GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נ': מעולם לפני כן לא לקחתי שום תרופה ומהאשפוז הראשון החלו בניסוי וטעייה של כל סוגי התרופות, נגד דיכאון, ייצוב מצב רוח, אנטי פסיכוטי, כל חודש שינו לי סוג תרופה, מינונים.
<נ': כל פסיכיאטר שטופלתי אצלו אמר משהו אחר ובמשך ארבע שנים לא הייתה תרופה שלא ניסיתי.
<נ': הרגשתי שהתרופות הן אלה שמחמירות את מצבי, גורמות לי אימפולסיביות ולהחמרת אובדנות.
<נ': הייתי באשפוז יום במעון ירושלים, שמיועד לאנשים עם דיכאון, אך שם לא ידעו להתמודד עם הפרעת האכילה, וברגע שירדתי מהמשקל הוציאו אותי מהטיפול אצלם.
<נ': הייתי במרפאות בהדסה אך הטיפול שם היה רק שבועי ולא היווה תמיכה מספקת עבורי, מה גם ש - - -
עאידה תומא סלימאן: מה היה הטיפול?
<נ': פעם בשבוע פסיכולוגית ודיאטנית ומעקב פסיכיאטרי.
<נ': לא הספיק לי פעם בשבוע וברגע שעלו שוב תכנים אובדניים הועפתי מהטיפול.
<נ': חיפשתי טיפול פרטי והגעתי לשחף בתל אביב, היות שאני לא עובדת בגלל מצבי ובעלי הוא המפרנס היחיד לא יכולנו לשלם את העלות הגבוהה של כ-10,000 שקלים לחודש.
<נ': ההורים שלי, שאף הם מתפרנסים בקושי ומגדלים 10 ילדים משלהם, מכרו את ביתם ועברו לגור בשכירות על מנת לשלם את הטיפול בשחף.
<נ': לאחר תשעה חודשים של טיפול אינטנסיבי בשחף, כשהופיעו תכנים אובדניים, הועפתי מיידית מהטיפול תוך כדי אמירה מהאחראית שאין לי תקנה ובטוח אמות.
<נ': אחר כך טופלתי במרפאה פסיכיאטרית בתל השומר, אצל ד"ר כספי, בטיפול פסיכולוגי ובקבוצה, וכן אצל דיאטנית פרטית, שעלותה הייתה 400 שקלים לשבוע.
<נ': מאחר שלא הסכמתי להיות מטופלת בתרופות אנטי פסיכוטיות רק כדי לעלות במשקל הפסיכיאטר לא הסכים להמשיך לטפל בי ושוב מצאתי את עצמי מחפשת טיפול מתאים.
<נ': הרגשתי שאין אף מקום שיכול להכיל אותי על כל מורכבותי.
<נ': כן, אני סובלת גם מהפרעת אכילה וגם מדיכאון ואובדנות.
<נ': זה בדרך כלל בא ביחד, אך משום מה בכל מקום שבו טופלתי לא יכלו להתמודד עם המורכבות הזו של תחלואה כפולה ולא הסכימו להמשיך ולטפל בי ולראות אותי כמכלול.
<נ': לבסוף מצאתי מטפלת פרטית, פסיכיאטרית פרטית שהאמינה בי וביכולות שלי, בלי לדחוף תרופות.
<נ': הייתי בטיפול זה כשנה וחצי ושילמתי 3,500 לחודש.
<נ': אחר כך האנורקסיה החמירה וחיפשתי טיפול ספציפי יותר להפרעות אכילה.
<נ': אז פניתי ל'קולי', מרכז חדש שנפתח על ידי ד"ר רחל בכנר.
<נ': הטיפול כלל קבוצות טיפוליות וליווי באכילה שלושה ימים בשבוע, וזה נוסף לטיפול פרטני פרטי.
<נ': העלות הכוללנית הייתה כ-5,600 ₪ לחודש.
<נ': הייתי שם בשני מחזורים.
<נ': התמיכה הייתה טובה עבורי ואפשרה לי לשלב את חיי היום יום של התעסקות ותפקוד עם הילדים יחד עם הקדשת זמן לטיפול עבורי.
<נ': אחרי חצי שנה טיפול הסתבר שאני צריכה ליווי יומיומי בארוחות ומסגרת יותר אינטנסיבית, מה גם שהעלות הכה גבוהה כובלת את ידי ולא אוכל להמשיך לשלם סכומים אלה.
<נ': נשארתי כרגע ללא כל טיפול.
<נ': טיפול מרפאתי לא מספיק עבורי, טיפול פרטי אני לא יכולה יותר לממן, אשפוז מלא לא בא בחשבון בגלל הניתוק מהילדים.
<נ': אני שנייה לפני החופש הגדול שמלא בקשיים ובמורכבות, הבן שלי יהיה בר מצווה בסוף הקיץ ואני רוצה להיות מספיק בריאה וחזקה עבורו ועבור כל המשפחה.
<נ': בשביל להגיע לזה אני צריכה טיפול מתאים, אני צריכה אשפוז יום להפרעות אכילה למבוגרים.
<נ': אין בכל הארץ מקום כזה, אני צריכה מקום שבו אקבל מענה טיפולי וכן ליווי בארוחות, שאוכל לחזור כל ערב לביתי, לראות את ילדיי, אני רוצה את הצ'אנס להחלמה, להיות אמא בריאה וחזקה לילדיי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם רוצים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם רוצים שתהיי חזקה ושיהיה במזל טוב לבן שלך ושתחגגי איתו.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אנחנו מקיימות את הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת זועבי ביקשה לדבר, כי יש לה ועדת חינוך עכשיו.
חנין זועבי: היא כבר התחילה.
חנין זועבי: הייתי רוצה באמת להמשיך לסיום הפגישה, אבל כאשר אומרים ש-10% עד 17% זה אחוז התמותה מקרב החולות והחולים, אז לא מדובר רק ברשלנות, מדובר על סוג כזה של טיפול שמגיע ל-10% או 17% של תמותה, אז כנראה שהתמותה היא גם כתוצאה מטיפול לא הולם.
חנין זועבי: זה פשע, זה יותר מרשלנות.
חנין זועבי: אם מדובר בחוסר סטנדרטים או סטנדרטים נמוכים של טיפול או חוסר המשך של טיפול, אני רק רוצה להעיר הערה ב-20 שניות.
חנין זועבי: יש רק, עאידה, חמישה פסיכיאטרים לנוער בחברה הערבית, אז אני לא יודעת אם בכלל יש להם מענה שם.
חנין זועבי: יש 1.4% פסיכולוגים בחברה הערבית, אז אני מניחה שהחולים והחולות בקרב החברה הערבית, שחולות במחלה כזאת, כנראה אין להם אפילו פסיכולוג בשביל לגשת אליו, אז זה אפילו לא נמצא ברישום של המחלות שאנחנו מתייחסים אליהם בחברה שלנו.
חנין זועבי: אני רוצה רק לשים את הנקודה הזאת שעאידה תתייחס אליה בהמלצות ובמסקנות של הישיבה.
חנין זועבי: אני הייתי רוצה באמת להמשיך איתכם, אבל אני מאוד מצטערת שאני חייבת לרוץ לוועדה שלי.
עאידה תומא סלימאן: תודה, חברת הכנסת חנין זועבי ואנחנו נתייחס לזה בסיכום.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שכל הנושא של פסיכולוגים ופסיכיאטרים באוכלוסייה הערבית הוא במעקב צמוד שלך.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לבקש עכשיו ממשרד הבריאות להציג לנו את מכלול השירותים בכדי שגם נוכל אחר כך להתייחס.
עאידה תומא סלימאן: דן בודובסקי, ראש המערך האמבולטורי במשרד הבריאות, בבקשה, אדוני.
<דן בודובסקי: בוקר טוב, כבוד היושבת ראש.
<דן בודובסקי: אני רוצה לפתוח בזה שהדברים המרגשים והמאוד חשובים ועצובים ששמענו, גם מש', גם מ-ר' וגם מ-נ', מייצגים קצה של רצף ומראים את המורכבות הרבה שיש לתופעה הזאת, למחלה המורכבת הזאת שנקראת הפרעות אכילה, על מגוון ומורכבות הבעיות שיש גם בטיפול וגם בהתמודדות האישית, שללא ספק מקשים מאוד, לא רק על המטופלים, על האנשים עצמם, אלא גם על המשפחות שלהם.
<דן בודובסקי: צריך לזכור שזה קצה של רצף.
<דן בודובסקי: אם אני חוזר לדברים שאמרת בתחילה, צריך לזכור שבחלקים של המניעה יש מערכות אחרות שאמונות על הנושא, אם זה משרד החינוך וכדומה - - -
<דן בודובסקי: אנחנו נדון על זה, זה בנפרד.
<דן בודובסקי: צריך לזכור שאנחנו מדברים על קשת של הפרעות אכילה שמופיעות בחלק מההגדרות, כחלק מספר ההגדרות של המחלות הפסיכיאטריות.
עאידה תומא סלימאן: רק אם מותר לי לשאול, אני מבינה שמשרד הבריאות כמעט לא מתייחס לנושא של מניעה והכול בידיים של משרד החינוך בנושא הזה?
<דן בודובסקי: לא, יש חלקים ויש חלקים.
אורן אסף חזן: לא מתעסק.
<דן בודובסקי: לא, יש חלקים שמשרד החינוך, כמי שאמון על מערכת החינוך, אמון עליו, אני לא יכול לדבר בשמם.
<דן בודובסקי: יש היבטים של קידום בריאות שבהם משרד הבריאות עוסק - - -
עאידה תומא סלימאן: ואתה תתייחס לזה עכשיו?
<דן בודובסקי: רק באמירה כללית, שוב פעם, המפגש המרכזי, ואנחנו מדברים על המפגש עם מערכת החינוך, הוא שצריך להיות שיתוף פעולה של משרד החינוך ומשרד הבריאות, בגלל אוכלוסיית היעד המרכזית, כשאנחנו מדברים על מניעה.
<דן בודובסקי: אני אתייחס בעיקר לחלקים של הטיפול, שוב פעם, אנחנו מדברים על קשת - - -
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבינה שאתם לא עוסקים במניעה.
עאידה תומא סלימאן: זה הבוטום ליין, מה שאני יכולה להבין?
<דן בודובסקי: אני לא חושב שזה הבוטום ליין שאפשר להגיע אליו.
אורן אסף חזן: תסביר לה באיזה מניעה אתם עוסקים, כי היא הבינה נכון דווקא.
<ש': אין דבר כזה מניעה, כי לא ידוע - - -
עאידה תומא סלימאן: תשמעו, אם הגענו אני ואורן חזן להסכמה זה סימן שזה אמת כל כך ברורה.
עבדאללה אבו מערוף: זה משהו רפואי, אני צריך להתערב, כי זה משהו רפואי.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שבגלל כובד הנושא אני - - - אבל באמת, משרד הבריאות, אתה יכול לסמן איזה שהיא תכנית של מניעה, כדי שלא תצטרכו לטפל אחר כך, יש?
עאידה תומא סלימאן: תכנית אחת.
<ש': אין דבר כזה מניעה, זה לא - - -
<איתן גור: אין שום תכנית מניעה שהצליחה.
עאידה תומא סלימאן: אדוני, קודם כל אני לא יודעת מי כבודו וזה לא יירשם בפרוטוקול, אז חבל.
עאידה תומא סלימאן: בוא נעשה את זה באופן מסודר.
<דן בודובסקי: נעשה מסודר.
<דן בודובסקי: בקופות החולים נעשות פעולות, ואנחנו נוכל לשמוע מקופות החולים, בקטע של ההתמודדות וקידום בריאות, זה נכנס תחת התחום של קידום בריאות.
<דן בודובסקי: ברשותך אני לא אכנס לזה, כי זה לא תחום שאני אישית אמון ומכיר לעומק, בהחלט תוכלי לקבל על זה תשובות מפורטות גם ממשרד הבריאות וגם מקופות חולים.
<דן בודובסקי: אני, ברשותך, רוצה להתייחס לנושא של קשת הפרעות האכילה, לאלה שנמצאים במצב של התחלואה עצמה ואנחנו צריכים לזכור שאנחנו מדברים על רצף של תחלואה, ממצבים שהם קלים למצבים שהם חמורים וחריפים, כמו הדוגמאות הקיצוניות והמאוד עצובות וקשות ששמענו כאן, שהטיפול וההתמודדות איתם בחלק מהמקרים דורשים עבודה או התערבות ברמה קלה, מרפאתית, ובחלק מהמקרים, הקיצוניים, כמו ששמענו, מחייבים טיפול והתערבות שהיא רב מקצועית, זה כולל גם את הטיפול הפסיכולוגי, גם את הפסיכיאטרי, גם את הטיפול הדיאטני, שיש לו חשיבות, וזה ייחוד וערך מוסף לעומת מערכות אחרות טיפוליות בתחום של - - -
עאידה תומא סלימאן: אדוני, בגלל שלא ראיתי את המצגת הזו ואתם העברתם אותה רק היום בבוקר, אני לא יודעת מה האורך שלה ו - - -
<דן בודובסקי: לא, היא קצרה.
עאידה תומא סלימאן: כמה זמן אתה משער?
<דן בודובסקי: שבע דקות גג.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, עברו כבר שתיים, בבקשה, אדוני.
<דן בודובסקי: אם אני אשלים ברציפות זה יהיה קל.
<דן בודובסקי: עם כניסת הרפורמה הביטוחית לבריאות הנפש לפני שנה והעברת האחריות הביטוחית לטיפול בבריאות הנפש לקופות החולים יש שילוב של גוף ונפש מבחינת האחריות של קופות החולים למתן הטיפול, גם הרפואי גופני וגם הנפשי ומכאן התכלול של הרבה מהמידע אצל רופאי המשפחה, שיכול לזהות, לאתר, לכוון ולקשר למערכות בריאות הנפש, וגם בקטע של תמיכה משפחתית, זה תהליך.
<דן בודובסקי: התהליך הזה מצד שני מציב אתגרים ייחודיים בטיפול בהפרעות אכילה.
<דן בודובסקי: צריכים לזכור שהאחריות לאספקת השירותים ולרצף הטיפול של קופות החולים היא של קופות החולים, כאשר הקופות מספקות רצף שירותים באמצעות מספר סוגי שירותים, בין אם זה אשפוז באמצעות רכש שירותים מבתי חולים ומעמותות, בין אם זה טיפולי יום.
<דן בודובסקי: טיפולי יום הם אותם טיפולים אינטנסיביים של שלושה עד חמישה ימים בשבוע של מספר רב של שעות ביום.
אילן גילאון: טיפול יום?
<ר': איפה יש טיפול יום?
<דן בודובסקי: ברשותך, כבוד היושבת ראש, אני אציג דברים בהמשך.
אורן אסף חזן: איך אתה מסביר את זה שכולם פה אומרים שאין דבר כזה?
אורן אסף חזן: זה רק מטריד מה שקורה כאן.
<דן בודובסקי: אני אראה לך מיד.
<דן בודובסקי: ברשותך, כבוד היושבת ראש, אני אראה מיד - - -
אילן גילאון: אנחנו קוראים לזה אשפוז יום.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שנשמט ממני להזכיר שאנחנו מדברים היום על הטיפולים האלה וקל מיד להגיד שזה קופות חולים בצל הרפורמה בטיפול.
עאידה תומא סלימאן: זה כאילו בידיים של קופת חולים, אבל זה לא מונע מהאחריות של המשרד.
עאידה תומא סלימאן: איפה יש למשל טיפול - - -
<דן בודובסקי: אני מיד אכנס, מיד אראה, אני רק מסביר את הרצף, שנראה את הרצף.
עאידה תומא סלימאן: אולי נגלה, חכו.
<דן בודובסקי: אשפוז יום הוא חלק מתהליך האשפוז, הוא תהליך אינטנסיבי לקראת היציאה מאשפוז, הוא חלק מהאשפוז, טיפול יום הוא הטיפול האינטנסיבי שנמצא בקהילה כדי למנוע את הכניסה לאשפוז.
<דן בודובסקי: מלבד זאת יש טיפולים מרפאתיים רב מקצועיים שהקופות מקיימות בתוך מרפאות אורגניות שלהן, או רוכשות שירותים ממרפאות של בתי חולים כלליים או בתי חולים פסיכיאטריים, או רוכשות שירותים מעמותות.
<דן בודובסקי: בנוסף לזה יש גם את המסלול של טיפול פסיכותרפויטי אצל מטפל עצמאי פלוס טיפול דיאטני בנפרד, זה חלק מסל השירותים - - -
עאידה תומא סלימאן: זה כאילו אתם יכולים להפנות לטיפול כזה?
<דן בודובסקי: לא, זה הקופות עצמן, רק ברשותך אני אדגיש, שסל השירותים הראשוניים שציינתי קודם, הם או ניתנים בחינם מבחינת המשתתף, או ניתנות בהשתתפות עצמית רבעונית, זאת אומרת משהו כמו 25 עד 33 שקלים לרבעון.
<דן בודובסקי: המסלול האחרון, הטיפול הפסיכותרפויטי, הוא משהו שהחליטה עליו ועדת הכספים של הכנסת, הוא תשלום של 50 שקל למפגש ראשון ועוד 133 שקל לכל מפגש.
<דן בודובסקי: הוא תשלום נמוך מהמקובל בשוק, אבל בהחלט תשלום גבוה, הוא לא מענה מיטבי.
עאידה תומא סלימאן: מתי מחליטים להוציא למטפל עצמאי במקום - - -
<דן בודובסקי: ההחלטה, התעדוף המרכזי וההנחיות של הקופות זה לתת את המסלול הציבורי החינמי או התשלום הרבעוני.
עאידה תומא סלימאן: שזה כולל את תשע הפעימות המפורסמות?
<דן בודובסקי: לא, תשע הפעימות זה משהו התחשבנותי שלא קשור לחלוטין לצורך.
<דן בודובסקי: בן אדם אמור לקבל את השירות ואת מספר הטיפולים ללא שום מגבלה כל עוד יש לזה צורך.
<דן בודובסקי: מה קורה מבחינת האשפוז, שירותי אשפוז.
<דן בודובסקי: למבוגרים יש בשיבא ובהדסה ויכולים לראות שמ-2012 ל-2016 הייתה תוספת של 8 מיטות אשפוז.
<דן בודובסקי: מבחינת נוער מיטות אשפוז בסורוקה עלו מ-0 ל-8 ויש מיטות נוער לאשפוז בהדסה, בצפת, בבית חולים זיו, בבית חולים שיבא ובבית חולים שניידר.
עאידה תומא סלימאן: בזמן נתון עכשיו, כשאנחנו מדברים, יש 32 מיטות בשיבא ו-8 בהדסה, כלומר 40 מיטות, כמה יש בתור ההמתנה?
<איתן גור: שבע חולות.
עאידה תומא סלימאן: שבע חולות?
<איתן גור: כן, שבע חולות וזמן ההמתנה הוא פחות מחודש.
עאידה תומא סלימאן: מי אדוני?
עאידה תומא סלימאן: בגלל שאתה כבר סיפקת לי כמה תשובות.
<איתן גור: אני מנהל המחלקה בשיבא.
<דן בודובסקי: ד"ר איתן גור.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבינה שיש לכם רק שבע נשים בהמתנה?
<איתן גור: ומספר המיטות הוא מספיק בהחלט לתחלואה שישנה.
עאידה תומא סלימאן: מספיק, למרות שיש שבע בהמתנה.
<איתן גור: החולות האלה הן חולות שחולות 15 שנה ואין שום דחיפות לאשפז אותן תוך שבוע.
<איתן גור: יש חולה שמצבה דחוף, היא מתאשפזת תמיד.
<איתן גור: אין מצב שחולה דחופה לא תקבל מיטה.
<ר': לא, למה?
<ר': למה המצב שלה לא דחוף אם היא חולה 15 שנה?
<איתן גור: כי היא מחכה כבר עשר שנים לטיפול.
<ר': אז למה היא לא מבריאה?
עאידה תומא סלימאן: מחכים עד שהיא תהיה דחוף.
אורן אסף חזן: יש בעייתיות במה שאתה אומר.
אורן אסף חזן: אתה אומר, אם היא מחכה עשר שנים אז היא - - -
<איתן גור: ברפואה יש מצב שהוא דחוף ויש מצב שהוא לא דחוף.
אורן אסף חזן: זה סיפור אחר, אבל לא להגיד היא חולה 15 שנה והיא יכולה להמתין עוד חודש.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אורן חזן.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין משהו, קצת תהיו סובלניים כלפי הבורות שלי.
עאידה תומא סלימאן: מאשפזים מישהי או מישהו עם הפרעת אכילה רק במקרים חירומיים, או שזה חלק מרצף טיפולי?
עאידה תומא סלימאן: כלומר גם אישה שלא נמצאת, שחס וחלילה לא עומדת למות מחר, חלק מהטיפול הוא לקבל אותה?
<איתן גור: גברתי, הסיפור הוא מאוד מורכב.
עאידה תומא סלימאן: אדוני, אני שואלת.
<איתן גור: כן, ודאי.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבינה ששבע האלה מגיע להן טיפול, אפילו אם הן לא במצב חירומי?
<איתן גור: אם את חושבת שביום הן פונות הן צריכות להתקבל?
<איתן גור: אז כן.
<איתן גור: אם ככה את חושבת.
עאידה תומא סלימאן: ובהדסה, כמה בתור המתנה לאשפוז?
<צופיה לאופר: כרגע אין תור המתנה.
<צופיה לאופר: אני ד"ר לאופר מהדסה, אני כרגע בחופשת לידה, אבל אני מתעדכנת ש - - -
עאידה תומא סלימאן: אין תור?
<עדי שטרן: יש 10 מיטות, לא 8 מיטות, וכרגע - - -
עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי שתעדכנו את המספר.
<ר': אולי השאלה למה בנות לא מגיעות לאשפוז, למה אין תור, מה קורה בתוך האשפוזים.
<ר': אני מאוד סבלתי באשפוז - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמע.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו שמענו טענות מאוד קשות, דווקא כלפי הדסה, אנחנו ניתן לכם להגיב.
<ל': אני מאוד סבלתי מהאשפוז שלי בהדסה וכתבו עליי בטופס השחרור שלי דברים שקריים מאוד.
עאידה תומא סלימאן: תיכף אנחנו נמשיך ואז נשמע גם מהדסה תגובה.
<עדית סרגוסטי: רק עוד שאלה, למה הבחורה מהגליל צריכה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, זה לא הולך ככה.
עאידה תומא סלימאן: תשמרי את השאלה, כשאני אפתח את הדיון אני אשמח לשמוע אותך.
<דן בודובסקי: אני רוצה להמשיך, ברשותכם.
<דן בודובסקי: צריך לזכור שאנחנו מדברים על רצף של שירותים, כשאשפוז זה הקצה של הרצף.
<דן בודובסקי: החלק האחר מתייחס לטיפול יום כשאחת מהבעיות המרכזיות שלנו זה הפיזור, כאשר טיפול יום הוא מה שנקרא עקב האכילס מבחינת הצורך שלנו בפיתוח משמעותי של השירות הזה, של טיפול אינטנסיבי, שמענו פה את הדוגמאות שמדברות.
<דן בודובסקי: מה שקיים כיום, מבחינת טיפול יום בנוער, בצפת, בבית חולים זיו, ברמת גן, בבית חולים שיבא, בצריפין באסף הרופא, בירושלים בהדסה, בבאר שבע בסורוקה ובאשקלון בברזילי.
<דן בודובסקי: ולמבוגרים יש את תל אביב, גם בית חולים רעות וברמת גן שיבא.
עאידה תומא סלימאן: שאני הבנתי שהם עומדים לקרוס.
<עדית סרגוסטי: כמה בכל מקום?
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, אני רוצה לסיים קודם את המצגת.
<ר': אין טיפול בתל השומר, אין כזה דבר.
<ר': גם ברעות זה שלוש פעמים בשבוע גג.
עאידה תומא סלימאן: משרד הבריאות, בתל השומר יש או אין?
<איתן גור: יש הקצאה, היחידה סגורה.
אורן אסף חזן: אז אין.
<ר': למה היחידה סגורה?
<אליה זימן: היחידה סגורה בגלל - - - לרפורמה.
<אליה זימן: בקיצור 10 מיטות - - -
<דן בודובסקי: זה לא מדויק.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני חושבת שזה מאוד מטעה כששמים שיש טיפול יום והמחלקה סגורה.
עאידה תומא סלימאן: זה מאוד מטעה.
עאידה תומא סלימאן: צריך להוריד את זה.
<עדית סרגוסטי: ואם אפשר גם לדעת כמה יש בכל אחד מהמקומות.
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת, מה היכולת שלהם לטפל?
<קריאה: אבל אם אין אז אין.
<ר': אין, זה אפס.
עאידה תומא סלימאן: שנייה, אין במקום אחד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על הכול.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין, אתן אומרות שטיפול יום לא קיים?
<ל': לא קיים בשום בית חולים.
עאידה תומא סלימאן: כל מה שמוזכר בפניי בעיניכם לא קיים?
עאידה תומא סלימאן: אדוני, יש או אין למבוגרים?
עאידה תומא סלימאן: תשובה ברורה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, משרד הבריאות, יש או אין?
<דן בודובסקי: למיטב הבנתי וידיעתי, באגם רעות נותנים טיפול אינטנסיבי ויכולים לקבל אותו שם.
<ל': אבל לא נותנים שם ארוחות, אין - - -
<ש': זה לא טיפול יום - - -
<דן בודובסקי: ובבית חולים שיבא, אני הייתי שמח לשמוע מדוע נסגרה שם היחידה.
<קריאה: לא ידעת?
<דן בודובסקי: אחת מהבעיות, שוב פעם, היא עזיבה של צוות.
<דן בודובסקי: אתה יכול לפרט קצת?
<איתן גור: לשיבא יש הקצאה - - -
עאידה תומא סלימאן: בוא לשולחן כדי שזה יירשם בפרוטוקול.
<איתן גור: לשיבא יש הקצאה ממשרד הבריאות ל-5 מיטות half way in ו-5 מיטות half way out.
<איתן גור: היחידה הזו פעלה במשך תקופה מסוימת ונסגרה משתי סיבות, סיבה אחת התמחור שמשרד הבריאות תמחר את אשפוז היום, הוא לא מכסה את העלויות בפועל, והסיבה השנייה, שאין היום מספיק פסיכיאטרים בארץ, אין לנו רופא להפעיל את היחידה.
<מאירה בסוק: כי לא משלמים או כי אין?
<איתן גור: אין.
עאידה תומא סלימאן: כלומר יש מחסור כללי של - - -
מירב בן ארי: כל בית החולים תל השומר, הוא לא יכול למצוא פסיכיאטר אחד?
אילן גילאון: אין בגלל שלא משלמים.
מירב בן ארי: תעשה סדר עדיפויות.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אני שאלתי, יש מחסור בארץ בפסיכיאטרים?
מירב בן ארי: מילא אם היינו מדברים על הפריפריה.
<איתן גור: מה שקרה בשנתיים האחרונות, אצלנו בבית החולים בתל השומר עזבו 22 פסיכיאטרים ועברו לעבוד בקופות, כי המשכורות בקופות הרבה יותר גבוהות.
עאידה תומא סלימאן: אז הבנו, קודם כל יש תת תקצוב למרכז, ואני הבנתי גם למרכז אגם, לפי המידע שקיבלתי, שזה גם כן עומד על סף קריסה.
עאידה תומא סלימאן: יש נטישה של פסיכיאטרים, כך אני מבינה, וצוות - - -
מירב בן ארי: אבל, גברתי יושבת הראש, האם בית החולים מחפש פסיכיאטר בימים אלה?
<איתן גור: מחפש.
<איתן גור: לי יש במחלקה חמישה תקנים פנויים במשך שנה, לא מצליח אפילו לראיין.
מירב בן ארי: מדהים, כי אני יושב ראש השדולה להשכלה גבוהה וכל היום אני שומעת על רופאים שאין להם תקנים.
מירב בן ארי: אני לא יודעת מה קורה.
עאידה תומא סלימאן: מדברים על פסיכיאטרים, הם לא רופאים - - -
מירב בן ארי: מי לא, מפסיכיאטרים, קלינאי תקשורת, תזונאיות, לכולם אין תקנים, ופה בתל השומר יש חמישה תקנים עם כסף ואין פסיכיאטרים?
<דוד דביר: חסרים פסיכיאטרים, לא תקנים.
עאידה תומא סלימאן: במקרה הזה חסרים פסיכיאטרים ועוד מעט יהיה חסר כנראה - - -
אורן אסף חזן: רק אני רוצה לחדד את השאלה כדי להבין, חסרים פסיכיאטרים כי אין מספיק רופאים בפסיכיאטריה או שחסרים כי השכר שמשולם בבית החולים תל השומר גורם לאנשים לא לבוא והם הולכים לעבוד במקום אחר?
עאידה תומא סלימאן: אדוני, תשמעו.
אילן גילאון: לא משלמים מספיק, אז אין מספיק פסיכיאטרים, כי חלק עוזבים וחלק - - -
<אליה זימן: הם לא מתקצבים כמו שצריך, אז למה שבן אדם ירצה להישאר בתשלום מינימום - - -
אורן אסף חזן: אז זה בגלל התקציב.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לנהל פה שיחת חולין ולהוציא כעסים ואני יודעת שיש הרבה כעס, אבל לא נתקדם לשום מקום ולא נוכל גם לקבל בסופו של דבר פרוטוקול מסודר ואני לא יודעת מי מדבר וזה לא יכול להתנהל ככה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, מי שרוצה לדבר שיירשם אצל מנהלת הוועדה כדי שנוכל לקיים דיון מסודר שנוכל להתקדם איתו לאן שהוא.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שיש מחסור ארצי בפסיכיאטרים, אבל מעבר לזה יש גם בעיה בצורת התשלום וגובה התשלום לפסיכיאטרים ואני יודעת שיש בכלל בעיות עם התשלומים לטיפולים בבריאות הנפש מאז שהתחילה הרפורמה.
עאידה תומא סלימאן: את זה אנחנו כבר יודעים, אבל זה אומר שמשרד הבריאות מוכן לקחת על עצמו שמחלקה סגורה, יש בה מקום לטיפול ב-10 נשים ובכל זאת לא יודעים שמחלקה סגורה, לא פעילה.
עאידה תומא סלימאן: זה מצב בלתי מתקבל על הדעת.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אדוני, מה עוד יש?
<דן בודובסקי: מרפאות שיש, גם של קופות שפתחו וגם מרפאות ותיקות וגם מרפאות של בתי חולים ובתי חולים פסיכיאטרים.
<דן בודובסקי: אני לא אקריא פה את כל הרשימה, אבל יש פה פיזור רחב, פיזור לא מספיק.
<דן בודובסקי: אחד מהקשיים הנוספים שצריכים להתמודד איתו הוא מתן מענה למסגרות פריפריאליות.
מירב בן ארי: זה כל ה-28?
<דן בודובסקי: כן, אלה כל ה-28 של המרפאות.
מירב בן ארי: איפה כללית?
<קריאה: אבל זה לא טיפול יומי.
<דן בודובסקי: לא, אנחנו מדברים על מרפאות, לא טיפול יום.
<ש': מה כולל במרפאה?
<דן בודובסקי: מרפאה הרבה פעמים תכלול פסיכיאטר, איש מטפל וטיפול דיאטני.
עאידה תומא סלימאן: בכל המרפאות זה חייב להתקיים, שלוש הפונקציות האלה, או במרפאה מסוימת מספיק שיש דיאטנית או דיאטן ובמרפאה אחרת - - -
<דן בודובסקי: אנחנו מדברים על מסגרת לבריאות נפש שאמורות להתקיים בהן בפונקציות האלה.
<איתן גור: לא, אין דיאטניות במרפאות.
מירב בן ארי: איפה קופת חולים כללית?
<דן בודובסקי: לא, הן נמצאות בקופות חולים.
<דן בודובסקי: בקופת חולים יש את ה - - - של הקופה.
מירב בן ארי: עאידה, איפה קופת חולים כללית ברשימה?
מירב בן ארי: אם יש לך הפרעת אכילה, כדאי לך להיות בקופת חולים מאוחדת, לדעתי.
עאידה תומא סלימאן: בלי פרסומות.
מירב בן ארי: תאמיני לי, אני אפילו לא במאוחדת.
<דן בודובסקי: יש רעננה נוטרים, יש - - -
עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני מקנאה בך שאת יכולה לקרוא משם.
מירב בן ארי: זה הגיל.
עאידה תומא סלימאן: דבר שני, אני חושבת שלא במקרה המצגת נראית ככה, כך שבלתי אפשרי לדעת מה קורה שם.
מירב בן ארי: לא, אני באמת לא עשיתי פרסומת, אבל לא כדאי להיות בכללית עם הפרעת אכילה.
<עינת צוברי: את ממש לא מדייקת, כדאי שתדייקי בזה.
מירב בן ארי: אז איפה הכללית?
<עינת צוברי: במקום ראשון.
<עינת צוברי: זו מרפאה מובילה.
מירב בן ארי: איפה, ברעננה?
<עינת צוברי: אולי תשמעי מה יש במרפאה הזאת, את רוצה?
מירב בן ארי: רגע, ואם יש אחת - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, מירב, אני מבקשת - - -
מירב בן ארי: אבל אם היא גרה בקרית שמונה?
מירב בן ארי: או בערד או בבאר שבע?
מירב בן ארי: היא חייבת להגיע לרעננה.
עאידה תומא סלימאן: אז היא צריכה להיות במאוחדת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזאת לא השאלה.
עאידה תומא סלימאן: מבחינתי, האחריות המיניסטריאלית היא ברורה, האחריות היא אצל משרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: משרד הבריאות צריך לדאוג שתהיה גם פריסה נכונה, משרד הבריאות צריך לדאוג שהמחלקות יהיו פתוחות, שהטיפולים נגישים לכלל האוכלוסייה.
עאידה תומא סלימאן: איך מתחלק מבחינת קופות החולים, זה רובד שני שאפשר להיכנס אליו, אבל קודם כל אני רוצה לדעת - - - עכשיו אני הבנתי, בעניין ה-28, שאם אני ארצה לקבל ממשרד הבריאות רשימה של תחנות בריאות נפש אני אקבל אותן 28 מרפאות?
<דן בודובסקי: לא, יש הרבה יותר מרפאות לבריאות הנפש, אבל פה יש - - -
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז אלה שיש בהן טיפול להפרעות אכילה.
<דן בודובסקי: נכון.
עאידה תומא סלימאן: ולמרות זאת בחלק מהן לא קיימת דיאטנית.
<דן בודובסקי: צריך לזכור שקופת חולים, השירות הדיאטני הוא חלק מובנה מהשירות הרפואי שניתן שם.
<דן בודובסקי: הוא קיים שם.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אם התחנה הזו - - -
<אירית פורז: אתה לא יכול להפנות לדיאטנית ללא צוות רב מקצועי.
עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק רציתי להגיד, אם המרפאה הזו היא לטיפול בהפרעת אכילה ואין בה דיאטנית זה נשמע לי מאוד מוזר ומאוד לא הגיוני, למרות שיכול להיות שלקופת חולים יש דיאטנית במקום אחר, אבל היא לא בקשר ישיר עם הצוות שמטפל בהפרעת אכילה.
עאידה תומא סלימאן: זה עוד פגם, אם אני יכולה לשים.
<חיים הופרט: אני ממשרד הבריאות, אני רוצה להגיד כמה אמירות כלליות.
<חיים הופרט: אין פה ניסיון התחמקות של משרד הבריאות לבוא ולהגיד שבהפרעות אכילה המצב הכול טוב.
<חיים הופרט: אנחנו מכירים שיש מצב, אנחנו מכירים שיש פריסה גיאוגרפית, אני לא מתייחס לטענה - - - פחות לטענות הספציפיות למה אין מרפאה של כללית פה, כי זה לא שם.
<חיים הופרט: אפשר לענות על זה, אבל צריך להבין, אנחנו כן מכירים שיש בעיה בהפרעות אכילה, אנחנו פועלים בזה.
<חיים הופרט: לבוא ולהגיד שהפתרון הוא כאן ועכשיו, לא.
<חיים הופרט: אנחנו יכולים לפרט מה אנחנו הולכים לעשות כדי לעשות את זה.
<חיים הופרט: מה שדני הציג זה לבוא ולהגיד שהמצב היום יותר טוב מעבר ואנחנו שואפים שהוא יהיה יותר טוב בעתיד.
<חיים הופרט: אם בעבר היו פחות - - - תסתכלו על המרפאות, מרפאות שנפתחו בשנים האחרונות להפרעות אכילה, שלא היו.
<חיים הופרט: אגב, אני אגן פה על הקופות, כי הן שותפות שלנו ל - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אתה צריך להגן.
<חיים הופרט: לא, כי חשוב לנו שנדייק - - -
עאידה תומא סלימאן: אני כן ארצה לדעת מה התכניות ומה התקציב המוקצה לזה.
עבדאללה אבו מערוף: הרפורמה קצת שיפרה או - - -
<חיים הופרט: צריך להבין, הכריכה שכורכים את הרפורמה - - -
עבדאללה אבו מערוף: זה שנה, זה לא הרבה, אבל בכל זאת - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אנחנו לא כורכים.
עאידה תומא סלימאן: היא כרוכה, לא אנחנו כורכים.
<חיים הופרט: לא.
עאידה תומא סלימאן: לא, אל תגיד לי לא.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על שירותים שהם בטיפול נפשי, אז אין מה להגיד שזה לא כרוך.
עאידה תומא סלימאן: בלתי אפשרי.
<חיים הופרט: גברתי יושבת הראש, אני מבין את האמוציות ואם יש איזה מחשבה שהעדויות שנאמרות - - -
עאידה תומא סלימאן: זה לא עניין של אמוציות.
<חיים הופרט: לא, העדויות שנאמרות, הן לא נוגעות בנו, זו אמירה שהיא חוטאת לאמת.
<חיים הופרט: הרי בסופו של דבר חברי אגף בריאות הנפש וראשת שירותי בריאות הנפש והסגנים שלה, שיושבים פה, מתמודדים עם זה ביום יום.
<חיים הופרט: לבוא ולהגיד שהדבר הזה לא נמצא על שולחנם בשנה וחצי או השנתיים האחרונות זו אמירה שאינה נכונה.
<חיים הופרט: מה אנחנו עושים?
<חיים הופרט: יש לנו פעילות, יש לנו שאיפה לתמרץ את הקופות, לפתוח עוד מרפאות, עוד מסגרות, הן לאשפוז יום, אם נגלה שיש צורך בטיפול יום, אם יש - - -
עאידה תומא סלימאן: אדוני, אני מצטערת, אני חייבת להפסיק אותך.
עאידה תומא סלימאן: האמירות הכלליות והצהרות, יש לנו כוונות ואנחנו הולכים - - -
<חיים הופרט: לא, אני גם יכול לרדת לרזולוציה.
עאידה תומא סלימאן: תשמור אותם לפוליטיקאים.
עאידה תומא סלימאן: מדרג מקצועי ומדרג שאחראי על - - -
מירב בן ארי: מדרג מקצועי אתה לא מצפה שיאמר שיש אשפוז יום בתל השומר כשאין אשפוז יום בתל השומר.
מירב בן ארי: זה מה שאני מצפה מדרג מקצועי.
מירב בן ארי: מילא אנחנו, לצערי הרבה פעמים מה שנקרא אומרים הצהרות, אבל אתה לא יכול לרשום, אתה לא יכול להגיע לוועדה, להגיד ולכתוב שיש לך זה ואז לשמוע בנות פה צועקות.
מירב בן ארי: ואם הן לא היו כאן?