GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עינת לחובר: בנוסף, רק 11% מהדמויות החדשותיות בתחום הפוליטי הן נשים.
<עינת לחובר: בדומה רק 14% מהדמויות החדשותיות בתחום העסקי והניהולי הם נשים.
<עינת לחובר: לעומת זאת, נשים היוו רוב מהדמויות שהוגדרו כצעירות.
<עינת לחובר: זאת אומרת, סתם צעירה, בלי ציון של מקצוע – 67%.
<עינת לחובר: רוב הדמויות של הידועניות הם 69% ורוב גדול של הדמויות בתחום של חברה אזרחית ואקטיביזם – 80%.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אנונימיות?
<עינת לחובר: בדיוק.
עאידה תומא סלימאן: בתקשורת אנחנו אנונימיות.
עאידה תומא סלימאן: לא מומחיות ודעתניות שיש לנו מה להגיד, אלא במקרה ראיינו אותנו.
<עינת לחובר: אישה ברחוב, כן.
<עינת לחובר: ביטוי נוסף לייצוג של נשים:
<עינת לחובר: אפשר לראות שנשים היוו רק 27% מן המומחיות והפרשניות אבל לעומת זאת הן מהוות 40% מהדמות שהוצגה כ"דעה פופולרית כללית".
<עינת לחובר: יש נטייה, כמו שכבר נאמר, להציג את הנשים כקרבנות גם בהקשר של אירועים שמשפיעים הן על נשים והן על גברים: תאונות, קונפליקטים אלימים, לאו דווקא אלימות כלפי נשים.
<עינת לחובר: עוד 11% מהנשים מופיעות בתפקידי קרבן.
<עינת לחובר: רק 5% מהגברים מופיעים כך.
ג'מאל זחאלקה: כקרבן בכלל, או כקרבן נשי?
<עינת לחובר: כקרבן בכלל.
<עינת לחובר: 33% - - -
עאידה תומא סלימאן: קרבן של מה?
ג'מאל זחאלקה: היא אמרה שהנשים רק ב-5% - - -
<עינת לחובר: קרבן בכלל.
<עינת לחובר: תאונת דרכים, אסון של מטוס וכדומה.
<עינת לחובר: כ-33% מהנשים שמופיעות בחדשות הוזכרו בהקשר של תפקידן המשפחתי, "אימא של", "בת של", "אחות של", לעומת רק 10% מהגברים.
<עינת לחובר: 33% מהדמויות של הנשים בחדשות ובעיתונות המודפסת הופיעו בצילומי עיתונות בהשוואה ל-26% מהגברים.
<עינת לחובר: אלה הכול דברים שמוכרים במשך השנים גם מהמחקר הבינלאומי.
<עינת לחובר: שוב, כאן הביטוי של השפעת הממד החזותי על ייצוג נשים ועכשיו אני רוצה להתייחס לא רק לייצוג של נשים בתוכֶן אלא גם לייצוג של נשים כעושות חדשות.
<עינת לחובר: בהקשר הזה אפשר לומר, אין לי פה את השקף אבל כפי שאנחנו גם מפה יכולים לראות, נשים מופיעות בעיקר כעושות חדשות בהקשר של הגשה.
<עינת לחובר: מופיעות הרבה פחות מכתבות.
<עינת לחובר: השיעור עומד על 31% שזה פחות או יותר הייצוג לאורך השנים.
<עינת לחובר: אני אגיד רק במאמר מוסגר, התהליך שבדרך כלל מייחסים לפמיניזציה של מקצוע העיתונאות, כבר שני עשורים שהוא לא מתקדם, הוא נמצא בקיפאון.
<עינת לחובר: זה קרה לא רק בישראל, זה קרה בעולם כולו, כך שהדיבור הרווח של אנשים שרואים כל יום בחדשות בטלוויזיה אישה לנגד עיניהם, מייצר איזושהי אשליה שנשים כבר מזמן נמצאות בתקשורת ולמעשה הנתונים מעידים שהן עדיין מיעוט אבל אם הן נמצאות בתקשורת כעושות חדשות, הן נמצאות בעיקר כמגישות.
<עינת לחובר: דרך אגב, זה גם ברדיו וגם בטלוויזיה אבל במיוחד זה בולט בטלוויזיה וההסבר הוא כמובן העובדה שנשים עדיין מהוות אובייקט מיני והחדשות פונות לגברים בעיקר.
<עינת לחובר: אמנם הטלוויזיה בעיקרה פונה לנשים אבל החדשות פונות לגברים ולכן יש ייצוג מאד גדול של נשים בהגשת חדשות.
<עינת לחובר: אפשר לדבר על זה קצת אחרי זה.
<עינת לחובר: באופן מעניין, זה גם נמצא מובהק סטטיסטית, נשים עיתונאיות מרבות יותר לבחור במקורות נשיים בהשוואה לגברים עיתונאיים.
<עינת לחובר: 33% מהעיתונאיות בחרו מקורות נשיים בהשוואה ל-24% מהגברים העיתונאים.
<עינת לחובר: זה ממצא חשוב ויש פה נציגות של תא העיתונאיות כי אחת המטרות היא לשלב יותר נשים בתעשיית החדשות.
<עינת לחובר: זו ראיה לזה שכן ככל שנשים תהיינה הרי יש בהיבטים מסוימים השפעה גם על ייצוג של נשים בחדשות ועובדה שהן בוחרות לראיין יותר נשים ולתת ביטוי לנקודת המבט הנשית.
<עינת לחובר: אני רק אסיים בזה שדווקא כפמיניסטית רדיקלית, לא כל כך נוח לי להציג נתונים שהם רק סקירת נשים.
<עינת לחובר: אני לא חושבת שזה כל הסיפור, כי הסיפור הוא הרבה יותר עמוק בשאלה של פרקטיקות ארגוניות מקצועיות של אפליית נשים, הקשורות כמובן בתרבות הישראלית החברתית בכלל.
<עינת לחובר: אנחנו צריכות לצאת בקריאה שכשם שאנחנו מדברים על עיתונות הוגנת שקוראת לאיזון, שונות, בהירות, דיוק, אמינות, כל השיח הזה, צריך לצאת גם בתביעה לעיתונות ששואפת להשמיע מגוון של קולות אנושיים בהקשר המגדרי וכמובן גם בהקשרים אחרים.
<עינת לחובר: בשנים האחרונות נעשה צעד מאד גדול.
<עינת לחובר: העובדה שקמו עיתונאיות ותבעו לא רק לקדם את הזכויות שלהן כמי שעוסקות בחדשות, אלא יצרו זיקה גם לסיפור עצמו ותובעות שינוי בסיפור עצמו, בעיניי זה חיבור נכון מאד שיקרה.
<עינת לחובר: מתרחש משהו וצריך להמשיך אותו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלמרות שזה יותר סטטיסטיקה וסקירה כפי שאת אמרת עדיין זה משקף.
עאידה תומא סלימאן: זה נותן תמונה ברורה למה שכולנו מרגישים ואף פעם לא הייתה לנו את הסטטיסטיקה הברורה שלו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהתמונה היא מאד עגומה, כמו המציאות.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה לא משהו שהתקשורת היא ייחודית בו בגישה שלה ובצורה שהיא עובדת אלא להיפך, התקשורת משקפת את המציאות הקיימת.
עאידה תומא סלימאן: כל הסיפור שהיה לפני חודש ועסקנו בו הרבה, על הגישה של אהוד יערי כלפי דנה וייס, משקף מאד את איך שהממסד התקשורתי מתייחס לנושא.
<עינת לחובר: הוותיק.
עאידה תומא סלימאן: הוותיק.
<עינת לחובר: יש שינוי - - -
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שנשמע עוד מעט.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהעבודה והאקטיביזם של תא העיתונאיות מאד בולטים בנושא הזה והם מאד חיוביים.
עאידה תומא סלימאן: למרות שחסרים לנו, כשמדברים על תקשורת בשפה הערבית, התמונה אפילו יכולה להיות יותר עגומה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו תיכף נשמע מ"סיכוי" על הסיקור שעשו בנושא הזה, על המחקר שעשיתם בנושא הזה ואני אשמח לאחר מכן שנשמע עוד.
עאידה תומא סלימאן: יש לנו היום אתנו עיתונאיות, נשים שמגיעות מהתקשורת וכדאי מאד לשמוע על ההתנסות שלכן.
עאידה תומא סלימאן: אמג'ד שביטה ועידן רינג, נכון?
עאידה תומא סלימאן: האם ביטאתי את השם נכון?
עאידה תומא סלימאן: אמג'ד מנהל התקשורת הערבית בעמותת "סיכוי" והמחקר שלכם הוא נשים ערביות בתקשורת בעברית.
עאידה תומא סלימאן: מתי תעשו על נשים ערביות בתקשורת בערבית?
<אמג'ד שביטה: כן.
<קריאה: על זה אני אספר לך.
<קריאה: יש הרבה מה להגיד.
עאידה תומא סלימאן: כן, בבקשה, אמג'ד ועידן.
<אמג'ד שביטה: טוב, אז אני אגיד משפט וחצי על עמותת "סיכוי" - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אמג'ד, לפני שאתה מתחיל, אני חושבת שזו פעם ראשונה שאנחנו מקיימים דיון בוועדה עם נוכחות דלה כזו.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם זה גם משקף איזשהו - - -
<קריאה: גם בדיון על התאגיד ורשות השידור באולם אחר, זה - - -
עאידה תומא סלימאן: נכון, זה אומר הרבה גם כן, על היחס של החברה ועד כמה אנחנו כנראה לא מאורגנות טוב במקום הזה.
עאידה תומא סלימאן: אחרת היה האולם יותר מלא.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אמג'ד.
<אמג'ד שביטה: עמותת "סיכוי" היא עמותה יהודית ערבית הפועלת לקידום השוויון לאזרחים הערבים במדינה.
<אמג'ד שביטה: אני ועידן מרגישים קצת מבוכה, כי אנחנו שני גברים שמציגים מחקר כזה למרות שהעמותה שלנו היא עמותה שכן מקפידה על ייצוג של גברים ונשים בצורה שוויונית.
<אמג'ד שביטה: לשאלה שלך, אכן הפרויקט הזה לא נבע משום שאנחנו ארגון שעוסק בענייני תקשורת אלא בגלל שהוא ארגון שעוסק בעיקר בענייני החברה הערבית ובייצוג החברה הערבית.
<אמג'ד שביטה: הרעיון של כל הפרויקט הזה, שקוראים לו "מדד הייצוג", עלה בנובמבר בשנה שעברה, בעקבות פיגועים קשים בצרפת ואנחנו ראינו שהערוצים המרכזיים הישראליים הקדישו 48 שעות שכמעט ולא דיברו בהן, כמו שאנחנו רואים בשקף, לא דיברו על שום נושא במשך 48 שעות אלא על הנושא הזה של הפיגועים.
<אמג'ד שביטה: דיברו הרבה על העולם הערבי ודיברו הרבה על האסלאם הפוליטי והקול שקשור גם לחברה הערבית, אבל שמנו לב שלמרות שדיברו על נושאים כאלה, היה אפס ייצוג של ערבים.
אחמד טיבי: במחקר?
<אמג'ד שביטה: מחקר שעשינו על הסיקור התקשורתי בישראל, של הפיגועים שהיו בצרפת.
<אמג'ד שביטה: דיברו בעיקר על העולם הערבי.
<אמג'ד שביטה: דיברו בעיקר על האסלאם ועל דאעש ולא אירחו ולו מרואיין ערבי אחד.
<הדס שטייף: לא נשים ולא גברים?
<אמג'ד שביטה: ערבים?
<הדס שטייף: מרואיין.
<אמג'ד שביטה: אפס ערבים, לא גברים ולא נשים.
עאידה תומא סלימאן: הרי מה אנחנו מבינים בנושאים האלה?
<הדס שטייף: זה דווקא מתבקש.
<אמג'ד שביטה: לכן הרגשנו שאנחנו צריכים לעשות משהו - - -
עאידה תומא סלימאן: אמג'ד, יש תמונה שמסתובבת - - -
מסעוד גנאים: למה בחרתם באירוע הזה?
<אמג'ד שביטה: אנחנו לא בחרנו, אנחנו משם - - -
ג'מאל זחאלקה: זה טוב שנשים הן לא חלק ממכונת המלחמה הישראלית.
ג'מאל זחאלקה: זה טוב מאד.
ג'מאל זחאלקה: אני רואה שתי נשים, אני שמח.
ג'מאל זחאלקה: למרות שאני רוצה שבכול הנושאים האחרים: מתימטיקה, פיזיקה, איכות חיים, שלום, שיהיו הרבה יותר נשים, אבל בנושא מכונת המלחמה זה - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, רגע, לא.
<קריאה: כי נשים הן פחות נוכחות ואין להן - - -
ג'מאל זחאלקה: כל המרואיינים היו ממכונת מלחמה.
ג'מאל זחאלקה: אתה לא ראית את זה?
ג'מאל זחאלקה: אני ראיתי איך הם דיברו.
ג'מאל זחאלקה: בכיר בשב"כ, בכיר במוסד, הרמטכ"ל לשעבר - - -
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת זחאלקה, חבל, אתה מפספס את - - -
אחמד טיבי: מה אתה רוצה להגיד - - -
ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על לא ערביות.
אחמד טיבי: חברות מטכ"ל.
<הדס שטייף: לא היה מקום לנשים ערביות להיות חברות מטכ"ל, אז זה - - -.
עאידה תומא סלימאן: אפילו בזמן מלחמה אתה מצפה שיראיינו גם את אלה שמתנגדים למלחמה, אלה שפועלים נגד המלחמה, לא רק אבל זה אומר איזה סוג של תקשורת יש.
ג'מאל זחאלקה: מדבר על מומחים, יש להם צבע מיוחד פה.
<הדס שטייף: אבל יש גם היבטים אזרחיים ולא רק היבטים צבאיים.
ג'מאל זחאלקה: בין אלה, אני ראיתי את מי ראיינו, ישב ראש השב"כ - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל ג'מאל - - -
<קריאה: יש דברים אזרחיים שלא באים לידי ביטוי ומי - - -
ג'מאל זחאלקה: בוא נגיד - - -
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת זחאלקה, אני מבקשת.
עאידה תומא סלימאן: תסתכלו על המסכן שצריך לרשום פרוטוקול.
עאידה תומא סלימאן: בלבלתם אותו לגמרי.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לנהל דיון בצורה כזאת.
ג'מאל זחאלקה: קצת אקשן - - -
עאידה תומא סלימאן: ג'מאל, ג'מאל, קצת אקשן טוב אבל קצת.
אחמד טיבי: הערה עניינית, גבירתי היושבת ראש.
אחמד טיבי: בשבת היה "פגוש את העיתונות".
אחמד טיבי: הדבר הטוב שכל המרואיינות המומחיות היו נשים.
אחמד טיבי: הנושא היה הירושה של אבו מאזן, כאשר אחת המומחיות הייתה ד"ר למחקר עולמי בטרור ואני לא אוסיף יותר.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד לך שביקשו ממני להופיע בפאנל זה.
אחמד טיבי: ביקשו ממני למצוא אישה ערביה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא עוסקת בחלוקת ירושות, זה לא התפקיד שלי.
עאידה תומא סלימאן: יש לפעמים יותר - - -
אחמד טיבי: מה היא תגיד?
אחמד טיבי: תיתן שמות?
עאידה תומא סלימאן: לא, זה גם הנושא.
<הדס שטייף: אבל יכולת להציג את הנושא.
<הדס שטייף: את יודעת, לפעמים טוב לבוא - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, לפעמים נמאס לעשות את זה.
<אימאן קאסם סלימאן: אמג'ד, היה גם מחקר לגבי הופעה בנושא של רמדאן.
<אמג'ד שביטה: נכון.
עאידה תומא סלימאן: שניה, הוא מסכם שקף אחד, בואו נחכה לראות מה יש לו עוד להגיד.
אחמד טיבי: יש כבר שני מסכנים.
אחמד טיבי: מי שכותב את הפרוטוקול - - -
עאידה תומא סלימאן: בסוף הישיבה כולם ייצאו מפה מסכנים.
<אמג'ד שביטה: מדד הייצוג בא לומר, שיש לנו מטרת על והיא להגדיל באופן משמעותי את מספר המרואיינים והמומחים הערבים בתכניות האקטואליה ברדיו ובטלוויזיה בתוך שלש שנים.
<אמג'ד שביטה: אתמול הייתה לנו הצגה של המחקר וכולם הופתעו כשדיברנו על התכל'ס, ש-3% זה הייצוג של הערבים בתקשורת הישראלית.
<אמג'ד שביטה: כולם שאלו אם זה כולל גם את הח"כים והמהומות שיש בכנסת ואם זה כולל גם את הדרוזים, אנחנו מדברים על נתונים שכוללים את הכול, כל המרואיינים הערבים.
<אמג'ד שביטה: אנחנו באנו עם המדד הזה, כי אנחנו אמרנו שיש משהו חדש.
<אמג'ד שביטה: אנחנו לא מביאים מחקר, מפיצים אותו וזהו, אלא אנחנו מפרסמים את זה באופן שבועי באתר שקוראים לו "העין השביעית", שהוא מאד משמעותי בעיני התקשורת הישראלית ובעלי ההשפעה בתקשורת הישראלית.
<אמג'ד שביטה: אנחנו גם מתמקדים לא בכל אמצעי התקשורת ובכול התכניות, אלא אנחנו בודקים את ערוץ 1, ערוץ 2 וערוץ 10, כמו גם את רשת ב' וגלי צה"ל ואנחנו גם בוחנים את תשע עשרה תכניות האקטואליה המרכזיות ביותר בערוצים האלה ומנסים לבדוק את הייצוג של הערבים, כי אנחנו רואים שלפריים טיים יש חשיבות כדי להשפיע על דעת הקהל.
<אמג'ד שביטה: אנחנו גם לא התמקדנו רק בספירת האנשים ובכמה ערבים, אלא גם בכמה שהוזמנו לדבר בתחום המומחיות שלהם והידע שלהם.
<אמג'ד שביטה: עידן ימשיך וידבר על הנתונים עצמם, גם על הנתונים לגבי נשים אבל בכדי לענות על השאלה של אימאן קאסם, המרואיין הכי מבוקש בתקשורת הישראלית בענייני הרמדאן היה מפכ"ל המשטרה, שהתראיין הכי הרבה כדי לדבר על חודש הרמדאן.
אחמד טיבי: המפכ"ל?
<אמג'ד שביטה: כן, כן מפכ"ל המשטרה.
<אמג'ד שביטה: הוא המרואיין - - -
אחמד טיבי: על התפילות.
<אמג'ד שביטה: על התפילות ועל ההקלות - - -
<קריאה: בהיבט הביטחוני.
<אמג'ד שביטה: פחות מ-20% מהאייטמים שהוקדשו לרמדאן, עסקו בעניין החברתי ובעניין התרבותי וכל השאר עסקו בעיקר בעניין הפוליטי והביטחוני.
<אמג'ד שביטה: כאן עידן ימשיך על הנתונים בכלל וגם על הייצוג של נשים.
<עידן רינג: תודה אמג'ד.
<עידן רינג: כפי שאמג'ד התחיל להסביר, הרעיון שלנו הוא לייצר תמונת מצב שבועית של הייצוג הערבי בקרב המרואיינים, לא רק מבחינה כמותית אלא גם מבחינה איכותית על הקונטקסט.
<עידן רינג: כפי שנאמר פה קודם, שאלנו האם מראיינים ערבים גם כמומחים, כרופאים, כחוקרים, כפעילים בתחומים שונים וכן הלאה.
<עידן רינג: מחודש ינואר, התחלנו לעשות בכל שבוע בדיקה סטטיסטית באמצעות מחקר מיוחד ומידי שבוע פרסמנו את הנתונים ב"העין השביעית" ואכן גילינו באמת מספרים מדהימים.
<עידן רינג: למרות שהצבור הערבי הוא כמעט 20% מהאוכלוסייה, בגדול, הוא מהווה בין 2% ל- 3% מהמרואיינים בתקשורת בעברית.
<עידן רינג: אם מסתכלים על כמה מתוכם מתראיינים לא על הנושא הערבי, אלא על בעיות של החברה הערבית או על הקונפליקט, אנחנו רואים משהו כמו בקושי 10% מהמרואיינים הערבים - - -
ג'מאל זחאלקה: בטח לא מראיינים.
ג'מאל זחאלקה: אני מומחה לחשיש.
ג'מאל זחאלקה: אף פעם לא הוזמנתי לראיון בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: יש לי דוקטורט בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: אני מומחה גדול לחשיש.
אחמד טיבי: הריאיון האחרון שלו ב"הארץ" היה על זה.
ג'מאל זחאלקה: זה לא היה ראיון על זה.
אחמד טיבי: אחלה ראיון היה.
<עידן רינג: זה העניין ובאמת אנשים שואלים אותנו: זה גם עם הח"כים?
<עידן רינג: האם זה כולל את הח"כים?
<עידן רינג: כל היום שומעים את הח"כים הערבים.
<עידן רינג: כך שיש איזשהו עיוות כזה, שאנשים חושבים שהם שומעים הרבה ח"כים ערביים אבל - - -
עאידה תומא סלימאן: כנראה ההופעות שלנו כל כך מרשימות.
<עידן רינג: כולל ההופעות של כולם ביחד, מדובר במקסימום של משהו כמו 3%.
<עידן רינג: למשל בחודשים ינואר פברואר, בדקנו וראינו שמתוך תשע עשרה תכניות האקטואליה המובילות, לא היה במהלך החודשיים האלה אפילו מרואיין ערבי אחד שדיבר על נושאים כמומחה.
<עידן רינג: זה דבר שהוא כאילו כמעט לא קיים.
<עידן רינג: אנחנו התחלנו לפרסם מדי חודש את הנתונים וראינו די מהר שהתכניות מגיבות לזה.
<עידן רינג: הן מאד רגישות ללחץ שמופעל עליהן, מאד רגישות לחשיפה - - -
אחמד טיבי: עשית רק טעות אחת, היה "פגוש את העיתונות".
<עידן רינג: ב"פגוש את העיתונות" פספסנו את חבר הכנסת אחמד טיבי.
אחמד טיבי: איך אפשר לפספס אותי, תגיד לי?
<עידן רינג: אבל בכל זאת, במשך עשרה שבועות היה מרואיין ערבי אחד ב"פגוש את העיתונות", חבר הכנסת אחמד טיבי.
עאידה תומא סלימאן: במשך כמה זמן?
<עידן רינג: במשך עשרה שבועות היה להם רק מרואיין ערבי אחד מכל המרואיינים שלהם, שזה היה חבר הכנסת אחמד טיבי, אני לא חושב שזה משהו שרינה מצליח יכולה להתגאות בו.
<עידן רינג: אלה הנתונים שפרסמנו, אנחנו מפרסמים אותם ברשתות חברתיות ובעיתונות.
אחמד טיבי: "לונדון קירשנבאום" התכנית הכי טובה.
<עידן רינג: "לונדון קירשנבאום" תכנית שלקחה לעצמה להוביל את הדבר הזה, יחד עם עוד תכניות כמו גם רזי ברקאי, כמו קרן נויבך.
<עידן רינג: אנחנו רואים שם עלייה יפה, אנחנו רואים שם מספרים דו ספרתיים בחלק מהזמן אבל יש אולי ארבע חמש תכניות שהן באמת מוכיחות את עצמן והשאר במצב גרוע למדי.
<עידן רינג: אם ניכנס לנושא של נשים ערביות ובגלל זה אנחנו פה היום, אנחנו יכולים לראות את מה ש"העין השביעית" כינו "הדרה כפולה", כי נשים ערביות מודרות פעמיים בתקשורת הישראלית.
<עידן רינג: קודם כל כי הן ערביות, ניתן לראות שבמקום שיהיו 15% או 18% מרואיינים ערבים יש רק 3% מרואיינים, וגם כי הן נשים, אם נסתכל על כל המרואיינים הערבים ונבדוק כמה מהם נשים אז אנחנו נראה שזה לא חצי חצי, אלא המספר נמוך הרבה יותר והאחוזים של המרואיינות הערביות מסך כל המרואיינים בתקשורת הם כמעט אפסיים.
<עידן רינג: אם אנחנו מסתכלים על כמה מתוך המרואיינים הערבים הם נשים, האחוז הוא פחות או יותר חמישית.
<עידן רינג: זאת אומרת שאם יש לנו 2% או 3% מכלל המרואיינים הערבים ובתוך זה במקום שחצי יהיו נשים רק חמישית היא נשים, אז המספר שאנחנו מגיעים אליו הוא משהו כמו שליש אחוז.
<עידן רינג: את אומרת, מכלל המרואיינים בתקשורת הישראלית - - -
עאידה תומא סלימאן: זה יכול להסתכם בראיון עם אישה אחת?
<עידן רינג: למשל, בערוץ 2 במהלך כל חודש יוני, היו שבע נשים ערביות, מתוך 2,600 מרואיינים.
<עידן רינג: אולי 42 מרואיינים ערבים ואלף ומשהו מרואיינים בכלל בחודש שלם, מתוכם אנחנו רואים מספרים חד ספרתיים לפעמים או דו ספרתיים בודדים של נשים ערביות.
<עידן רינג: גם שם כמובן אנחנו מדברים על אותה בעיה של הקונטקסט כי זה בדרך כלל קונטקסט לא מקצועי, לא מתמחה.
<עידן רינג: בחודשים האחרונים אנו רואים עלייה של כ-25% במספר הערבים שמתראיינים בתכניות אקטואליה.
<עידן רינג: אנחנו יכולים לומר שהתוספת הזו, לרוב היא גברים.
<עידן רינג: זאת אומרת, גם במקומות שאנחנו רואים יותר מרואיינים ערבים, יותר מומחים, יותר פרופסורים וכן הלאה, בדרך כלל מביאים גברים ופחות נשים.
<עידן רינג: נקודה שכדאי לציין פה, התכניות שכן מצטיינות בהבאת יותר נשים ערביות, הן בדרך כלל תכניות שהאורחות שלהן הן נשים או כשהמנחה היא אישה.
<עידן רינג: אם אנחנו רואים למשל את המוסף בערוץ 1 או את קרן נויבך, הנושא הזה של נשים בתקשורת ובמוקדי קבלת החלטות מאד משפיע.
<עידן רינג: בתקשורת הישראלית היום בעברית יש כמעט אפס עיתונאיות ערביות.
<עידן רינג: יש דוגמה מעניינת של ז'נאן בסול שהצטרפה ל"דה מארקר" ככתבת עבודה ורווחה ואנחנו רואים שם הרבה יותר מרואיינות ערביות בנושאים כלליים.
<עידן רינג: זה משפיע.
<עידן רינג: אלה הדברים העיקריים.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, אני חושבת שהמספרים מדברים בעד עצמם.
<אמג'ד שביטה: אנחנו, יחד עם עמותת "אנו", בנינו את A-list שהוא אתר שכולל מידע רחב על אנשי מקצוע ומומחים ערבים ואקדמאים או מומחים בתחומים שונים ואנחנו מקפידים, לפחות עכשיו הצלחנו, שהייצוג של הנשים בתוך המאגר עצמו הוא 40%.
<אמג'ד שביטה: אנחנו גם, מהאנשים שנמצאים כאן, מאד נשמח לקבל עוד הצעות כדי להעלות את האחוז הזה אבל - - -
אחמד טיבי: (שואל שאלה בערבית)
<אמג'ד שביטה: (משיב בשפה הערבית)
אחמד טיבי: אני לא סתם שואל כי אין נשים ששייכות לתנועה הערבית להתחדשות.
<עידן רינג: יש מאה וחמישים נשים שם.
אחמד טיבי: יכול להיות שאין.
אחמד טיבי: לא פניתם?
אחמד טיבי: לא מצאתם?
אחמד טיבי: תרשו לי למתוח עליכם ביקורת.
<עידן רינג: רגע, אתה מכיר את המאגר ועברת על כל המאגר?
אחמד טיבי: אני מכיר והצטערתי לראות את השמות שהם הדרה של קבוצה מסוימת.
<עידן רינג: אנחנו נבדוק.
<עידן רינג: אבל יש שם נשים ערביות בכל התחומים - - -
עאידה תומא סלימאן: גיליתם את זה?
<עידן רינג: מאד פעילות, נגיד את המובן מאליו.
<אמג'ד שביטה: הוכחנו את זה.
עאידה תומא סלימאן: הוכחתם את זה, או.
<עידן רינג: הן גם פעילות ואפשר להגיע אליהן ויש איפה למצוא אותן היום.
<עידן רינג: באתר הרבה פעמים מסתכלים ואומרים: "הוא לא מכיר את החברה הערבית", "הם לא מכירים", "אין איך לגשת אליהן".
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת להגיד לכם שאפילו שעשיתם עבודה, עם ביקורת או בלי ביקורת, היא אולי עבודה שמאגדת בתוכה את השמות ואת המומחיוּת ואת מספרי הטלפון אבל תמיד תמיד יהיה קשה להגיע לנשים האלו.
עאידה תומא סלימאן: מה לעשות.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת את זה קצת בציניות, לא כי קשה, הקושי נמצא בראש של אלה שרוצים להגיע.
עאידה תומא סלימאן: הקושי הוא בכלל לחשוב על הרעיון להביא מומחית ערביה לדבר על נושא כללי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יכולות להגיע רק כדי לאמת.
<אמג'ד שביטה: זה מעלה גם את הסוגיה של העסקת נשים ערביות בתקשורת, או ערבים בכלל.
עאידה תומא סלימאן: טוב, הדס שטייף, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: את עכשיו כנציגה של תא העיתונאיות?
<הדס שטייף: קודם כל אני מאד שמחה להשתתף בדיון הזה ולראות כמה אנחנו, ביחד איתך, מתאמצות לעשות דברים.
<הדס שטייף: אחת מהסוגיות המאוד בעייתיות לנשים שעולות פה, גם כתא העיתונאיות וגם כנשות תקשורת, היא שנשים בעצמן עושות לעצמן ברקס, מכל מיני טעמים.
<הדס שטייף: המשפחה, עול המשפחה מוטל עליהן, עול פרנסה, המון דברים אחרים שהן קצת בעצמן מדירות את עצמן מההשתתפות ולראייה, גם כדי לבוא הנה לכזה דיון ולהגיע מכל מקום, אנחנו ראינו את זה, הנטייה היא בעייתית.
<הדס שטייף: יש ילדים וכו' וכו'.
<הדס שטייף: זאת אומרת, פה החברה היא זו שאמורה לתת את התשובה ואת הסיוע ואת התמיכה כי הנשים בעצמן נגררות למעמד שלהן ולתפיסה החברתית שלהן כנשים שצריכות להיות בבית וצריכות לטפל וכו' וכו'.
<הדס שטייף: זו בעיה.
<הדס שטייף: אני יכולה לדבר על התחום שלי, שהוא גם חלק מזה.
<הדס שטייף: זה הפלילים, זה הרשע והפשע ובכלל שהוא היום גם גלש לכנסת ולכל מיני מקומות אחרים אז שוב, הנושא של הבית, להיות זמינות והיכולת לצאת, היכולת היא בעייתית.
<הדס שטייף: פשוט בעייתית גם בתפיסה החברתית שמקשה.
<הדס שטייף: אל לנו תמיד להאשים את הצד השני כי זה בא ופה אני מוכרחה להיות הגונה ולומר, אנחנו גם די אשמות.
<הדס שטייף: אבל האשמה הזאת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם אשמות, או שאנחנו גדלנו לתוך התרבות הזו ואנחנו יודעות שאנחנו משלמות מחיר, הרי ברגע שאנחנו מתגרות - - -
<הדס שטייף: אנחנו לא מספיק נלחמות.
<הדס שטייף: זאת אומרת, אין מספיק לוחמות.
<הדס שטייף: לעניין המגזר הערבי שהוא מאד קרוב ללבי, גם פה יש לי הערה.
<הדס שטייף: דווקא מתוך זה שיש לי הרבה מאד חברות שהן גם פמיניסטיות וגם פעילות, שבתוך החברה, החברה מקשה עליהן.
<הדס שטייף: לא תמיד מקבלים אותן כפמיניסטיות, כלוחמות, שמים להן רגלים.
<הדס שטייף: זאת אומרת, גם בצד הזה צריך לראות איך אנחנו מסייעות לאותן נשים.
<הדס שטייף: אני יושבת איתן לא מעט והן מספרות, מבקשות ממני "לא, לא, בואי נוריד פרופיל", "בואי לא נגע בזה, בכל זאת מדובר בחברה שלנו" אז זה גם משהו שאנחנו חייבים וחייבות, לסייע להן לגדול ולצמוח בתוך החברה שלהן, בתוך המגזר שלהן.
<הדס שטייף: אחרון, לעניין מי שמתראיינות.
<הדס שטייף: קודם כל מאד שמחתי ב"פגוש את העיתונות" השבוע וציינתי את זה בפני חברותיי לתא, שהייתה נוכחות די יפה של נשים ודווקא בהקשר של תורכיה - - -
אחמד טיבי: אגב, הייתה החלטה וצריך לברך עליה: רק נשים.
<הדס שטייף: באמת?
<הדס שטייף: אני לא ידעתי.
אחמד טיבי: אני יודע את זה מהעורך.
אחמד טיבי: "רק נשים הפעם".
<הדס שטייף: אז זה מאד בלט וזה היה מאד מחמם לב.
<הדס שטייף: צריך להחליט את זה קצת יותר כי לנשים יש הרבה מאד מה לומר והן יכולות להטות את הדיון לכיוונים אחרים לגמרי, לתפיסות אחרות לגמרי, עם ראש הרבה יותר פתוח, עם הסתכלות הרבה יותר רחבה.
<הדס שטייף: משפט אחרון שדווקא מזכיר לי את העימות המאוד מכוער בין יערי לדנה וייס, אז פה יש לנו וציינתי קודם, אני רק רוצה לחדד, שהתפיסה הגברית הישנה, השוביניסטית, שעדיין נמצאת במקור הכוח שלנו, בטלוויזיה, בעיקר בערוץ הראשון והשני, מאוד מאוד בולטת ואני מקווה שהם לא יחנכו את הדור הצעיר לעניין הזה.
<הדס שטייף: פה התפקיד שלנו להילחם על זה.
<הדס שטייף: וזה בא לידי ביטוי בדיוק בקטע הזה לגבי התפיסה והזלזול.
<הדס שטייף: הזלזול הזה בא לידי ביטוי לא רק פה, בעימות המכוער בין יערי לווייס, אלא בהרבה מאד, את יודעת, מימיקה של פנים, מן שפת גוף, שכשיש מרואיינת זה נורא בולט, זה נורא מכוער, אני מאד רגישה לזה ואני חושבת שגם על זה צריך לדבר.
<הדס שטייף: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: תודה, הדס.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי, בבקשה.
אחמד טיבי: אני מברך על עצם קיום הדיון, גבירתי היושבת ראש והיו שלושה חברי כנסת, זה גם חשוב.
אחמד טיבי: מלבד הנוכחות שהיה רצוי שהייתה יותר אקטיבית.
אחמד טיבי: אני גם מברך על עצם העבודה שעשו ב"סיכוי", להציף את מערכות הערוצים בעיקר בערבים וערביות מומחים בנושאים שונים, כדי להפסיק את הטענה שאין.
אחמד טיבי: אני זוכר שכל הזמן ביקשנו שופט עליון ערבי ולפני ג'ובראן תמיד אמרו: אנחנו רוצים אבל אין.
אחמד טיבי: ויש.
אחמד טיבי: ויש הרבה.
אחמד טיבי: לפעמים אני רואה מרואיינים, עד שאני רואה, שאני לא מכיר אותם ולפעמים טוב שאני לא מכיר אותם, מוכשרים הרבה יותר מכל חברי הכנסת, מציגים את העניין בצורה מקצועית אדירה ואני חושב שיש המון, המון נשים ערביות, כמעט בכול תחומי החיים, שיכולות להיות בפריים טיים ולהציג כל נושא שהן יוזמנו אליו.
אחמד טיבי: מה גם שהחשיפה של האישה הערבייה הזאת שהציבור לא הכיר אותה, היא עוד נקודת מפגש בין שתי התרבויות, שיכולה לצמצם פערים ולשבור סטריאוטיפים.
אחמד טיבי: חשוב שהדבר הזה ייעשה.
אחמד טיבי: אני חושב שבתחום התקשורת יש.
אחמד טיבי: אימאן נמצאת פה.
אחמד טיבי: גם בתחום הרפואה יש נשים מוכשרות.
אחמד טיבי: רופאות, חוקרות, גם במדעים, אמנות, ספורט, פוליטיקה.
אחמד טיבי: אני רוצה לציין עיתונאי אחד שכל הזמן, מזה שנים, מתקשר אלי ומראיין אותי בנושאים שהם לא תמיד על הסכסוך הערבי וזה רזי ברקאי.
אחמד טיבי: הוא מראיין אותי על איכות סביבה, על ספורט, על גאדג'טים ועל רפואה.
אחמד טיבי: הוא עושה את זה בכוונה והוא אומר לי: אני עושה את זה בכוונה ואני מקווה שאחרים יראיינו את ג'מאל זחאלקה על החשיש ועל השלכותיו על חלק מחברי הכנסת, או על רוקחות.
אחמד טיבי: האיש דוקטור ברוקחות.
אחמד טיבי: אפשר לראיין גם אחרים באקדמיה.
אחמד טיבי: נשים ערביות באקדמיה - - -
עאידה תומא סלימאן: פתאום אתם תיראו אנושיים.
אחמד טיבי: יש משהו שקרוי, קלעת יפה, האנשה.
אחמד טיבי: אני למשל אוהב להופיע בתכניות שלא מדברים בהן על פוליטיקה, אפילו בתכניות בישול אני הופעתי.
אחמד טיבי: אתם לא יכולים לתאר לעצמכם אילו תגובות אתה מאלץ את הישראלי המצוי, שבדרך כלל מקלל אותך על ההופעה שלך בנושא פוליטי, פתאום רואה אותך - - -
<קריאה: ראו לעוף על המיליון.
אחמד טיבי: לעוף על המיליון?
אחמד טיבי: שיעצרו אותי?
אחמד טיבי: סוף סוף חיילים עצרו אותי במחסומים בלי להגיד לי: תביא תעודת זהות או תעמוד בצד, אחמד.
אחמד טיבי: אתם מכירים את זה?
אחמד טיבי: תעמוד בצד, אחמד.
אחמד טיבי: הם מכירים אותך, מזהים אותך, תעמוד בצד.
אחמד טיבי: יש יתרון לתכניות האנשה ויש המון נשים ערביות, גבירתי היושבת ראש, שיכולות לעשות את זה בצורה מאד מכובדת.
עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת אחמד טיבי.
עאידה תומא סלימאן: אימאן קאסם.
<אימאן קאסם סלימאן: שלום לכולם, אני אדבר על כמה היבטים.
<אימאן קאסם סלימאן: אני אתחיל מן המקום שד"ר טיבי דיבר עליו, שישנן נשים מומחיות אבל למצוא נשים ערביות לראיין אותן, זו פעולה נגזרת מן התפקידים שנשים מגיעות אליהם.
<אימאן קאסם סלימאן: אנחנו כבר במאבק ארוך על כמה אנחנו רוצות לראות נשים ברשויות המקומיות, לא רק בקידום מעמד האישה אלא בתפקידים של מחלקת חינוך או מחלקת בריאות וברגע שאין נשים בתפקידי מפתח ברשויות המקומיות אז כבר המאגר מצטמצם.
<אימאן קאסם סלימאן: כשאנחנו רוצים לטפל בסוגיה שקשורה לכפר מסוים או לעיר מסוימת אז גם ראשי רשויות מקומיות אין לנו ערביות, גם נשים בתפקידים בכירים אין לנו ערביות, בבתי החולים - - -
<אימאן קאסם סלימאן: אבל לא הרבה.
<אימאן קאסם סלימאן: לרוב הם גברים.
<אימאן קאסם סלימאן: זה מקשה עלינו כשאני רוצה מומחית לנושא אבל כשגם יש תפקיד וגם אפשר לתת תשובות שהן מחייבות בתפקיד מסוים, אז הרוב הם גברים.