GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<טל רחמים: גם באתר של המועצה עכשיו החדש, שנפתח ביום רביעי הזה, מזל טוב לנו, נפתח גם מוקד שקשור רק לזה.
<טל רחמים: מעבר לזה אנחנו גם כרגע מתמקדים בנושא - - - כרגע בחרנו נושא אחד שזה טרנסג'נדרים וטרנסג'נדריות שאנחנו מעבירים את זה בינתיים כמוקד.
<טל רחמים: אנחנו העברנו רשימה של בסביבות 20 עמותות שמתמקדות בזה למנהלי בתי ספר - - -
מירב בן ארי: 20 עמותות שמתעסקות בטרנג'נדרים?
<טל רחמים: כל אחת - - -
מירב בן ארי: זה משהו, כל 10 אנשים מייעצים.
מירב בן ארי: יש לך עמותה שנקראת מעברים היא עמותה הכי משמעותית, נראה לי שתתחיל איתם לפני שאתה מתפזר לעוד 20.
<טל רחמים: לכל מחוז אנחנו מעבירים את העמותות החזקות ביותר שנמצאות במחוז שלו כי יש עמותות שמתמקדות באזורים כמו תל אביב, ירושלים, ובעצם אנחנו מנסים להגיע גם לאילת לפעמים או לקרית שמונה או עפולה או מקומות שלא מגיעים אליהם.
<טל רחמים: באמת אנחנו מנסים.
<טל רחמים: כרגע גם - - -
מירב בן ארי: משפט סיכום, זו שלידך האם את רוצה להוסיף משהו?
<קריאה: אבל זה שוויון מגדרי מה שעשית עכשיו.
מירב בן ארי: בטח אני רואה, אל תדאגי, אני רואה הכל.
<טל רחמים: דווקא כרגע לפי מה שהולך פה בשולחן אנחנו המיעוט.
<טל רחמים: בשמחה שיהיה מיעוט תמיד אפילו.
<טל רחמים: אנחנו נשמח לכל שיתוף פעולה אפשרי, אנחנו פתוחים לכל רעיון אפשרי וצריך לקדם את הצד של הנוער בזה ולא רק את ההורים.
מירב בן ארי: שיהיה לך בהצלחה עם האתר גם אם אתה שומע.
מירב בן ארי: עורכת דין מרים זלקינד, מנהלת קידום ומדיניות, שדולת הנשים, בבקשה.
<מרים זלקינד: שלום, אז קודם כל גם אני כמו לילי נכנסתי בשבוע שעבר לתפקיד ואני מאוד מאוד שמחה להיות כאן ולהכיר את הנפשות הפועלות, לשמוע את הדברים החשובים שנאמרים כאן.
<מרים זלקינד: אני חושבת שזה דיון חשוב ומרתק.
<מרים זלקינד: אני כן רוצה להגיד שנכון שהכותרת של הוועדה כאן זה מתן כלים להורים לחינוך שוויוני מגדרי לילדיהם, שזה דבר חשוב מאין כמוהו ובהחלט חייבים לתת לזה את הדגש.
<מרים זלקינד: אבל אני חושבת שבנוסף ההורים לא יכולים לעמוד לבדם בפרץ.
<מרים זלקינד: כלומר, יש צורך מאוד מאוד גדול שהמדינה תדאג לחינוך המגדרי, תכניס אותו כחובה בתכניות הלימוד, תכשיר מורים ומורות לתת חינוך מגדרי.
<מרים זלקינד: אני יודעת שכבר בשנת 2002, ואני אשמח לשמוע אחר כך על דברים שאני אולי לא יודעת בתחום הזה, אבל ב-2002 כבר יצא חוזר מנכ"ל שמחייב את בתי הספר להטמיע חינוך מגדרי.
<מרים זלקינד: ככל שאנחנו יודעות, יכול להיות מצב שילד או ילדה בישראל יעברו את כל מערכת החינוך שלהם בלי לעבור חינוך מגדרי משמעותי.
<מרים זלקינד: בעינינו זה דבר שצריך לשנות אותו ויפה שעה אחת קודם.
<מרים זלקינד: אני חושבת שצריכים להיות יעדים מדידים לכמה בתי ספר מטמיעים את המגדר, לכמה מורים מוכשרים לנושא הזה, זה משהו שצריך לדווח עליו ושתהיה לנו יכולת למדוד אותו, כי אחרת לצערי ולצערנו, זה לא משהו שישתנה בזמן הקרוב אם לא נדע באמת כמה זה קורה וכמה בבית הספר זה ניתן, כמה מורים מוכשרים לכך, זה מה שרציתי להגיד ובהצלחה לכולם.
מירב בן ארי: קרן חדד טאוב, מקול"ך, בבקשה.
<קרן חדד-טאוב: אז אני מארגון קול"ך.
<קרן חדד-טאוב: בארגון קול"ך לפני כשנתיים הקמנו קבוצת פעולה של הורים, בעיקר אמהות הגיעו, כדי לדון בקושי שבנושא שוויון מגדרי בבתי הספר הדתיים.
<קרן חדד-טאוב: אנחנו נוכחנו שנורא קל לראות את ההבדלים כי בנים לומדים בנפרד מבנות.
<קרן חדד-טאוב: הפער קיים בעיקר, הוא מתחיל מהגן בעצם, אבל אפשר לראות אותו בתכניות הלימודים.
<קרן חדד-טאוב: יש תכניות לימודים שונות לבנים ובנות, יש ספרי לימוד שונים לבנים ולבנות.
<קרן חדד-טאוב: אנחנו רואים את זה שבתחום המדעים יש הרבה פחות בנות שלומדות.
<קרן חדד-טאוב: אנחנו נראה הרבה אולפנות שאין בהן מגמות כימיה ופיזיקה, מתמטיקה הן עוד איכשהו בסדר.
<קרן חדד-טאוב: הפער בלימודי הקודש גם מתחיל מכיתה א'-ב', בנים יכולים ללמוד משנה מכיתה - - -
מירב בן ארי: קול"ך זו עמותה נכון?
<קרן חדד-טאוב: כן זה פורום - - -
מירב בן ארי: שמה בעצם אתן עושות, תסבירי לי.
<קרן חדד-טאוב: אז אנחנו ישבנו יחד אמהות, קבוצת פעולה של אמהות ועמדנו דרך הסיפורים שאמהות הביאו על הפער בין הרצון של ההורים לשנות לבין התגובות שהן מקבלות ממנח"י.
<קרן חדד-טאוב: הפער נוצר בהעדר, להורים לא היה ידע והם קיבלו תשובות שאי אפשר.
<קרן חדד-טאוב: יש שונות מאוד מאוד גבוהה בין מחוזות שונים לאוכלוסיות שונות, ולכן הפעילות שלנו בעצם היתה מוכוונת לבניית - - - גם לתווך את הידע, זאת אומרת מה חוזר מנכ"ל אומר, מה ההנחיות של מנח"י שהרבה פעמים פשוט אין הנחיות - - -
מירב בן ארי: רגע, אני לא מצליחה להבין, את פועלת בתוך בתי הספר?
<קרן חדד-טאוב: אנחנו פועלים מול ההורים.
<קרן חדד-טאוב: עכשיו אנחנו בשלבי סיום של כתיבת מדריך - - -
מירב בן ארי: להורה.
מירב בן ארי: אבל מי יפיץ לך את זה להורים?
<קרן חדד-טאוב: אנחנו כארגון שטח.
<אושרה לרר שייב: ארגון קול"ך זה הארגון הפמניסטי הגדול ביותר שפועל במגזר הדתי.
<אושרה לרר שייב: הן עושות עוד הרבה דברים והיא מספרת על פעילות אחת של מה שהן עושות - - -
מירב בן ארי: אבל איך היא מגיעה להורים בבתי ספר?
<קריאה: יש לה רשימות תפוצה.
מירב בן ארי: אז אין לך קשר עם משרד החינוך
<קרן חדד-טאוב: יש לנו קשר, יש לנו תכנית - - -
מירב בן ארי: עם עיריית ירושלים מנהל חינוך.
<קרן חדד-טאוב: לא, יש את מנהל החינוך הדתי בכלל.
<קרן חדד-טאוב: יש את אברהם ליפשיץ, חמ"ד.
<קרן חדד-טאוב: יש לנו תכנית שעובדת גם בבתי הספר, אבל היא פונה לילדים, תכנית תל"ם שהיא בעצם ההתאמה של התכניות לשוויון מגדרי לבתי ספר דתיים, זאת אומרת סוגיות שהן ספציפיות, אבל פה באנו לדבר על ההורים אז.
מירב בן ארי: לא, אנחנו מדברים פה כמו שאת רואה על כל מיני דברים אבל בסדר.
<קרן חדד-טאוב: אני משתדלת להשתדל צמודה לנושא.
מירב בן ארי: אז עכשיו אתם בשלב סיום של המדריך?
<קרן חדד-טאוב: של המדריך, שהמטרה שהוא יתן כלים להורים להיות אקטיביסטים בבתי הספר שלהם.
<קרן חדד-טאוב: בגלל שיש שונות גם מבחינת הפתיחות.
<קרן חדד-טאוב: אנחנו לא מאמינות בזה שאנחנו צריכות לכפות פתרון אחד על כל בתי הספר.
<קרן חדד-טאוב: כל בית ספר יש לו גוון וצורך משלו ולכן המטרה היא לייצר איזשהו מהלך כולל של ההורים בבתי הספר.
<קרן חדד-טאוב: היום למשל, בנושא של לימוד גמרא לבנות נוצר מצב קצת אבסורדי שבו ההנחיה של המשרד היא שבאופן אוטומטי בנים ובנות לומדים בנפרד.
<קרן חדד-טאוב: זאת אומרת, בנות ילמדו משנה ובנים ילמדו גמרא בכיתה מעורבת ורק אם - - - וכרגע האחריות היא על ההורים לייצר רוב, שאם יש מעל 50% הורים שרוצים שהבנות ילמדו גמרא אז הבנות גם ילמדו גמרא.
<קרן חדד-טאוב: בעצם מצב הפוך שצריך להיות מלכתחילה שכולן לומדות.
מירב בן ארי: שכולן יכולות לקבל את האפשרות.
מירב בן ארי: אוקיי תודה, בראונשטיין אלה, המכללה למנהל, בבקשה.
<אלה בראונשטיין: תודה על זכות הדיבור.
<אלה בראונשטיין: אני סטודנטית ללימודי משפחה, ואחד הקורסים שאנחנו לומדים הוא כלכלת משפחה.
<אלה בראונשטיין: אם אני מסתכלת על סביבותיי אני רואה שהחינוך המסורתי אומר לנשים לא לדבר על כסף ולא להתנהל עם כסף ואני חושבת שזה מאוד מאוד מגדיל את הפער המגדרי.
<אלה בראונשטיין: הייתי מאוד מאוד שמחה לראות אם בתיכונים היו לומדים קורס לכלכלת משפחה.
<אלה בראונשטיין: ההתנהלות הפשוטה והיום יומית איך לבדוק את כל ספקי האינטרנט למיניהם והביטוחים למיניהם ואיך לנהל את החשבונות.
<אלה בראונשטיין: תודה.
מירב בן ארי: אגב, את יודעת שבמשרד החינוך יש את - - -
<אושרה לרר שייב: יש תכנית של חינוך פיננסי - - -
מירב בן ארי: זאת תכנית חדשה?
<אושרה לרר שייב: זאת תכנית שהיא קיימת לדעתי שלוש שנים כבר.
<אושרה לרר שייב: היא אחד התוצרים של המחאה, מחאת 2011.
<אושרה לרר שייב: אני לא יכולה לתת עליה פרטים כי זה לא במנהל שלנו.
מירב בן ארי: שווה לך לבדוק את התכנית הזאת, אני אומרת את זה לאלה.
<אלה בראונשטיין: אין ביכולתי להכניס את זה לבתי הספר.
מירב בן ארי: לא לא, זה אני יודעת, כי פשוט שמענו על זה לאחרונה בוועדת חינוך על העניין של לתת כלים כלכליים יותר - - -
<קריאה: יש הצעת חוק של חברת הכנסת תמר זנדברג בדיוק בנושא הזה, לתת חינוך פיננסי לבתי הספר- - -
מירב בן ארי: לא צריך הצעת חוק, צריך שמשרד החינוך יעשה את זה.
מירב בן ארי: המציאות היא - - -
<קריאה: גם המפקחת על הבנקים - - -
מירב בן ארי: המציאות היא שמשרד החינוך צריך להכניס את זה.
מירב בן ארי: חגית ביטן, רכזת הגיל הרך במכללת הורים בראשון לציון.
מירב בן ארי: קשר לדוד ביטן?
<חגית ביטן: כן.
<חגית ביטן: אשתו.
מירב בן ארי: אה את אשתו.
מירב בן ארי: היית צריכה להגיד את זה ראשונה.
<חגית ביטן: ככה, מכללת הורים בראשון קיימת כ-17 שנים.
<חגית ביטן: היא פועלת בהעשרה ומתן כלים להורות מיטיבה באמצעות סדרות הרצאות ללא תשלום וסדנאות להורים בתשלום מסובסד.
<חגית ביטן: אנחנו פועלים בימים אלה להקמת בית להורות ולמשפחה בשיתוף הרווחה והחינוך.
<חגית ביטן: השירותים שאנחנו מנגישים לכלל האוכלוסיות, כשאנחנו רואים נוכחות גוברת והולכת של אבות בסדנאות שלנו, אותם אנחנו מודדים גם באמצעות שלא גובים תשלום נוסף.
<חגית ביטן: התכנים מתמקדים גם במסרים של הורות שוויונית, עידוד שוויון מגדרי בחינוך הביתי ואנחנו באמת רואים תוצאות.
<חגית ביטן: עשינו פעולות בנושא של הקהילה הלהט"בית, אמהות יחידניות וזה הולך ומתרחב, אנחנו רואים באמת נוכחות גוברת שזה נותן את המענה.
מירב בן ארי: את עובדת מול בתי ספר, גנים?
<חגית ביטן: כמובן, אנחנו עובדים, בכדי לגייס הורים לסדנאות שלנו, בשיתוף עם גננות, הורים, אנחנו עושים reaching out, פונים לגנים.
<חגית ביטן: יש לנו גם מנחות בית ספריות כמו באשדוד, שאנחנו ככה, לקחנו גם את הפרויקט מהם.
מירב בן ארי: העירייה מממנת את זה?
<חגית ביטן: העירייה מממנת, חלק זה גם - - - הסנדאות למשל, מממנות את עצמן כמעט, ההרצאות בחינם וגם אנחנו כל הזמן הולכים ומתרחבים בפעילות שלנו באמת בשאיפה גם להקים בית, אולי לא אם - - - משהו בסגנון עם דגש לגיל הרך.
מירב בן ארי: זאת אומרת שהפעילות כרגע היא בתוך המסגרות החינוכיות.
מירב בן ארי: את לא יכולה לעשות את ההרצאות שלך, אין לך מקום.
<חגית ביטן: לא לא לא, אנחנו עושים ברחבי העיר סדרות של הרצאות להורים שאנחנו מפרסמים אותן לבתי הספר ברשימת דיוור שלנו, זה ברחבי העיר, במרכזים קהילתיים גם.
<חגית ביטן: וגם יש לנו את ההנחיה הפרטנית בבתי ספר וסדנאות להורים שהם גם בגנים וגם במקומות עירוניים.
<חגית ביטן: אנחנו ככה מנסים להיות בכל מקום.
מירב בן ארי: אז עכשיו את רק מחכה לראות אם יהיה בית - - -
<חגית ביטן: אנחנו ככה ממש בתחילת הדרך - - -
מירב בן ארי: שזה מאוד דומה למה שקורה באשדוד.
מירב בן ארי: יפה מאוד, טוב שיהיה בהצלחה.
מירב בן ארי: יש לך גב מהקואליציה, את בטח יודעת.
מירב בן ארי: נחמה גולדווסר, סטודנטית גם במכללה למנהל.
<נחמה גולדווסר: שלום, שמי נחמה גולדווסר, אני תלמידת תואר שני - - -
מירב בן ארי: תגידי, רגע, אני חייבת לשאול אותך בגלל שאת מראשון, יש קשר לזה שמלמדים שם?
מירב בן ארי: כי היא אומרת שזה המקום היחיד בארץ שמלמד, יש לכם קשר?
<חגית ביטן: עם הלימודי משפחה, בוודאי.
<חגית ביטן: יש לנו פרויקט בלימודי משפחה, הם באים לעשות אצלנו התמחות בנושא של הדרכת הורים.
<חגית ביטן: פרויקט משותף.
מירב בן ארי: אה יופי.
מירב בן ארי: כי אמרתי אם אתם בראשון והם בראשון אז אני בודקת כל מיני אפשרויות לקשרים.
<נחמה גולדווסר: תודה.
<נחמה גולדווסר: אני תלמידת תואר שני במכללה למנהל ומדעי ההתנהגות באמת במסלול משפחה כמו שאמרת ואני גם בעלת סוכנות ביטוח שמעסיקה 10 עובדים, אני גם אלקטורית בפורום ההורים הארצי מטעם העיר תל אביב ובקורס מפקחי רכישה הייתי אישה יחידה.
<נחמה גולדווסר: שהייתי שם אז הבנתי שאם אני אישה יחידה אז כנראה שהשכר טוב.
<נחמה גולדווסר: מה שרציתי להגיד - - -
מירב בן ארי: רגע, השכר היה טוב ?
<נחמה גולדווסר: מצויין.
<נחמה גולדווסר: מה שרציתי להגיד שמה שבוער בעורקיי זה הפער בשכר בין נשים לגברים.
<נחמה גולדווסר: ואני כל פורום שאני יכולה ובכל הזדמנות אני גם נותנת עזרה לנשים שהן בתחילת עסק בהתהוותו, אבל אני מרגישה שאין פה מספיק תמיכה ביזמות לנשים.
<נחמה גולדווסר: הכוונה, אפילו עסקים פשוטים, מישהי רוצה לעשות ציפורניים, היא צריכה לדעת דברים בסיסיים.
<נחמה גולדווסר: אין לנו מספיק כלים היום לעזור לנשים, לפחות מה שאני רואה, בהקמת עסק ראשוני.
<נחמה גולדווסר: עכשיו אני עושה את זה המון פעמים בהתנדבות לכל מיני נשים שאני מכירה וגם גיליתי למשל בעיר תל אביב שחברת גוגל, להבדיל, עושה בחינם לנשים חינוך טכנולוגי, נותנת בתל אביב ביגאל אלון, חינם לגמרי.
<נחמה גולדווסר: עכשיו אנשים לא יודעים על זה, יש כל מיני פרויקטים קטנים, אבל לדעתי, ברמת מאקרו אין מספיק תמיכה בנשים שרוצות להקים עסק - - -
מירב בן ארי: וכל יוזמות כאלה.
מירב בן ארי: אגב, יש גם קורסים של הכשרה מקצועית שהם רק לנשים, אפרופו, קוסמטיקה וזה.
מירב בן ארי: שתדעי שיש קורסים של משרד הכלכלה - - -
<נחמה גולדווסר: שגם מלמדים אותן איך - - - מע"מ, ביטוח לאומי, כל מיני דברים כאלה?
מירב בן ארי: כן, היה לי לפני יומיים חוג בית ואחד החבר'ה הצעירים שאל על אמא שלו והפניתי אותו לאתר של משרד הכלכלה.
מירב בן ארי: יש קורסים שהם, כמובן יש כאלה שגם נשים גם גברים, אבל אפשר ללכת וללמוד גם הכשרה על חשבון המדינה וגם לא מספיק יודעים את זה.
מירב בן ארי: מנציבות שירות המדינה רצית להוסיף, רק תגידי את השם שלך כי לא נרשמת אצלי.
<ענבר סבג: ענבר סבג.
מירב בן ארי: והתפקיד בנציבות?
<ענבר סבג: אני מנהלת תכנון אסטרטגי של קידום נשים.
<ענבר סבג: רציתי להגיד כמה דברים.
<ענבר סבג: אם מתעסקים היום בעיקר בהורים אז לאחרונה הוציאה נציבות המדינה, בעיקר האגף לשוויון מגדרי, אוגדן זכויות הורות ומשפחה שמיועד לכל עובדי שירות המדינה, שמטרתו בעצם להעלות את המודעות לזכויות של הורים שעובדים בשירות המדינה.
<ענבר סבג: דבר שני - - -
מירב בן ארי: איפה זה נמצא האוגדן?
<ענבר סבג: באתר, באינטרנט.
מירב בן ארי: של נציבות שירות המדינה.
<ענבר סבג: כן תחת האגף לשוויון מגדרי.
<ענבר סבג: אנחנו שלחנו את האוגדן הזה לכל עובדי שירות המדינה.
<ענבר סבג: יש לנו ממונות על שוויון מגדרי בכל אחד ממשרדי הממשלה שהן מהוות סוכנות שינוי שלנו בשטח וגם באמצעותן אנחנו מפזרות מידעים בנושא, זה דבר אחד.
<ענבר סבג: דבר שני יצאנו לפיילוט עבודה מהבית שנועד לתת להורים בשירות המדינה את האפשרות לעבוד מהבית.
<ענבר סבג: הפיילוט עכשיו הוא אמנם על קבוצה מאוד קטנה ומוגדרת כי הוא פיילוט.
<ענבר סבג: היום יש בפיילוט כ-1000 איש, אבל בעיקרון יש כוונה להרחיב את הפיילוט הזה גם בעתיד.
<ענבר סבג: זה אומר שעל מנת לתרום לאיזון חיים עבודה טוב יותר גם נשים וגם גברים יכולים לעבוד בחלק מהשעות הנוספות שלהם מהבית ולקבל על זה שכר כמו שקורה במגזר העסקי.
מירב בן ארי: כמה זמן זה כבר הפיילוט?
<ענבר סבג: פיילוט יצא לדרך בפברואר האחרון, הוא מתוכנן להמשך כשנתיים ואחריו בנינו מדדי בקרה מאוד ספציפיים כדי לבחון את היעילות של הפיילוט, כמה אנשים ניצלו את הזכות הזאת.
<ענבר סבג: ודבר שחשוב להגיד בהקשר הזה, בעקבות פיילוט עבודה מהבית יותר גברים מנצלים היום זכויות הורות בשירות המדינה.
<ענבר סבג: מה זה אומר?
<ענבר סבג: את האפשרות לצאת יותר מוקדם.
<ענבר סבג: דרך אגב, שירות המדינה, אני לא יודעת אם אתם יודעים, הוא המעסיק הכי גדול מהבחינה הזאת שהוא, זכויות הורות, הן נר לרגליו.
<ענבר סבג: כל מה שקשור למשרת אם בוטל, היום אנחנו במשרת הורה, גם גברים יכולים לנצל זכויות הורות וקיצור יום עבודה ואנחנו מובילים בכל מיני תחומים.
<ענבר סבג: בשנת 2017 אנחנו גם מתכננים לעשות קורסי הורות שוויונית להורים בשירות המדינה להעלאת המודעות לכל מה שקשור לשוויוניות במשק הבית, גם בבית, מהבחינה הזאת שהם לא רק באים, עובדים, עובדים בשירות המדינה, אלא גם מודעים ליתרונות של הורות שוויונית ולזה שבעצם גם אבות ייצאו מוקדם ויהיו עם הילדים.
<ענבר סבג: זה מה שרציתי להגיד.
מירב בן ארי: יפה, דברים מאוד חשובים.
מירב בן ארי: אני מסכמת כי אני סיימתי את כל אלה שבזכות דיבור, יש מישהו - - -
<קריאה: אפשר משהו?
מירב בן ארי: כן, אז תיכף, יש פה נשים שיושבות פה מהתחלה, את הגעת עכשיו.
<נורית שכטר: נורית שכטר מפורום ועדי ההורים הישוביים - - -
מירב בן ארי: כן האמת שאני תהיתי לגביכם כי כשהיא דיברה על זה אמרתי איפה ועד ההורים, אני מכירה שאתן מכירות את פז אבל יופי, בסדר גמור.
<נורית שכטר: הגיעו הצד הנשי - - -
מירב בן ארי: ובצדק.
<נורית שכטר: גם בצדק וגם הגברים יכלו להגיע, אבל מאחר שכולם מתנדבים ועושים את זה ב- - - אז אנחנו מגיעים מי שיכול.
<נורית שכטר: אני חשבתי דבר ראשון כשאנחנו מדברים על שוויון מגדרי אנחנו צריכים למקד חשיבה מי דמויות המודל שיש לנו בבתי הספר, מי מוביל את התהליכים האלה.
<נורית שכטר: כשאנחנו מסתכלים על מי מוביל את התהליך הזה ונותנים למורה שאין לה מושג בדברים האלה אז בעצם היא לא יכולה להוביל תהליך חשיבתי כזה.
<נורית שכטר: מצד שני, אנחנו יכולים גם להסתכל כמה מורים ממין זכר יש בבתי הספר וכבר לומר, אוקיי, זה מעלה בעצם שאלה, איפה המקום של הגבר בתוך הבית ספר, האם יש לנו מקום לבוא ולעודד מורים וגברים שגם יהיו בתוך בתי הספר וייחשפו לילדים.
<נורית שכטר: זה דבר ראשון.
<נורית שכטר: הדבר השני, אני רואה חשיבות מאוד מאוד גדולה, ודיברו על זה גם קודמותיי, לעידוד המשפחה להיות ביחד.
<נורית שכטר: אבל כדי שיהיו ביחד וכשכולם עובדים מאוד מאוד קשה כל היום ולוח החופשות לא מותאם ללוח החופשות של העבודה אז אנחנו נמצאים פה באיזשהו קונפליקט שבעצם המשפחה יכולה להיות בהרבה מאוד קורסים, אבל ליישם את הקורס בפועל עם המשפחה ולהיות ב-bonding עם הילד שלך, אחד על אחד, כל מיני דברים שמקדמים את הקשר האישי עם הילד, ולהוביל את החשיבה הזאת של אני הורה, אני הורה מעצים, אני הורה מחבר, אבל אין לי מתי לעשות את זה, אז זה בעצם, מתי אנחנו באים ומתרגלים את מה כל שלמדנו בכל הקורסים.
<נורית שכטר: אז יש חשיבות לקורסים, ויש חשיבות גם לבוא ולהקדיש את הזמן הזה שלא יהיו לנו אסרו חג לאסרו חג וחודשיים חופש בחופש, כשבעצם כל שאר ההורים עובדים ורק מפרפרים לאיזה סידור, וזה סידור, למצוא לילד.
<נורית שכטר: כשזה סידורים בדרך כלל של כל מיני בייביסיטרים כאלה ולא בהכרח דברים ערכיים, כי הדברים הערכיים עולים הרבה מאוד כסף.
<נורית שכטר: אני עוזבת את פורום ועדי ההורים הישוביים בגלל שאני יצאתי, אני הייתי הרבה מאוד זמן, ככה בפן אישי אם מותר לי לומר, שכירה בתעשייה אווירית.
<נורית שכטר: זה מאוד נוח להיות אמא עובדת בתוך המשרות האלה וזה מן סוג של כלוב של זהב ומתוך ההבנה שלי שחסרים ערכים.
<נורית שכטר: למשל בת מצווה מול בר מצווה.
<נורית שכטר: בבר מצווה יש את התוכן, התוכן מובנה, כבר יש בר מצווה, הוא צריך לעלות לתורה, זה כבר מובנה.
<נורית שכטר: אבל בבת מצווה מה יש?
<נורית שכטר: אז כל ההורים מג'נגלים כדי לחפש שיהיה או איזשהו ערך או לחלופין אם זה לא מעניין אותם פשוט לוקחים את הילדים לאיזשהו מועדון או פעילות אחרת שהיא לא בדיוק ערכית.
<נורית שכטר: מהמקום הזה אני החלטתי לצאת, לקחתי חופשה עכשיו למשך שנה והתחלתי בהקמה של איזשהי חברה שעושה, וההתלבטות היתה אם להקים את זה כעמותה או כעסק פרטי, במטרה לטעת חוויות וערכים בתוך הפעילויות שלנו.
<נורית שכטר: זה אומר bonding של ילדים, זה אומר שהיינו במחנה העצמה פה בכנסת ואחרי זה אני מקבלת מהבנות - - - משפט לסיום - אני חושבת שצריך דבר ראשון לעודד את הנשים העסקיות.
<נורית שכטר: אני עכשיו בתחילת דרך, אני רואה שזה קשה מאוד להיות עסקית במציאות של ימינו.
<נורית שכטר: קושי בחופשים, קשה לנו כלכלית, אני רואה את ה - - - נניח חופשת לידה, נניח חופשות מחלות שאין לנשים עסקיות ואם הייתי בשבוע שעבר בועידת העסקיות אז - - -
איילת נחמיאס ורבין: מה זה עסקיות את מתכוונת עצמאיות?
<נורית שכטר: אז הייתי בועידת העסקיות - - -בועידת נשים עצמאיות שבוע שעבר אז ליהיא לפיד אמרה שם שכל הזמן היא דיברה - - - אמא שלה שאלה - - - אמא שלה היתה עצמאית והיא עבדה אז השכנה שלה באה ואמרה לה את ילדת מפתח.
<נורית שכטר: אז היא באה לאמא שלה ושאלה אותה, אמא תגידי, מה זה ילדת מפתח, אז היא אמרה לה ילדת מפתח זה ילדה שאוהבים אותה, שמעצימים אותה וזה ילדה בוגרת בדיוק כמוך.
מירב בן ארי: משפט אחד כי אני חייבת לסיים.
<לאה גוטרמן: אני תלמידת תואר שני בלימודי משפחה, ולשמחתי לומדות איתנו נשים בדואיות שפשוט נחשפנו במסגרת העבודה לתרבות שלהן, ומה שראינו זה חוסר בהעצמה של האישה הבדואית, בהדרכה ההורית, בפעילויות משותפות לאוכלוסייה הישראלית והבדואית, וזה מתוך הכרה למעמד האישה שהוא שם יותר נחות גם בהיבט של גידול ילדים.
<לאה גוטרמן: כשבעצם כשהאישה מתגרשת הילדים כבר לא נשארים אצל האמא הם עוברים לאבא.
<לאה גוטרמן: והשאלה מה אנחנו עושים כחברה בשביל בעצם להרים את האוכלוסייה הזאת כי ככל שנעצב אותה בצורה יותר נבונה וטובה זה יזמין לנו פחות צרות בהמשך ויצור יותר שיתוף.
<לאה גוטרמן: אז אני לא יודעת איפה זה בא לידי ביטוי - - -
מירב בן ארי: תאמיני לי שיש פה כמה ועדות שמתעסקות היטב בחברה הבדואית.
מירב בן ארי: גם הוועדה הזו בעצמה סיירה, גם אנחנו ועדת החינוך סיירנו - - -
<לאה גוטרמן: אבל גם בפעילויות אני חושבת, של נשים ושל ילדים של בעצם - - -
מירב בן ארי: אנחנו צריכים לסיים את הדיון.
מירב בן ארי: את יכולה משפט מסכם איילת.
איילת נחמיאס ורבין: קודם כל אני באמת רוצה להתנצל בפניכם, אבל כשיש לנו ימים מיוחדים בכנסת אז אנחנו רצים בין הוועדות כדי לנסות ולמצות את כל הנושאים ואני מוכרחה להגיד לכם שבגלל שחוק ההסדרים נפל לנו כאן אז אתם תזומנו ליום המשפחה - השלמה כי חלק מהוועדות לא יכלו להתחייב היום לדיון.
איילת נחמיאס ורבין: ואני נורא מודה ליושבי הראש שכולם פנוי אליי ואמרו לי, אנחנו נעשה את זה בתחילת שנה הבאה, אז יהיו עוד דיונים בנושאים האלה.
איילת נחמיאס ורבין: אני כמובן מודה לחברתי, חברת הכנסת מירב בן ארי.
איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד שמחה שנמצאת כאן אשתו של יושב ראש הקואליציה, חגית ביטן, שהיא אישה יקרה לי במיוחד.
איילת נחמיאס ורבין: וגם אני שמחה שהיא פה כי ככה הוא אולי יהיה יותר רגוע.
איילת נחמיאס ורבין: אז אני רוצה רגע לסכם באמת ולמצות את הדיון.
איילת נחמיאס ורבין: יש המון היבטים בנושא של נשים עצמאיות שאנחנו עוסקים בהם.
איילת נחמיאס ורבין: חברת הכנסת טלי פלוסקוב ואני עכשיו עמלות על איזשהי הצעת חוק למשל, שנשים עצמאיות שהן בחופשת לידה יוכלו גם לעבוד וגם לקבל את דמי הלידה, שלא תבוטל הזכאות שלהן לדמי לידה.
איילת נחמיאס ורבין: בשעה 15:30 היום בוועדת החינוך אנחנו נקיים דיון נוסף במסגרת יום המשפחה שעוסק במאבק החופשות שאני מובילה אותו יחד עם חברים כאן.
איילת נחמיאס ורבין: ואני מוכרחה להודות לחבר הכנסת מרגי שעודד אותי לקיים את הדיון הזה.
איילת נחמיאס ורבין: כלומר, אנחנו באמת מנסים לפרק את כל ההיבטים המורכבים מאוד של הנושא של גידול משפחה במדינת ישראל היום וזה באמת דבר מאוד מאוד לא טריוויאלי.
איילת נחמיאס ורבין: אני שמחה שאני זוכה לקשב במשרד האוצר בראשותו של משה כחלון ובאמת במשרדים נוספים כי מבינים שיש כאן איזשהי בעיה יסודית אם עולה 630 אלף ₪ לגדל ילד עד גיל 13 - - - אבל אם זה מה שאנחנו מדברים עליו אז צריך להבין על איזה דרמה אנחנו מדברים בהקשר הזה ועל כן החינוך לשוויון מגדרי הוא כל כך קריטי כדי לגדל יותר נשים עצמאיות ונשים שנהיו עצמאיות כלכלית.
איילת נחמיאס ורבין: אני מודה, נמצאת כאן פרופסור רחל פסטרנק שהיא דיקן החוג למדעי ההתנהגות במכללה למנהל, שותפים שלי, אתם גם מוזמנים לראות את התערוכה של פרי עיניהם הטובות של תלמידים מהמכללה למנהל שעסקו במשפחה, עיצוב פנים, אני מאוד מאוד מודה לכם על השותפות הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: ביקשה ממני סימונה מורלי להשלים את זה שבמרכז להורות משמעותית הם עמלים על תכנית שתוגש למשרדי הממשלה להעצמת נשים בדואית דווקא, אפרופו מה שהועלה כאן.
איילת נחמיאס ורבין: שוב המון המון תודה על אורך הרוח ועל החשיבות שנתתם לדיון הזה היום.
מירב בן ארי: תודה רבה, חברת הכנסת נחמיאס ורבין.
מירב בן ארי: אני רוצה לסכם בכמה משפטים.
מירב בן ארי: ראשית לומר לכן תודה.
מירב בן ארי: אני אומרת לכן כי, תסלח לי כן, אבל הרוב מי שדיבר היו כאן נשים.
מירב בן ארי: לומר לכן תודה על זה ששיתפתן, היה כאן דיון מאוד מעניין, גם אחרי שהלכת, שמענו כאן על עמותות, על ארגונים, על יוזמות גם עצמאיות וגם של ארגונים חברתיים וכמובן אין ספק שראוי לציין את המכללה למנהל בראשון ובכלל את הפעילות של העיר ראשון וכמובן, הפעילות הכל כך מרשימה של המרכז הורים באשדוד.
מירב בן ארי: הוועדה קודם כל תפנה ליושב ראש השלטון המקומי, שחבל שאין כאן נציגות שלהם, הם הוזמנו לוועדה, שתדעי, ואנחנו נמליץ להם לקחת את המודל של אשדוד וכמובן לחשוב על אפשרויות לפתח אותו גם לרשויות אחרות.
מירב בן ארי: אני חושבת שאתם ממש מודל לחיקוי ואני חושבת שבמדינת ישראל מפתיע אותי שאין - - - איך אתם לא נמצאים בכל הארץ, אבל אני מאוד מקווה שזה יתפתח ושזה ישתנה כי מה שאת הצגת כאן זה היה מאוד מרשים, קראתי גם כאן את הכל מעניין וחשוב.
מירב בן ארי: פשוט עבודה נהדרת.
מירב בן ארי: כמובן, גם אני רוצה לציין את משרד החינוך, אני גם עובדת איתם הרבה בוועדת החינוך, גם הנושא הזה של בתוך המערכת החינוכית והעבודה המשותפת גם עם המועצת תלמידים על כישורי חיים, מפתח הלב שאנחנו שומעים הרבה.
מירב בן ארי: אבל בעיקר, אין ספק, שבכל מה שקשור להורים, אנחנו צריכים להעצים את ההתערבות שלנו.
מירב בן ארי: בעיקר כי הנושא של שוויון מגדרי, ודיברנו על זה בתחילת הדברים, זה מה שהילד רואה בבית.
מירב בן ארי: זאת אומרת, גם אם המורה בבית ספר תגיד לו הרבה דברים בסוף הוא חוזר הביתה והוא שומע דברים אחרים.
מירב בן ארי: לכן הליווי הורי, ראינו כאן מעמותה שעושה עבודה מצויינת, הוא מאוד קריטי.
מירב בן ארי: לא סתם אמרתי שאני במקרה, את לא שמעת מה שאמרתי, אבל יום שישי הייתי אצל המשפחה שלי ואחותי אמרה לי שהיא קיבלה פעם ראשונה, הוא בכיתה ז' חגגנו לו בר מצווה, והיא קיבלה הזמנה למן שלושה מפגשים להורים, וזה היה מאוד מרגש כי אף פעם היא לא קיבלה.
מירב בן ארי: אז הכל פה התחבר לי כי אני אומרת לעצמי, שאלתי כאן האם זה רק כשילד מגיע לשלבי המשבר, כיתה ז', או שזה לפני כן, ולכן בעיניי זה מאוד מאוד חשוב.
מירב בן ארי: יש כאן עמותה נהדרת שעושה גם פעילות בנושא הזה.
מירב בן ארי: אנחנו צריכים להעצים את זה.
מירב בן ארי: אני חושבת, ובאמת משפט אחרון, אתה רואה כמה יוזמות מגיעות מהשטח, אתה רואה כמה יוזמות מגיעות מהרשויות, יוזמות של נשים כמובן שעושות את זה.
מירב בן ארי: אני בהחלט חושבת שאנחנו צריכים לתת לזה את הגיבוי הראוי.
מירב בן ארי: גם, דרך אגב, מול משרד החינוך בהכרה של מה שהם עושים באשדוד, לחשוב איך כן אפשר לטפח את זה וכמובן - - -
<אושרה לרר שייב: הפעילות מתבצעת בתוך בתי ספר.
מירב בן ארי: אולי אפשר כן לשלב את זה.
מירב בן ארי: ואני מאוד מקווה שעוד מכללות ואוניברסיטאות אחרות יקחו את המודל של המכללה למנהל וגם - - -
<קריאה: אנחנו מקווים שלא.
איילת נחמיאס ורבין: אל תגידי את זה כי כבר הותקפתי על זה שאני משתפת פעולה עם מכללה פרטית, אז אל תאמרי את זה בבקשה בסדר?
מירב בן ארי: שיתופי פעולה ופיזור הידע זה חשוב.
מירב בן ארי: היא הייתה מאוד רוצה לפזר את הידע בכל המכללות והאוניברסיטאות בארץ שפשוט הם דור החלוצים.
מירב בן ארי: אין מה לעשות כשאתה חלוץ אתה נמצא במקום אחר.
איילת נחמיאס ורבין: לפעמים אתה אוהב לשמור - - -
מירב בן ארי: לא לא, אנחנו לא מפלגת העבודה- - -
איילת נחמיאס ורבין: או, התחלת פוליטיקה?
מירב בן ארי: הכל בסדר, אנחנו חברות טובות, הכל בסדר.
מירב בן ארי: אני מאוד מודה לכם על הדיון המרתק הזה, בהצלחה בהמשך היום החשוב הזה.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-15 בספטמבר 2016, והתכנסנו היום לדון לקראת גיבוש המלצות הוועדה 'גיל פרישה לנשים', לאן פנינו מועדות.
עאידה תומא סלימאן: המטרה הייתה לכנס, אני יודעת שזה זמן פגרה, חברי וחברות כנסת לא מגיעים באופן תמידי לכנסת, אבל חשבנו שכדאי מאוד לקיים את הדיון הזה ולשמוע מהוועדה שהתמנתה על ידי שר האוצר - - - בוקר טוב, אני שמחה לראות שכיבדתם אותנו בנוכחותכם.
עאידה תומא סלימאן: ברוך הבא, מר אבי כהן, מנכ"ל המשרד לשוויון חברתי.
עאידה תומא סלימאן: כבר בעבר הנושא של גיל הפרישה לנשים עלה ודנו בו, גם בוועדות וגם בכנסת, וחוקק חוק סביב הנושא של איך מתקיים הדיון הזה, במיוחד לאחר שחלו שינויים דמוגרפיים, גם במדינת ישראל, אבל גם בעולם באופן כללי.