GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: המסרים האלה העמומים או הדו משמעיים, ואני אומר את הדברים בשפה מאוד מתונה, נשמעים לא רק אצלנו, אפילו לנשיאות ארצות הברית נבחר אדם שהודה בהתנהלות פוגענית ושערורייתית במיוחד כלפי נשים.
דב חנין: דווקא בתנאים האלה אני חושב שהדיונים האלה והעברת מסר מאוד ברור מצידנו כמערכת זה חיוני במיוחד, זה אפילו יותר חיוני מאשר בימים אחרים.
דב חנין: עברתי על תכנית הפעולה שאתם הצגתם את תמציתה כאן, אני רוצה להביע הערכה גדולה לעבודה שעשיתם.
דב חנין: אני חייב להגיד לכם שמבחינתי הדו"ח הזה הוא בעיקר דו"ח של פערים, הוא מראה את המרחק הגדול בין המקום שאליו אנחנו צריכים להגיע יחסית דחוף, לבין המקום שבו עדיין אנחנו נמצאים וכאן אני רוצה להפנות תשומת לב לכמה נתונים בולטים במיוחד שיש בממצאים שהביאו בפנינו עובדות מרכז המחקר והמידע שעשו עבודה מאוד מרשימה.
דב חנין: אי אפשר לא להתחיל בנתון הזה שהוא תמיד צועק מחדש, על מקרי הרצח הידועים מראש.
דב חנין: אותן נשים שפונות, מתלוננות, שלוש מתוך שמונה נשים שנרצחו על ידי בני זוגן התלוננו מראש במשטרה.
דב חנין: זה היה כתוב על הקיר ואני חייב לומר לכם שבכל מקרה שאני נתקלתי בו השנה, ובאתי לבקר בכמה משפחות, אני שמעתי את התלונה הזאת שהיו תלונות, היו פניות, ואיך שהוא לא ננקטו הצעדים המתחייבים, זה מאד מאוד מטריד, זה מאוד מקומם ואי אפשר לעבור על זה לסדר היום.
דב חנין: יש קושי מאוד גדול, יש אתגר מאוד גדול בחברה הערבית ולכן אני חושב שחשוב היה גם שתשימו לב כמה הייתה פה, לפחות בתחילת הדיון, התייצבות מרשימה של חברי כנסת מכל המפלגות הפעילות בציבור הערבי.
דב חנין: אני חושב שיש רצון בציבור, בהנהגה, לעשות שינוי וצריך פה לייצר את החיבורים החברתיים לכל הכוחות כדי באמת לבצע מהפכה בתחום הזה.
דב חנין: נתון אחרון שאני חייב להגיד לכם שזעזע אותי, בנתונים שהמרכז למחקר ומידע הביא בפנינו, זה הנתון של המספר הענקי באופן יחסי של קטינות, של ילדות, של נערות שמותקפות או מוטרדות.
דב חנין: זה מופיע בכל מיני מקומות בדף הגדול הזה שנמצא בפנינו, שליש מהמתלוננות לפי הנתונים של המשטרה על עבירות מין כלפי נשים הן קטינות.
דב חנין: שליש.
דב חנין: זה נתון איום.
דב חנין: אני מסתכל על הטבלה שנמצאת בנתונים של משרד הבריאות, 184 מתוך כ-570 נערות שהגיעו לבתי חולים בגלל פגיעת אלימות, זו הייתה תקיפה מינית בידי אדם זר, או התעללות או תקיפה מינית בתוך המשפחה.
דב חנין: נתוני משרד הבריאות מראים שהפגיעה הרווחת בקרב נערות בנות 13-18 הייתה תקיפה מינית, זה נתון קשה ביותר, ולפי הנתונים של איגוד מרכזי הסיוע, כ-57% מהנשים שפנו ודיווחו על תלונות מיניות ודיווחו גם על הגילאים שלהן, היו קטינות בעת הפגיעה בהן.
דב חנין: יש לנו פה באמת, אני חייב לומר שהנתונים האלה באמת יותר קשים ויותר מזעזעים ממה שאני חששתי ואני חושב שזה מחייב אותנו לפעולה, גם קודם כל לפעולה של מסר כמה הדבר הזה הוא מזעזע ונורא והוא מחוץ לכל נורמה אנושית מתקבלת על הדעת.
<שירלי אברמי: קודם כל תודה רבה.
<שירלי אברמי: ממ"מ למי שלא יודע, מרכז המחקר והמידע, זה חשוב, אבל לא זה מה שרציתי להגיד, אלא שלמי שאין את הדף שממנו ציטט חבר הכנסת חנין, יש פה זרקורים נוספים גם בעותקים פיזיים שנמצאים כאן וגם כפי שאמרה קודם אילה אליהו החוקרת שלנו, נמצא באתר הכנסת בקישור מחקר ומידע.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה חשוב מאוד, המידע הזה יכולים להשתמש בו לאורך השנה, כך למדתי בשנה שעברה ואכן זה לשימוש שלנו.
עאידה תומא סלימאן: כשישבתי והקשבתי לתכנית הפעולה היה חסר לי כל הזמן שאנחנו מדברים על אלימות בתוך המשפחה כאשר אנחנו יודעים שנשים סובלות מאלימות ובמיוחד אלימות מינית לא רק בתוך המשפחה.
עאידה תומא סלימאן: אז כל הנושא של טיפול בנפגעות תקיפה מינית התייחסנו אליו גם אתמול בדיון של השקת הדו"ח של איגוד מרכזי הסיוע, אבל גם לא בלטה לי התייחסות לנושא הזה למרות שגם כן תקיפות מיניות מתרחשות בתוך המשפחה.
עאידה תומא סלימאן: אולי באמת אם יש הערות לרשום, כדי לתת לכם גם כן אחר כך להתייחס.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף בבקשה.
עבדאללה אבו מערוף: מתלווה אלינו היום תחסין, תלמיד כיתה יא' מיפו, הוא הבין מה שאנחנו מדברים על אלימות והוא רוצה להגיד כמה דברים.
עבדאללה אבו מערוף: דווקא היה מקרה לפני חודש וחצי ביפו.
<תחסין: בוקר טוב.
<תחסין: קוראים לי תחסין ורציתי לדבר על עניין האלימות כנגד נשים.
<תחסין: לפני חודש וחצי נרצחה המזכירה של הודא, בבית הספר.
עאידה תומא סלימאן: היא מבית הספר שלכם?
<תחסין: כן.
<תחסין: ובית הספר היה ממש באבל למשך שבוע שלם.
<תחסין: זה באמת מזעזע לדעת שקוראים לזה "כבוד המשפחה" וזה בכלל לא קשור, הודא הייתה מקסימה, אין כמוה.
עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא קרא לזה כבוד המשפחה.
<תחסין: ככה המשפחה קראו לזה.
<תחסין: כבוד המשפחה קראו לזה.
<קריאה: יש כאלה שקוראים לזה כך.
<תחסין: כולם התחילו לדבר "כבוד המשפחה", "כבוד המשפחה" ואף אחד כמעט לא יודע שהיא נעדרה מבית הספר לפני כן שנה, אסרו עליה לצאת מהבית, נעלו אותה בבית כביכול לא נתנו לה לצאת, רק אחרי שנה היא חזרה לבית הספר בתור מזכירה ונרצחה, וכל זה בגלל שהיא התגרשה מבעלה, לא נתנו לה לראות את הילדים שלה, וכל הזמן הזה היא הייתה במשך שנתיים במשפטים כדי לקחת את הילדים אליה ועד שהיא הצליחה רצחו אותה.
<תחסין: רק רציתי לומר שצריך לטפל בעניין הזה כי זה דבר באמת קשה.
<תחסין: תודה.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שרואים כשקורה מקרה רצח כזה זה לא רק שאנשים שהם קרובי משפחה נפגעים מזה, חוץ מהקורבן עצמו אלא גם צעירים שהכירו והיו בקשר איתה, אתם גם בעצמכם מרגישים את הכאב הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שאתה נמצא איתנו.
עבדאללה אבו מערוף: אני אגיד כמה מילים.
עבדאללה אבו מערוף: כמובן צריך להגיד משהו טוב קודם כל, תודה רבה מאוד ליושבת ראש הוועדה שהנושא לא רק קשור אליה מבחינה מתמדת, עוד לפני שהפעילות הייתה כאן בכנסת וזה לא רק סגירת מעגל אבל זה התחלה וסגירת מעגל בעבודה הנהדרת הזאת שהיא מבצעת כל הזמן.
עבדאללה אבו מערוף: אני חושב שאם נישאר עם הניירת הזאת, המחקר טוב ויפה, מאוד טוב.
עבדאללה אבו מערוף: וזה אנחנו יודעים, נתונים, תודה רבה גם ל-מ.מ.מ ומשרד הרווחה על העבודה הנהדרת, אבל זה לא מספיק.
עבדאללה אבו מערוף: צריך להוציא את זה לפועל.
עבדאללה אבו מערוף: אם אין תקציב ואין עבודה נכונה ולשים יעדים תוך שנה-שנתיים כמה אפשר למגר את התופעה הזאת.
עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא רוצים להגיד למשל ולשים עוד מקלט אצל האוכלוסייה הערבית, עוד מקלט של נשים מוכות אנחנו רוצים שיהיה מקלט אבל שלא יאוכלס.
עאידה תומא סלימאן: עד שנגיע לשם.
עבדאללה אבו מערוף: לכן הדיאגנוזה נכונה אבל הטפול עדיין לא יוצא לפועל.
עבדאללה אבו מערוף: צריך להקדיש כאן בעבודה הזאת ולהשקיע בשני דברים.
עבדאללה אבו מערוף: מניעה והרתעה ובגלל זה יש כאן גם משטרה וכמובן שזה צוות רב משרדי, בין משרדי, וזה נכון.
עבדאללה אבו מערוף: לכן אם לא תהיה הרתעה וענישה נכונה, עדיף שנעשה את המניעה קודם אבל אם זה כבר יצא לפועל לצערנו הרב, לכן חייב להיות מסר ברור שההרתעה והענישה תהיה בהתאם וגם אמצעי המניעה שנשקיע בהם מבחינת עובדות סוציאליות, משרדי הרווחה במועצות המקומיות ובהסברה, בזה צריך להשקיע ומוקדי הסיכון צריך להתייחס אליהם בצורה הנכונה, לא רק בערבון מוגבל.
עבדאללה אבו מערוף: אני מבין שלפעמים אומרים את הנוסחה הזאת, סליחה על הביטוי "זאב, זאב" אבל בכל זאת המקרים האלה שקורים ויש הישנות, הם לא המצבים האלה.
עבדאללה אבו מערוף: צריך להתייחס ברצינות לכל ה תראה ולכל תלונה שתוגש וכל משרד צריך לבדוק את זה ולהתייחס בצורה רצינית לעניין.
עבדאללה אבו מערוף: טוב שיהיו 20,000 פעם התראות לא כל כך נכונות מאשר שנחמיץ התראה אחת שתהיה טרגדיה.
עבדאללה אבו מערוף: לכן להשקיע במניעה ובהרתעה.
עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שאני רואה במצגת שאתם קבעתם לעצמכם גם לוח זמנים לביצוע התכנית.
עאידה תומא סלימאן: תרצו להעלות את זה?
עאידה תומא סלימאן: או אולי שאלות, ואני ארצה התייחסות לעניין התקצוב של התכנית.
עאידה תומא סלימאן: התכנית נראית מסועפת וגדולה.
<אליעזר יבלון: אני ברשותך אתייחס לעניין של תכנית העבודה.
<אליעזר יבלון: צירפנו למצגת ולדו"ח המתומצת את עקרונות תכנית העבודה.
<אליעזר יבלון: לא פירטנו כל שלב ושלב מה נעשה בתוך השלבים אלא הדגשנו מתי התהליך מתחיל ומתי התהליך מסתיים, כך שזאת מחויבות של המשרד.
<אליעזר יבלון: מה שיש לגבירתי זאת המחויבות של המשרד בהיבט של תכנית העבודה העקרונית כי זה לא היה נכון לדעתנו להגיע לכנסת עם פירוט של תכנית העבודה בצורה יותר מפורטת של כל שלב ושלב מפני שכמו שאמרנו בתחילת הדברים זה עדיין לא אושר על ידי השרים לכן חשוב שנדבר כרגע רק על העקרונות כדי שנאפשר להם - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל אני יודעת שיש לכם הערכה תקציבית.
<אליעזר יבלון: אני אתייחס.
<אליעזר יבלון: התייחסתי קודם רק לעניין של תכנית העבודה.
<אליעזר יבלון: לגבי העניין של תקציב, ניסיתי לדבר עם חברי אליעזר מהמשרד לבטחון פנים אם הוא יודע לעזור לנו כרגע, מסתבר שכרגע זה קצת קשה כי כנראה כל האנשים שהוא מנסה לדבר איתם עסוקים, אבל משרד העבודה והרווחה שריין תקציב בסיסי לטובת העניין ולנו יש תקציב בסיסי אבל גם כאן
<אליעזר יבלון: אני מבקש את רשותך לא להתייחס כרגע למספר ולומר שיש לנו איזה שהוא תקציב מסיבה אחת - אני מצפה שעד סוף היום אולי תהיה לנו תשובה יותר טובה מהמשרד לבטחון פנים ואז נוכל להעביר אליך את התשובה בצורה מסודרת.
<אליעזר יבלון: אני מקווה שעד סוף היום תהיה תשובה חיובית, אבל בואו נמתין.
עאידה תומא סלימאן: אולי גם הסיכומים שלנו יעזרו לכם באיזה שהוא שלב.
עאידה תומא סלימאן: לפני שנתקדם בדיון, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לאדם שליווה את העבודה של הוועדה, לפחות ממה שאני יודעת, מאז שאני נכנסתי לתפקיד יושבת הראש, ניצב משנה מאיר דב ברקוביץ, ראש מדור נפגעי עבירה, הקודם, אפשר להגיד כבר, ובעצם אתה עוזב את הדיונים שלנו כדי להיות ראש מחלקת נוער וכנראה תצטרך להגיע לוועדות אחרות אלא אם נצטרך אותך כמובן.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להודות לך על שיתוף הפעולה שהיה עם ה וועדה לאורך שנה וחצי ואני יודעת שגם לפני שנכנסתי לתפקיד הגעת, תרמת בדיונים ועזרת לנו.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאני לפעמים נדנדתי, התקשרתי, ביקשתי בקשות ותמיד מצאתי אוזן קשבת ונכונות לעזרה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מאחלות לך להצליח בתפקידך ולשמור על איך שהכרנו, הרצון לתרום ולעזור ולסייע, ומברכות את סגן ניצב איילת אורנשטיין על הצטרפותך כראש מדור נפגעי עבירה ונקווה לשיתוף פעולה עתידי.
עאידה תומא סלימאן: המון הצלחה ותביאי לנו עוד חידושים והצלחות כדי למגר את התופעה ולהגן על נפגעי ונפגעות עבירה.
<אליעזר יבלון: אפשר להצטרף לתודות של גבירתי ולומר באמת כיושב ראש ועדה, תודה על התרומה העצומה שהייתה לך בתוך התהליך של העבודה וגיבוש המסקנות וההמלצות.
<אליעזר יבלון: גם לפני העבודה היית שותף מלא לעבודה של המשרד וגם בתוך הוועדה ואני מאחל לך הצלחה בהמשך.
עאידה תומא סלימאן: כמו שאני תמיד אומרת, זה יום הסטורי שאני נותנת שבחים לאיש משטרה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא קורה כל יום.
<מאיר ברקוביץ': טוב, זה בהחלט לא מובן מאליו.
<מאיר ברקוביץ': אני אפילו מתרגש מהדברים האלה פה בפורום הזה.
<מאיר ברקוביץ': אני גם רוצה להודות, ודאי לכל השותפים שיש לנו עוד דרך להמשיך ביחד בהרבה תחומים אבל במקרה הזה שאנחנו מדברים על הוועדה, זו באמת ועדה שקשה להיות בה נציג משטרה הרבה פעמים, גם בגלל הנושאים שעוסקים בהם, קשה לעמוד מול נפגעות, ולשמוע את הסיפור האישי שלהן שלפעמים אתה מזדהה לגמרי ואתה יודע על הכשלים שהיו אולי בדרך שהן טופלו, ולמרות כל המאמצים שייעשו לתקן אותם למי שנפגע הוא כבר נפגע.
<מאיר ברקוביץ': ואני חושב שאחד הדברים היפים שהיו פה בוועדה מבחינתי הוא החוויה הטובה מהבחינה הזאת שגם הביקורת וגם הוויכוחים נוהלו תמיד בצורה עניינית, מכבדת, וגם מצד גבירתי באופן שהיא איפשרה לאחרים להתייחס ולשמוע את אנשי המקצוע ואני מאוד מאוד מודה על החוויה שהיא לא תמיד החוויה הרגילה פה בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: גברת רות רזניק בבקשה.
<רות רזניק: בוקר טוב או בוקר לא טוב כי אם אנחנו מתכנסים בנושא אלימות נגד נשים בכנסת, סימן שהאלימות קיימת.
<רות רזניק: אני מברכת את כל הנוכחים ובמיוחד מברכת על כך שהוקמה סוף סוף וועדת מנכ"לים של משרדי ממשלה שונים, אני לא בטוחה אם שמעתי גם את משרד החינוך כחברים בוועדה הזאת.
<רות רזניק: אז אני רוצה להתייחס לנושא החינוך ואני לא יודעת אם כל כך אנחנו עוסקות בזה, אבל זה שייך.
<רות רזניק: אם אנחנו רוצים ורוצות שבעוד חמישים שנה, לא בעוד עשור או עשרים שנה, אני עוסקת בתחום הזה ארבעים שנה.
<רות רזניק: אם אנחנו נרצה שנמזער את זה לדבר שולי שאולי 5% מהמשפחות בישראל סובלות ממנו, צריך להתחיל בחינוך הילדים.
<רות רזניק: צריך להתחיל מגן הילדים שבהם אנחנו רואים ילדים מכים אחד את השני וההורים מלמדים "תחזירו" ולא מלמדים אותם לדבר ולהידבר.
<רות רזניק: אנחנו לאחרונה ראינו בתקשורת, ואני לא ממציאה את כל המספרים האלה, ש-45% מהילדים בבתי הספר היסודי במדינת ישראל חוו אלימות.
<רות רזניק: זה נתון מחריד במיוחד מפני שחלק חוו אלימות בבית, חלק חוו אלימות בבית הספר מחבריהם, חלק חוו אלימות בדרך לבית הספר וחלק חוו אלימות מהמורים, גם מהנתון הזה אי אפשר להתעלם.
<רות רזניק: אבל 45% מהילדים.
<רות רזניק: ישבתי ובדקתי לעצמי.
<רות רזניק: בנות לא מרביצות.
<רות רזניק: זה לא דבר שהוא נורמטיבי בין בנות.
<רות רזניק: יש 10% נאמר, אבל 80% מהילדים הבנים בבית ספר יסודי חוו אלימות במדינת ישראל.
<רות רזניק: מה ילדים לומדים?
<רות רזניק: ילדים לומדים שנורמה גברית היא להיות אלים.
<רות רזניק: אם מכים אותך אתה תהיה יותר חזק מהשני.
<רות רזניק: לא מלמדים אותם שיש שפה אחרת להידברות וכאן אני חושבת שיש פאשלה מאוד גדולה של כולנו, של מי שעוסק בקורבנות בוודאי.
<רות רזניק: אנחנו עוסקות בקורבנות, אנחנו במקלטים עוסקות בנשים ובילדים, אנחנו רואות את השינוי לטובה שחל בכל הילדים שמגיעים אלינו.
<רות רזניק: לכולם, ללא יוצא מהכלל, אני מדברת על טווח של המון שנים, להוציא שניים-שלושה ילדים שבאו והם היו כבר כל כך מוכים פיזית שהמקום שלהם בוודאי יסיים בבית חולים לחולי נפש, לצמיתות.
<רות רזניק: אנחנו צריכים לחשוב על הדורות הבאים.
<רות רזניק: מה שאנחנו עושים כאן זה טוב, אבל זה בהחלט לא מספיק.
<רות רזניק: משרד הרווחה חולש על בערך 17% מאוכלוסיית מדינת ישראל, אילה תתקני אותי אם אני טועה.
<קריאה: קצת יותר.
<רות רזניק: קצת יותר, אבל לא יותר מ-20% זאת אומרת ש-80% מהאוכלוסייה אינה ניגשת בכלל לשירותי הרווחה.
<רות רזניק: לא מודעים ליכולות.
<רות רזניק: אז אני לא יודעת האם יש סטיגמה בנושא של רווחה, האם עדיין חושבים במושגים של סעד.
<רות רזניק: זה לא משהו אוניברסלי כמו באירופה, שמדברים על בריאות ורווחה בנשימה אחת.
<רות רזניק: כאן אנחנו צריכים באמת לבדוק את עצמנו ולעשות חשיבה מחדש של הנושא החמור.
<רות רזניק: לא מגיעים לאותם 80% מהאוכלוסייה של נשים מהמעמד הבינוני והמעמד הבינוני הנמוך, בוודאי לא לנשים העמידות מאוד, הן מוצאות את הפתרונות אם משאירים אותן בחיים.
<רות רזניק: אנחנו חייבים להבין כולנו, שזו לא מכה ישראלית, זו מכה כלל עולמית ונתונים עכשוויים של משרד הבריאות העולמי, ה-WHO מדברים על כך ששליש מהנשים בעולם חוות אלימות מכל הסוגים או מסוג אחד בלבד.
<רות רזניק: אני חושבת שנתתי לכם פתיח לחשיבה ואני אסיים בדברים הללו.
<רות רזניק: תודה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה רות, כמובן כשאנחנו מדברים על העשייה המבורכת של ארגוני הנשים בשטח והעובדה שהם התחילו את המאבק הזה, אי אפשר לא לזכור את החלק של רות רזניק במאבק הזה כאחת הראשונות שהובילו את המאבק.
עאידה תומא סלימאן: גברת נאילה עואד, מנהלת עמותת נשים ונערות נגד אלימות בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכבר גיליתי כמה פעמים למען הגילוי הנאות את הקשר שלי לארגון, אז אני לא חייבת לחזור על זה שוב.
עאידה תומא סלימאן: זה הארגון שהייתי המנכ"לית שלו שנים והיום נאילה מובילה אותו בהצלחה הרבה יותר גדולה.
<נאילה עואד: תודה לך על ההזמנה לדיון החשוב ביותר בעינינו, אני מצטערת על כך שנכנסנו באיחור.
<נאילה עואד: סליחה שלא שמעתי גם את ההצגה שהייתה מטעם כבוד המנכ"ל את הנושא.
<נאילה עואד: אבל רציתי להתייחס למה שרשום כאן, הנתונים שרשומים כאן.
<נאילה עואד: כשאנחנו מדברים על יותר מ-70% הם אסירים חוזרים, מה זה אומר?
עאידה תומא סלימאן: את מדברת על תכניות השיקום?
<נאילה עואד: כן.
<נאילה עואד: אני מדברת על תכניות השיקום.
<נאילה עואד: איפה אנחנו עומדים בזה?
<נאילה עואד: איך אנחנו מציגים את עצמנו כלפי הנשים, אותן נשים שבפעם השישית היא מתלוננת, ו-30% מהאסירים בפעם השישית נאסרים.
<נאילה עואד: במובן הזה של תכניות שיקום, תכניות טיפול.
<נאילה עואד: איפה אנחנו כמשרדים או איפה המשרדים הממשלתיים שאחראיים על השיקום והטיפול?
<נאילה עואד: כשאנחנו רואים גם ש-41% מהנשים ששוהות במקלטים זה לא נתון חדש, הן מהאוכלוסייה הלא יהודית, אני בטוחה שהלא יהודית זה נשים ערביות.
<קריאה: רובן.
עאידה תומא סלימאן: רובן.
<נאילה עואד: רובן.
<נאילה עואד: בזמן שמוקצים להם שני מקלטים מתוך 14 מקלטים ושניים, ואני יודעת שעכשיו מיכל תגיד לי "לא נכון" אבל שניים של נשים ערביות ושניים משותפים של נשים ערביות ויהודיות, בזמן שאנחנו באמת בקושי מתקיימות במובן הזה של תעריפים לנשים שוהות במקלטים.
<נאילה עואד: אישה במקלט התעריף החודשי שלה עם שני ילדים זה 14,200, בזמן שנערה במקלט לנערות במצוקה, התעריף של שהות שלה הוא 13,000 ואנחנו יודעים שנשים ערביות מגיעות גם עם יותר משני ילדים, לפעמים שישה ילדים.
<נאילה עואד: אז מי ייטול את האחריות וייקח את הנטל הזה חוץ מהארגונים הפמיניסטיים שכל הזמן אנחנו בקושי נושמות ובקושי מתוקצבות.
<נאילה עואד: לכן הבקשה שלנו כפורום עמותות שמנהלות את המקלטים זה לחשוב יותר על כל העניין של התעריפים ואני יודעת שיש תהליך ובזכותה של מיכל גם שמרימות את זה, אני מקווה שיהיה אישור של שר האוצר והרווחה בעניין הזה שנקדם את העניין ולא נסבול עוד יותר.
<נאילה עואד: בעניין של שכר הדירה, מקלט זה דירה.
<נאילה עואד: כשאנחנו מדברות על מקלטים, זה דירה, זה בית של בטחון לנשים שהן בסכנת חיים בזמן שהמשרד עדיין מתקצב פחות מחצי מהעלויות שמגיעות לשכר דירה.
<נאילה עואד: אנחנו נוטלות את החלק הכבד ביותר וגם לסבסד את שכר הדירה שלדעתי זו האחריות של המדינה כי היא זו שצריכה לדאוג למקום בטוח.
<נאילה עואד: מקום בטוח זה הבית והשכירות.
<נאילה עואד: לא יאומן שכל שנה אנחנו צריכות גם לחדש את ההסכם עם המשרד.
<נאילה עואד: אם אני מדברת גם על כל העניין של החינוך, לא שמעתי אם יש תכניות.
<נאילה עואד: אני יודעת שיש תכניות אבל השאלה היא מי אוכף את העשייה בתוך בתי הספר בעניין הזה של שוויון הזדמנויות ומניעת אלימות בתוך החברה והאחריות של המערכת החינוכית ואפילו לתת גם את ה"אוקיי" לכניסת ארגונים שיש לנו את הכוחות בלכסות, אבל לדאוג גם לתקצוב של התכניות.
<נאילה עואד: אי אפשר שנעשה הכל בהתנדבות.
<נאילה עואד: אני אתייחס למקרה האחרון לצערי וכל העניין של עסקת הטיעון, אולי שמעתם על זה, אבו-גאנם.
עאידה תומא סלימאן: אני פתחתי בזה גם.
<נאילה עואד: לא יאומן לזרוק נערה בת 14 או 16 עכשיו שהייתה עדת מדינה, לזרוק אותה ולא לדעת מה יהיה איתה.
<נאילה עואד: צריך לדאוג לשלומה ולביטחון שלה ושלא יהיה עוד מקרה של רצח אישה וגם לא יאומן שאישה נרצחה, והיו ארבעה חשודים ופתאום בעסקת הטיעון לדבר על להוריד את סעיף הרצח ואז לדבר על החזקת נשק.
<נאילה עואד: זה קו אדום.
<נאילה עואד: זה זלזול באשה עצמה, בחייהן של נשים.
<נאילה עואד: כשאני מדברת על נשים ערביות מתחילת ה שנה אנחנו מדברות על איזה נשים שנרצחו וגם לא יודעות כנראה שיש עוד שמות שלא ידענו ולא פורסם ואפילו המשטרה במקרה שבנגב, יש מקרה שהמשטרה לא פרסמה ואנחנו שמענו מהשכנים שהייתה סוכת אבלים.
<נאילה עואד: צריך לקחת את האחריות, האחריות של המשטרה, של מערכת המשפט של הרווחה ואנחנו נהיה שותפות לכל תכנית ולא להביא למצב כזה שארגונים פמיניסטיים ישבו ולא יהיו חלק מכל העשייה, צריך לראות בנו שותפות לכל העשייה וכל התהליך.
עאידה תומא סלימאן: עדי דרורי אברהם בבקשה.
<עדי דרורי-אברהם: תודה.
<עדי דרורי-אברהם: אני מארגון אס"ף, ארגון סיוע לפליטים ולמבקשי מקלט.
<עדי דרורי-אברהם: אנחנו מטפלות בין היתר בנשים מבקשות מקלט.
<עדי דרורי-אברהם: 60% מהנשים שמגיעות אלינו סובלות או סבלו מאלימות.
<עדי דרורי-אברהם: אין להן ייצוג בשום מקום, בטח לא בתכנית הנוכחית.
<עדי דרורי-אברהם: נשים שמודרות מתמיכה, הן מופקרות לגורלן, הן מקבלות סיוע אך ורק במצבים של סכנה מיידית.
<עדי דרורי-אברהם: אלה נשים שלא מקבלות שום תמיכה מערכתית ואם אנחנו יודעים שככל שאשה מוחלשת יותר כך הסיכוי שלה לצאת ממעגל האלימות קטן יותר אז מבקשות המקלט הן בוודאי אחת מהקהילות הכי מוחלשות בישראל.
<עדי דרורי-אברהם: אין להן שום גישה לסיוע, לא טיפול מרווחה, לא ביטוח לאומי, מה שזה אומר בפועל זה שאשה מבקשת מקלט נכפית עליה זוגיות אלימה, במצבים של מצוקה כלכלית אקוטית האשה לא יוצאת ממערכת יחסים גם אם היא אלימה.
<עדי דרורי-אברהם: לנשים שברחו מאלימות סבלו מאלימות בדרך, עינויים ואונס, אני יודעת שחברת הכנסת עאידה מודעת לסיפורים הקשים האלה.
<עדי דרורי-אברהם: הן כלואות במעגל של אלימות בלתי פוסק, במקרה הטוב מקבלות מקום במקלט, השירותים לא נגישים להן, אין להן גישה למרכזים למניעת אלימת במשפחה, אין להן תהליך שיקום וליווי.
<עדי דרורי-אברהם: דיברו פה המון על סל מענים אישי, ליווי, שיקום מניעה מענה למשפחה ולילדים.
<עדי דרורי-אברהם: אחת הקהילות הכי מוחלשות בישראל לא מקבלת שום ייצוג מהתכניות האלה, לא שירותים קיימים ולא מהתכנית הזאת שעל פניו באמת נראית נפלאה ומעודדת.
<עדי דרורי-אברהם: אני רוצה להזכיר ואני בטוחה שמר יבלון דיבר גם שדו"ח מבקר המדינה דיבר על הנושאים האלה ב-2014 ואם ההנחה שלנו של כולנו פה בחדר שאף אישה לא צריכה להיות מופקרת לאלימות משום סיבה, גם לא עניין של מעמד, אז אני רוצה לשאול באמת איך נשים מבקשות מקלט מקבלות ייצוג בתכנית הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני אוסיף לשאלתך.
עאידה תומא סלימאן: יש עשרות אלפי נשים במדינה שנקראות על פי הסטטוס של המדינה "חסרות מעמד".
עאידה תומא סלימאן: זה נשים ערביות פלשתיניות נשואות לאזרחי המדינה ונפגעות חוק האזרחות המחודש.
עאידה תומא סלימאן: הוראת שעה לא לתת להן אזרחות, והנשים האלה נמצאות כלואות הרבה פעמים בתוך מעגל האלימות, נכון שיש אפשרות במצבים מסוכנים מאוד, אותו מצב, לקבל אותן למקלט, אבל אם אישה סובלת מאלימות מכל סוג של אלימות, אישה כזאת, והיא לא בסכנה מיידית או שהיא לא מודעת שהיא בסכנה מיידית אין לה לאן לפנות כי בדרך כלל הן נמצאות גם לפי המושגים "שוהות בלתי חוקיות" כלומר הן נמצאות אבל בלי אישור שהייה או בלי תושבות קבע ואז הן לא יכולות לפנות לאף אחד והן מפחדות אפילו לפנות, כי זה עלול לגרום לזה שהן יורחקו מהמדינה.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על אלפים ועל עשרות אלפים.
עאידה תומא סלימאן: מה המדינה הולכת לעשות בתכנית הזאת עם הנשים האלה.
עאידה תומא סלימאן: זו גם שאלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניתן לכן בסוף להתייחס.
עאידה תומא סלימאן: מר נח קורמן בבקשה.
<נח קורמן: שלום.
<נח קורמן: אני רוצה לציין בצער שגם השנה כמו בשנה שעברה אין חברי כנסת חרדים שמתעניינים בנושא הזה של האלימות במשפחה בציבור החרדי והדתי וחבל, ואני קורא להם שוב לתת את דעתם על הנתונים.
<נח קורמן: בקשר לנתונים שהביאו פה, מצוין ש-9% מהנשים ששהו במקלטים הן דתיות וחרדיות, אני רוצה לציין שהנתון הזה לא כל כך מדויק כי אם אנחנו לוקחים את אחוז הנשים הדתיות מתוך הנשים היהודיות מדובר ב-20% או יותר מהנשים, 38 נשים חרדיות שהו במקלטים, ושוב, החברה החרדית מנסה להילחם באלימות נגד נשים אבל מובילי דעת הקהל כנראה עוד לא נותנים את דעתם.
<נח קורמן: זה המצב, אני מקווה שזה ישתנה.
עאידה תומא סלימאן: באותו יום שיתחילו חברי הכנסת הדתיים וחרדיים להגיע לדיוני הוועד הזה יהיה סימן של שינוי אמיתי שמתחולל.
עאידה תומא סלימאן: למרות שאני יודעת שאתם עושים ועושות עבודה נהדרת בשטח, אבל אם מדברים אפרופו על נציגי ציבור.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין עדי חן מלשכת עורכי הדין בבקשה.
<עדי חן: שלום.
<עדי חן: תודה רבה על ההזמנה, אני נציגת לשכת עורכי הדין פורום משפחה.
<עדי חן: ראשית אנחנו מברכים על היוזמה ועל הישיבה הזאת בהחלט מדובר בהיסטוריה, לנו זה מאוד חשוב.
<עדי חן: אנחנו כפורום משפחה מאוד היינו רוצים להתמקד בנקודה ספציפית אחת, כיון שאנחנו שומעים הרבה על אלימות פיזית, אלימות מילולית, אנחנו רוצים לשים את הדגש על האלימות הכלכלית שאנחנו רואים אותה כרעה חולה מדי יום בבתי המשפט.
<עדי חן: תארו לכם מצב של ביטול כרטיסי אשראי לפתע, עיכוב תשלומים, ביטול תשלומים, אישה מוצאת את עצמה חסרת אונים, היא באה ואומרת סגר את הברז, אין יותר.
<עדי חן: כרטיס אשראי, היא הולכת לסופר, אין לה ממה לקנות, המקרר ריק, תשלומים לבית הספר אין תשלומים, היא פשוט צריכה להתמודד, חוץ מהליך הגירושים היא צריכה להתמודד גם עם הלחץ הכלכלי הזה.
<עדי חן: נכון שהמצב הזה מביא למתח נפשי ונכון שחוק למניעת אלימות במשפחה מטפל גם בבעיות של אלימות פיזית ואלימות נפשית כאחד, יחד עם זאת הסעד שניתן בחוק למניעת אלימות במשפחה הוא סעד של צווי הגנה, צווי הרחקה והגנה.
<עדי חן: לא הסעד הזה שאנחנו מבקשים אותו בבית המשפט כשאנחנו באים לבית משפט ואומרים "לגברת אין ממה להתקיים כיום" גם חוק למניעת הטרדה מאיימת לא מטפל בבעיה.
<עדי חן: לכן מה שאנחנו מציעים, ואנחנו שקלנו את זה ממש בכובד ראש, אנחנו מאוד מציעים לייצר מן סעיף סל שיוסיף מספר דוגמאות מהחיים של הטרור הכלכלי הזה הננקט על ידי גברים כנגד נשים ואנחנו רואים את זה שוב כדבר שבשגרה מדי יום ביומו בבתי המשפט.
<עדי חן: אנחנו מציעים להוסיף, לתקן את חוק לתיקון דיני משפחה מזונות באופן שאם יוכח בפני בית המשפט כבר על ההתחלה, עוד לפני כל הדיונים, אם יוכח שהגבר מתנהג בצורה כזאת, באלימות כלכלית, מתחיל להיות טרוריסט כלכלי, אז אם הנתונים האלה הוכחו עובדתית בפני בית המשפט, בית המשפט צריך שיהיה לו אפשרות לנקוט בצעדים מידיים.
<עדי חן: זה אומר לחייב את הבעל בתשלומים או לנקוט בעוד צעדים לכן אנחנו ממש מבקשים את הנקודה הזאת לא לזנוח.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להסב את תשומת לבך ואני כבר עונה במקומכן שבהמלצות הוועדה בחקיקה יש חקיקה חדשה שתתייחס לאלימות כלכלית.
<עדי חן: ראשית יש צורך להגדיר הגדרה רחבה מה זה אלימות כלכלית.
<ליאורה אברמוביץ: אני ממשרד הרווחה.
<ליאורה אברמוביץ: פשוט קלעת לדעת חכמים וטובים כי יש הצעה, הופץ תסקיר חוק בדיוק לתיקון, חוק למניעת אלימות במשפחה בהקשר הזה עם הגדרה ועם סעדים, זה משהו שהמשרדים השונים עובדים עליו, יש ישיבות בשבועות הקרובים על תסקיר החוק הזה וזה בהחלט משהו שהועדה שלנו תומכת בקידומו.
עאידה תומא סלימאן: יש הצעת חוק מונחת בכנסת מקודמת על ידי חברת הכנסת זהבה גל און ועוד כמה חברות כנסית וביניהן אני חתומות עליה.
<עדי חן: השאלה אם מדובר בחוק ספציפי או שלהכניס את ההגדרה - - -
<ליאורה אברמוביץ: מבחינתנו זה להכניס את זה לחוק מניעת אלימות במשפחה.
עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה שנאמרה שצריך חקיקה חדשה בנושא של אלימות כלכלית, זה כבר התקדמות ב נושא, בואו נודה בזה.
עאידה תומא סלימאן: שנים הסברנו מה זה אלימות כלכלית.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו איך, והפרטים, ואיך יבוצע מבחינת חוק בתוך חוק מניעת אלימות או כחוק נפרד, נצטרך לדון על כך אחר כך כי זו תכנית לחמש שנים.
<עדי חן: גבירתי, צריך שהדברים יהיו אפקטיביים.
<עדי חן: חמש שנים זה הרבה מאוד זמן מבחינתנו וזו פגיעה קשה מאוד בציבור הנשים.
<עדי חן: הרבה מאוד זמן.
עאידה תומא סלימאן: כמי שנאבקת כבר שלושים שנה באלימות נגד נשים, אני יודעת שכל דקה היא חשובה לנשים אבל בואו גם נודה לפעמים שיש דברים טובים שקורים.
עאידה תומא סלימאן: זה שמשרדי הממשלה הודו בזה ומכירים בזה, ורוצים לקדם את החקיקה, עכשיו העבודה שלנו נעשית הרבה יותר קלה.
עאידה תומא סלימאן: צריך להמשיך ללחוץ ונמשיך ללחוץ.
<עדי חן: בינתיים אנחנו כבולים ואין לנו מה לעשות בבתי המשפט.
<עדי חן: אנחנו רוצים להגיע למצב שכשיש לנו אישה שמתלוננת על אלימות כלכלית, שיהיה לנו סעד דחוף ומיידי להעניק לה.
<עדי חן: זה מה שאנחנו רוצים.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז אנחנו נצטרך כנראה גם לדון על איזה סוג של סעדים כאלה אפשר לעשות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לגברת בדיע חניפס, יועצת לקידום מעמד האישה בעירית שפרעם.
<בדיעה חניפס: תודה גבירתי.