GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אילה מאיר: אני עובדת סוציאלית, אני אמנם עובדת של משרד הרווחה אבל אני פה מדברת בשמם של כל הצוותים, עשרה צוותים בין משרדיים ועשרה יושבי ראש שחלקם היו עובדים שאינם עובדי המשרד, אני אציג את הדברים החדשניים ביותר, כמו שהמנכ"ל הגדיר פורצי הדרך ביותר, ואני אתן ליושבי הראש לפרט ככל שיתבקש, לספר ולהסביר.
<אילה מאיר: לפני שניכנס אני רוצה שנחזור לשקף שקצת נסתכל יחד על הצרכים שעמדו לפתחנו שאנחנו בצוותים הבין משרדיים נדרשנו למשימה.
<אילה מאיר: כמו שאמרתי היו עשרה צוותים בין משרדיים שבעצם כל צוות נדרש לטפל במספר נושאים, מספר סוגיות, כפי שעלו בוועדה הבין משרדית שהוביל מר אליעזר, המשנה למנכ"ל ות"פ ובעצם כך זה חולק, אתם רואים עשרה צוותים שהתעסקו גם בשיתופי הפעולה של הרצף הטיפולי, גם בחסמים המשפטיים, גם בכלים להערכת מסוכנות, גם באוכלוסיות ייחודיות, נשים גברים ילדים, אזרחים ותיקים, אוכלוסיות תרבותיות ייחודיות, אמצעי הגנה טכנולוגיים, כל נושא מודעות הסברה ומניעה, כל נושא הידע, המדידה והמחקר, זה מה שעמד לנגד עינינו כשיצאנו לדרך.
<אילה מאיר: הצוותים עבדו במפגשים, בערך בין 8 ל-10 מפגשים של מספר שעות כל מפגש, כאשר כל נציגי המשרדים שישבו בצוותים הביאו את התורה המקצועית שלהם, את הידע הייחודי שלהם, את הנתונים, את המידע, לתוך הצוות ויחד מיטב המוחות ישבו יחד סביב שולחנות עגולים וניסו באמת לפתח את תורת היישום האחרת, החדשה, של מה שבעצם היום חסר או היום לא קיים.
<אילה מאיר: כשאנחנו מסתכלים על הפערים והצרכים אנחנו רואים ובעצם בזה הצוותים בתכניות היישום שלהם ניסו לתת מענה.
<אילה מאיר: יש מחסור במענה מיידי של כל שעות היממה, וכשאת שאלת חברת הכנסת עאידה, מה זה שונה הכוננויות לעומת מה שיש היום, אז מה שיש לנו היום בשירותי הרווחה זה כוננים שהם כולם עובדים סוציאליים לפי חוק הנוער או לפי חוק סדרי דין, אין להם מספיק ידע ייחודי בתחום של הערכת מסוכנות, אין להם מספיק כוננויות בשביל להיות 24/7 נכונים לצאת לתחנות המשטרה או להגיע למקום הימצאה של האשה וילדיה לרוב, כדי להגיע בזמן אמת ולכן אנחנו חשבנו שזה משהו שכן צריך לייצר.
<אילה מאיר: יש לנו חוסר בתיאום ובסנכרון של עבודה בין משרדית, אני אומרת חוסר ולא אין תיאום כי כן יש תיאום, אמנם הוא לא מלא, אמנם הוא חסר אבל אנחנו רוצים לשפר אותו ולטייב אותו.
<אילה מאיר: יש כמובן חסמים משפטיים וחסמים חוקיים ובשביל זה ישב צוות של יועצים משפטיים מכל המשרדים ותיכף נפרט את זה.
<אילה מאיר: יש לנו פער, כפי שהבנו, בין היקף הנפגעים, היקף המשפחות שאנחנו יודעים עליהן שמגיעות לרשויות המטפלות לבין היקף התופעה ולבין היכולת המערכתית שלנו לטפל בה.
<אילה מאיר: יש לנו העדר במידע עדכני לגבי התופעה, כמו שהמנכ"ל של המשרד ציין.
<אילה מאיר: כמובן יש מחסור במענים לכל בני המשפחה.
<אילה מאיר: היום רוב המטופלים הם נשים בתוך הקהילה 67% הן נשים נפגעות אלימות, אנחנו רוצים להגיע ליותר גברים, אנחנו רוצים להגיע לילדים החשופים לאלימות והנפגעים, אנחנו רוצים להגיע לאזרחים הוותיקים וכמובן לעוד אוכלוסיות ייחודיות.
<אילה מאיר: יש לנו מחסור במענים הגנתיים ושיקומיים לנפגעים, אמנם יש מעני הגנה אבל הם לא מספיקים, הם לא מספיק דיפרנציאליים לצרכים שונים ולמאפיינים שונים, נפרט אחר כך.
<אילה מאיר: יש לנו מחסור במענים טיפוליים לגברים ולילדים, כפי שאמרתי קודם, יש לנו מחסור בידע וכלים אחודים שיטתיים מתוקפים של כלי הערכת מסוכנות, כפי שאמרנו קודם, הכלים נמצאים אצל הרשויות הם לא בהכרח אחודים הם לא בהכרח זהים, הם לא מסתכלים בדיוק אותו דבר ולכן יכול להיות מצב שהערכות הסיכון יהיו שונות בין מערכת למערכת.
<אילה מאיר: יש לנו כמובן מחסור בכלי מדידה, הנושא של הנתונים כפי שעלה כבר קודם, יש לנו בעיה קשה בהעברת מידע בין משרדים, מידע שקשור לפרט ולמשפחה, לנושא של נתונים בכלל שהם לא נתונים פרטניים, אנחנו אוספים נתונים אבל האיסוף שלנו הוא בעיקר באמצעים ידניים ולא באמצעים ממוחשבים, כל מערכת אוספת את הנתונים שלה, כל מערכת בוחרת איזה נתונים היא אוספת ולכן אנחנו מציעים פה משהו אחר.
<אילה מאיר: זה בעצם מה שעמד בבסיס העבודה שלנו לפני שיצאנו לדרך.
<אילה מאיר: נלך לפי סדר הצוותים, לפי המיספור שלהם, לא לפי סדר החשיבות שלהם.
נחמן שי: מה שהצגת עכשיו זה כבר הממצאים או שזו נקודת המוצא שלכם?
<אילה מאיר: זו נקודת המוצא.
<אילה מאיר: זה מה שידענו לפני שיצאנו לדרך.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שתמשיכו להציג אבל תעשו את זה כמה שיותר מרוכז ומתומצת כדי גם לאפשר שאלות הבהרה והערות ודיון אחר כך.
<אילה מאיר: אני אנסה.
<אילה מאיר: אז צוות שדן בנושא של שיתופי הפעולה ברצף הטיפולי מציע שש תכניות מרכזיות, כמובן כל אחת מהן כוללת כמה תתי תכניות, אבל שש תכניות מרכזיות.
<אילה מאיר: התכנית הגדולה המרכזית ביותר היא הקמה של מערך בין משרדי קבוע, מנגנונים קבועים בין משרדיים שיהיו גם ברמת המטה, גם ברמת המחוזות של המשרדים השונים וגם ברמת השטח, בדומה, למי שמכיר, לתכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון, תכנית 360 שמייצרת את המנגנון הקבוע שיושבים מתאמים גם ברמת המטות של המשרדים, גם ברמת המחוזות וגם ברמת הרשויות המקומיות, מתאמים שזה כל התפקיד שלהם, לתאם את העבודה הבין משרדית, למפות את החסמים, להעלות צרכים למפות לאקונות ולנסות לטפל בהן ביחד.
<אילה מאיר: הנושא הנוסף שהוזכר קודם זה להקים איזו שהיא תכנית פיילוט משותפת עם משרדים נוספים, להקים מרכזי סיוע והגנה 24/7 שהם יהיו רב תחומיים במובן שהם יהיו רב מקצועיים שישבו שם גם פסיכיאטרים, גם חוקרי משטרה, גם עובדים סוציאליים כדי לתת מענה מיידי ונגיש לכל הנפגעים שמגיעים, אנחנו מציעים כרגע אם אני לא טועה, להקים אחד כזה בכל מחוז, לבחון את ההיתכנות שלו וגם את האפקטיביות שלו ולפי זה נתרחב.
<אילה מאיר: אנחנו מציעים לפרוש ברמה ארצית בכל תחנות המשטרה בארץ - - -
עאידה תומא סלימאן: יש לי שאלה כמעט על כל נקודה שתעלו אבל הקמת מערך בין משרדי קבוע ברמת מטה מחוז שטח, כאשר מדובר שאפילו העובדים הסוציאליים שהיו בכוננות לא היה להם את הידע, אתם יוצאים מנקודת הנחה שכל אנשי השטח מכל הדיסציפלינות ומכל השירותים יש להם את הידע ואת ההבנה של איך לטפל באלימות, זה דבר ראשון.
עאידה תומא סלימאן: הקמת מרכז סיוע והקמת עוד גוף שמחייב תיאום עם הגופים הקיימים שממילא אין ביניהם - - -
<קריאה: ותקציב.
עאידה תומא סלימאן: לתקציב אנחנו תיכף נגיע.
<אילה מאיר: הנושא של הכשרות וידע יש צוות שדן בזה, זה לא סותר, אנחנו כן חושבים שצריך להטמיע ידע וצריך להכשיר, אנחנו מציעים פה תכנית שהיא מעטפת שמקיפה את כל הצרכים, אנחנו מנסים ומקווים שנצליח להקיף את כל הצרכים שיש גם בתחומי הידע וגם בתחומי הטיפול עצמם, הקמת המערך הבין משרדי לא עומד בפני עצמו, הוא משולב עם תהליכים אחרים שהצוותים הציגו, כולל פיתוח של כלים, כולל פיתוח שלהכשרות לכל המשרדים, לכל גורמי המקצוע.
<אילה מאיר: זו תכנית שהיא לא תוכל להיות מיושמת תוך שנה.
עאידה תומא סלימאן: קראתם לזה מערך, אני בהצעת החוק שלי קראתי לזה הרשות למאבק.
<אילה מאיר: אני יודעת שזה מה שאת קוראת לזה, אנחנו מציעים חלופה.
עאידה תומא סלימאן: אתם לא חייבים לקרוא לו אותו דבר כל עוד אנחנו מדברים על אותו ילד.
<קריאה: אני לא בטוח שהוא יגדל אותו דבר.
<אילה מאיר: אנחנו כן ננסה להתייחס לזה, מרכזי הסיוע וההגנה הרב תחומיים, ברגע שהם יצאו לדרך וזה יאושר, הם כמובן יצאו מתוך אותו מערך בין משרדי שאנחנו מגדירים.
<אילה מאיר: זו תכנית שתיגזר מתוך אותו מערך בין משרדי, כאשר יש מחויבות ואחריות משותפת של כל המשרדים, אז אנחנו מאמינים שנצליח לעבוד יותר בסנכרון ובתיאום ולא בקווים מקבילים.
<אילה מאיר: נושא של מודל עו"ס-משטרה זה מודל שהוא כבר קיים בכ-30 רשויות מקומיות בארץ, תחנות משטרה, ואנחנו מציעים בגלל ההצלחה והחיוניות שלו לפרוש אותו ברמה הארצית לכל תחנות המשטרה.
<אילה מאיר: כמו שהמנכ"ל הזכיר להקים מוקד ייעודי ייחודי לנושא של אלימות במשפחה בתוך קו 118 שזה מוקד ארצי חירומי של משרד הרווחה, כוננויות אלימות במשפחה כבר אמרתי, כמובן פיתוח הכשרות שהן הכשרות שאנחנו נגדיר אותן יחד מה ה- - - המרכזיות, הגנריות, שהן MUST, שכול גורם מקצוע, בין אם הוא עובד סוציאלי, בין אם הוא איש חינוך, בין אם הוא רופא בין אם היא אחות, ידעו להסתכל על דברים דומים על מנת שנדע בכלל לאתר ולזהות וכמובן להעריך את רמת הסיכון.
<אילה מאיר: צוות מס' 2 דן בשני נושאים מרכזיים, גם בנושא של אוכלוסיות ייחודיות וגם בנושא של הערכת מסוכנות.
<אילה מאיר: בנושא של הערכת מסוכנות כן הגדרנו – עאידה זה בשבילך - שצריך לפתח תכניות גם מניעה וגם טיפול רגישות תרבות ולא מותאמות תרבות.
<אילה מאיר: אני יודעת את הרגישות לנושא מותאמות תרבות כי לפעמים משלמים מחיר כשאנחנו צריכים להתאים את עצמנו לתרבויות שונות והאנשים והילדים והנפגעים משלמים מחיר ולכן בחרנו להגיד "רגישות תרבות" כי אנחנו כן מאמינים וחושבים שככל שאנשי המקצוע ידעו יותר, יבינו יותר את התרבות שממנה האדם מגיע ויבינו יותר את הקודים ואת ההקשר החברתי והתרבותי שבתוכם האדם חי, יהיה קל יותר גם לדווח ולשתף אותו, ויהיה קל לו לטפל בצורה יותר אפקטיבית באנשים ולכן כן המלצנו בצוות הזה לפתח תכניות מניעה רגישות תרבות.
<אילה מאיר: אנחנו חושבים שזה חסר.
<אילה מאיר: זה קיים, אבל חסר.
<אילה מאיר: כמובן אנחנו מציעים פה גם להתאים וגם להרחיב את הטיפול באוכלוסיות מיוחדות גם בתכניות בקהילה וגם בתכניות החוץ ביתיות שלנו.
<אילה מאיר: אנחנו ממליצים לגייס חוקרי אלימות במשפחה ייחודיים דוברי שפות ובעלי כשירות תרבותית ועל זה אולי נפרט אחר כך אם תרצו, על ידי המשטרה, וכמובן אנחנו מציעים למסד תהליכי עבודה מסודרים עם המנהיגות הקהילתית והדתית כי אנחנו מבינים שבלעדיהם אי אפשר לעזור לנשים נפגעות אלימות בעיקר.
עאידה תומא סלימאן: רק ללחוש לך, עשרים שנה עשינו את זה ולצערי לא היה כל כך שיתוף פעולה מהמנהיגות והתנועה הפמיניסטית עשתה יופי של פעולה.
<אילה מאיר: נוסיף פה מנהיגות - - -
עאידה תומא סלימאן: זה ייתן דחיפה אם הם יתגייסו אבל בואו לא נגיד שאי אפשר לעשות כלום בלעדיהם.
עליזה לביא: גם כאן ארגוני השטח וזה המקום להגיד תודה לארגוני השטח, זיהו קודם ופעלו קודם ואני מאוד שמחה על החבירה הזאת, אבל אין ספק שצריך להודות לארגוני השטח.
<אילה מאיר: ארגוני החברה האזרחית, מה שאנחנו קוראים להם, כמובן הם בפנים, הם בתוך, הם היו חלק מהצוותים, הם השתתפו והוזמנו, ותרמו לנו הרבה מאוד מהידע.
<אילה מאיר: הצוות השני גם דן בכלים להערכת מסוכנות, דיברנו על הפערים ואנחנו מציעים שלושה דברים מרכזיים, כמובן לפתח את הכלים, לתקף אותם מחקרית, כלים גם לאיתור גם לזיהוי וגם להערכת מסוכנות.
<אילה מאיר: אנחנו מציעים להכשיר ולהסמיך אנשים גורמי מקצוע בתחום הזה וכמובן בסופו של דבר אנחנו גם מציעים שבעצם גם בהליכים המשפטיים האזרחיים והפליליים נדון ונבחן את האפשרות לתת מינוי סטטוטורי של המדינה למעריכי מסוכנות שיהיו מוסכמים על המדינה.
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, אם תרגישו שאתם רוצים לשאול שאלות באמצע.
נחמן שי: אני מחכה לאוכלוסייה של האזרחים הוותיקים.
<אילה מאיר: הצוות השלישי דן בנושא של נשים נפגעות אלימות במשפחה וזה צוות מאוד אינטנסיבי, הרבה מאוד אנשים נטלו בזה חלק.
<אילה מאיר: אלה עיקרי המענים שמצאנו לנכון להציג בפניכם, כמובן זה כולל עוד כמה אבל אנחנו לא יכולים לפרט הכל.
<אילה מאיר: ראינו לקונה ומחסור משמעותי בתחום של טיפול משולב של בריאות נפש ורווחה, נשים רבות נזקקות גם להגנה וגם למענים טיפוליים בקהילה שיש להן גם בעיות וצרכים נפשיים ואנחנו במה שיש לנו היום זה חסר.
<אילה מאיר: אנחנו מציעים גם להקים מקלט ייעודי לנשים נפגעות נפש ונפגעות אלימות במשפחה, משותף בין שני המשרדים.
<אילה מאיר: אנחנו מציעים כמובן להרחיב את השירותים היום שניתנים בקהילה ובמקלטים ולכלול גם גורמי מקצוע בתחום בריאות הנפש במענים הקיימים.
עאידה תומא סלימאן: כולל הקמת מקלטים נוספים?
<אילה מאיר: אז אמרנו, הקמת מקלט ייעודי נוסף שהוא לנשים.
עאידה תומא סלימאן: חוץ מה- - -
<אילה מאיר: לא מצאנו לנכון אלא רק אנחנו חשבנו שבתוך 14 המקלטים הקיימים ויושבת פה מולי מיכל חנוך אחדות שאחראית על המקלטים.
<אילה מאיר: את רוצה לפרט?
<מיכל חנוך אחדות: כללנו בתוך ההצעה שלנו גם הרחבה בתוך המקלטים של אנשי מקצוע מתחום בריאות הנפש, בכולם, גם הרחבה של איזה שהוא מתחם פיזי שיאפשר איזה שהוא פסק זמן בתוך המקלט וגם לנשים מסוימות שזקוקות לאישפוז אבל אי אפשר לכפות עליהן מבחינה משפטית והן נפגעות אלימות ובסיכון, מסגרת ייחודית.
עאידה תומא סלימאן: את עדיין מדברת בעניין של שילוב נפש ורווחה, אני מדברת באופן כללי, האם חשבתם להוסיף עוד מקלט או עוד שני מקלטים כדי שיענו על הצורך של נשים באופן כללי ,כמו המקלטים הקיימים?
<מיכל חנוך אחדות: באופן כללי לא, אבל יש לנו הצעה להרחבה כפי שתראי בהמשך גם לגבי נשים מכורות ונשים בזנות, להרחבה נוספת ספציפית למענים שאנחנו לא יכולים לתת להם היום.
<קריאה: הספציפי זה תוספת.
<מיכל חנוך אחדות: בדיוק.
<מיכל חנוך אחדות: הספציפי זה תוספת.
עאידה תומא סלימאן: פה מדובר על הרחבה למענים ספציפיים.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על העניין של המקלטים באופן כללי.
עאידה תומא סלימאן: להוסיף מספר הנשים שאפשר לקלוט בתוך מקלטים.
<אילה מאיר: אני רוצה לענות לך על זה ממש בקצרה כי אחרת לא אספיק להגיע לצוות 9.
<אילה מאיר: יש לנו מערכת ממוחשבת שקולטת את כל הפניות של נשים במקלטים, אין אישה היום, ואני אומרת את זה באחריות, אין אישה היום שזקוקה להגנה ומקלט ואין מקום במקלט ולא נמצא לה חלופה.
<אילה מאיר: אין מצב כזה.
<אילה מאיר: אני יכולה להביא לך נתונים - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, אבל אמרת "ולא נמצא לה חלופה" לפעמים אתם צריכים חלופה.
<אילה מאיר: לא, זו חלופה שאנחנו צריכים לגבי נשים חולות נפש, נשים מכורות, נשים שנמצאות במעגל הזנות, אלה החלופות שאנחנו היום לא יכולים לתת להן מענה ואנחנו מציעים לתת להן מענה.
<קריאה: דורשים במקום מציעים.
<קריאה: לטרמינולוגיה יש משמעות.
<אילה מאיר: דורשים.
<אילה מאיר: מקבלת את ההערה.
<אילה מאיר: דבר נוסף שאנחנו מבקשים לפתח פה זה כמובן תכניות של שיקום כלכלי ושיקום תעסוקתי וביסוס העצמאות של נשים.
<אילה מאיר: נשים נפגעות אלימות שבוחרות, בין אם טופלו בקהילה ובין אם טופלו במקלטים לנשים מוכות, אנחנו מציעים לפתח עבורם סל מענים, סל שירותים כדי לעזור להם להתבסס, לעמוד על הרגליים באופן עצמאי ולחזור להיות מתפקדות תורמות בקהילה שלהן, כמובן מדובר בעיקר בנשים שבחרו להפרד מבן הזוג שלהם ו מהגורם האלים ובחרו לחיות חיים עצמאיים.
<אילה מאיר: אנחנו מציעים להקים מסגרת ייחודית לנשים מכורות ונשים ממעגל הזנות, שגם היום דרך אגב, אם יש נשים כאלה אנחנו מציעים להן חלופות, הן לא נשארות ברחוב בסכנה אבל המקלטים כפי שהם היום לא יכולים לקלוט אותן, אנחנו מציעים להקים מסגרת ייחודית עבורן ולבסוף מענים לנשים בסיכון גבוה.
<אילה מאיר: כפי שאנחנו גם מודעים וגם יודעים ונאמר פה כמה וכמה פעמים בוועדות האלה, יש נשים שנכנסות למקלט לנשים מוכות, הן נמצאות בסיכון מתמיד, אנחנו קוראים לזה חזקת מסוכנות, נשים שגם אם תצאנה אחרי שנה ושנה וחצי מהמקלט, התכנית האינטנסיבית והמעטפת שהיא קיבלה הן עלולות להירצח.
<אילה מאיר: אנחנו מכירים כמה נשים כאלה באופן אישי שהיו במקלטים יצאו מהמקלטים ונרצחו למרות זאת ואנחנו יודעים שזו תופעה בעיקר במשפחות עברייניות ומשפחות פשע, אנחנו יודעים שזו תופעה שנדרשת יצירתיות, להמציא מענה מותאם עבור נשים מהסוג הזה כגון, כתבתי פה כגון, אבל יש לנו כמה הצעות, כגון הסדר בינלאומי, ובשביל זה גם ישבו איתנו משרד החוץ.
אחמד טיבי: התבקשתי על ידי עידן המלווה שלי היום, הוא רוצה לשאול כמה מקלטים יש ולמה אין יותר.
עאידה תומא סלימאן: רק לידיעה, הוועדה לזכויות הילד היום מציינת את יום הילד הבינלאומי ויש לנו קבוצה נהדרת של תלמידי בתי ספר שמתלווים אלינו כחברי כנסת לאורך היום.
<אילה מאיר: יש לנו 14 מקלטים לנשים שפזורים ברחבי הארץ, יש לנו שניים מיוחדים לנשים מהאוכלוסייה הערבית ועוד שניים מעורבים גם לנשים מהאוכלוסייה הערבית וגם לא, בערך 700 נשים כל שנה מגיעות למקלטים ועוד בערך 1,000 ילדים שלהם זה מאוד קשה לצאת למקלט לנשים מוכות, זו בחירה מאוד קשה לאישה ולילדים שלה, היא מנתקת אותם, את עצמה ואת המשפחה מהסביבה הטבעית ולכן אנחנו לא חושבים היום שאנחנו צריכים לפתח עוד מקלטים כאלה, אנחנו צריכים לפתח עוד מקלטים לאוכלוסיית נשים אחרות.
נחמן שי: אם את אומרת שנשים לא מתלהבות להיות תקופה, במיוחד ארוכה, איזו אלטרנטיבה יש לך להגן עליהן, אם הן לא במקלט?
נחמן שי: בבית תגני עליהן?
<אילה מאיר: יש תכניות הגנה בתוך הקהילה, זה תלוי ברמת הסיכון שלהם כמובן.
<אילה מאיר: יש צווי הגנה בהליך אזרחי.
עליזה לביא: השר לבטחון פנים אמר שהוא תומך והוא מוביל עכשיו באמת את חוק האזיקונים, שיהיה על הגבר, כמובן בהוראה של בית משפט.
נחמן שי: ברגע שהוא יצא מהמתחם שהוא נמצא בו - - -
עאידה תומא סלימאן: ברגע שהוא מתקרב לאשה, המשטרה יודעת.
עליזה לביא: אנחנו מבקשים לבוא וליישם, אי אפשר שרק אישה תלך מביתה, תעזוב את העבודה.
עאידה תומא סלימאן: זה בצוות 8.
עאידה תומא סלימאן: בואו נחכה.
<אילה מאיר: אנחנו ננסה לענות גם על זה.
<אילה מאיר: אני כן אבקש את הסבלנות כי אני חושבת שנצליח.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת כותרות.
חנין זועבי: או דווקא מקלטים לגברים.
חנין זועבי: למה לכלוא את הנשים במקלט?
עליזה לביא: אני מזכירה את ההערה של - - -
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת המכובדים כולם ישבו בשקט עד עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: בואו נסכים ככה, אני רוצה שתעברי על הצוותים בכותרות כי אני יודעת קצת מה הולך להיות וחלק מהשאלות שנשאלות תתנו עליהן מענה.
חנין זועבי: רציתי להשלים את הרעיון שלי או דווקא מקלטים לגברים.
חנין זועבי: כי לכלוא את הנשים ולנתק אותן מהחיים, לנתק אותן מהחיים, דווקא לנתק את הנאשם מהחיים.
דב חנין: גבירתי, למען הסדר בדיון הבאתם בפנינו בכתב את הפירוט של עבודת הצוותים כך שגבירתי לא חייבת להכנס לפירוט לגבי כל צוות.
דב חנין: הפרטים נמצאים בפנינו.
דב חנין: תסמכי עלינו שאנחנו קוראים אותם ויודעים מה.
עאידה תומא סלימאן: אני קודם כל שמחה שהתכנית עושה את ההדים האלה זה אומר שכנראה מציעים משהו פה שאפשר לקיים עליו דיון.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש ורוצה שתקחי לתשומת ליבך הערה של חבר הכנסת דב חנין, בדרך כלל בוועדות חברי הכנסת אוהבים לשאול ולהתדיין, אז בואי ניתן להם את הזמן לעשות את זה, נקצר כמה שאפשר, יש לכם את המצגת בידיים תסתכלו עליה ונעבור על זה מהר.
<אילה מאיר: בסדר, יש לי הצעה גם למה שחבר הכנסת חנין הציע.
<אילה מאיר: אני לא אקריא אבל אגיד היילייט אחד מכל צוות כי אני חושבת שיש פה בשורה ואני כן אתייחס לשני דברים שנאמרו פה גם של חברת הכנסת חנין זועבי וגם של חברת הכנסת עליזה לביא.
<אילה מאיר: קודם כל, כן.
<אילה מאיר: אנחנו השנה מפתחים בשני מקלטים לנשים נפגעות אלימות יחידות לנשים עם ילדיהן המתבגרים.
<אילה מאיר: זה משהו שעבדנו עליו עוד לפני הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, כדי שנוכל לצלוח על כל התכנית תציגי אותה בקצרה.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שביקשתי.
עאידה תומא סלימאן: ואני מבקשת מחברי וחברות הכנסת, יש לכם את המצגת, יש בה פירוט, תסמנו איפה אתם רוצים לשאול שאלות ואז נפתח את הדיון.
<אליעזר יבלון: אני מציע שתצייני רק את הכותרות של הצוותים וחברי הכנסת יתייחסו לשאלות שהם רוצים לגבי כל צוות וצוות, 3-4 דקות וכך נקצר את כל התהליך.
<אילה מאיר: אוקיי.
<אילה מאיר: הצוות הרביעי דן בנושא של גברים פוגעים ונפגעים ואלה התכניות שאנחנו מביאים.
<אילה מאיר: כמובן גם מסגרות חוץ ביתיות לגברים, אנחנו יודעים שיש קושי מאוד גדול לגייס גברים לתהליך של טיפול, הנשים הן אלה שמתלוננות, הן אלה שנמצאות בסיכון ולהן אנחנו יכולים להציע הגנה.
<אילה מאיר: גברים זה תהליך הרבה יותר מורכב אבל אנחנו מציעים בכל זאת כמה וכמה פתרונות, אנחנו מקווים שנצליח לגייס יותר.
<אילה מאיר: צוות 5 עבד בנושא של ילדים, כאשר הוא מכיל ומרחיב את ההתייחסות לילדים, גם ילדים שחשופים לאלימות בין הוריהם, ילדים שאמנם אולי לא חוטפים את המכה בעצמם אבל הם רואים את אבא לרוב מכה את אמא, חיים בתוך אווירה של אלימות קשה ואנחנו חושבים שצריך להתייחס אליהם כלקוח מרכזי של השירותים הטיפוליים שלנו לכן אנחנו מציעים להרחיב באופן דרמטי את המענים הטיפוליים עבורם וכמובן את הכלים שלנו לאיתור וזיהוי שלהם.
<אילה מאיר: צוות 6 דן באזרחים ותיקים, אוכלוסייה שנמצאת בסיכון גבוה גם מפאת המאפיינים הייחודיים שלה וכמובן כאשר הם נפגעי אלימות במשפחה יש להם פחות ופחות חוסן ופחות יכולת להגן על עצמם וגם פה אנחנו מציעים כמה וכמה תכניות יישום ושאנחנו מאמינים שנצליח לסייע להם ביתר שאת בזכותן.
<אילה מאיר: צוות 7 עבד על סוגיות חקיקה וסוגיות משפטיות.
<אילה מאיר: יושבת פה יושבת הראש, עורכת הדין ליאורה אברמוביץ ממשרד הרווחה שבעצם מה שהצוות הזה עשה בעיקר, זה מיפה שוב את כל החוקים הקיימים, את כל הסוגיות המשפטיות שהיום נדמה שהן מהוות חסם מרכזי.
<אילה מאיר: אנחנו מציעים פה משהו חשוב מאוד, להקים צוות בין משרדי של יועצים משפטיים קבוע, שישב גם על נושא של חקיקה וגם להסרת חסמים משפטיים וקשורים להעברת מידע.
<אילה מאיר: זה צוות מאוד חיוני.
<אילה מאיר: צוות 8 עסק באמצעי הגנה נוספים, גם טכנולוגיים וגם פיזיים.
<אילה מאיר: יושבת פה יושבת הראש רבקה תורג'מן מהמשטרה, שבעצם מציעה פה מעבר למקלטים שקיימים ומעבר לאמצעים הקיימים, מציעה אמצעי הגנה נוספים גם אמצעי הגנה טכנולוגיים כמו פיתוח אפליקציה פיתוח פיקוח אלקטרוני בצווי הגנה, וכמובן הרחבה של סלי ההגנה הפיזיים.
<אילה מאיר: ככל שיהיו שאלות נרחיב אחר כך.
<אילה מאיר: צוות 9 עסק בהרחבת הפעולות בנושא של מודעות והסברה.
<אילה מאיר: אנחנו מודעים לזה כמה שזה חשוב, זה נעשה היום בעיקר אד-הוק, בעיקר נקודתי ברמה המקומית לא באופן קבוע, באופן טבעי אולי חשבו שזה פחות חשוב כי יותר חשוב לטפל בנפגעים שנמצאים תחת הרדאר, אנחנו חושבים שזה מאוד חשוב, שמנו לזה זרקור מאוד משמעותי בתוך הצוותים ואנחנו מציעים להקים מערך הסברה קבוע ומתמשך, להקים ערכות גם לאנשי חינוך בכל הגילאים של המסגרות שבהם הם מחנכים וגם לאנשים נוספים, וכמובן מידע שיינתן כל הזמן בנושא של מיצוי זכויות והנגשה שלהם.
<אילה מאיר: הצוות האחרון זה צוות שעסק בנושא של ניהול ופיתוח ידע מדידה ומחקר, כפי שכבר נאמר קודם הסקר הלאומי האחרון שנעשה בתחום הזה פורסם בשנת 2000, עברו 16 שנים, אנחנו חושבים שזה לא נכון לחכות כל כך הרבה שנים לביצוע הסקרים, אנחנו כן רוצים לדעת יותר על התופעה, על המאפיינים שלה, לפתח מענים ולפתח מדיניות שמותאמת לצרכים לכן אנחנו מציעים גם סקר לאומי רב שנתי, גם לייצר בסיס נתונים משותף לכל המשרדים וכמובן לייצר כלי מדידה שהיום אנחנו פחות ופחות מסוגלים לעשות בכלים העומדים לרשותנו.
<אילה מאיר: זה בעצם עיקר העיקרים.
<אילה מאיר: הדו"ח המפורט כולל 400 ע מודים, בערך 100 תכניות שונות.
<אילה מאיר: כשזה יאושר וכשזה אני מקווה שיתוקצב, כמובן זה יהיה פתוח לציבור הרחב ולהתייחסויות.
<אילה מאיר: תודה רבה על ההקשבה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהרי עבדתם קשה, ואנחנו עוד נעביד אתכם כדי להסביר את הפרטים ולענות על השאלות.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן קודם כל כמה דקות למר אליעזר רוזנבאום שבעצם הכין את ההמלצות שעל סמכן הוועדה שעמד בראשה הכינה את ההמלצות שעל סמך ההמלצות האלה פיתחתם את תכנית העבודה להתייחס.
<אליעזר רוזנבאום: אני גם רוצה לברך את הצוותים שעבדו במשך מספר חודשים יחסית קטן כדי להכין את התכנית ליישום ההמלצות שאני עמדתי בראש הוועדה, בסך הכל המלצנו על 14 המלצות, הוקמו עשרה צוותים שהכילו את 14 ההמלצות, חלק מההמלצות חוברו ואם אנחנו עוברים על הרשימה שהוצגה כאן אנחנו רואים שלמעשה נגעו בכל ההמלצות.
<אליעזר רוזנבאום: נקודה אחת אני מקווה שנעגן את זה גם בחקיקה של ההגדרה מהי אלימות במשפחה, שנחיל בה את כל סוגי האלימות כדי שכל משרדי הממשלה יעבדו על פי אותה הגדרה כפי שנהוג במדינות העולם ובדקנו את הדבר הזה.
<אליעזר רוזנבאום: דבר נוסף, הנושא של העברת המידע דורש תיקון חקיקה, ואנחנו במסגרת העבודה שריכזתי הגענו להסכמה עם משרד הבריאות ומשרד המשפטים ברוב הנקודות, אני מקווה שהדברים הושלמו ונוכל לעשות את התיקונים הנדרשים כי ללא העברת המידע ימשיך להיות חסר משמעותי במענה.
<אליעזר רוזנבאום: הדבר הנוסף זה הכלי להערכת מסוכנות שבו צריכים כל המשרדים לעבוד, אולי לא עם כל המרכיבים של הכלי אבל כלי אחד שלא יהיה מצב שגוף אחד שעושה את ההערכה מגדיר את האדם ברמת סיכון X, והמשרד השני ברמת סיכון פחותה יותר, ואז כמובן שכל ההתנהלות של המענה הוא חסר ובעייתי.
<אליעזר רוזנבאום: הנושא של אמצעים טכנולוגיים להגנה הוא נושא חשוב ואני מקווה שנצליח ליישם ולהשתמש בטכנולוגיות הקיימות היום, לא צריך לפתח, הכל מוצרי מדף, צריך תקציב וצריך להוציא את זה לפועל, וכפי שנאמר כאן השר לבטחון פנים מקדם את הנושא של אזיק אלקטרוני על מנת לפקח על אותם אלימים.
עאידה תומא סלימאן: יש שתי הצעות חוק גם של חברת הכנסת עליזה לביא וגם שלי וכבר התחלנו לדבר על באמת לשלב ולשתף פעולה כדי לקדם את ההצעות.
<אליעזר רוזנבאום: כדי שנוכל לאפשר לאותן נשים לא להיות רק במקלטים אלא לאפשר להן את שגרת החיים מצד אחד, מצד שני לתת להן את הבטחון המירבי הנדרש כדי שאם הבעל האלים או גורם אחר ירצה לממש את זממו כמובן שתהיה התראה מספיק זמן על מנת שמי שיצטרך להגיע כדי למנוע את הפעולה יגיע והנושא של הגברת המודעות, בהחלט צריך בנושא הזה לפעול על ידי כל משרדי הממשלה השותפים וכמובן המחקר המלווה שהוא צריך להיות באופן רצוף ושיטתי ולא בפרקי זמן אלא באופן קבוע לאסוף את הנתונים, לנתח אותם ולראות איפה ישנם הפערים כדי להתאים את התכניות בנושא הזה.
<אליעזר רוזנבאום: אנחנו במסגרת תכניות המניעה שהמשרד לבטחון פנים פועל ברשויות המקומיות, כמובן שגם הנושא הזה נמצא על הפרק, רק לאחרונה קיימנו יום עיון שלם עם הרווחה ועם המשטרה על מנת גם להציג את העשייה, גם להציג את הפערים וגם את הדרכים איך להתמודד ביחד על מנת לשפר את המענה.
<אליעזר רוזנבאום: אחד המענים זה עו"ס-משטרה, שבפיילוט שעשינו בהחלט התוצאות הן משביעות רצון, ואני חושב שכפי שאמר מנכ"ל הרווחה, השילוב זרועות והשותפות הרצופה שתבוא לידי ביטוי החל מרמת היישוב של השולחנות העגולים לרמה המחוזית והרמה הארצית, יאפשרו מתן מענה טוב יותר.
עאידה תומא סלימאן: יש לי שאלה, למה יש הוראות לא לעשות את פילוח הפניות, של נשים שנרצחו לפי ארץ מוצא?
עאידה תומא סלימאן: זה התקבל אצלכם במשרד.
עאידה תומא סלימאן: ידוע לך על זה?
עאידה תומא סלימאן: הוועדה תשמח לקבל תשובה.
<שירלי אברמי: לשאלתך, לגבי פילוח לפי מדינות אלה נתונים שהצגנו שאנחנו לא מקבלים מהמשרד לבטחון פנים.
<שירלי אברמי: יש להם נימוק והנימוק הוא שזה מתייג אוכלוסיות.
עאידה תומא סלימאן: אז למה אומרים ערביות ויהודיות, זה לא מתייג?
עאידה תומא סלימאן: זה לא אוכלוסיות?
<שירלי אברמי: אנחנו חושבים שיש בעיה עם הנימוק הזה, כי אם לא יודעים איפה נמצאת התופעה, כמובן שגם הטיפול עלול להיות לא ממוקד ולא לתת מענה.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה שאלתי, אני חושבת שאנחנו נצטרך לטפל בנושא הזה כי אני לא מבינה איך אפשר להבין, עד כמה שידוע לי הסטטיסטיקה ידועה להם כך שאני לא יכולה להגיד שהם לא מתייחסים אליה, צריך לבדוק את זה.
עאידה תומא סלימאן: אבל למה לא מוציאים את זה כלפי חוץ, זה מה שמעניין אותי כי את הפילוח בין יהודיות וערביות הם אכן עשו, אז מה הבעיה בלהוציא את כלל המידע.
<שירלי אברמי: רק לציין שמשרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים כן העביר פילוח לפי ארצות המוצא.
<שירלי אברמי: הבעיה שלנו בנתונים הייתה עם המשרד לבטחון פנים.
עאידה תומא סלימאן: אז אני אשמח לקבל אחר כך מהמשרד ונרשום בפנינו שאנחנו נרצה לדעת למה זה נעשה.
דב חנין: תודה גבירתי יושבת ראש הוועדה, תודה על קיום הדיון הזה.
דב חנין: אני יודע שעבורך גם ברמה האישית, הדיון הזה בוועדה דווקא בנושא הזה הוא סוג של סגירת מעגל.
דב חנין: לפני שנבחרת לכנסת במשך הרבה מאוד שנים הובלת את המאבק בנושא הזה בחברה הערבית בישראל והיית בין המובילות של ההתמודדות ושל יוזמות של נשים בתחום הזה בכלל.
דב חנין: אני אומר את הדברים מכיוון שגם היום מסביב לשולחן נמצאות נציגות של ארגוני נשים שעושות עבודה מדהימה בתחום הזה, שמחתי לראות שגם אתם בצוות הממשלתי נעזרים בידע ובנסיון העצום שנצבר כאן.
דב חנין: היום הזה דווקא השנה בכנסת הוא מאוד חשוב כיון שלצערי הגדול בתקופה האחרונה יש תחושה שמתקבלים מסרים קצת עמומים או סותרים בנושאים של פגיעה בנשים, אלימות נגד נשים, הטרדות כלפי נשים.