GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<איילה אליהו: המסמך שלנו כולל את הנקודות הבאות (אתם יכולים לראות את המצגת כאן): בדקנו את אופן הדיווח של המוסדות, בדקנו את עמידת המוסדות בהוראת החוק למניעת הטרדה מינית והתקנות; ובדקנו את התלונות שהתקבלו ודרכי הטיפול בתלונות.
<איילה אליהו: אז כפי שאמרה יושבת ראש הוועדה, משנת 2014 המוסדות מחויבים בדיווח לוועדה ולכן זו השנה השנייה שבה מתקבלים דיווחים.
<איילה אליהו: השנה התקבלו 65 דיווחים מ-65 מוסדות.
<איילה אליהו: אני אציין עד לתאריך ה-15 בדצמבר, זה הדיווחים שהכנסנו למסמך.
<איילה אליהו: אחרי התאריך הזה התקבלו עוד כמה דיווחים.
<איילה אליהו: 65 מוסדות דיווחו, שזו עלייה לעומת השנה שעברה.
עאידה תומא סלימאן: והתקבלו אחרי ה-15 בדצמבר עוד 10 דיווחים.
<איילה אליהו: שנה שעברה התקבלו רק 35 דיווחים, אז אנחנו רואים כאן עלייה.
<איילה אליהו: מתוך 65 המוסדות שדיווחו, 42 הגישו דיווח מלא ו-23 הגישו דיווח חלקי.
<איילה אליהו: מתוך אותם 65 מוסדות שדיווחו, 19 מוסדות דיווחו כי הם לא קיבלו אף פנייה ואף תלונה בנושא.
<איילה אליהו: אתם יכולים לראות לפניכם את התרשים שמציג את סך כל הדיווחים מכל המוסדות.
<איילה אליהו: אנחנו רואים כאן שכל האוניברסיטאות – 9 מוסדות דיווחו לוועדה.
<איילה אליהו: רוב המכללות, כולל מכללות מתוקצבות, מכללות לא מתוקצבות ומכללות להכשרת מורים – רובם גם כן הגישו דיווחים; וכשמגיעים למכללות להכשרת הנדסאים, בתי ספר לאומנות – אנחנו רואים שרק חלק קטן מתוך המוסדות שמחויבים לדיווח הגישו דיווח.
<איילה אליהו: בנספחים למסמך שלנו אנחנו רואים - - -
יוסף ג'בארין: מה זה מלאים?
יוסף ג'בארין: הכוונה שהם עונים על כל השאלות?
<איילה אליהו: על כל הסעיפים, בדיוק, בפורמט שהוועדה ניסחה ושלחה להם.
יוסף ג'בארין: זה שלא מלא לא התייחסו בכלל?
<איילה אליהו: זה שלא מלא לרוב התייחסו לרוב הדברים והשמיטו פרטים מסוימים כמו מספר האחריות שיש במוסד או איזן הכשרה הם קיבלו לעניין הטרדה מינית.
עאידה תומא סלימאן: שזה לא מה בכך, כי לפי הוראות החוק יש הוראות מאד ספציפיות של כמה שעות הכשרה כל אחראית צריכה לעבור ומעל ל-2,000 סטודנטים – כמה צריך.
<איילה אליהו: נכון.
<איילה אליהו: מיד אני אפרט לגבי זה.
עאידה תומא סלימאן: מקווים שזה לא נעשה בכוונה.
יוסף ג'בארין: התכוונתי לעמוד על כך – האם יש טופס סטנדרטי שהם אמורים למלא בתוכו.
<איילה אליהו: כן, כן.
<איילה אליהו: זה טופס שהוועדה הכינה - - -
יוסף ג'בארין: ופשוט התעלמו מהתשובה.
יוסף ג'בארין: לא מילאו את התשובות.
<איילה אליהו: כן, לא מילאו.
<קריאה: או שלא הייתה תשובה.
אוסאמה סעדי: זה רק לשנה אחת?
<איילה אליהו: שנה, כן.
<איילה אליהו: בנספח של המסמך שלנו אתם יכולים לראות רשימה מלאה של כל המוסדות שדיווחו, עם מספר התלונות ומספר האחראיות בכל המוסדות וגם רשימה של המוסדות שלא דיווחו.
<איילה אליהו: המסמך יעלה לאתר מרכז המחקר והמידע של הכנסת אחרי הדיון.
<איילה אליהו: אז כאמור, כל מוסד להכשרה גבוהה צריך למנות אחראי למניעת הטרדה מינית, שירכז את פעולות ההדרכה בנושא הזה וירכז את הטיפול בתלונות.
<איילה אליהו: על פי הדיווחים, כל המוסדות מינו אחראי למניעת הטרדה מינית.
<איילה אליהו: התקנות מציינות שרצוי למנות אישה לתפקיד הזה ורוב המוסדות אכן עמדו בזה ומינו נשים לתפקיד.
<איילה אליהו: יש כמה מוסדות שמינו גם גבר וגם אישה.
<איילה אליהו: התקנות קובעות שצריך למנות מספר אחראיות על פי מספר הסטודנטים במוסד.
<איילה אליהו: כלומר, מעל 2,000 סטודנטים צריך למנות יותר מאחראית אחת וגם לפי מספר הקמפוסים של המוסד.
<איילה אליהו: אם יש יותר מקמפוס אחד, צריך למנות אחראית בהתאם למספר הקמפוסים.
<איילה אליהו: גם כאן רוב המוסדות עמדו בדרישות.
<איילה אליהו: לגבי מספר הקמפוסים, אנחנו לא תמיד יודעים, כי הדיווח היה חלקי.
<איילה אליהו: לא כל המוסדות ציינו לנו כמה קמפוסים יש להם.
<איילה אליהו: לגבי ההכשרה לאחראיות, התקנות קובעות שהאחראיות צריכות לקבל הכשרה של לפחות 18 שעות, עם גוף שמוסמך להעביר את ההכשרה הזאת וכאן אנחנו רואים שרק במחצית מהמוסדות האחראיות עברו את ההכשרה המלאה ובשאר המוסדות קיבלו הכשרה חלקית ומיעוטן לא קיבלו הכשרה בכלל.
יוסף ג'בארין: רק מה הדרישות של האחראי?
יוסף ג'בארין: דרישות התנאי?
<איילה אליהו: מה הן צריכות לקבל בהכשרה?
יוסף ג'בארין: מי יכול להיות אחראי בתוך המוסד?
<קריאה: המחוקק קובע.
<איילה אליהו: שזה יהיה אדם שמתאים למילוי התפקיד, לפי הכישורים, הניסיון, המעמד המקצועי, יחסי אנוש.
<איילה אליהו: כלומר מישהו שבאמת אפשר לגשת אליו.
יוסף ג'בארין: כלומר זה יכול להיות מהסגל האקדמי, מהסגל הכללי?
<איילה אליהו: בדיוק הזכרת לי נקודה חשובה.
<איילה אליהו: התקנות קובעות שהאחראיות צריכות להיות מכמה סוגים, מכמה קבוצות של קהילות בתוך המוסד.
<איילה אליהו: גם מהסגל האקדמי, גם מהסגל המנהלי וגם מהסטודנטים; וכאן אנחנו רואים שרוב המוסדות אכן מינו גם מהסגל המנהלי וגם מהסגל האקדמי, אבל רק מעטים מינו מתוך הסטודנטים או מגוף שפונה ישירות לסטודנטים, כמו אגודת הסטודנטים.
<איילה אליהו: דוגמא של מוסד שכן מינה מכל הקבוצות, אני אזכיר את הטכניון, שיש בו אחראית מהסגל המנהלי, אחראית מהסגל האקדמי, אחראית עבור הסטודנטים ואחראית עבור עובדי קבלן, שאת זה אין ברוב המוסדות.
מיכל רוזין: זה מאד משמעותי, כי בסופו של דבר מי שיושב בוועדות זה אנשים שעובדים עם הפוגעים הרבה פעמים, אנשים מהסגל, שיש יחסים קולגיאליים.
מיכל רוזין: מאד חשוב שיהיה מכל הקבוצות.
יוסף ג'בארין: מה שאת אומרת שאין חובה שיהיה גם נציג של הסטודנטים שהוא אחראי.
יוסף ג'בארין: אין חובה כזו כיום.
יוסף ג'בארין: למרות שאולי ראוי שתהיה חובה כזאת.
מיכל רוזין: לא דרשנו שזה יהיה.
<קריאה: לא, לא דרשו ויש כאן בעיה של סודיות ויש בעיה של תחלופה ולכן הסוגיה הזאת מאד מורכבת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהבעיה של סודיות קיימת בכל מקרה, סליחה.
עאידה תומא סלימאן: הבעיה של סודיות קיימת בכל מקרה, גם כלפי חברי הסגל וגם כלפי מי שיושב בכלל, אבל יכול להיות שמה שלא דיברנו עליו עד עכשיו זה הרכב ועדות המשמעת.
עאידה תומא סלימאן: לזה לא התייחסנו.
עאידה תומא סלימאן: אולי בשלב יותר מתקדם בדיון אנחנו נתייחס לזה.
עאידה תומא סלימאן: כן, בבקשה, כדי שנוכל להתקדם.
<איילה אליהו: המוסדות צריכים להעביר פעולות הסברה והדרכה לקהלים במוסד למניעת הטרדה מינית.
<איילה אליהו: אנחנו רואים מגוון של אמצעי הדרכה שהשתמשו בהם, החל מפרסום התקנון באתר האינטרנט ועד הדרכות לסגל ולסטודנטים ומשלוח חומרים ומידע.
<איילה אליהו: רק מספר קטן של מוסדות נקטו בשיטות הדרכה שהיו חובה לסטודנטים או לסגל.
<איילה אליהו: כמה מוסדות דיווחו שלומדה שתהיה חובה תיכנס לתוקף בשנה הבאה.
<איילה אליהו: ועוד דבר, המל"ג הוסיף דרישה שהמידע יהיה מתורגם לערבית ואנגלית ורק 14 מתוך המוסדות שדיווחו אכן תרגמו את המידע או לערבית או לאנגלית או גם וגם ולפעמים גם לשפות נוספות.
עאידה תומא סלימאן: זה אומר שהרוב המוחץ לא קיים את ההוראה של תרגום לעוד שפות.
עאידה תומא סלימאן: כאילו, כשאומרים 14 זה נשמע טוב, אבל כשיודעים שהמספר של המוסדות הוא הרבה יותר גדול.
<איילה אליהו: אם נסתכל על מספר התלונות שהתקבלו בסך הכל, התקבלו 231 תלונות מכל המוסדות שדיווחו, תלונות שלגביהן היה מידע ופירוט על מה היה בתלונה.
<איילה אליהו: יש עוד 40 פניות שלא נאמר עליהן שוב דבר.
<איילה אליהו: אז מתוך ה-231 האלה, אנחנו יכולים - - -
מירב בן ארי: זה מספר הסטודנטים וזה מספר התלונות?
<איילה אליהו: כן.
מירב בן ארי: אז למה לא עשית פשוט באחוזים?
מירב בן ארי: זה היה יותר פשוט.
<איילה אליהו: אז תראו, כאן אתם יכולים לראות בכל סוג מוסד כמה תלונות התקבלו.
מירב בן ארי: כן, אבל כמה זה 148 מתוך 185?
מירב בן ארי: אם היית עושה אז היינו יכולים לראות.
<איילה אליהו: אז במסמך אתם יכולים לראות את זה.
<איילה אליהו: פה זה לא מופיע, אבל תוכלו לראות את זה במסמך.
<איילה אליהו: במסמך בדקנו מה היחס - - -
מירב בן ארי: כי אני לא יודעת אם ארבעה סטודנטים מתוך 735 זה כמו 145.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אני לא יודעת עד כמה האחוזים פה מעידים על משהו, כי צריך לקחת - - -
מירב בן ארי: לא, בטח, עאידה.
מירב בן ארי: את היית יודעת אם 4 מתוך 735 זה כמו 148 מתוך 185.
<איילה אליהו: הבעיה עם החישוב הזה, זה שהתלונות התקבלו לא רק מסטודנטים אלא מכל מיני קהלים במוסד ושכאן אנחנו משווים רק למספר הסטודנטים, כי לא קיבלנו מהמוסדות שום מידע על מספר העובדים שלהם.
<קריאה: גם חשוב להתייחס שזה 148 תלונות מתו 245 פניות שהוגשו.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני מבקשת, כל מה שתגידו כאשר אין לכם זכות דיבור, מקשה עלינו ברישום הפרוטוקול.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם צריכים לדעת מי מגיש את המידע הזה.
עאידה תומא סלימאן: אז בואו נחכה, יגיע תורכם.
<איילה אליהו: אני מפנה אתכם לעמוד 12 במסמך, שם תוכלו לראות את האחוזים.
<איילה אליהו: עכשיו אני אעבור לסוגי התלונות שהתקבלו.
<איילה אליהו: אז כאמור התקבלו 231 תלונות שלגביהן יש לנו מידע על איזה סוג הטרדה היה בתלונה.
<איילה אליהו: אנחנו רואים שאין אחידות בדיווחים של המוסדות על התלונות, אלא כל מוסד מדווח בניסוח קצת שונה, אבל אם מנסים לאחד את ההטרדות לפי קטגוריות מסוימות, אנחנו רואים שרוב ההטרדות היו הטרדה מינית מילולית, אם זה בדיבור, בהתבטאות, באמירה, בשיחת טלפון, במשלוח הודעות או תמונות.
<איילה אליהו: היו מקרים של הטרדה מינית פיזית, שלפעמים כללו גם הטרדה מינית מילולית והיו מקרים של התבטאות בעל אופי מיני במהלך שיעור ודוגמאות נוספות כמו שאתם רואים לפניכם.
<איילה אליהו: מבחינת מאפייני המתלוננים והנילונים, אנחנו רואים ש-80% מהמתלוננים הן נשים ו-70% מהמתלוננים הם סטודנטים.
<איילה אליהו: כלומר, רוב התלונות הוגשו על ידי סטודנטיות.
<איילה אליהו: אם נסתכל על מאפייני הנילונים, כלומר מי שהוגשה נגדם תלונה, אנחנו רואים ש-86% מהנילונים הם גברים וכשליש מהנילונים האם סגל אקדמי, כשליש הם סטודנטים והשאר מקבוצות אחרות – סגל מנהלי, עובדי קבלן ואחרים.
<איילה אליהו: כלומר, רוב התלונות מוגשות על ידי סטודנטיות נגד אנשי סגל אקדמי ונגד סטודנטים.
<איילה אליהו: אם נתייחס לדרכי הטיפול של המוסדות בתלונות, אנחנו רואים מגוון רחב של דרכי טיפול, ששוב, דווחו בצורה מאד מגוונת בין המוסדות השונים וללא אחידות, אבל אנחנו רואים שדרכי הטיפול העיקריות הן או נזיפה או אזהרה לנילון או פיטורין או הרחקה, או שיחה להבהרת נהלים או הפרדה בין הנילון והמתלונן.
עאידה תומא סלימאן: אבל יש פה משהו.
עאידה תומא סלימאן: כאשר מסתכלים – פיטורין והרחקה זה אמור להיות העונש המקסימאלי שאפשר שמוסד ינקוט בו ואנחנו רואים שהאחוז הוא לא מבוטל.
עאידה תומא סלימאן: 49- - -
<קריאה: זה לא אחוז, זה מספרים.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אפילו, אפילו - - -
<איילה אליהו: לא, אז אני אוסיף ואגיד שזה לא מתוך סך הכל ה-231 תלונות.
<איילה אליהו: זה בעצם - - -
<איילה אליהו: שנייה.
<איילה אליהו: שכל מוסד בעצם נקט לפעמים ביותר מדרך אחת, אז יש פה סך הכל של דרכי טיפול - - -
אוסאמה סעדי: אז זה לפי התקנון של כל מוסד ומוסד?
אוסאמה סעדי: או שזה תקנון נפרד?
<קריאה: אין תקנות אחיד לכל המוסדות.
עאידה תומא סלימאן: זאת אחת הבעיות, שאין אחידות גם בהגדרת ההטרדה עצמה או הפגיעה עצמה ודבר שני, אין אחידות בתקנון או בדרכי הטיפול והענישה.
עאידה תומא סלימאן: זה נתון לכל מוסד וכנראה לכוח של הנילונים עצמם.
אוסאמה סעדי: אין פה הפניה למשטרה?
<איילה אליהו: יש.
<איילה אליהו: באמצע אנחנו רואים שיש תשעה מקרים שהוגשה תלונה במשטרה.
אוסאמה סעדי: שהמוסד העביר או המתלוננת?
<איילה אליהו: לפעמים המוסד, לפעמים המוסד ליווה את המתלוננת ולפעמים בלי קשר למוסד היא פנתה להגיש תלונה.
יוסף ג'בארין: ונוקדה נוספת שחשובה, שאני מבין שבדרך כלל העונש הוא פנים מוסדי.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת יכול להיות מרצה שיקבל עונש באותו מוסד, אבל הוא יעבור למוסד אחר.
יוסף ג'בארין: <היו"ר עאידה תומא סלימאן> ברור וזה מה שקורה בהרבה מקרים.
מיכל רוזין: בדיוק, וגם אין יידוע של הציבור.
מיכל רוזין: כלומר לא ידוע - - -
אוסאמה סעדי: וזה גם חסוי לפעמים, בלי שם.
מיכל רוזין: זאת אחרת הבעיות הקשות, מכיוון שגם לפעמים הסטודנטית לא יודעת, שאר הסטודנטיות לא יודעות.
מיכל רוזין: גם אם הוא נשאר ללמד במוסד, שאר הסטודנטיות לא יודעות שהיה נגדו הליך.
מיכל רוזין: זאת אומרת חלק מהעניין זה לדעת שהיה הליך, אז אתה יודע שאותו אחד, אם הוא נוהג כך שוב, יש סיכוי יותר גבוה שאת תגישי תלונה.
מיכל רוזין: וגם אם הוא עובר למקום אחר - - -
אוסאמה סעדי: השאלה אם מפרסמים את גזרי הדין האלה.
מיכל רוזין: בדיוק, לא מפרסמים, וגם אם הוא עובר למקום אחר, אז בוודאי שלא יודעים מכך.
מיכל רוזין: אני רק רוצה להגיד וחשוב מאד להדגיש שני דברים.
מיכל רוזין: אחד אמר לי חברי אוסאמה סעדי, הנה, יש יחסית מעט תלונות.
מיכל רוזין: אז אמרתי ככל שיש מעט תלונות, זה יותר מדאיג אותי.
מיכל רוזין: ככל שיש יותר תלונות, זה מוכיח לי שהמוסדות פועלים נגד הטרדה מינית ולכן נשים וגברים מרגישים נוח לבוא ולהתלונן.
מיכל רוזין: דבר שני, זה גם לא מפתיע האחוזים הגבוהים מתוך התלונות שמטופלות, כי זה כמו במשטרה.
מיכל רוזין: בסופו של דבר מי שכבר מעיזה והולכת להתלונן, אז בסופו של דבר יש הליך וטוב שכך.
מיכל רוזין: הבעיה היא שהרוב הגדול, האחוזים הגדולים בכלל לא מגיעים לדווח ולהתלונן.
<איילה אליהו: אני אוסיף באמת שאנחנו יודעים שיש תת דיווח בתחום של עבירות מין ושבסקר של התאחדות הסטודנטים מהשנה שעברה, מצאו שרק 15% מהסטודנטים שחוו הטרדה, אכן פנו להתלונן בעקבות זאת.
<איילה אליהו: אז כאמור אנחנו רואים מגוון דרכי טיפול ואין כאן אחידות ואנחנו לא יכולים להסיק מכאן מסקנות.
<איילה אליהו: אבל כן אפשר להצביע על כמה דוגמאות בולטות.
<איילה אליהו: אנחנו רואים שבאמת יש הבדלים בפרשנות של מה זה הטרדה מינית ועל מה אנחנו קובעים שאכן הייתה הטרדה ואיך מטפלים.
<איילה אליהו: אני רוצה להביא כמה דוגמאות.
<איילה אליהו: למשל, באוניברסיטת חיפה התקבלה תלונה על אונס בין תלמידה ותלמיד בתכנית חברתית באוניברסיטה, לגביה קבעה האחראית כי לאור מערכת יחסים רומנטית שהתקיימה בהסכמה, לא התקיימה הטרדה מינית.
<איילה אליהו: דוגמא נוספת, במכללת אמונה שזה מוסד - - -
אוסאמה סעדי: זה לא עבר למשטרה העניין הזה?
עאידה תומא סלימאן: שנייה, את מדברת על תלמידים?
אוסאמה סעדי: סטודנטים, מה זה תלמידים?
עאידה תומא סלימאן: תלמידים או סטודנטים?
<איילה אליהו: לא סטודנטים, תלמידים בתכנית חברתית באוניברסיטה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר זה יכול להיות קטינים?
<איילה אליהו: אני לא חושבת.
<קריאה: אם הם תלמידים אז הם קטינים.
עאידה תומא סלימאן: יש נציג מאוניברסיטת חיפה, נכון?
עאידה תומא סלימאן: אז תיכף, כשסיימו, אני אתן לכם.
עאידה תומא סלימאן: באיזה שהוא שלב נרצה להבין מה קורה, כי על פניו, איך שזה נשמע, זה לא נשמע טוב, אוקיי?
<איילה אליהו: אני רוצה להביא דוגמא נוספת של מכללת אמונה, שהיא מוסד דתי להכשרת מורות, שבו הוגשה תלונה כלפי שתי סטודנטיות, שהיה לגביהן ואני מצטטת – "חשד ליחסים שאינם תקינים, שהיוו הפרעה לסטודנטיות נוספות" והפרידו ביניהן והמשך הלימודים שלהן הותנה בייעוץ מקצועי.
<איילה אליהו: סוגיה נוספת זה הסוגיה של ההפרדה - - -
עאידה תומא סלימאן: זה כבר עובר את הנושא של חוסר אחידות בהגדרת הטרדה מינית.
עאידה תומא סלימאן: זה כבר עובר את הגבול הזה וזה נשמע הזוי מבחינתי.
מיכל רוזין: לא שמעתי.
עאידה תומא סלימאן: לא שמעת?
עאידה תומא סלימאן: פספסת.
<איילה אליהו: החוק קובע שאם יש הטרדה, צריך להפריד ולהרחיק את הנילון מהמתלוננת, אבל לצערנו יש גם דוגמאות שבהן דווקא את המתלוננת מזיזים מתפקידה.
<איילה אליהו: יש דוגמא של עובדת במכללת דוד ילין, עובדת קבלן, שהוטרדה והזיזו אותה למקום אחר, לקמפוס אחר.
<איילה אליהו: לגבי פיטורין, אז באמת יש לנו מעט מקרים של פיטורים של מרצים.
<איילה אליהו: יש רק 7 מקרים כאלה, שבשניים מהמקרים צוין שהמרצה פוטר בשל אירוע קודם, ואז אנחנו לא יודעים אם יש קשר בין התלונה לבין הפיטורין.
<איילה אליהו: זה יכול להיות בעיה עבור עידוד מתלונות להגיש תלונה ועבור הרתעה באופן כללי.
מיכל רוזין: יש עדכון בין הממונות למניעת הטרדה מינית בין מוסדות האקדמיה?
עאידה תומא סלימאן: זה אחד הדברים הבעייתיים.
מיכל רוזין: הוא עכשיו עבר מאוניברסיטת חיפה לאוניברסיטת תל אביב, אף אחד לא יודע כלום?
<קריאה: את נוגעת בדיוק בנקודה הרגישה.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני אמרתי.
עאידה תומא סלימאן: אחת הבעיות בחוסר השקיפות, למרות שהחוק מחייב שהמוסד צריך לדאוג לאי הישנות ההטרדות או העבירה, בכל זאת זה שלא מודיעים, אדם יכול לעבור ממוסד למוסד ואף אחד לא יטרח לשאול למה בכלל המעבר הזה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים על מקרה שהתפוצץ השנה הזו, של מרצה שיצא ממכללת עמק יזרעאל על רקע כזה או אחר, על רקע של הטרדות מיניות והוא ממשיך ללמד בבית ספר אחר להכשרת מורים.
עאידה תומא סלימאן: כרגיל.
עאידה תומא סלימאן: בלי שום בעיה.
עאידה תומא סלימאן: מעניין אותי לגבי הרשימה הזאת, כי יש כמה דברים שאו שהם זלזול במוח וב-IQ שלנו, או זלזול בחוסר או אני לא יודעת מה.
עאידה תומא סלימאן: למשל הבהרת נהלים זה סוג של ענישה או טיפול?
עאידה תומא סלימאן: רק מבהירים את הנהלים?
<קריאה: זה מופיע במניעה - - -
עאידה תומא סלימאן: זה צריך להיות מהתחלה.
עאידה תומא סלימאן: לפני שיש עבירה צריך להבהיר את הנהלים.
עאידה תומא סלימאן: אפילו החוק אומר את זה.
עאידה תומא סלימאן: ועכשיו מדברים על סוג של טיפול, הבהרה.
עאידה תומא סלימאן: דבר אחר, יש לך שם הפניה לטיפול פסיכולוגי, של מי?
עאידה תומא סלימאן: הפנייה של מי?
עאידה תומא סלימאן: של המתלוננת או של הנילון?
<איילה אליהו: האמת זה יכול להיות, זה תלוי במקרה.
עאידה תומא סלימאן: ועל סמך מה מעבירים אותו לטיפול פסיכולוגי?
עאידה תומא סלימאן: את המתלוננת אני מבינה, אבל זה חלק מהטיפול?
<איילה אליהו: לא, אני אתן דוגמא קצת קיצונית של סטודנטית שהטרידה מרצה וזה היה בשל מצב נפשי קשה, אז הפנו את הסטודנטית לטיפול פסיכולוגי.
עאידה תומא סלימאן: והאחרון זה עסקת טיעון.
עאידה תומא סלימאן: מי עושה עסקאות טיעון?
עאידה תומא סלימאן: כלומר, למי יש את הסמכות לעשות?
עאידה תומא סלימאן: כלומר מה זה עסקת טיעון?
עאידה תומא סלימאן: להסתדר.
יוסף ג'בארין: בכלל, כן.
עאידה תומא סלימאן: הטיפול זה שהסתדר.
יוסף ג'בארין: בכלל, כבוד יושבת הראש, יש כמה סעיפי סל, שאני רואה אותם כמכבסת מילים לכך שבעצם לא היה טיפול.
יוסף ג'בארין: גם עסקת טיעון, גם הסתדר, גם תלונת שווא, הועברה לטיפול אחר.
יוסף ג'בארין: זה לא טופל אפילו, הליך גישור - - -
אוסאמה סעדי: גם הליך גישור, שמגשרים ביניהם.
עאידה תומא סלימאן: לא, עסקת טיעון והליך גישור – גישור למה?
אוסאמה סעדי: לא, יש הבדל, גברתי יושבת הראש.
אוסאמה סעדי: עסקת טיעון לפעמים מגיעים לעסקות טיעון כמו בבית משפט.
אוסאמה סעדי: אבל להליך גישור שמגשרים בין המתלוננת לבין המטריד?
עאידה תומא סלימאן: אבל מה זאת אומרת עסקת טיעון בהליך של טיפול בתלונה?
עאידה תומא סלימאן: היועצת המשפטית, מה זה?
אוסאמה סעדי: כל העניין הזה של התקנון בוועדת משמעת.
יוסף ג'בארין: או שהיה מעשה של הטרדה מינית או שלא.
אוסאמה סעדי: כשהיא לא אומרת כלום, זה אומר דרשני.
אוסאמה סעדי: שתיקתה רועמת.
<קריאה: אפשר לקבל רשות דיבור, שאפשר יהיה להבהיר דברים שנעשו?
אוסאמה סעדי: כן, נו.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אבל מבחינתי, כאשר כותבים שדרך טיפול זה הסתדר, מה שיסבירו לי, לצערי, לא ישכנע אוי.
עאידה תומא סלימאן: הסתדר זה לא טיפול.
עאידה תומא סלימאן: צריכים להגיד לי מה נעשה כדי שזה יסתדר.
<איילה אליהו: כאמור, אני מצטטת פה את מה שנאמר בדיווחים, זה לא הניסוחים שלי.
עאידה תומא סלימאן: ברור, זה לא אישי נגדך.
<איילה אליהו: לסיכום, אנחנו רואים ש - - -
יוסף ג'בארין: אגב, סליחה שאני קוטע, זה יותר מ-10% שזה ככה.
יוסף ג'בארין: כלומר יותר מ-10% מהתלונות שזה או גישור, הסתדר.
יוסף ג'בארין: זה לא מעט.
<איילה אליהו: ראינו ש-65 מוסדות דיווחו השנה שזו עלייה לעומת השנה שעברה, אבל עדיין - - -
<קריאה: אבל יש 152 מוסדות, זאת אומרת שזה רק - - -
מירב בן ארי: יש 65.
<קריאה: כמה מוסדות יש?
<קריאה: היא כוללת את המוסדות להנדסאים לא אקדמאיים.
<איילה אליהו: שמחויבים לדווח.
עאידה תומא סלימאן: לא 65.
<קריאה: לא, אבל יש מוסדות - - -
עאידה תומא סלימאן: תעני למיקרופון.
<איילה אליהו: אני אסביר שהמוסדות שחייבים בדיווח זה לא רק המוסדות שמוכרים על ידי המל"ג, אלא גם מוסדות שמוכרים על ידי משרד הכלכלה, מע"צ, מוסדות להכשרת הנדסאים ומוסדות של - - -
<קריאה: משרד העבודה והרווחה.
<קריאה: הם עברו למשרד העבודה והרווחה, הם כבר לא יושבים תחת משרד הכלכלה.
<איילה אליהו: אוקיי, טוב לדעת.
<איילה אליהו: ומוסדות שתחת משרד התרבות, גם הם מחויבים לדווח.
<קריאה: למשל מכללת ארז, מישהו יודע מה זה מכללת ארז?
<קריאה: מכללה להנדסאים.
<קריאה: אפשר שנייה לדבר?
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כל להודות - - -
<איילה אליהו: אז אני אסיים.
<איילה אליהו: אז ראינו שיש חוסר אחידות בדרכי הטיפול ובהגדרות של מה זה הטרדה ומה היא לא ולכן יש אולי מקום לשקול גיבוש קווים מנחים לטיפול בתלונות, להגביר את השקיפות לגבי דרכי הטיפול של המוסדות ולשפר את ההנגשה לקהלים השונים, גם על ידי מינוי אחראיות מהקהלים השונים של המוסד, לתת להן את ההכשרה המתאימה.
<איילה אליהו: לתרגם לשפות המתאימות לקהלים השונים.
<איילה אליהו: לסיום, אנחנו יודעים שמספר המרצות בתוך הסגל של האוניברסיטאות הוא רק 30% מהסגל הבכיר ורק 15% מרצות יש מתוך פרופסורים מן המניין.
<איילה אליהו: אז יכול להיות שאם נשפר את המאזן כאן בין נשים לגברים, זה גם ישפר את נושא ההטרדה המינית.
<איילה אליהו: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: לא מוחאים כפיים בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: לא בגלל שאין דברים שמגיע לאנשים עליהם מוחאים מחיאות כפיים, אבל לא עושים את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, כל מי שרוצה או רוצה לדבר, להירשם אצל מנהלת הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: פרופסור רחל ארהרד, ראש פורום בי סייף, אוניברסיטת תל אביב.
<רחל ארהרד: כן, אוקיי, שלום.
<רחל ארהרד: פורום בי-סייפ הוא הפורום שאליו מוזמנות ומגיעות הנציבות בכל המוסדות להשכלה גבוהה בישראל.
<רחל ארהרד: אז ככה שיש לנו תמונה כוללת.
<רחל ארהרד: ראשית, אכן השאלות הן במקום.
<רחל ארהרד: יחד עם זה לאותם חברי כנסת שהצטרפו ולא היו בעבר, אנחנו רק צריכים לומר – אנחנו בפריצת דרך מאין כמותה, תודות ליושבת ראש הוועדה, שכן, בעצם התמסדנו.
<רחל ארהרד: השנה השנייה אומרת יש דו"ח אחיד, מגישים, יש נתונים.
עאידה תומא סלימאן: יש תוספת של 100% בדיווחים.
<רחל ארהרד: מדהים.
<רחל ארהרד: בעיקר במוסדות שהם כן של מל"ג ומוכרים וכו'.
<רחל ארהרד: עכשיו, גם זה שהדו"חות מולאו רובם בצורה מסודרת, מלאה, זה כאילו חזון אחרית הימים, על מה שרצתה התאחדות הסטודנטים ובצדק, שיהיו נתונים, נראה תהליכים, תופעות, שנבין מה קורה במדינה שלנו לא רק מהשמועות והכתבות באינטרנט וברשתות החברתיות.
<רחל ארהרד: אז לכן גם לומר דברים טובים וכל הכבוד לכנסת על פועלה הנחרץ, המתמיד בנושא הזה.
<רחל ארהרד: עכשיו, אשר לחברי הכנסת ששאלו – השתלמות אכן בתיקון לחוק משנת 2014 – נאמר שנציבות, עם כניסתן לתפקיד, שכן יש כאן נציבות גם בחדר שהן כבר 10 שנים בתפקיד, 12.
<רחל ארהרד: המחוקק אמר, נציבות עם כניסתן לתפקיד יעברו השתלמות, מינימום 18 שעות.
<רחל ארהרד: פורום בי-סייפ באוניברסיטת תל אביב מציע.
<רחל ארהרד: הגיעו למעלה מ-20 נציבות חדשות, השתלמות כדת וכדין בכל ההיבטים של להיות נציבה במוסד להשכלה גבוהה, קיבלו תעודות, קיבלו הסמכה והן נציבות לכל דבר.
<רחל ארהרד: זה הפורום וההשתלמות ויש פה נשים שהיו בהשתלמות.
<רחל ארהרד: אשר לשאלתכם מי הנציבה, אכן, שוב התיקון לחוק מבהיר במוסדות מעל 2,000 סטודנטים תהיינה שתי נציבות מסגלים שונים ואכן על זה אפשר לדון מי הוא מי.
<רחל ארהרד: בואו נלך לדבר העיקרי שאותנו כרגע מעסיק וזה מספר התלונות.
<רחל ארהרד: יש כאן בעצם מה אנחנו רואים ויפה הציגה כאן את הנתונים.
<רחל ארהרד: אנחנו רואים כאן בעצם שני דברים.
<רחל ארהרד: הדבר הראשון, שמספר התלונות בשנים האחרונות, מאז שהתחלנו לאסוף נתונים, הוא קבוע.
<רחל ארהרד: כלומר, יש לנו 310,000 סטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה שהם במסגרת המל"ג.
<רחל ארהרד: 310,000 סטודנטים וכפי שד"ר איילה אמרה, היו 231 תלונות וזה מספר דומה למספר התלונות בשנה שעברה.
<רחל ארהרד: כלומר, בעצם אנחנו רואים שיש יותר פניות וזה דבר מבורך, שאומר לנו יש ערנות, יש תשומת לב, יש רגישות.
<רחל ארהרד: אנשים פונים, נשים פונות ושואלות, מתייעצות וזה בהחלט תהליך שהוא מאד מאד חיובי.
<רחל ארהרד: מספר התלונות לא עלה וכך בעצם, וזה שוב, יושב ראש יושב ראש התאחדות הסטודנטים של 310,000 סטודנטים, מר רם שפע, והם טרחו על הסקר השנתי המבורך, המקצועי.
<רחל ארהרד: רק מילים טובות יש לומר.
עאידה תומא סלימאן: הם תיכף יציגו.
<רחל ארהרד: למעלה מ-11,000 סטודנטים ענו והם גם מדווחים בעצם על שינויים מזעריים בתלונות.
<רחל ארהרד: אז אם כך, מה הבעיה שאיתה אנחנו מתמודדים וגם לחברת הכנסת רוזין, אני חושבת שזה מידע מאד חשוב.
<רחל ארהרד: תראו, הבעיה שלא מתלוננים.
<רחל ארהרד: כלומר, בדיוק כמו במרכזי הסיוע לנפגעות הטרדה מינית, פגיעה מינית ובאוניברסיטאות, רק שיעור קטן ממי שמדווח שעבר הטרדה מינית מסוג זה או אחר, אכן פונה ומתלונן.
<רחל ארהרד: אתם עומדים למיטב ידיעתי, תאמרו אחר כך, מרכזי הסיוע על 15% בסוף מתלוננות.
<רחל ארהרד: אחוז דומה גם באוניברסיטאות.
<רחל ארהרד: ולכן בדו"ח - - -
מיכל רוזין: לא, לא, אני חושבת שההשוואה לא נכונה.
<רחל ארהרד: אוקיי.
מיכל רוזין: יש הבדל בין מרכזי סיוע, שמטרתם לקבל פניות, לבין תפקידך, שמטרתך לעודד קבלת פניות ולעודד את - - -
<רחל ארהרד: נכון.
מיכל רוזין: את העלאת רמת הדיווח.
מיכל רוזין: זה לא אותו דבר, את יודעת, של ארגון סיוע, שיושב ואומר אוקיי, תפנו אלי אם אתה צריך אותי.
<רחל ארהרד: זה שונה ויחד עם זה דומה, מפני שעומדת אישה/נערה/סטודנטית שהוטרדה והיא שואלת את עצמה – עכשיו אני אתלונן, אני אעבור את האונס השני, את ועדת המשמעת, את כל הדברים האלה - - -
מיכל רוזין: אז לכן מה שאת אומרת זה שצריך שהיא לא תעבור את האונס השני ושצריך שתהיה הכלה לפנייה שלה, ואז - - -
<רחל ארהרד: יפה.
<רחל ארהרד: יש הכלה וראינו.
עאידה תומא סלימאן: בואו לא נעשה את זה ממקום כזה, ואם אפשר לקצר.
<רחל ארהרד: כן, עוד משפט.
<רחל ארהרד: בדו"ח שהפורום הגיש בשנה שעברה נכתב מפורשת, יש לנו העתקים ונשמח לתת לחברי וחברות הכנסת ולכל מי שרוצה, שהמשימה שעומדת עתה בפנינו והיא המשימה העיקרית – כיצד ניתן להגביר את אמון הסטודנטים והסטודנטים במערכת של המוסדות להשכלה גבוהה ובנציבות, כדי שאכן הן תפנינה וזו בעצם המשימה שלנו.
<רחל ארהרד: ככתוב בבולד, בפונט של 22.
<רחל ארהרד: המשימה שלנו זה שאם נראה שעברנו שלב אחד, מודיעים, מדווחים, מודעות, מה לעשות שאותן נשים שאומרות הוטרדנו אכן תפנינה ואנחנו נוכל להכיל, לסייע, לטפל, לגשר בין שני סטודנטים טוב מאד לגשר.
<רחל ארהרד: יש הרבה דברים, אבל זה מאד מאש חשוב ולכן הבה נחגוג על הדבר הזה.
<רחל ארהרד: עוד מילה על האחידות, על זה צריכים לדון.
<רחל ארהרד: אין דומה מוסד של 2,000 ל-30,000.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחלק מבניית האמון של ציבור הסטודנטיות והסטודנטים בצורת התלונה ולגשת להתלונן, זה איך מטפלים בכל התלונות שכבר קיבלנו.
עאידה תומא סלימאן: אם מטפלים בתלונות כמו שצריך והם מדווחים ויש שקיפות במה שקורה, אז יותר סטודנטיות גם כן יתלוננו.
עאידה תומא סלימאן: ואם ידעו את ההוראות ולאן לפנות ויקבל ואת המידע בכלל השפות, אז גם כן יהיו יותר.
עאידה תומא סלימאן: זה לא במקרה שהתקנות של החוק מדברות על הדברים האלה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת יוגב ג'בארין, בבקשה.
יוסף ג'בארין: כמה נושאים שמדאיגים אותי בדיון הזה.
יוסף ג'בארין: אחד, לגבי האחידות, שאת אומרת בצדק שצריך לדון בזה וללבן את זה יותר.
יוסף ג'בארין: יש משהו בעייתי לדעתי בכך שכל מוסד מתנהל באופן עצמאי.
יוסף ג'בארין: מה גם שמדובר בהרבה יחסים קולגיאליים בתוך המוסד, מה שמקשה יותר על החקירה, על בירור התלונה וכדומה.
יוסף ג'בארין: לכן אני חושב שיש מקום שהמל"ג ייכנס לתמונה וידון איך אפשר באמת לעשות יותר אחידות, גם ברמה של ההתייחסות והעונשים, אבל גם ברמה של תיאום עמדות.
יוסף ג'בארין: הנושא השני הוא מעורבות הסטודנטים.
יוסף ג'בארין: אני מרגיש שהסטודנטים לא מספיק לוקחים חלק בתהליך הזה ומפריע לי שאולי המצב המשפטי לא מחייב - - -
עאידה תומא סלימאן: אולי שלסטודנטים לא ניתנת האפשרות להיות חלק.
יוסף ג'בארין: כן, נכון, לזה הכוונה.