GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עאידה אבוטהא: אנחנו רגילים שהילדים מטפלים בהורים שלהם כשהם מזדקנים, במקרה הזה ההורים הזקנים לא יכולים לטפל בילד עם מוגבלות, והילד לא יכול לטפל במבוגר.
עאידה תומא סלימאן: זה עניין שצריך לגשת לשירותי הרווחה, ושירותי הרווחה אמורים - -
<נילי דניאל: יש לנו איזשהו פיתרון, יש לנו גמלת טיפול אישי סיעודי שניתנת על פי קריטריונים למשפחות במצב פסיכו סוציאלי קשה, פלוס או הורים מבוגרים שמטפלים בילד נכה, או שני נכים מבוגרים במשפחה.
<נילי דניאל: יש לזה תשובה משני כיוונים.
עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה שאפילו פעילים למען זכויות אנשים עם מוגבלויות לא יודעים את פרטי הפרטים של הזכויות שלהם, זה מעיד שאין הנגשת מידע ולא מספיק שיהיה עובד אחד שאולי מגיע פעם בשבוע למרכז ההוא בבאר שבע, ואז אפשר לסמוך על זה שכאילו כולם יודעים.
עאידה תומא סלימאן: כאשר אין בלשכות הרווחה אנשים שמומחים דווקא לטיפול בנושא הזה, אז אולי הם יודעים, עברו עליהם הנהלים, לא רעננו אותם, חדשים – מה שתרצי.
<נילי דניאל: אנחנו מודעים לעניין הזה.
<נילי דניאל: מיצוי זכויות זה דבר שצריך לעבוד עליו כל הזמן.
<נילי דניאל: עדיין יש לנו גם שישה רכזי שיקום בלשכות אז הם גם עושים עבודה בהקשר הזה.
<נעמת אלבדור: לפעמים, להורים קשה לקבל את השירותים.
<נעמת אלבדור: למשל בתל שבע, לפני כמה שנים עשינו קבוצות נופשונים להורים שכל הזמן היו עסוקים בילדים.
<נעמת אלבדור: אנחנו עבדנו עם המשפחות, הוצאנו את ההורים לסדנאות בתנאי נופש - -
עאידה תומא סלימאן: להורים לבד?
<נעמת אלבדור: להורים לבד.
<נעמת אלבדור: אני אישית עבדתי על הפרויקט הזה עם עוד עובדת כדי לשכנע את ההורים לעזוב ולצאת.
<נעמת אלבדור: הם הסכימו, הם נהנו, ראו עולם אחר לגמרי.
<נעמת אלבדור: בשנתיים האחרונות אנחנו מפעילים נופשונים, שאפשר להפעיל כל השנה כמובן, מה שעאידה עכשיו מספרת על החאג', העלייה לרגל, אפשר להשתמש בזה, זה שבוע שלם שהבן או הבת שוהים בנופשון, במימון הרווחה, בתשלום סמלי של המשפחות.
<נעמת אלבדור: בשנה שעברה הוצאנו חניכים לקיבוץ ניצנה בפעם הראשונה של היסטוריה של תל שבע, שהורים גם התקשו מאוד להסכים שהילד יהיה רחוק מאוד לשבוע שלם או לעשרה ימים נטו שהיו שם, משהו אגדי היה.
<נעמת אלבדור: השנה אנשים באים ואין לנו מספיק מכסות, שזה כסף.
<נעמת אלבדור: אנשים רוצים - -
עאידה תומא סלימאן: כמה מכסות לנופשונים כאלה היו לך בשנה שעברה.
<נעמת אלבדור: נראה לי שהיו 13 מכסות.
<נעמת אלבדור: גם השנה יש, אבל היום נרשמו כבר 20 ואני במלחמה עם הרשות שתממן, עם הגזבר שיאשר, המשרד יממן, אנחנו נבקש שיממן, אבל באמת זה חלק מהשירותים שצריך לעודד, צריך לאשר, לחוקק, לא רק עד גיל 21, זו אוכלוסייה מיוחדת, המשפחות זקוקות ליחס.
עאידה תומא סלימאן: הכל במדינה הוא סביב 21, את יודעת.
<נעמת אלבדור: כן.
<נעמת אלבדור: וחבל.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך זהו, משתחררים מהצבא ומשתחררים מאחריות המדינה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד קודם כל תודה לכל אלו שהגיעו, גם נציגי המשרדים, למרות שאני לפעמים נוקשה איתכם, אבל זה בגלל שאני רוצה תשובות, ובגלל שיש לי הרגשה, ואמרתי את זה בישיבה הקודמת, בהרבה מקרים שולחים את העובדים בלי לצייד אותם במידע הדרוש.
עאידה תומא סלימאן: הציפייה שלי שכמו שאני מכינה את עצמי לישיבות האלה וקוראת חומרים ומנסה לברר ולדעת את המידע אפילו הכי קטן, שנציגי המשרדים יגיעו מצוידים במידע הכללי, באופן מסודר, אפילו ישלחו את החומר לפני, כדי שלא נעמוד במצב כזה של אי נעימות.
עאידה תומא סלימאן: כל מה שאני אומרת פה, אני לא מכירה את האנשים, אין שום דבר אישי, זה מכוון למשרד ולא אליכם באופן אישי.
עאידה תומא סלימאן: אבל כמובן, כשיש הצלחות, אני מכוונת אותן אליכם באופן אישי.
עאידה תומא סלימאן: אז קודם כל, כל הכבוד על המחקר, אני חושבת שהוא האיר על מקום חשוך מבחינת אור הזרקורים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה להגיד שלהיות אדם עם מוגבלות זה עניין חשוך.
עאידה תומא סלימאן: אני מתכוונת לחוסר תשומת הלב שניתנת או לא ניתנת לעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן גם כן שמישהו יקבל על עצמו את האחריות להרים את הכפפה ולעשות מחקר יותר מקיף, שאולי הלמ"ס יצטרך לעשות משהו, כשימצא את הסוקרים, שאני במגע איתם כדי שימצאו אותם.
עאידה תומא סלימאן: הם פתאום לא מוצאים סוקרים לסקור את האוכלוסייה הערבית הבדואית בנגב.
עאידה תומא סלימאן: צריך באמת להרחיב את הידע בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן הסבל של הנשים שיש להן מוגבלות מסוימת בחברה פטריארכאלית מאוד, בחברה שסובלת מחוסר תשתיות פיזיות, מקשה עליהן יותר.
עאידה תומא סלימאן: אבל גם כן אימהות שמטפלות בילדים, בשבילי הן כאילו נמצאות בחזית הזו לבד.
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל הן לבד.
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל הן עוברות את כל הסבל הרגשי והנפשי והמעמסה הזו הפיזית לפעמים בלטפל בילדים עם מוגבלויות לבד-לבד, ואני חושבת שהגיע הזמן שהמדינה תיקח על עצמה גם כן אחריות בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שאנחנו גם נעשה את השינוי בתוך החברה שלנו מהעמדות הסטריאוטיפיות נגד נשים ואנשים עם מוגבלויות, והתארגנות קבוצתית של קבוצות אולי של אימהות, ואולי אני פה מכוונת ל"מען".
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שתארגנו את האימהות גם כקבוצות תמיכה וגם כקבוצות שמנסות ליישם ולהשיג את הזכויות של הילדים שלהן ושלהן כמטפלות עיקריות בילדים.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת ממשרד הבריאות, אני אפנה למשרד, זה לא מתקבל על הדעת שאין מערך בריאות נפש לילדים בכל הדרום, במיוחד גם לאוכלוסייה הערבית הבדואית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה כשל שצריך לענות עליו מהר.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהרפורמה בבריאות הנפש מקרטעת, וזאת האמירה שלי, ואנחנו ידענו מההתחלה שהיא לא תעבוד כמו שצריך, והיו לנו הסתייגויות ממנה, אבל בלתי אפשרי לעבור על זה, כשגם קופות החולים בדרום עוד לא התכוננו כדי להרים את הנטל הזה שנקרא בריאות הנפש.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ביקשנו בזמנו לדחות את זמן התחלת הרפורמה כדי לתת לקופות החולים זמן להתכונן, ואז כשהם יתחילו, הם יתחילו באמת כאשר הם יהיו מוכנים.
עאידה תומא סלימאן: המשרד החליט שלא.
עאידה תומא סלימאן: אני אפנה בנושא הזה לשר, ונראה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם נפנה בעניין אחיות בריאות הציבור, אבל אני הייתי שמחה לקבל קצת מידע מכם בנושא הזה, של מהו המחסור וכמה באמת קיימות היום אחיות בריאות ציבור, ולקבל גם את המידע שכבודו הביא בפנינו בעניין תחנות טיפות חלב ותחנות אם וילד, ועד כמה מונגשים שירותי הבריאות לכפרים הלא מוכרים, איפה קיימות התחנות ומתי הם מקבלים את השירות הזה.
עאידה תומא סלימאן: אותו דבר מבחינת משרד הרווחה, אני ארצה לקבל תוך שבוע את כל התוכניות שקיימות, בין נופשונים לבין תוכניות הקשורות לשיקום וכו', ואיפה פרושים המרכזים למידע, ואיך מנגישים את המידע הזה לציבור, באופן מפורט, כולל מהן ההקצאות.
עאידה תומא סלימאן: אם מדברים על נופשונים – מהן ההקצאות לכל החברה הבדואית.
<נילי דניאל: כל ההקצאות הכספיות.
עאידה תומא סלימאן: לפני שבועיים, לאחר ישיבה עם המנכ"ל שלכם, קיבלתי את המידע על תוכניות לנשים.
עאידה תומא סלימאן: חבל של ידעתי אז שאני צריכה לדרוש גם את התוכניות בנושא.
<נעמת אלבדור: דרשו מאיתנו מעכשיו לעכשיו נתונים על נשים ואלימות.
עאידה תומא סלימאן: זה אמור להיות קל, זה לא מפוזר כל כך בהרבה תוכניות, שיהיה לכם קשה.
עאידה תומא סלימאן: למשרד החינוך אני חייבת להגיד, שלפחות ממה ששמעתי, נשמע שיש התקדמות די רצינית בטיפול בילדים בחינוך מיוחד, אבל זה לא אומר שזה בכל הנושא של מוגבלויות אחרות, לא כל הילדים צריכים חינוך מיוחד, יש ילדים שיכולים להשתלב, אבל אשמח לקבל נתונים עדכניים של עד כמה אתם משערים שהגעתם לאחוז הילדים המאותרים.
עאידה תומא סלימאן: אם המערכת או משרד החינוך יודע על נשירה או לא נשירה אפילו, אי הצטרפות למערכת החינוך של ילדים, אני אשמח לקבל את המידע, כולל כל מה שפירטתם עכשיו מבחינת מה קיים במערכת החינוך.
עאידה תומא סלימאן: שוב, תודה, ותודה מיוחדת לנשים ששיתפו אותנו.
עאידה תומא סלימאן: אני לא בטוחה, מרים, שתלכי מפה עם תקן, אני לא יכולה ואין בסמכותי לחלק תקנים, אבל אני יודעת שאני אמשיך להיאבק כדי שיהיו עוד תקנים.
<מרים אלעמור: אני שואלת גם למה.
עאידה תומא סלימאן: למה אני לא נותנת לך תקן?
<מרים אלעמור: לא, לא זאת השאלה.
<מרים אלעמור: כי נותנים לבן אדם שיש לו הרגשה שיש לו מוגבלות, נותנים לו לעבוד.
<מרים אלעמור: אני לא מדברת על התקן ועל זה.
<מרים אלעמור: לא משנה.
<מרים אלעמור: אבל איזושהי עבודה.
<מרים אלעמור: אני לא מתכוונת לתקן כללי.
עאידה תומא סלימאן: מרים, את רשומה במרכז ריאן?
<מרים אלעמור: לנשים שיש להן מוגבלות אסור לעבוד.
<מרים אלעמור: זאת האמירה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני שאלתי, תעני לי, את רשומה במרכז ריאן?
<מרים אלעמור: לא.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מציעה לך, תירשמי, ואני רוצה לראות איך אישה כמוך לא ימצאו לה עבודה.
<מרים אלעמור: אבל אני אוהבת את העבודה שלי של ההנגשה, אני רוצה לעבוד - -
עאידה תומא סלימאן: אז אין מה לעשות, מרים.
<קריאה: זה מתנ"ס.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יכולה.
עאידה תומא סלימאן: עד שנקבל תקן, אני מציעה לך שתירשמי בריאן, ותחפשי עבודה.
עאידה תומא סלימאן: ואולי אז, כאשר יראו - -
<מרים אלעמור: דווקא קיבלו אותי - -
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי אצלכם לפני שנה, ואז לפני שנה ידעת שאת עושה בהתנדבות, ואני רוצה להגיד לך מילה אחת, ותקשיבי לי עד הסוף, כאשר יודעים שמקבלים את העבודה בחינם, למה להם שישלמו כסף?
עאידה תומא סלימאן: רק כאשר ירגישו שהם מאבדים אותך ואת העשייה ההתנדבותית שלך, אולי ימצאו את התקן.
מירב בן ארי: סליחה על האיחור, רצתי מהצבעה להצבעה.
מירב בן ארי: הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום 29.11.2016, כ"ח בחשוון תשע"ז, השעה 10:30.
מירב בן ארי: אני אחליף את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
מירב בן ארי: הנושא הוא מתן כלים להורים לחינוך שיוויוני מגדרית לילדיהם.
מירב בן ארי: ראשית אני רוצה לברך, כמובן, את חברי הכנסת אבל בעיקר את חברתי, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין שהיא חרוצה ונפלאה, עושה עבודה נהדרת ובאמת כינסה את כל היום המיוחד הזה בוועדות שונות בכנסת.
מירב בן ארי: וכמובן, את כל הפרגון וההערכה, בדרך כלל אני מפרגנת לך, אבל הפעם במיוחד.
מירב בן ארי: אני חושבת שהנושא הזה, קצת קראתי עליו גם לפני כן, הוא נושא חשוב מאוד, הוא נושא שבמדינת ישראל 2016 לא מספיק מקודם.
מירב בן ארי: לצערי, אנחנו נתקלים בזה המון - גם בבתי ספר, גם בגנים, בצבא, מה שגם אני ואיילת מובילות עכשיו דיון בוועדת חוץ וביטחון על העניין של השוויון, ואני חושבת שזה הכל מתחבר בסוף לאווירה משפחתית, לאיך הילדים נולדים, לאיזו מציאות הם נולדים ובעצם מה הם רואים בבית ולפי הערכים האלה, איתם הם מגיעים לכל המסגרות החינוכיות ולשירות לאומי, צבאי.
מירב בן ארי: וכמובן, איך שהם בונים את הבית שלהם אחר כך לפי מה שהם זוכרים מבית הוריהם.
מירב בן ארי: אין ספק שיש קידמה והחברה שלנו משתנה ואנחנו יותר ויותר מקדמים את הנושא הזה של שוויון, אבל לדעתי יש לנו עוד הרבה עבודה בנושא הזה.
מירב בן ארי: אני לא רוצה להאריך, אני גם אתן הערות לפני, אני רוצה לתת לחברתי, חברת הכנסת נחמיאס ורבין לפתוח את הדיון, בבקשה.
איילת נחמיאס ורבין: תודה חברתי היקרה מירב ואני תיכף אומר לך גם כמה אני חשבתי עלייך ביומיים האחרונים.
איילת נחמיאס ורבין: כי כשאני הקמתי את שדולת המשפחה הישראלית בכנסת אז גם מירב היתה לנגד עיני מבלי שעוד ידעתי שמירב תהיה לנגד עיני.
איילת נחמיאס ורבין: כי ההחלטה היום להקים משפחה מאוד מאוד מאוד השתנתה מהימים שחברי הטוב, עמיר פרץ, התחתן עם אחלמה והביאו ילדים לעולם וכבר נכדים ואפשר לברך את עמיר פרץ שהוא לפני חודש נהיה סבא בשלישית.
איילת נחמיאס ורבין: ויש לנו את חבר הכנסת אילן גילאון שתמיד אומר שהוא עשה ילדים בשביל הנכדים אז אני תמיד מצטטת אחריו בעניין הזה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל באמת כשהקמתי את שדולת המשפחה הישראלית היתה לי תחושה שאף אחד בעצם לא מבין או בוא נאמר לא מסתכלים על המשפחה הישראלית בתצורה החדשה, המודרנית שלה, אולי הפחות שגרתית או לפחות הפחות מוכרת ממה שאנחנו זוכרים בציורים: אבא, אמא, ילד, ילדה וכלב.
איילת נחמיאס ורבין: אפילו חתול לא היו מכניסים שם, זה תמיד היה כלב.
איילת נחמיאס ורבין: אז באמת אני מאוד מאוד נרגשת לפתוח גם פה את יום המשפחה הישראלית שהוא באמת יום שבו אנחנו מנסים לקיים דיונים במה שחשוב למשפחה הישראלית.
איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מאוד שמחה לקבל כאן בברכה את סימונה מורלי וגילית אבטליון מהמרכז להעצמת הורות באשדוד, שמלווים אותי כבר למעלה משנה בכל העשייה שקשורה למשפחה.
איילת נחמיאס ורבין: הם בעיני מודל מדהים לבאיזה אופן הרשות המקומית יכולה להרתם לכל הנושאים שקשורים למשפחה ובהם מתן כלים לחינוך לשוויון מגדרי.
איילת נחמיאס ורבין: המכללה למנהל זה המקום היחיד בישראל חבריי שמלמדים לימודי משפחה לתואר שני, באמת מתוך אותה הכרה שהמשפחה הישראלית כבר לא נראית אותו דבר וצריך לתת לה כלים חדשים.
איילת נחמיאס ורבין: החשיבות של הדיון כאן - - - אני מוכרחה לציין, אגב, שהוועדה הזאת בכנסת הזאת גם חבר הכנסת עמיר פרץ יושב בה כחבר, גם חבר הכנסת נחמן שי שהוא לא נמצא כאן היום, הוא ציין אתמול את יום הולדתו העגול אז אנחנו מכאן מברכים אותו.
איילת נחמיאס ורבין: אבל הוא התעקש לשבת בוועדה הזאת ואותי זה מאוד מרגש, סליחה דב שאותך אני לא מציינת בעניין הזה, זה מובן מאליו, סליחה.
איילת נחמיאס ורבין: החשיבות של חינוך לשוויון מגדרי במשפחה הוא באמת מתחיל מאבני היסוד של איך שאני רואה, אני מגדלת את שלושת ילדיי, את יהונתן שהוא בן 11, אסף ועלמה שהם תאומים בני 5.5, בתוך המערכות יחסים ביניהם איך הם רואים את הנשים ומה שהן יכולות לעשות בבוא היום.
איילת נחמיאס ורבין: לא רק בלימודים שהן יכולות ללמוד מדעים ושהן יכולות לעשות הכל, אלא כפי שאת ואני כרגע מטפלות, יכולות להיות קרביות בצבא אם הן יבחרו בכך ואפילו שריונריות וכמובן בבוא היום להיות חברות כנסת, זה ברור, וגם ראשות ממשלה.
איילת נחמיאס ורבין: בשבוע שעבר אירחתי כאן את בני ואת כיתתו וגם את הכיתה המקבילה והמדהים היה, עמיר, שכששאלנו, חבר הכנסת דוד ביטן שאירח אותם יחד איתי, שאלנו אותם מי מכם רוצה להיות ראש ממשלה כמה בנות הרימו ידיים וזה היה מאוד מאוד מרגש.
איילת נחמיאס ורבין: ובעיניי זה סוג של שינוי שההורים הם בעצם המסד שבלעדיו אי אפשר.
איילת נחמיאס ורבין: כשאנחנו מגיעים למערכת החינוך, אני לא מסירה אחריות ממערכת החינוך כי למערכת החינוך יש אחריות לכבוד הדדי בין המינים ואיך אנחנו תופסים נשים כעצמאיות כלכלית, וזכות האישה על גופה, וזכות האישה לבחור ובאמת את כל מערכות היחסים, אבל זה מתחיל בבית.
איילת נחמיאס ורבין: לעניין הזה אנחנו חייבים להידרש ולראות איך אנחנו, באמצעות מערכת החינוך הרבה פעמים, נותנים כלים כדי לחנך את הילדים שלנו שמשפחה יכולה להיות אמא ואמא, אבא ואבא, יכולה להיות אמא לבד ויכולה להיות אמא בשותפות הורית עם אופיר ויכולה להיות באמת בכל מיני תצורות שאנחנו לא היינו רגילים.
איילת נחמיאס ורבין: כי בסופו של דבר זה יוביל לשוויון חברתי, אבל בעיקר לשוויון מגדרי.
איילת נחמיאס ורבין: העובדה שבשבוע האחרון אני מרגישה שמירב ואני נאלצות להאבק במשהו שלא חשבנו כבר שנצטרך להאבק בו, וזה שנשים, תהיה דה לגיטמיציה לשירות נשים בחילות קרביים ובתפקידים קרביים.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת, היתה לי תחושה, שאנחנו כבר את הדיון הזה סיימנו.
איילת נחמיאס ורבין: מה שאני אומרת לכולם, לכל האלופים בצבא, את חלקם אני מכירה באופן אישי מקרוב.
איילת נחמיאס ורבין: ואמרתי להם באופן אישי, אני אומרת להם, אתם רוצים להחזיר אותנו למטבח, אז אבוד לכם.
איילת נחמיאס ורבין: ברחנו.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו כבר לא שם והבנות שלנו כבר לא שם ואני רוצה לתת הזדמנות לבנות לבחור.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לסיים במשהו קטן שראיתי הבוקר.
איילת נחמיאס ורבין: מסתובבת כאן בינינו בכנסת הרבה פעמים לוביסטית מקסימה שקוראים לה גל זילברמן.
איילת נחמיאס ורבין: וגל פרסמה איזשהו פוסט וקיבלה תגובות מאוד מאוד קשות על זה שהיא חזרה כל כך מהר לעבודה ואמרו לה, אולי תגדלי את הילד שלך, למה את חוזרת לעבודה, תהיי אמא וכל מיני דברים כאלה.
איילת נחמיאס ורבין: באמת דברים, אני אומרת לכם, באמת חשבתי שעברו מהעולם - - -
<קריאה: תוך כמה זמן היא חזרה לעבודה?
איילת נחמיאס ורבין: לדעתי, אולי שלושה חודשים אולי אפילו פחות.
איילת נחמיאס ורבין: אני חזרתי לעבודה, חברת הכנסת מלינובסקי, אחרי חודש ימים שילדתי את בני בכורי, ואחרי שבועיים כשילדתי את תאומיי.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שנשים תהיה להן חופשת לידה - - -
מירב בן ארי: תני לי רעיונות בסוף, הצוות שלי גם ככה בהיסטריה מזה ש- - -
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שנשים יוכלו לבחור זה כל מה שאני אומרת.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא אומרת לאישה לא לקחת חופשת לידה.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת שאישה תהיה מסוגלת לבחור בלי שכולם יעמדו מהצד וישפטו אותה כמו מקהלה יוונית.
איילת נחמיאס ורבין: זה פשוט דבר נורא ואיום בעיני ואני שמחתי שהיא השיבה.
איילת נחמיאס ורבין: וראיתי שהיא היתה היום בטלוויזיה והיא סיפרה על תגובות שהיא מקבלת פה בכנסת ומכל מיני בכירים בממשלה וכתבתי לה "גל אנחנו איתך".
איילת נחמיאס ורבין: מסתובבת כאן במסדרונות שגית אפיק, היועצת המשפטית של ועדת כספים.
איילת נחמיאס ורבין: היא בחופשת לידה של שנה, אבל היא כאן בחוק ההסדרים והבת המקסימה שלה איתה ככה פה כמו קנגרו קטן עליה.
איילת נחמיאס ורבין: אישה, מותר לה לבחור.
איילת נחמיאס ורבין: כך אני עשיתי כשילדתי את ילדיי.
איילת נחמיאס ורבין: ילדיי היו בוועדות השקעה והיו בכנסים.
איילת נחמיאס ורבין: הם הלכו לכל מקום.
איילת נחמיאס ורבין: האם אני חושבת שאני אמא מושלמת?
איילת נחמיאס ורבין: ממש, ממש, ממש רחוק מזה לצערי הרבה.
איילת נחמיאס ורבין: ממש רחוק מזה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אני חושבת שאני נותנת להם דוגמא אחת ברורה, שהם יוכלו לבחור ובעיקר שבתי האהובה, עלמה, תוכל לבחור.
מירב בן ארי: בבקשה, חבר הכנסת עמיר פרץ.
עמיר פרץ: קודם כל באמת גברתי היושבת ראש, חברתי, חברת הכנסת ורבין, שיזמה את כל היום.
עמיר פרץ: שכחת לציין את יחיאל מלכה שדחף את כולם.
איילת נחמיאס ורבין: אני ציינתי את סימונה ב- - -
עמיר פרץ: כן, כן אני יודע.
איילת נחמיאס ורבין: יחיאל הוא - - -
עמיר פרץ: אני חייב להגן על הגברים קצת.
איילת נחמיאס ורבין: יש לו ארבע בנות ליחיאל אז זה חשוב.
עמיר פרץ: אני באמת חושב שהראייה הכוללת של לראות את התא המשפחתי כדבר אחד הוא דבר לא רק נכון, הוא דבר הכרחי בחברה כזאת.
עמיר פרץ: המון שנים נלחמנו כאן בכנסת שבאמת ההזדמנות שתינתן לאישה במדינת ישראל תהיה הזדמנות אמיתית.
עמיר פרץ: לכן עברנו תהליכים שזכותו של גבר לקחת חופשת לידה וזכותם להתחלק בנטל ובעומס.
עמיר פרץ: אני חושב שאנחנו נמצאים במקום אחר.
עמיר פרץ: יחד עם זאת, אני רוצה דווקא את החברות כנסת להזהיר.
עמיר פרץ: יש לאוצר תכונה, בשם הליברליות הוא לוקח זכויות נשים מותנות.
עמיר פרץ: כל הוויכוח שמתקיים היום על זכותה של אישה לא לצאת לפנסיה בגיל 62-63, אין לי בעיה, בתנאי שלא תקחו להן את הזכויות המגיעות להן.
עמיר פרץ: כי הרי מה המטרה המרכזית של האוצר כשהוא אומר בואו ניתן לאישה לעבוד, למה אתם מונעים ממנה, למה אתם מקצרים לה את הזכויות שלה לצבור יותר זכויות פנסיה וכו'.
עמיר פרץ: אין בעיה, אתם כל כך ליברלים, מאה אחוז, אל תגעו לה בקצבת הזקנה.
עמיר פרץ: תנו לה לקבל את הגמלה המגיעה לה, היא עבדה יותר קשה מגבר היא הגיעה לשם בגיל כזה שהמגיע לה את התוספת הזאת מביטוח לאומי.
עמיר פרץ: מטרת האוצר בסך הכל פשוט לקחת זה מאות מיליונים.
עמיר פרץ: אתן צריכות לזכור, ברגע שיאריכו את גיל הפרישה באופן אוטומטי מתבטלת ההקצאה של קצבת הזקנה.
עמיר פרץ: האוצר פחות מודאג אם אנשים יצברו עוד 5%-6% בקרנות.
עמיר פרץ: הוא מאוד שמח על כך שהוא יוכל לחסוך לעצמו מאות מיליונים, ולכן אני אומר, זכות הבחירה היא הדבר הכי נכון וטוב שאתם מדגישים זאת.
עמיר פרץ: היתרון של הנשים על גברים שתהיה להם הזכות לבחור.
עמיר פרץ: זה יותר חשוב.
עמיר פרץ: שהיא תבחר אם היא רוצה לוותר על אותה חופשת לידה כן או לא.
עמיר פרץ: לכן אני מזהיר באותה מידה מחופשת לידה, כי אם נציגי האוצר ישמעו את זה הם יגידו, אה באמת נשים בישראל מוכנות להסתפק בחודש אז בואו נקצר, זה עלות כל כך גדולה, בוא נמעיט בעניין.
עמיר פרץ: אסור בשום פנים באופן לאפשר להם כהוא זה לבוא ולפגוע באותן זכויות שהן זכויות שהחברה הישראלית קבעה אותן.
עמיר פרץ: שיטת החלוקה בין מס הכנסה לביטוח לאומי קבעה זאת, התפיסת עולם שלנו שמבחינה בין שירות שהוא שירות אוניברסלי לפי הצורך, לא לפי השקעה.
עמיר פרץ: זה שנשים מקבלות את אותן זכויות אחרי לידה, לא משנה אם האישה היתה אישה שהרוויחה קודם 100 אלף ₪ בחודש או הרוויחה 10,000 ₪ בחודש.
עמיר פרץ: זה אחד המבחנים החשובים ביותר במבט שלנו על ילד.
עמיר פרץ: הרי מדוע אני מתנגד למשל לדיפרנציאציה בנושא קצבאות ילדים.
עמיר פרץ: יש הרבה פעמים טענות מוצדקות.
עמיר פרץ: באים ואומרים לך, תגיד, מה שרי אריסון צריכה את הקצבת ילדים, למה צריך לתת לה בכלל?
עמיר פרץ: תקח את הכסף תן רק למגזר מסוים, לאוכלוסיה מסוימת בנשים, אולי הן תקבלנה יותר.
עמיר פרץ: אני רוצה שתדעו, העניין שהקצבה מגיעה לחשבון של האישה הוא לא מקרי.
יוליה מלינובסקי: הוא לא של אישה הוא של המשפחה.
עמיר פרץ: זה נכון אבל זה לא מקרי כי אנחנו לא רוצים לצבוע שום משפחה בכתם של תדמית, הנה מי שמקבל את זה זה רק עניים וחלשים.
עמיר פרץ: כי ילד הוא ערך, הוא ערך בפני עצמו, והקצבה צריכה להגיע אליו.
עמיר פרץ: דבר נוסף, אני כיושב ראש ועדת העבודה והרווחה לפני 15 שנה, 20 שנה, אז גם מעמד האישה היה בתוך הוועדה, כי אני הרי ויתרתי על זה, אני הקמתי את הוועדה למעמד האישה.
עמיר פרץ: כאשר פנוי אלי בכנסת ואמרו - - - יעל דיין, יוזמה של יעל דיין, ותמר גוז'נסקי יזמה את הקמת הוועדה לשלום הילד, שתיהן, שתי הוועדות האלה היו בתוך ועדת העבודה והרווחה.
עמיר פרץ: בשביל להתחיל תהליך כזה צריך שיושב ראש הוועדה יסכים.
עמיר פרץ: אני מאוד הסכמתי כי באמת חשבתי שצריך לתת ייחודיות לטיפול בנשים בכל תהליך החקיקה.
עמיר פרץ: ואני אומר באופן הכי מפורש, קצבת הילדים הזו היא אחד המבחנים לדרך שהחברה הישראלית תופשת את המשפחה, את האישה.
עמיר פרץ: כי ברגע שקצבת הילדים תהיה דיפרנציאלית ולא אוניברסלית זה אומר, מה שקרה לנו כשעשינו את הניסיון הזה.
עמיר פרץ: עשינו פעם אחת ניסיון כזה שהמעסיקים היו אמורים לשלם לנשים או למשפחה את קצבת הילדים.
עמיר פרץ: הילדים היה צריך לתבוע אחר כך את הביטוח הלאומי ולבקש ממנו.
עמיר פרץ: כל שנה נוצרו בביטוח הלאומי קרוב ל-50 מיליון ₪ שאין להם דורש.
עמיר פרץ: כי ביום שמתחילים מבחני הזכאות ומשפחה צריכה לעבור את כל התהליך של להביא את התלושים ולהוכיח שהיא עומדת ברף הזכאות, והיא תבוא לשם והוועדה תגיד לה לא, אתם מכניסים 200 ₪ יותר מהרף אז לא מגיע לכם, כן מגיע לכם.
עמיר פרץ: דבר ידוע, כלל ידוע, ובזה אני אסיים, כי אני באמת חושב שהנושא הזה כל כך חשוב וכדאי לרדת לפרטים, אבל כדאי שתזכרו דבר אחד.
עמיר פרץ: כלל ידוע במימוש זכויות - עשירים מממשים זכויות יותר מאשר עניים.
עמיר פרץ: ככל שאתה אדם חלש יותר, אתה יודע פחות לממש את זכויותיך.
עמיר פרץ: הסיכוי שמישהו מכם יגיש את הבונזו כחלק מההוצאות של המפעל כי הכלבים שומרים על המפעל הוא קטן.
עמיר פרץ: חלק קטן מכן מגישות את כל הטיפולי שיניים וכולי וכולי.
עמיר פרץ: כלל הוא, ככל שאתה חזק יותר אתה מממש את הזכויות המגיעות לך.
עמיר פרץ: ככל שאתה חלש יותר אתה מתקשה למממש אותם.
עמיר פרץ: ולכן, דווקא מירב עכשיו שעוסקת בעניין של השריפות והייתה שם והיא חלק מעורה מה שנקרא, אז תדעי, שבניגוד למה שאומרים אני אומר לך שהחבר'ה האלה עם השריפה הולכים לעבור תקופה קשה מאוד.
מירב בן ארי: למזלם יש שר אוצר שמגוייס אתה יודע.
מירב בן ארי: באמת מגוייס לנושא - - -
עמיר פרץ: אבל זה לא יעזור.
עמיר פרץ: אני אמרתי להם בחיפה, אחרי ששר האוצר היה והודיע מה שהודיע, אמרתי להם, נדבר מחר.
עמיר פרץ: כי כשיגידו לו, עם כל הכבוד, החוק לא מתיר לך לשלם במקום חברות הביטוח.
עמיר פרץ: כי הוא רצה לעשות דבר פנטסטי.
עמיר פרץ: הוא לא יכול.
עמיר פרץ: הוא לא יכול לשלם במקום חברות הביטוח ואחר כך - - -
עמיר פרץ: זה מה שהוא חשב ביום הראשון ואז אמרתי לראש עיריית חיפה, תקשיב, אין מה לעשות, אני מכיר אותם, את החבר'ה של מס רכוש, אנחנו היישוב המופצץ בשדרות, אני יודע מה עוברים האנשים שחוטפים טיל לתוך הבית ואז בא איש ממס רכוש ואומר רגע מה, הווילונות, אחד הולך ימינה, אחד שמאלה, נשרף לך רק חצי הווילון הימני.
עמיר פרץ: אני משלם לך רק על החצי וילון.
עמיר פרץ: איפה אני אמצא עוד חצי וילון שמתאים לחצי וילון ההוא?
עמיר פרץ: עד כדי כך.
עמיר פרץ: ולכן, מימוש זכויות הוא הדבר החשוב ביותר.
עמיר פרץ: אם את ביום הזה, וכמובן בעזרתה של היושבת ראש, בעזרת כולנו, תהיה יותר מאשר הגדלת זכויות, שזה חשוב, כלים למימוש הזכויות.
עמיר פרץ: כלים למימוש הזכויות.
עמיר פרץ: המדינה צריכה ללמוד לייצר כלים לתת לאנשים לממש את זכויותיהם.
מירב בן ארי: תודה רבה, חבר הכנסת פרץ.
מירב בן ארי: סימונה מורלי, מנכ"לית הרשות העירונית למאבק בהתמכרויות ואלימות.
<סימונה מורלי: אני מנכ"לית תאגיד עירוני של עיריית אשדוד.
<סימונה מורלי: ככה בנימה אישית, אז אני סגן אלוף במילואים והייתי ראש ענף תותחנים 25 שנה.
<סימונה מורלי: וזה גם מדבר בעד עצמו עם שלושה ילדים ושני נכדים.
<סימונה מורלי: וגם פעילה במועצת נשים עירונית ומקדמת בעיקר את נושא שיוויון הזדמנויות לאוכלוסייה של נשים יוצאות הקהילה האתיופית.
<סימונה מורלי: זה בנימה האישית.
<סימונה מורלי: אז קודם כל תודה על המעמד ומברכת על הנושא הנדון בהיבט של ההורי כי אנחנו יודעים שבעצם המשפחה היא התא החיברות הראשון שאנחנו מדברים וההורים שם הם אלה שמובילים.
<סימונה מורלי: אבל קצת על המרכז ואיפה הוא נמצא כי הוא לא נמצא בואקום.
<סימונה מורלי: אשדוד, עיר שלישית בגודלה, 250 אלף תושבים, השכילה להעמיד תאגיד עירוני והשכילה עוד יותר לבנות מרכז להורות משמעותית.
<סימונה מורלי: אני מזמינה את כל באי המקום לבוא ולהיחשף.
<סימונה מורלי: זה לא רק מבנה מדהים שמדבר בשם עצמו, אלא זה הקונספט והתפיסה העירונית המדברת על עיר לכל תושביה שבכללם זה ההורים - - -
איילת נחמיאס ורבין: סימונה אני אעיר, זה מודל בעיני לחיקוי לכל עיר בארץ.
איילת נחמיאס ורבין: באמת אני מוכרחה להגיד לכם, אני אומרת את זה בכל מקום.
איילת נחמיאס ורבין: אני אוהבת לנסוע לשם זה ממש - - - אני פועלת, אני כמו שליחה שלהם, אני פועלת לשכנע ראשי ערים להקים מרכזים כאלה.
<סימונה מורלי: אז קצת על המרכז.
<סימונה מורלי: המרכז מצד אחד מכשיר, מנחה הורים וכולל התמחויות.
<סימונה מורלי: מכשיר לתעודה שמוכרת על ידי משרד החינוך מחד ומאידך הוא מביא לידי יישום בכל רגע ומקום, ונמצאת פה קולגה שלי, אושרת, שגם ניהלה בית ספר.
<סימונה מורלי: שאנחנו מפתחים שם מודלים של מנחת הורים בית ספרית.
<סימונה מורלי: מנחה שנמצאת בתוך הסגל הבית ספרי ונותנת מענה, מתוקצב על ידי העירייה, מענה לכל ההורים שהם באי בית הספר.
<סימונה מורלי: מחד היא עושה הכשרת סגלי הורים-מורים, ומאידך גם סופר נני שמוכוונים לפי היועצת לילדים שהם יותר מאתגרים.
<סימונה מורלי: כל המודלים מיושמים כבר שנים ורק תופסים תאוצה, מודל נוסף הוא מודל במקומות עבודה כגון: נמל אשדוד, אלתא, אגן כימיכלים.
<סימונה מורלי: אנחנו בקשרי - - - מנחת הורים נמצאת שם במפעל, לסבר קצת את האוזן, באלתא, עד שמגיעה הסעה מנחת הורים נותנת מענה לעובדים שהם, סביר להניח גם הורים, וכשהוא כהורה גם פנוי אז הוא גם פרודוקטיבי יותר במקום העבודה.
<סימונה מורלי: אנחנו מנגישים את השירות בשש שפות, אנחנו עיר רב תרבותית קולטת עלייה.
<סימונה מורלי: אנחנו גם מנגישים את זה למגזרים שונים כמו המגזר החרדי למשל.
<סימונה מורלי: אנחנו מנגישים את השירות הזה, מתאימים חליפה לפי מידה.
<סימונה מורלי: מעבר להצגת המודל המוניציפלי שכאן אני חושבת שהוא יכול להוות מודל וכן ללכת לכיוון ופה אתם כחברי כנסת, אפשר להרים את הכפפה וליצוק את המודל הזה בכל עיר - - -
עמיר פרץ: על איזה היקף משפחות מדובר אבסולוטית?
<סימונה מורלי: שנה שעברה נתנו מענה ל-8500 הורים.
<סימונה מורלי: גדלנו משנה קודמת ב-6000 - - -
מירב בן ארי: כל המרכז הזה הוא במימון של הרשות?
<סימונה מורלי: רובו.
מירב בן ארי: והשאר?
מירב בן ארי: יש השתתפות גם של ה - - -
<סימונה מורלי: יש השתתפות מאוד סימבולית.
<סימונה מורלי: לשלוש סדנאות, למשל, 50 ₪.
<סימונה מורלי: באמת סמלי כי אנחנו לא מאמינים בחינם טוטאלי כדי לתת רצון ומוטיבציה.