GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איריס מנדה בן יעקב: בוודאי, בוודאי - - - אם תתני לי לסיים אני אוכל, אנחנו יושבים בשולחן עגול - - -
עליזה לביא: חברים יש פה גם תהליך של למידה ואנחנו מבקשים להגיע לאיזשהו - - - אוקיי?
<איריס מנדה בן יעקב: אז מי שנמצא איתנו בשולחן העגול זה איגי, חושן, מעברים, הבית הפתוח, שובל, כולם איתנו ועוד אגפים במשרד החינוך כדי שזה לא יופקד אך ורק בידי שפ"י, זה קידום נוער, היחידה לעובדי הוראה, זכויות הילד, הלשכה המשפטית ועוד ועוד אגפים במשרד החינוך.
<איריס מנדה בן יעקב: כולם יושבים יחד בשולחן עגול זו השנה השנייה כדי לחשוב איך אפשר להעמיק את העשייה.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו אתמול הוצאנו קול קורא לתקנה תקציבית.
<איריס מנדה בן יעקב: פתחנו תקנה תקציבית בנושא כדי שארגונים יוכלו להיכנס לבתי הספר זה בזכות חברת הכנסת, מירב בן ארי, שעזרה לנו הרבה בנושא הזה - - -
עליזה לביא: יפה, ראוי לברך אותה.
<איריס מנדה בן יעקב: וארגונים יכולים להיכנס לבתי הספר להרצאות גם לגננות בנושא של רגישות מגדרית, חינוך מגדרי ומשפחות הקשת בגנים וביסודיים ובבתי הספר, חטיבת ביניים ותיכונים הארגונים יוכלו להיכנס להרצאות, לסיפור אישי והמחנכות, המורות, יעבדו את הסיפור האישי לפני ואחרי.
<איריס מנדה בן יעקב: זאת אומרת, זה סדנאות שאנחנו הכנו אותם.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו הכנסנו בנוסף לזה את הארגונים למסלול, יש לנו מסלולים כי לא כל אחד יכול להיכנס למערכת החינוך.
<איריס מנדה בן יעקב: יש מאגר תכניות של משרד החינוך .
<איריס מנדה בן יעקב: כרגע חושן נמצאים במסלול הירוק ואיגי והארגונים האחרים בדרך למסלול הירוק כדי שמנהלי בתי ספר יידעו שיש להם אור ירוק מהמטה במשרד החינוך, זאת אמירה שלנו, שאנחנו רוצים שיעסקו בנושא.
<איריס מנדה בן יעקב: בחמד יש לנו כל מיני נקודות תורפה, ההנהגה של החמד עשתה יום עיון לכל המנהיגים שלה והייתה אמירה מאוד מאוד ברורה של רבנים בנושא של הלהט"בים שלא מוקיעים אותם ולא מוציאים אותם מבית הספר, הם שלהם, הם ילדי מערכת החינוך.
<איריס מנדה בן יעקב: יש מקומות שיותר קשה, החברה הערבית שאנחנו לאט לאט גם לשם אנחנו נכשיר לבבות ובתקווה שגם לשם זה יכנס.
עליזה לביא: אז אני רוצה בבקשה לקראת סוף המושב הבא, שמשרד החינוך יבוא ויציג כאן בוועדה גם את התכניות וגם את התכניות של חמד.
עליזה לביא: חמד זה נפרד אז אנחנו נבקש גם מהחמד וגם ממשרד החינוך הצגה של התכניות כאן בוועדה.
עליזה לביא: הזמן מתקצר ואני רוצה, אם יש מישהו/מישהי שרוצים לשתף אותנו בחוויה מול שוטר/שוטרים לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור למשטרה.
עליזה לביא: מישהו?
<קריאה: נשמע מאיים.
עליזה לביא: אוקיי בסדר.
<תאלין אבו חנא: יש לי משהו להגיד.
<תאלין אבו חנא: אני רוצה לדבר רק בצורה - - - תאלין אבו חנא, יש לי המון מה לדבר אני אנסה לקצר.
<תאלין אבו חנא: רק לגבי הנושא הזה אני אתמקד עכשיו.
<תאלין אבו חנא: אני בתור טראנסית שעברה שינוי מין ורשום לי אפילו נקבה בתעודת זהות, שוטרים עד היום בזמן שהם קולטים שאומרים שאני טרנסית אז הם עדיין פונים אליי בלשון של זכר ומנסים להשפיל אותי ולקחת אותי לרמות נמוכות, ואפילו שכן רשום לי בתעודת זהות נקבה.
<תאלין אבו חנא: אז זה רק מה שרציתי להעביר.
<תאלין אבו חנא: ודבר אחר שאני רוצה לדבר על החוויה שלי ומהצד שלי.
<תאלין אבו חנא: קודם כל אני רוצה להתמקד במגזר הערבי כי אני באתי ממקום הזה.
<תאלין אבו חנא: קודם כל אין לנו שום התפתחות ושום מודעות לא גם בשיעורי מין כמו שאומרים, או במשהו אחר, בחיים לא דיברנו על דברים כאלה.
<תאלין אבו חנא: בכלל דווקא אם ילד מתנהג בצורה שהיא מינית, חד מינית, בין גבר לגבר, מענישים אותו בבית ספר.
<תאלין אבו חנא: המורה באה ומענישה אותו והיא לא מנסה להתמקד בבעיה שלו ולדבר על הדברים שמפריעים לו ובגלל זה אנחנו נהיה, כל המגזר נהייה יותר סגור ואין הרבה יציאה מהארון כמו שאומרים.
<תאלין אבו חנא: מתחילים לפחד בכלל לדבר על המיניות שלהם ועל מי שהם בכלל וככה זה גדל כל הכאב הזה והסבל שילדים קטנים היום מגלים את המיניות שלהם ועוברים את כל הסבל הזה ואחרי זה גם כשיש להם דחיקה מהמשפחה, שגם המשפחה לא מקבלת את המקום הזה אז הם בורחים למקום שהכי מקבל אותם ומחבק אותם בזמן שהוא נותן להם סכין בגב שזה מעגל הזנות.
<תאלין אבו חנא: שהם מגיעים למעגל הזה בתל אביב או בכל מקום אחר, שהם חושבים שזה המקום היחידי שבאמת מחבק אותם איפשהו.
<תאלין אבו חנא: אני יודעת שקליינטים יכול להיות שהם מחמיאים, פתאום מתחילים כן לדבר איתם בלשון נקבה אז מתחילים לקבל, לראות שיש פה קבלה ומתחילים גם להתאהב במקום הזה ולהתרגל לרמת חיים אחרת.
<תאלין אבו חנא: ואז מתחילים להבין שכל זה שקר באמת וזה לא מה שנכון ובגלל זה אני מבקשת שיהיה כן עוד תמיכה בכל המגזרים לנושא הטרנסי, שתהיה מודעות, שתהיה גם תמיכה הרבה - - -
עליזה לביא: אני מניחה שלא היו לך מודל לחיקוי אז כשבאים אלייך ומבקשים עצה חבר'ה צעירים לאן את - - -
<תאלין אבו חנא: אני רוצה לבקש שתהיה כן תמיכה בכל מיני פרויקטים שעושים למען הטרנסיות בישראל או בכל מקום.
<תאלין אבו חנא: כשאני למשל דוגמא שהכי בסיסית, אני באתי וצמחתי מפרויקט הכי קטן שזה מיס טרנס ישראל 2016 שזה הראשון בהיסטוריה וזכיתי ובגלל שקיבלתי את המודעות הזאת אני ייצגתי את ישראל בתחרות הבינלאומית וזכיתי במקום שני ודגמנתי לחברה עולמית והיום אני משהו בעולם הזה.
<תאלין אבו חנא: למה?
<תאלין אבו חנא: כי קיבלתי מקום.
<תאלין אבו חנא: אנחנו באמת יפות, חכמות, פשוט תנו לנו מקום ותנו לנו הזדמנות לבוא, לדבר וגם לקחת - - - אני איבדתי את החזה של אמא שלי שהייתי מניחה את הראש שלי עליו ובוכה אז לפחות תתנו לי עוד חזה שמגיע לי באמת.
<תאלין אבו חנא: אני פשוט בנאדם כמו כולם ורוצה לחיות כמו כולם ואני מניחה שכל טרנסית פה רוצה את הדבר הזה.
<תאלין אבו חנא: רק את הפינה החמה הזאת לבוא, לדבר, כי אפשר לפתור את כל הבעיות שלנו היום בדיבור כי אנחנו בני אדם.
<תאלין אבו חנא: תודה רבה.
עליזה לביא: חבר הכנסת, נחמן שי, תודה שהצטרפת.
נחמן שי: תודה רבה, אני מצטער שהחמצתי חלק מהדיון, אבל זה יום שאנחנו רצים בו מוועדה לוועדה.
נחמן שי: אני רוצה רק לתת איזשהי פרספקטיבה יותר רחבה.
נחמן שי: אני גם זוכר דברים כי אני אולי קצת יותר מבוגר מהקבוצה פה ואני אומר לכם שחל שינוי עצום, דרמתי בחברה הישראלית וקשה לראות את זה כי יש דור צעיר של אנשים שנכנסים למעגלים האלה, יוצאים מהארון ואצלי לא יצאו מהארון.
נחמן שי: שלא יהיה לכם ספק, אני בטוח, אני יודע שהיו חברים, חברות שלא היו מוכנים לעשות את המעברים האלה והיום אתם עושים את זה.
נחמן שי: אולי לא עושים את זה כולם, עדיין יש פחדים, אין לי ספק בזה, אבל יש הרבה יותר אומץ ותעוזה גם מצדכם, העדויות האלה שבאות אל השולחן הזה, וגם נכונות יותר גדולה לקבל.
נחמן שי: זה לא במאה אחוז, אני יודע שיש הסתייגויות, אני יודע שיש מקומות שקשה לבוא לשם, אני יודע שיש התבטאויות איומות ונוראות.
נחמן שי: אבל בסך הכל כשמסתכלים על התמונה אז אפשר להתעודד ואתם תראו את עצמכם כאלה ששוכבים על הגדר בשביל שאלה שיבואו אחריכם כבר יהיה להם יותר קל והם יוכלו לחיות.
נחמן שי: את לא מאמינה, את לא חושבת?
<קריאה: לא מוכנה לשכב על הגדר, לא תודה, אני רוצה לחיות.
נחמן שי: תמיד יש נחשונים.
נחמן שי: אתם לא הדור הראשון כי כבר היו לפניכם פה.
נחמן שי: אני בכנסת רק בלבד בכנסת רואה משנה לשנה איך האירוע הזה מתעצם ומשתתפים בו יותר ובאים יותר אנשים לבית הזה וזה הופך להיות חלק בלתי נפרד מאיתנו, מההוויה של הכנסת.
נחמן שי: זה לא דבר של מה בכך שאפשר ככה להגיד, אז מה.
נחמן שי: והמצעדים, זה משהו, בישראל עצמה יש לה - - - אני יודע שזה לא תמיד נכון כי בפנים אנחנו יודעים את המאבקים, אבל כלפי חוץ כשאנחנו מסתכלים היא נחשבת כמדינה שמקבלת, שמוכנה להתחבר.
נחמן שי: אחר כך אנחנו נתקלים בחקיקה, עליזה יודעת, בכל מיני פינות כאלה ואחרות.
נחמן שי: אז זה דבר שצריך לחשוב עליו במונחים אופטימיים בסופו של דבר.
נחמן שי: יחד עם זאת, אני יודע שיש הרבה אומללות והרבה עצב והרבה כעס והרבה תסכול, גם פה שמעתי קצת.
נחמן שי: עם זה אנחנו שותפים שלכם.
נחמן שי: אני אומר לכם, אני חבר בוועדה הזאת, כרגע זאת עליזה, עאידה גם הביאה לכאן לא מעט סיפורים של הקהילה ואנחנו איתכם ביחד במאבק הזה ואני מאמין שביחד נחולל שינוי ושנסת
נחמן שי: כל על זה עוד 20 שנה, מקווה שכולנו נהיה פה, אחורה, נראה שהיינו בעוד תחנה אחת ובעוד מקום אחד שהלכנו בו הלאה.
נחמן שי: אז תודה רבה לכולכם.
עליזה לביא: אני נתתי לך את רשות הדיבור קודם, בבקשה.
<יעל דורון: שמי יעל דורון אני מנהלת הוסטל בית דרור בתל אביב.
<יעל דורון: קודם כל תודה רבה באמת על האפשרות לעשות דיון כזה חשוב.
<יעל דורון: אני אתחיל ואספר משפט ששמעתי כבר לפני כמה שנים מהנערות הטרנסיות אצלנו בבית דרור.
<יעל דורון: זה בית מחסה היחיד בארץ לנוער להט"ב שנפלט מהבית על רקע נטייה מינית או זהות מגדר.
<יעל דורון: מישהי, אחת הנערות הטרנסיות אמרה פעם, אם את טרנסית יפה את חייבת להיות זונה.
<יעל דורון: עם המציאות הזאת אנחנו מנסים להתמודד ולנסות לשנות קצת את החשיבה, אבל עם זה הן הולכות הרבה פעמים.
<יעל דורון: קודם כל הן אומרות שהעולם הוא כל כך לא מקבל את נושא הטרנסג'נדריות אז אם גם ככה לא מקבלים אותנו והופכים אותנו ללא נורמלים בוא נלך עד הסוף ונהיה הכי בקצה החברתי ואז משם הדרך אל הזנות היא מאוד מהירה.
<יעל דורון: הן גם באמת מאמינות שיש שם - - - אני חייבת לומר, דיברו פה מקודם על זה שזה, כמובן שזאת אסטרטגיית הישרדות, אבל הרבה פעמים היא לא קשורה בכלל לכסף.
<יעל דורון: וצריך להפריד זנות נשים, זנות בנים - - -
עליזה לביא: לא, את שמעת פה על קבלה, על פינה חמה, על תמיכה, חיבוק שנלקח באמצע החיים.
<יעל דורון: יש הרבה מאוד רווחים משניים ומה שתאלין אומרת הוא מדוייק לחלוטין ואני נתקלת בו אצל ילדות בנות 14 ו-15 ולצערי אני הרבה פעמים שואלת את עצמי לאן הן הולכות להגיע כי אין הרבה לאן להגיע.
<יעל דורון: אני כן אומר שאחת הנערות שהיא כיום - - - היא הגיעה לבית דרור בגיל 13.5, להיות לגמרי בגיל כזה ללא עורף משפחתי המדרון הוא כל כך מהיר.
<יעל דורון: ואני שאלתי אותה, אני לעולם לא אגיע לזנות, לעולם.
<יעל דורון: למרות שגם אני מתוך הקהילה, אני אשה לסבית.
<יעל דורון: למה אני לא אעשה את זה ואת כן עושה את זה, והשארתי את זה פתוח וקיוויתי שהיא תעשה עם עצמה איזשהי חשיבה למה היא כן וזה ברור לגמרי היא אומרת, כי אני קוקסינלית.
<יעל דורון: הן גם יודעות להפריד ולהגיד מה זה טרנסג'נדרית, מה זה קוקסינלית, הן משתמשות בזה כאיזשהו מיקום של "אני קוקסינלית ואני עכשיו אהיה בהר ציון" שזה המקום שהן הרבה פעמים הולכות אליו.
<יעל דורון: אני חייבת לומר, רוב הלקוחות שמגיעים לנערות בזנות טרנסג'נדריות הן לקוחות, לפחות מתיימרים להיות סטרייטים.
<יעל דורון: אז גם את זה צריך לשים על השולחן.
<יעל דורון: אני כן אגיד, ביקשת לשמוע התייחסות לגבי משטרה, שני דברים חשובים שיש לי לומר: אחד, זה באמת נכון, הן מספרות רובן במיוחד - - -
מיכל רוזין: יש משמעות לעובדה שאמרת עכשיו, סליחה באמת אני שואלת לא מקטלגת.
<יעל דורון: למה?
מיכל רוזין: כשאת אומרת מי זהות הלקוחות, האם יש משמעות?
<יעל דורון: אני מנסה לחשוב מה גורם לגבר, יש גברים שהולכים ספציפית לנערות בזנות שהן טרנסג'נדריות.
מיכל רוזין: לא, אני פשוט חייבת לומר שלא מעניין אותי מה האינטרסים או מה מוביל אותם.
<יעל דורון: אבל זה ביקוש והיצע.
מיכל רוזין: ביקוש והיצע צריך לעצור אותו על ידי הפללת לקוחות השאלה מה הזהות המגדרית המינית של הלקוח - - -
<קריאה: אלאיה רוצה לענות?
<יעל דורון: יש משמעות כי הרבה פעמים באים ואומרים זה בטח ההומאים שהם גם הלקוחות ואני באה ואומרת זה החברה.
<אלאיה הוף: יש לזה חשיבות כי כמו שתאלין אמרה את זה יש בזנות איזשהו חיפוש אחרי מקום להיות מי שאת, לגמרי מי שאת, ואת מחפשת להרגיש נחשקת כאישה באותו מקום ואם דחו אותך מכל מעגל חברתי אז את מגיעה לאיזשהו מקום שפעם ראשונה את מנהלת את העסק ואת מחליטה ואחרייך רודפים פעם ראשונה.
<אלאיה הוף: את לא צריכה לרדוף אחרי מקומות עבודה.
<אלאיה הוף: העבודה באה בשבילך.
<אלאיה הוף: אז זה כן משנה שזה גברים סטרייטים באיזשהו מקום כי יש איזשהו, בזנות, מעבר למפלט כספי זה איזשהו מפלט לאישור עצמי.
<אלאיה הוף: הרבה בנות רואות שם באמת אישור לזה שהן נשים ושהן נחשקות כנשים ושבאמת מישהו רוצה אותן כי הן נשים.
עליזה לביא: יעל רק את המשפט סיום שלך על מה - - -
<יעל דורון: אז אני אגיב ואומר קודם כל שמי שקורא לזנות בשביל כסף קל אז צריך לשנות את ההגדרה - - -
עליזה לביא: משפט למשטרה כי אני רוצה להעביר את רשות הדיבור.
<יעל דורון: אז קודם כל אחת הנערות אצלנו סיפרה, היא קיבלה דו"ח משוטר על שימוש לא נאות או שימוש חריג בכביש.
<יעל דורון: זאת הייתה ההתייחסות של השוטר - - -
מיכל רוזין: יש עבירה כזאת בחוק?
מיכל רוזין: חשבתי שזה רק בווייז.
נחמן שי: היא עלתה על המדרכה תוך כדי תנועה?
<יעל דורון: היא עמדה בהר ציון על הכביש, עשתה זנות - - -
מיכל רוזין: היא סיכנה את הציבור והפריעה לתנועה
נחמן שי: אני למשל חושב שישראל כץ משתמש המון פעמים בשימוש חריג.
עליזה לביא: אם הוא היה שומע עכשיו את ההשוואה.
<יעל דורון: הוא אקט השפלתי, בוטה, אפילו בוועדה של עאידה או של קארין אלהרר בוועדת ביקורת המדינה הייתה בקשה מיוחדת מהמשטרה להסביר ולנמק למה הם ממשיכים לפנות לטרנסג'נדריות וטרנסג'נדרים במגדר שרשום בתעודת הזהות ולא על פי הבקשה שלהם.
<יעל דורון: זה עוד פעם לתת גושפנקא לכך שהן גם ככה מודרות מהחברה ולא מקבלות כבוד אדם בסיסי אל נושא המגדר שלהן.
עליזה לביא: אני רוצה לבקש לבקר בבית דרור, אנחנו נצא לסיור של הוועדה.
<אנה קליימן: ברשותך, אני אשמח להוסיף משהו ממש באותו נושא.
עליזה לביא: רק תציגי בבקשה.
<אנה קליימן: אנה קליימן מהוועד המנהל של הבית הפתוח בירושלים לגאווה וסובלנות.
<אנה קליימן: אז אני באמת אדבר ממש בקצרה כדי לא לקחת זמן.
<אנה קליימן: אנחנו בירושלים, בהמשך למנהלת של בית דרור, אנחנו בירושלים כבר ביוזמה דיי ארוכה לפתוח shelter פה בירושלים לנוער שנמצא בסיכון להתדרדר למקום הזה שאנחנו דנים בו עכשיו.
<אנה קליימן: אנחנו עובדים עם הרווחה, אנחנו עובדים עם קרן גדולה וגם עם מכון חרוב בהנהלת ציפי נחשון מהרווחה.
<אנה קליימן: למעשה הדברים האלה, שלטרים ובית דרור הם במקום מסוים, הם טיפולים שהם יותר בדיעבד ואנחנו - - - זאת אומרת, קודם כל אבקש מחברות הכנסת ומכל מי שנמצא פה ויש לו אוזניים לשמוע, לעזור לכל יוזמה שכזו, במיוחד ליוזמה שכרגע הבית הפתוח שם על השולחן גם ברווחה וגם על שולחנות אחרים.
<אנה קליימן: מעבר לזה, גם לנסות וליזום וליצור קשרים עם ארגונים גאים ברחבי הארץ בגלל שהטיפול הזה מעבר לזה שהוא יהיה טיפול ואיזשהו פתרון למצב בדיעבד הוא יכול גם לתפוס את אותם בני נוער ואנשים במצוקה ונשים במצוקה מכל הקהילה הלהט"בית על כל גווניה, בין אם זה גברים הומואים באתרי היכרויות וכולי ובין אם זה הקהילה הטרנסג'נדרית וכל אדם שנפלט למקום הזה ויכול מאוד מאוד להתדרדר - - -
עליזה לביא: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לרפ"ק ישראל לוי, קמ"ד נפגעי עבירה במשטרת ישראל.
<ישראל לוי: קצין חקירות, מדור נפגעי עבירה.
<ישראל לוי: שלום לך.
<ישראל לוי: קודם כל – א' אני מצטער לשמוע על מה שהיה ואני לא אתייחס נקודתית לכל אירוע, אבל כן אני אסתכל ואבחן את כל התהליך שקרה מול הקהילה.
<ישראל לוי: אני נמצא בקשר רציף עם נציגי הקהילה, נמצאת פה עובדת סוציאלית, דפנה, של המרכז הגאה.
<ישראל לוי: אני נמצא עם הנציגים מישראלה של הטרנסג'נדרים בקשר רציף וזה ממש לא בדיחה, בכל שעה, הם מתקשרים אליי חופשי והיא כבר חברה טובה הפכנו להיות.
<ישראל לוי: זמן רב אנחנו מקיימים ישיבות ובמהלך הישיבות הקהילה העלתה בעיות נקודתיות שיש בקהילה וגם מול האינטראקציה עם המשטרה.
<ישראל לוי: דוגמא אני אתן לכם לגבי החיפוש.
<ישראל לוי: איך מחפשים בגוף של טרנסג'נדר.
<ישראל לוי: הוצאנו הנחיה מפורטת בשטח איך לחפש.
<ישראל לוי: עוד דוגמא שהייתה, איך לפנות לטרנסג'נדר כגבר או אישה.
<ישראל לוי: גם הוצאנו על פי בקשתו, הקהילה אמרה, הפתרון הוא שתפנו קודם כל לטרנס ותדברו איתו איך הוא רוצה, תשאלו אותו ורק אז תפנו אליו.
<ישראל לוי: גם זה הוצאנו הנחיה.
<ישראל לוי: נבנתה הרצאה מדהימה שדפנה העבירה אותה להשתלמות לעבירות מין, היא תפרט על זה.
<ישראל לוי: בהשתלמות לחוקרים.
עליזה לביא: מי זו דפנה?
<דפנה עינר: אני עובדת סוציאלית קלינית, פסיכותרפיסטית, מנהלת את היחידה לייעוץ וכיוון במרכז הגאה.
עליזה לביא: אז אתם מדברים כרגע על שיתוף פעולה ביניכם.
<ישראל לוי: היא תגיד, אני אעמוד בצד.
<ישראל לוי: וזה לא קלישאה, זה פשוט יש רצף ואני אשמח אם יש בעיה או נקודה כלשהי, יש לי נציגים שאני עובד מולם, דפנה עובדת מולם, ישראלה גם בקשר איתי, אבישי - - - יש נקודות - - - גם בקבוצה, אנחנו בקבוצת עבודה למניעת אלימות מינית בין משרדית שגם שם נציגים.
<ישראל לוי: מה שיש אנחנו בכיף נעזור, בכיף נדבר ובכיף נשמע.
עליזה לביא: שמחה מאוד לשמוע על הרוח של הדברים, על הנכונות וההכלה.
עליזה לביא: לא תמיד זה היה כך וודאי חייבים להמשיך כי גם כאן כששאלתי אם יש שינוי בשטח אמרו לי לא כל כך, אבל זה לוקח זמן.
עליזה לביא: רוח המפקד היא זו שמשרה גם על האנשים בשטח שנותנים בסופו של דבר את הדו"חות על שימוש חריג בכביש אז - - -
<ישראל לוי: אני לא אתייחס לזה.
עליזה לביא: אתה יודע, ברגע שיש כתובת ומגיעה נערה לבית דרור וזה לא נמצא בהלימה עם הדברים שנמצאים כאן בוועדה יש למי לפנות.
עליזה לביא: יש לנו ארבע דקות לסיום הדיון אז אני - - -
<דפנה עינר: אני רוצה להתייחס, בניתי הרצאה מאוד ארוכה והחוקרים היו מאוד סקרנים, שאלו הרבה שאלות אז ישראל הבטיח לי שבקורס הבא יהיה יותר זמן.
<דפנה עינר: אבל אחד הדברים שכן היה לי חשוב לדבר עם החוקרים וחשוב גם שיעלה פה זה על תרבות, תרבות של פגיעה מינית בתוך הקהילה ההומואית ולא תמיד יודעים להגדיר את זה כפגיעה או כזנות, אבל התרבות הזאת שמישהו מגיע למסיבה והוא מגיע על סמים והוא רוקד בלי חולצה אז אם הוא רוקד בלי חולצה אז אפשר לגעת בו ואפשר לשלוח אליו ידיים ואפשר לדבר אליו בכל מיני צורות, זה במועדונים.
<דפנה עינר: כמובן, כמו שרעות, את אמרת, מה שקורה באפליקציות, אני חושבת על נער בן 14-15 לפעמים פחות נכנס לאפליקציית הכרויות הוא רואה שם, אני לא יכולה לחזור על הדברים, על הפניות, על השפה הבוטה שהיא לכשעצמה פגיעה מינית.
<רעות גיא: על הסימנים של הדולר.
<דפנה עינר: יש אפשרות ממש לדבר על מין בתשלום.
<דפנה עינר: הדיבור הזה של אתה ממוקם, אתה מאורגן, משהו שנער מאוד מהר לומד שפה שהיא שפה מינית, פוגענית, וזנות היא גם ללכת עם מישהו מבוגר בשביל לקבל סמים וזנות היא גם, כמו שאמרו פה, לקבל מקום לינה תמורת סקס.
<דפנה עינר: זה באמת תחום שאנחנו מתייחסים אליו כתחום אפור.
<דפנה עינר: אנחנו כאנשי המקצוע, מטפלים חושבים שזה לא אפור.
<דפנה עינר: ובאמת הקולות האלה שעולים עכשיו מתוך הקהילה הם חשובים, יש בזה משהו לא פשוט, אנחנו רגילים להיות מותקפים מבחוץ וכל הזמן להצטדק, אבל בהחלט יש הרבה בעיות בתוך התרבות של המיניות בקהילה הגאה.
עליזה לביא: אני חייבת לתת פה רשות דיבור אחרונה ללידור, זיו לידור, את מנהלת הקליניקה המשפטית במרכז הבינתחומי ואחרונת הדוברות.
<זיו לידור: אני אדבר בקצרה, אני פשוט חושבת שזה משלים אולי את מה שאת אמרת לגבי המודעות - - - אני רק אגיד, אני אחראית על תכנית משפט רחוב שמתעסקת הרבה בהנגשת המשפט גם לנערים בסיכון וגם למבוגרים ויש לנו קליניקה שמתעסקת בייצוג נוער.
<זיו לידור: רק לאחרונה הייתה את ההחלטה התקדימית על נערה, על טיפול הורמונלי לנערה טרנסג'נדרית בניגוד להסכמה של אביה.
<זיו לידור: אני חושבת שחלק משמעותי זה גם מבחינת הידע המשפטי והזכויות, בין אם זה בהקשר של מעצר - מה מותר ומה אסור, בין אם זה בהקשר של קידום חקיקה למשל בכל הנושא הפרוץ יחסית הזה של אתרים באינטרנט ומה מוגדר זנות, אגב, מה שדיברת כרגע.
<זיו לידור: אני חושבת ששם יש עוד הרבה מה לעשות.
<זיו לידור: אנחנו מנסים גם לחנך את דור העתיד של משפטנים, זה מה שאני עושה כשאני עובדת עם סטודנטים שהולכים אחר כך להיות יועצים משפטיים, עורכי דין, שופטים.
<זיו לידור: וגם שם זה שינוי עמדות עוד לטווח רחוק, אבל אני חושבת, אני גם קוראת להליך חקיקה בכל מיני תחומים שעוד יש הרבה מה לעשות בהם.
<זיו לידור: למשל, בתי כלא עוד אוכלוסייה שאנחנו עובדים איתה ואסירים שנמצאים ואין להם בכלל איזשהי מסגרת.
<זיו לידור: נשמח לשתף את כולם.
<ליטל: יש לי הערה של כמה שניות מותר לי?
עליזה לביא: שניה כן.
<ליטל: ממש הרבה מהתכניות שדיברתם עליהם כאן הן חשובות ונהדרות, אבל בדרך כלל כשיש קורס אחד או שיעור אחד שעוסק, זה עוסק בדרך כלל בהומואים ובלסביות שאלה האוכלוסיות היותר חזקות.
<ליטל: וממש ממש חשוב לי לקרוא לכל האנשים כאן להתמקד באוכלוסיות היותר חלשות בתוך הקהילה הגאה: טרנסג'נדרים, ביסקסואליות ואמיניות, כל מי שלא יהודייה, רזה, נולדה בישראל, אשכנזית - - -
עליזה לביא: כן, בל, משפט סיום.
<בל אגם: משפט סיום ככה, לא לסכם את היום הזה, אני קודם כל רוצה, חברותיי, חברות הכנסת המדהימות שבחמש שנים האחרונות אני בערך יושבת פה איתכן בהמון ועדות והכל.
<בל אגם: אני יודעת שיש המון דברים לתקן והמון דברים עוד לסדר והמון בעיות שנמצאות בקהילה טרנסג'נדרית, בקהילה הגאה וגם צריך להגיד לכן גם תודה להגיד לכן גם תודה באמת, כי אנחנו כבר נמצאים בשלב הרבה יותר מתקדם מהשלב שהיינו בו, יש פה אנשים אולי חדשים שלא מכירים את השנים האחרונות שעברנו כאן ביחד.
<בל אגם: אני רוצה שאנשים ייצאו מפה גם אופטימיים וחיוביים, אנחנו נמצאים במדינת ישראל, יש לנו המון בעיות, אבל אנחנו מדינה מאוד מכילה ומאוד מקבלת ואנחנו מדינה שאפשר לשאוף איתה עוד קדימה ואני בטוחה שלאט לאט נגיע ונתקדם קדימה.
<בל אגם: אני גם מאמינה שלאט לאט מעגל הזנות יתן לנשים יותר אופציה לצאת משם.
<בל אגם: יש רוח חדשה, גם בקהילה הטרנסג'נדרית של בנות שרוצות להתחיל דרך חדשה וחיים חדשים וזה גם אתן, חלק מכן, אני יודעת שיש לכן אחריות על זה ושאתן נמצאות שם ומגיע להן באמת את הקרדיט ואת הכבוד על זה.
עליזה לביא: אז תודה רבה ובאמת באווירה האופטימית הזאת אני רוצה לסכם.
עליזה לביא: קודם כל אני רוצה להזמין אתכם גם לעקוב אחרי הוועדה, יש לנו אתר באינטרנט, וגם להמשיך את השיחה כאן.
עליזה לביא: יש דיונים רציפים של הוועדה, יש הרבה מהנושאים שעולים כאן לדיון במיגור הזנות שמשליכים גם על הקהילה ושיתנו מענה אז אתם מוזמנים, מי שרוצה, ארגון שלא מקבל באופן קבוע הזמנות לדיונים של הוועדה מוזמן לפנות בסיום לאמאל ולתת את הכתובת, הטלפון ואנחנו נוסיף אתכם למעגל המוזמנים לדיוני הוועדה.
עליזה לביא: נקודות שנרצה להרחיב, אנחנו נרצה להרחיב ולהמשיך כי תראו, הזנות במדינת ישראל עלתה.
עליזה לביא: עלתה בקטגוריות השונות, בקבוצות השונות, בקהילות השונות, אבל המספר של הנמצאים בזנות בקהילה הוא קורע לב.
עליזה לביא: אסור לו להיות שכזה, הוא מלמד על מציאות חיים איומה והמדינה צריכה לתת מענה.
עליזה לביא: החוסן של חברה והמוסריות של חברה נמדדים ביחס שלה למוחלשים ובסקר האחרון של המשרד לביטחון פנים ומשרד הרווחה אנחנו יודעים ממנו שלמעלה מ-70% מהנמצאים בזנות רוצים לצאת והתפקיד שלנו כחברה מתוקנת וכחברה מוסרית זה לבוא ולתת את הכלים ואת המסגרות הטיפוליות והראויות והנכונות.
עליזה לביא: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך להעביר תוך חודש ימים את פירוט כלל התכניות העוסקות במיניות בשוויון בין המינית שמועברות במשרד החינוך ובחמד ואנחנו נבקש לקיים דיון נוסף לקראת סוף המושב הבא.
עליזה לביא: נשמח ללמוד גם על ההשתלמויות וגם על הדרך שבה הדברים נעשים ועל שיתוף הפעולה המרחיב לב שכרגע פירטת בפנינו.
עליזה לביא: כמו שאמרתי נקיים דיון נוסף, כולם יקבלו זימון, על הנעשה במערכת החינוך.
עליזה לביא: הוועדה תקיים סיור בבית דרור כבר במושב הקיץ הקרוב.
עליזה לביא: הוועדה מבקשת מהמשטרה לקבל אליה את ההנחיות שהוציאה לשוטרים בנושא הזה של עבודה של השולחן העגול עם הארגונים.
עליזה לביא: נשמח ללמוד על ההנחיות הללו.
עליזה לביא: אנחנו נמצאים היום בכלל בוועדה בשיג ושיח רחב מאוד מול המשטרה עם שיתוף פעולה מלא, ואני רוצה שוב לברך עליו.
עליזה לביא: אתמול נחשפתי להרצאה של מומחה בשוודיה.
עליזה לביא: בשוודיה בחמש שנים צמצמו את הזנות ב-80%, ושמענו אתמול במסגרת סמינר בינלאומי שמארגן פה ה-OECD, יש פה שותפות בשולחן שהיו, שמענו שאפשר לעשות את זה.
עליזה לביא: בין השאר, תוך שיתוף פעולה מלא עם שוטרים שהם שותפים לתהליך.
עליזה לביא: וברגע שמבינים ששוטרים זה האיש הטוב ולא האיש הרע אז דברים נעשים אחרת וזה בכלל אני אומרת.
עליזה לביא: כי גם אני כשעוצרים אותי על מהירות, אז דבר ראשון הלב דופק, אבל אם אני מבינה שאני לא בסדר אז הלב פחות דופק.
שרן השכל: כן, אבל חשוב להגיד שזה לא שהן לא בסדר, אלא שצריך לשנות גם היחס של המשטרה כלפיהן כי זה כאילו - - - ששוטרים מתגרים או דברים כאלו זה קודם כל לפני - - -
עליזה לביא: לגמרי, לגמרי, אנחנו בעבודה בעניין, שמחה על ההערה, לחלוטין.
עליזה לביא: הוועדה מבקשת מהמשטרה לבדוק את נושא מתן הדו"ח.
עליזה לביא: האם יש באמת שימוש חריג בכביש, אני לא מכירה את זה אז נשמח שתבדוק - - -
<קריאה: יש גם הפרעה לשוטר במילוי תפקידו.
עליזה לביא: הפרעה לשוטר במילוי תפקידו ועוד.
עליזה לביא: אני רוצה להודות לכל מי שהגיע לכאן.
עליזה לביא: לא ברור ומובן מאליו גם לא הכנות שהדברים נאמרו והחשיפה, אבל אתם פורצי דרך ומובילים והעולם ייראה טוב יותר ונכון יותר וראוי יותר עם העבודה הרבה של כל השותפים פה סביב השולחן הזה.
עליזה לביא: המשך יום טוב ובהצלחה לכולנו.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הדיון בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: היום 16 בינואר 2017 ואנחנו דנים היום בהטרדות המיניות במוסדות להשכלה גבוהה – דיווח לפי תקנה 9 לתקנות מניעת הטרדה מינית (חובת המעביד), 1988ואנחנו דנים בדיווחים לשנת תשע"ו.
עאידה תומא סלימאן: זאת השנה השנייה שהוועדה מקבלת את הדיווחים של המוסדות האקדמיים, כפי שנקבע בתקנות החוק שחייבו את המוסדות לשלוח את הדיווחים השנתיים שלהם על הטיפול בתלונות של הטרדות מיניות.
עאידה תומא סלימאן: בשנה שעברה אנחנו גם כן קיבלנו חלק מהדו"חות, לא קיבלנו דיווח מלא.
עאידה תומא סלימאן: תיכף נדע שגם השנה לא קיבלנו דיווח מלא, אבל חל שינוי ושינוי משמעותי.
עאידה תומא סלימאן: בשנה שעברה, לאחר שקיבלנו את הדיווחים, שמנו לב לחלק מההערות, והסיכום שלנו היה שחלק מהמוסדות ממש לא ידעו איך לדווח - אני יוצאת מנקודת הנחה של הכוונות הטובות - לא ידעו איך לדווח ולא ידעו מה להדגיש ומה לא להדגיש בדיווחים שלהם.
עאידה תומא סלימאן: לכן יזמתי בוועדה פגישת עבודה ופיתחנו איזה שהוא נוסח של הדיווח ויזמנו שליחת בקשה לדיווחים, כדי להזכיר למוסדות האקדמיים על המחויבות שלהם לפי החוק לדווח לוועדה וגם שלחנו פורמט, נוסח של הדיווח שכמובן היועצת המשפטית של הוועדה ועוד גורמים – איגוד מרכזי הסיוע וכו' – עזרו לנו.
עאידה תומא סלימאן: ענת, תודה על העזרה שנתת בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: ביקשנו שהדיווחים השנה יוכלו להגיע אלינו יותר מסודרים, כך שנוכל לקבל את המידע שהתקנות של החוק חייבו למסור אותו.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד כל נושא חדש, כמו כל יישום של חוק חדש, בהתחלה אנחנו לא מגיעים ליישום מלא, אבל חלק שינוי.
עאידה תומא סלימאן: בשנה הזו שמענו על הרבה שערוריות ועל הרבה תלונות של מקרים של הטרדות מיניות ולפעמים אפילו תקיפות מיניות בתוך המוסדות האקדמיים.
עאידה תומא סלימאן: העיתונות כתבה על זה ואני חושבת שהדיווח השנתי הזה אמור גם כן לשקף מה שפורסם ומה שלא פורסם.
עאידה תומא סלימאן: כניסיון כדי לקדם את הנושא עוד צעד, ביקשתי ממרכז המחקר והמידע בכנסת לעבור על הדיווחים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיבלנו מעל ל-85 דיווחים מהמוסדות האקדמיים.
עאידה תומא סלימאן: בלתי אפשרי כמובן לעבור על ה-85 בלי שתעשה באמת עבודה רצינית.
עאידה תומא סלימאן: ביקשנו ממרכז המידע והמחקר של הכנסת לפתח לנו מין השוואה וסקירה של הדו"חות ועיקר הדברים שהגיעו בדו"חות.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מד"ר איילה אליהו להגיש לנו את עיקרי המסמך שמרכז המחקר והמידע של הכנסת אכן עשה.
<איילה אליהו: תודה רבה, כבוד יושבת הראש, חברי כנסת, חברות כנסת נכבדים, נכבדות ואורחים נכבדים.
<איילה אליהו: שמי איילה אליהו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.
<איילה אליהו: נתבקשנו על ידי יושבת הראש להכין סיכום של כל הדיווחים שהגיעו לוועדה לקידום מעמד האישה ואנחנו נציג בפניכם היום את עיקרי הדברים, כשהמסמך בשלמותו יעלה לאתר מרכז המחקר והמידע בכנסת ותוכלו לראות אותו.