנון כהן: הידראדניטיס זה דלקת של בלוטות הזיעה הרגילות, האקריניות וסופורטיבה זה חיידקים מוגלתיים.
<ארנון כהן: פעמיים טעות בשם.
ג'מאל זחאלקה: נו מה השם?
<ארנון כהן: אנחנו קוראים לה הידראדניטיס סופורטיבה אבל - - -
ג'מאל זחאלקה: תמציא שם.
<ארנון כהן: השם הומצא לפני 150 שנה בצרפת ואנחנו, אתה יודע, רופאי עור זה עם שמרן.
ג'מאל זחאלקה: כן טוב בסדר.
ג'מאל זחאלקה: השמות זה דבר חשוב.
<ארנון כהן: עוד פעם, אחת הבעיות - - - אני בתור רופא עור בדרך כלל אני עושה את האבחנה.
<ארנון כהן: מה לעשות, מסתובבים בין המקצועות השונים.
<ארנון כהן: ככל שעולה הזמן יש יותר ויותר מודעות למחלה.
<ארנון כהן: אני אישית מוכן לדבר עם יושב ראש איגוד רופאי המשפחה והסגנית שלנו ואנחנו בהחלט, אני אוודא באופן אישי שהעסק הזה נכנס בוא נגיד, ל-curriculum של רופאי המשפחה.
<לורי מרקוס: והטעויות ברופאים אחרים להבחין את ה- - - אני כשזה התחיל לי אני לא ידעתי ללכת לרופא עור.
<לורי מרקוס: אני הלכתי בגלל שאני חשבתי שיש לי טחורים ואת מה שהם חייבו אותי את הבדיקות לעבור לפני שהרימו ידיים שהם לא יכולים לעזור לי ואז הופניתי לרופא עור היה אבסורד.
<ארנון כהן: בנושא הזה דווקא יש פעילות ציבורית, זה מתקדם יפה יחסית למחלות אחרות.
<ארנון כהן: זה חלק מהפעילות הזאת, אני לא מכיר דיונים כאלה על מחלות אחרות.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים להתכנס להמלצות והחלטות, אלא אם יש לכם משהו חשוב.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שרוב הנושאים עלו כאן, אלא אם יש משהו, תוספת של דברים שלא נאמרו אז בבקשה.
<קארין חסון: כן יש לי.
<קארין חסון: לי יש את המחלה מגיל 9 שזה גיל מאוד מאוד צעיר למחלה, זה משהו נורא נדיר.
<קארין חסון: אבחנו לי אותה בגיל 12 ולא היה שום טיפול פסיכולוגי.
<קארין חסון: אני עד גיל 21 לא ראיתי שום פסיכולוג, שום פסיכיאטר.
<קארין חסון: ילד בן 12-13 שצריך להתמודד עם התמונות שראיתם על המסך, אין שום דרך להתמודד עם זה, גם בטח לא ההורים שלו, כשהוא עובר את גיל ההתבגרות.
<קארין חסון: אתה נכנס לדיכאונות, אתה משקה את עצמך כל לילה עם כמויות אלכוהול מטורפות.
<קארין חסון: בכלל לא מדברת על הסמים, את זה עוד לא ידעת מה זה.
<קארין חסון: ההורים שלי לא ידעו מי אני.
<קארין חסון: זה פוגע במשפחה בגיל מאוד מאוד צעיר.
<קארין חסון: אתה נקרע מכל דבר שאתה מכיר.
<קארין חסון: מהבית ספר, מההורים שלך, מכל תא שאתה מכיר - - -
<לורי מרקוס: שום דבר אחר לא מעניין.
<קארין חסון: שום דבר.
<קארין חסון: אתה לא רואה ימין, אתה לא רואה שמאל, אתה מסתובב בלילות מחפש את אלוהים, אין לך את מי לחפש.
<קארין חסון: קופות החולים - אין לך עם מי לדבר.
<קארין חסון: אני מודה כל יום להורים שלי שנלחמו איתי, שיש לי היום את התרופות שאני צריכה לקבל, שאני באיזשהו התחלה של טיפול, שאבחנו אותי בגיל נורא נורא מוקדם, תוך שלוש שנים כבר ידעו מה זה.
<קארין חסון: הראית במצגת שלך שזה מצב סוציואקונומי נמוך.
<קארין חסון: אני לא חושבת שמישהו עם מצב סוציואקונומי נמוך בכלל מודע למחלה.
<קארין חסון: הכמות של הרופאים הפרטיים, הכמות של הכדורים שאתה צריך לקחת, אנטיביוטיקות.
<קארין חסון: בשביל שרופא עור ידע מה זאת המחלה באמת, איזשהי הסברה שהיא ברורה, תעמיד אותו יום אחד מחוץ לחדר של ילד בן 16 שעובר איזשהי כריתה של אבסס, רק שישמע את הצרחות מבחוץ.
ג'מאל זחאלקה: הוא אמר שכריתה זה לא נכון.
<קארין חסון: לא כריתה, מזריקים חומר - - -
<עומר אבו-סאלח: ניקוז - - -
<קריאה: ביקשתי, אמרתי להם, תשאבו לי, אין הם לא מוכנים, רק לחתוך, בכל בתי החולים בארץ.
<עומר אבו-סאלח: זה לא נכון.
<ליטל כראדי: אני רוצה רק להוסיף למה שקארין אמרה שבגיל ההתבגרות המחלה הזאת מתפרצת הרבה יותר קשה.
<ליטל כראדי: זאת אומרת, כל שינוי הורמונלי, זאת אומרת שכולנו, כל חודש אנחנו מקבלות מחזור רואות את אלוהים וחוזרות.
ג'מאל זחאלקה: טוב, אני ברשותכם אני אנסה לסכם.
ג'מאל זחאלקה: אמנם אני לא יושב ראש ועדה מקצוען, אבל הדברים שנאמרו הם דיי ברורים.
ג'מאל זחאלקה: מדובר במחלה שקרויה, בוא נגיד, בשביל הד"ר כהן, כי אני אוהב דיוק, אני חושב שלפעמים מתן שם לא נכון לתרופה אז רופא שיראה יחשוב על דברים אחרים.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, אם השם מטעה את הרופא אז זאת בעיה והגיע הזמן.
ג'מאל זחאלקה: אני בטוח שבספרות המקצועית בעולם מצאו את הפתרון.
ג'מאל זחאלקה: צריך גם לבדוק את זה ולתת שם עברי.
ג'מאל זחאלקה: אם אתה אומר במקום סוציאלי חברתי, אז תמצא את הדרך למצוא שם עברי למחלה הזאת שהיא תהיה למודעות.
ג'מאל זחאלקה: אומרים שאנשים התחילו לחוש נוסטלגיה רק אחרי שהומצאה המילה, לפני כן לא חשו בכלל.
ג'מאל זחאלקה: ואז אם אתה נותן שם נכון אז יכול להיות שהשם הזה יעשה את שלו ואני אומר את הדברים לא בצחוק, אלא ברצינות.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, אתה צריך להיות שם לא מטעה, שם ברור, שם שיגידו אותו, גם כל רופא שישמע יבין במה מדובר.
ג'מאל זחאלקה: הוועדה קוראת להעלאת המודעות למחלה, לסיבוכיה ולהשלכות שלה על הבריאות והמצב הנפשי והחברתי של החולים והחולות.
ג'מאל זחאלקה: הוועדה קוראת לקופות החולים ולמשרד הבריאות ולאיגוד רופאי העור לפעול למען שיהיה מתווה ברור ופרוטוקול מפורט כיצד לטפל במחלה בכל שלביה ובכל התחומים או המסגרות הטיפוליות הנחוצות לטיפול בה.
ג'מאל זחאלקה: הוועדה קוראת לביטוח הלאומי לשקול מחדש את הגדרת המחלה לא כמחלת עור, אלא כמחלה אוטואימונית, כרונית עם כל השלכות של הביטוח הסוציאלי הקשורות בכך ושל הגדרת אחוז הנכות של החולים והחולות.
ג'מאל זחאלקה: הוועדה קוראת לגורמים הרלווונטיים, במיוחד משרד הבריאות, לבחון טיפול בקנאביס ונגזרותיו.
ג'מאל זחאלקה: כי מה שאת אמרת זה נגזרותיו.
ג'מאל זחאלקה: קנאביס ונגזרותיו לטיפול במחלה תוך הסתמכות על הידע הרב שנצבר בארץ ובעולם בתחום זה.
ג'מאל זחאלקה: הוועדה קוראת לקופות החולים ולמשרד הבריאות לפעול למען קיצור זמן ההמתנה למרפאות הטיפוליות ולמסגרות, כי טיפול פסיכולוגי אומרים שלוקח זמן, זה מסגרת, למרפאות ולמסגרות הטיפוליות במחלה.
ג'מאל זחאלקה: הוועדה קוראת למשרד הבריאות ולקופות חולים לצאת בתכנית מסודרת כדי לקצר באופן משמעותי את זמן האבחון של המחלה ולעשות את הצעדים הנחוצים לכך בהגברת המודעות והידע של רופאי המשפחה והמסגרות האחרות המטפלות במחלה.
ג'מאל זחאלקה: הוועדה קוראת למשרד הבריאות ולקופות החולים לפעול למען הסדרת טיפול פסיכולוגי נאות ללוקים וללוקות במחלה.
ג'מאל זחאלקה: וכן, לדאוג למעורבות עובדים ועובדות סוציאליים בעזרה, לחולים ולחולות במחלה.
ג'מאל זחאלקה: אני מקווה שכיסיתי את הכל.
ג'מאל זחאלקה: ואתן, אני רק רוצה להגיד בסוף שיש מספר מחלות של נשים, אני מכיר כמה מהן, שאין בהן מודעות, שלוקח הרבה זמן של אבחון וההשלכות של העיכוב בזמן האבחון הן נוראיות לפעמים.
ג'מאל זחאלקה: במיוחד במחלות של נשים.
ג'מאל זחאלקה: יש דברים אובייקטיביים, יש דברים שלא ניתן לאבחן אותם, איך אומרים, בפשיטה, אלא צריך לעשות מאמץ מסוים ואני חושב שצריך לעשות אותו.
ג'מאל זחאלקה: גם שווה למשרד הבריאות וקופת החולים להשקיע יותר בעניין האבחון המוקדם של מחלות שמי שבאה לרופא ואומרת כואבת לי הבטן, כואב לי, צריך להאמין לה קודם כל שכואב לה.
ג'מאל זחאלקה: לפעמים אומרים לך ש - - - ולעשות את הבדיקות הנחוצות ויש את כל המחזור שנכנס אל תוך הגוף ועושה נקודות וכל מיני בעיות נוראיות.
ג'מאל זחאלקה: זה 10% מהאנשים וזה אין בכלל מודעות בארץ, הרופאים בכלל לא יודעים איך לאכול את זה, גם הרופאים.
ג'מאל זחאלקה: וזה אחריות בדיוק של משרד הבריאות לדאוג לכך שהמערכת תעבוד.
ג'מאל זחאלקה: אתם רגולטור, בסדר, אני לא אומר שאתם תעשו.
ג'מאל זחאלקה: אבל אתם צריכים לדאוג שהדברים יעשו.
ג'מאל זחאלקה: זה המסר למשרד הבריאות.
ג'מאל זחאלקה: ואני חושב, אני בעצמי גם אזום כמה דיונים כאלה בוועדה של טיפול במחלות אחרות ואני מקווה שהעניינים יתחילו לזוז.
ג'מאל זחאלקה: תודה רבה לכם.
ג'מאל זחאלקה: הישיבה נעולה.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום ה-16 במרץ 2017.
עאידה תומא סלימאן: והדיון שלנו יתמקד בהצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון מס' 49) (זכאות לגמלה למי ששוהה במקלט לנשים מוכות), כמובן של חברת הכנסת זהבה גלאון, חברת הכנסת עליזה לביא, אורלי לוי אבקסיס, דב חנין, מיקי לוי, קארין אלהרר.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו מכינות את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית.
עאידה תומא סלימאן: מיותר כמובן להגיד עד כמה אני שמחה דווקא לטפל ולהכין הצעת חוק חשובה כל כך, כמי ש-24 שנים ליוותה נשים בתוך המקלטים, ואני יודעת את הקשיים גם של מנהלות המקלטים, גם של צוותי המקלטים והעמותות שעומדות מאחוריהן.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כמובן מודות לך, חברת הכנסת זהבה גלאון, ולכל שאר חברי הכנסת ששמו לב למצוקה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שגם כן העבודה האינטנסיבית של העמותות וכל מנהלות המקלטים הסבו את תשומת לבך לעניין.
עאידה תומא סלימאן: ואני נותנת לך זכות דיבור, כמובן, לפתוח.
זהבה גלאון: קודם כול, אני ממש שמחה שהחוק הזה נדון פה.
זהבה גלאון: כלומר, זה לא רק שהוא נדון בוועדה למעמד האישה, הוא נדון בוועדה למעמד האישה בראשותך, מסיבות שאמרת, נראה לי צדק פואטי במובן הזה.
זהבה גלאון: באמת, אני ממש שמחה.
זהבה גלאון: מרבית הדברים שלי מתכוונים להיות מה שנקרא בפרק התודות.
זהבה גלאון: ואני שמחה ומודה לכולם שהגיעו, שאת עושה את הישיבה הזאת שלא מן המניין, ביום שהוא לא יום כנסת פורמלי, כדי שנוכל להעביר את זה בשבוע הבא, שזה השבוע האחרון למושב הכנסת, כדי שהחוק יוכל להיכנס לתוקף, תיכף נדבר גם על לוחות זמנים.
זהבה גלאון: אז קודם כול, אני רוצה להודות לויצ"ו שניסחו עבורנו את הצעת החוק, ולעמותות ולפורום המקלטים.
זהבה גלאון: הצעת החוק הזו היא תולדה של תיקון לחוק קודם שחוקקתי, גם עליזה לביא חברתי, שהבנו שיש מצוקה לנשים שנאלצות בעצם לוותר על הבטחת ההכנסה שלהן.
זהבה גלאון: אחר כך ראינו שהחוק הזה, שהיו לנו כוונות טובות לגביו, בעצם לא משרת את המטרה שלשמה נתכנסנו, החוק הזה לא תיקון את העיוותים.
זהבה גלאון: וההצעה הזו עכשיו בעצם באה לומר, שנשים שנמצאות במקלטים לנשים מוכות, בלי קשר אם הייתה להן קודם לכן הבטחת הכנסה או זכו קודם לכן להבטחת הכנסה, תקבלנה את הסכום הכסף הזה, שלהן הוא משמעותי ולמדינה הוא - - -
זהבה גלאון: בסדר, תעשו fine-tuning לזה, אבל בגדול לא יצטרכו לעשות את המבחן הזה.
זהבה גלאון: ואני חושבת שזה נכון.
זהבה גלאון: זה גם מקל על המקלטים, הן לא צריכות לגבות את הכסף, כל מיני דברים.
זהבה גלאון: אנחנו רוצים לשמור על המקלטים, ושלא יתעסקו בדברים שהם לא צריכים להתעסק אלא באמת בהגנה על רווחת הנשים והילדים שלהן.
זהבה גלאון: ואני רוצה להודות אחרונים באמת למאמץ משותף שנעשה כאן, שזה גם משרד הרווחה וגם הביטוח הלאומי, מתוך איזו הבנה מקצועית אמיתית של המטרייה.
זהבה גלאון: ובסוף בסוף אני גם רוצה להודות לאוצר.
זהבה גלאון: זה לקח זמן, זה לא היה קל.
זהבה גלאון: כן, כולנו יודעים, יודעות, על מה מדובר, זה לא היה קל.
זהבה גלאון: ואני שמחה שהאוצר זורם אתנו בעניין הזה.
זהבה גלאון: זה באמת למדינה כסף קטן, ולנשים כל סכום כזה זה משמעותי.
זהבה גלאון: ושוב, תודה לך, ונצא לדרך.
עאידה תומא סלימאן: נצא לדרך.
עאידה תומא סלימאן: אבל הבנתי שקודם כול ניתן ליועצת המשפטית עורכת-דין ענת מימון להסביר איפה אנחנו עומדים, אם יש עדיין סוגיות שצריך למצוא פתרונות להן.
<ענת מימון: טוב, אז למעשה הנוסח המתוקן נמצא בפניכן – לא קיבלתן?
עאידה תומא סלימאן: הוא לא נמצא בפניכן.
<ענת מימון: אז לא, אציג את הנוסח.
<ענת מימון: כולנו מכירות את ההצעה.
<ענת מימון: למעשה, מה שאנחנו עושים, אנחנו נכנסים לתוך חוק הבטחת הכנסה, לסעיף 2 שקובע מי זכאי לקבל גמלה.
<ענת מימון: כיום פסקה (9) קובעת שאישה ששוהה במקלט לנשים מוכות, באישור לשכת הסעד או משרד הרווחה והשירותים החברתיים, תקופה העולה על 30 ימים, ושבחודש שקדם לשהייתה במקלט כאמור הייתה זכאית לגמלה, היא תהיה זכאית גם לגמלה.
<ענת מימון: בהצעת החוק בעצם אנחנו מבקשים להוריד את התנאי שקובע שבחודש שקדם לשהייתה במקלט כאמור היא הייתה זכאית לגמלה, כלומר כבר לא נבחן את הזכאות שלה ערב כניסתה למקלט, אלא מעצם כניסתה למקלט זה הופך אותה להיות זכאית לגמלה.
<קריאה: שתיבחן זכאותה.
<ענת מימון: ברור, לפי המבחנים הרגילים.
<ענת מימון: אבל בנוסף, בקריאה הראשונה, בנוסח שהיה בכחול ועבר בקריאה הראשונה, הורדנו את התקופה שעולה על 30 ימים ואמרנו שלגבי מחצית חודש קלנדרי שהיא שהתה היא תהיה זכאית באותו החודש.
<ענת מימון: וכעת, בנוסח שעובר לשנייה ושלישית, אנחנו חוזרים לנוסח המקורי, ואנחנו חוזרים לזה שהדרישה היא שהיא שהתה תקופה שעולה על 30 ימים.
<ענת מימון: בסדר?
<קריאה: אין בעיה - - -
<ענת מימון: ולכן אני מציגה, וזו תהיה תקופה שעולה על 30 ימים.
<ענת מימון: בנוסף, אנחנו עושים תיקון מקביל גם בתוספת הראשונה, שהתוספת הראשונה קובעת זכאות לגבי מי שטרם מלאו לו 25 שנה.
<ענת מימון: עושים פשוט תיקון זהה לחלוטין, מורידים את הדרישה שהייתה בחודש שקדם, ומשאירים את העניין שמעל 30 ימים.
<ענת מימון: והדבר האחרון, שזה אני כן רוצה לשמוע התייחסות, זה הנושא של התחילה.
<ענת מימון: אנחנו בנוסח שעבר דיברנו על זה שזה יהיה 30 יום מיום הפרסום.
<ענת מימון: מכיוון שבמטרייה של ביטוח לאומי ומכיוון שמדובר על זכאות לקצבאות חודשיות, אנחנו רוצים שזה יהיה ב-1 בחודש – ההתחלה, ולא במהלך חודש.
<ענת מימון: ולכן, 1 בחודש שלאחר יום פרסומו הבנתי שזה מוקדם, כי ככל הנראה, אם הדברים יתקדמו כמו שצריך, זה יהיה 1 באפריל, וזה טיפה מוקדם.
<ענת מימון: ולכן ביקשו ממני פה מהביטוח הלאומי שזה יהיה ב-1 במאי 2016.
<ענת מימון: הבנתי שיש עוד בקשות - - -
<קריאה: 2017.
<ענת מימון: 17', סליחה.
<ענת מימון: ונשמע לגבי התחילה.
<ענת מימון: אבל זה לגבי הנוסח.
עאידה תומא סלימאן: ההצעה שלנו היא ב-1 במאי.
עאידה תומא סלימאן: אם יש למישהו משהו אחר להעלות, נשמע מהם.
<ענת מימון: אקריא את זה לפני ההצבעה פשוט, רק את הנוסח ממש.
עאידה תומא סלימאן: כן, ברור.
עאידה תומא סלימאן: רחל זיו, יו"ר פורום מנהלות מקלטים – בבקשה, גברתי.
<רחל זיו: תודה.
<רחל זיו: מצאתי את עצמי שואלת ב-04:45 בבוקר: למה בעצם אני נוסעת לוועדה בכנסת?
זהבה גלאון: למה לא צלצלת אלי בשעה הזאת?
עאידה תומא סלימאן: חשבתי שתגידי: תודה שלא צלצלת.
<רחל זיו: והתשובה שנתתי לעצמי הייתה: כדי בעצם עוד פעם להודות, כמו בפעם הקודמת שמצאתי את עצמי מופתעת ומודה, הרגשת אז לא טוב ולא היית בעונג הזה שחלקנו, באמת להודות ולברך על העבודה, על שיתוף הפעולה של כל הגורמים, כדי להוציא לפועל את החלום הזה שלנו שרקמנו.
<רחל זיו: אז אני מבינה שזה הולך להתממש מאוד מהר, ובשם הנשים, ברכות.
עאידה תומא סלימאן: עורך-דין שי סומך, משרד המשפטים.
<שי סומך: אנחנו מברכים על החוק הזה, עבדנו ביחד עם משרדי הממשלה כדי לקדם אותו.
<שי סומך: כבר אז בחוק הקודם אמרנו שלא הבנו את ההבחנה בין מישהי שקיבלה לפני כן הבטחת הכנסה לבין מי שלא קיבלה לפני כן, ואנחנו שמחים שהעוול הזה תוקן – יתוקן.
עאידה תומא סלימאן: למה כל ישיבות הכנסת הן באווירה חגיגית?
<קריאה: יש לך את הכבוד.
<קריאה: אנחנו כבר הרבה שנים יושבים פה.
עאידה תומא סלימאן: טוב, גברת מיכל חנוך אחדות, משרד העבודה והרווחה.
עאידה תומא סלימאן: גם ארצה שתתייחסי לכל הנושא של הנוהל, איך זה יוחדר.
<מיכל חנוך אחדות: תראו, הרכבת נוסעת, ויש התקדמות.
<מיכל חנוך אחדות: יש טיוטה של נוהל, שכשהחוק יהיה, איך בדיוק זה יקרה.
<מיכל חנוך אחדות: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה כבר הרבה מאוד שנים עם הביטוח הלאומי, זה לא נולד מהיום.
<מיכל חנוך אחדות: אז נגבש אותו, אנחנו צריכים קצת לתקן כתוצאה ממה שקרה.
<מיכל חנוך אחדות: מהלך נוסף פנים משרדי שצריך להיות זה איזשהו שינוי תעריף.
<מיכל חנוך אחדות: שוב, זה משהו פרוצדורלי בירוקרטי, אבל הרכבת נוסעת.