GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת עבד אל חכים חאג' יחיא, ואני אבקש עכשיו באמת שנלך לפי שלוש דקות, גם אורחים, גם חברי כנסת.
מיכל רוזין: את לארג'ית, שלוש דקות זה המון.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה המון.
עאידה תומא סלימאן: את תקבלי שתי דקות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: קודם כל אני מברך על היוזמה הזו של הדיון פה ואני אתחיל בקו העוני.
עבד אל חכים חאג' יחיא: כ-52% מהערבים הם מתחת לקו העוני והמסקנה שלי, אני לא עשיתי סטטיסטיקה, אבל לפי מה שאני רואה בכלל בשטח, כל אישה עובדת, אפילו במשרה חלקית, נותנת קצת נשימה למשפחה, שאולי טיפה הם עולים מתחת לקו העוני.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן המצב היום ש-31.5% מהנשים עובדות, יכול לאפשר לנו להבין למה רוב האוכלוסייה היא מתחת לקו העוני.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אליך, עמיר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: עכשיו, יצירת מקומות עבודה זה הנושא העיקרי ואני ראיתי פה שאנחנו דנים כאילו יותר בעניין של הנשים האקדמאיות ואנחנו מחטיאים את המטרה אם אנחנו נתרכז רק בזה, כי האחוז של האקדמאיות הוא לא אחוז גבוה של הנשים ולכן אם אנחנו מדברים רק על האקדמאיות, אז אנחנו מחטיאים, כי תישארנה לנו הרבה הרבה נשים בבית, שאין להן מקומות עבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן צריך לייצר מקומות עבודה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: זה אישור אזורי תעשייה ותעסוקה לאוכלוסייה הערבית, כאילו להביא את העבודה יותר קרוב הביתה, זה אחד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שניים, שאלת על העניין של ההסבה המקצועית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני ישבתי באיזו ועדה שראיינה מורות בגיל הרך לגני טרום חובה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הגיעו מורות שסיימנו לפני חמש שנים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני השקפתי מהצד.
עבד אל חכים חאג' יחיא: המקצוע שלהן לא היה הגיל הרך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: ביקשו לעבוד כסייעות, כשהן מורות אקדמאיות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: הן ביקשו לעבוד כסייעו.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן הבעיה בהסבה מקצועית זו שאלה שאתה לא מוצא גם עבודה אם אתה עושה את ההסבה המקצועית.
עבד אל חכים חאג' יחיא: לכן זו הבעיה ואני חושב שאנחנו צריכים לצאת מפה עם מסקנות והמלצות לממשלה, אם מדברים על לקדם ולדווח ל-OECD ולעולם שאנחנו – כמו הנאום של ראש הממשלה – שבינו לבין המציאות יש פער גדול ואי אפשר לסגור את זה.
עאידה תומא סלימאן: הבנתי שיש לך ועדה.
יוסף ג'בארין: תודה ליושבת ראש על המשך ההתמקדות כמובן באחד הנושאים אולי הכי חשובים לנשים הערביות, ואני חושב שכולם בצדק מזכירים את נאום ראש הממשלה שקורא לאוכלוסייה הערבית לשגשג ולהשתלב ואני לא מכיר מישהו או מישהי כאן שלא רוצה להשתלב.
יוסף ג'בארין: אנחנו רוצים, רק שייתנו לנו לשגשג ואנחנו רק ננצל כל הזדמנות.
יוסף ג'בארין: אני חושב שההתמקדות בנושא של השירות הציבורי חושפת אולי את המחדל הממשלתי בנושאים הללו.
יוסף ג'בארין: כי כבר נאמר שהיעד להגיע ל-10% של עובדים ערבים בתוך המגזר הערבי או שירות המדינה, זה היעד של שנת 2010 שרק עכשיו מושג, או כמעט מושג בשנת 2016.
יוסף ג'בארין: כאשר לגבי נשים, אנחנו רואים אפילו שהנשים עדיין לא הגיעו ל-50% מתוך האוכלוסייה הערבית.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת להבדיל מהמצב אצל הגברים היהודים, ששם הנשים הן יותר מיוצגות בשירות הציבורי, אצלנו המצב הפוך.
יוסף ג'בארין: אני אומר את זה, כי אני חושב שיש שם פוטנציאל שעד היום לא נוצל, מבלי לדבר על אזורי תעשייה ותחבורה ציבורית וכדומה.
יוסף ג'בארין: יש פוטנציאל במגזר הציבורי שעדיין לא נוצל ולדעתי הוועדה יכולה באמת כאן ללחוץ יותר בכיוון הזה.
יוסף ג'בארין: מדברים על יעדים, אבל היעדים הללו עוד לא מושגים, גם כשמדברים על פריפריה ומשרד.
יוסף ג'בארין: גם משרדי ממשלה שיש להם ייצוג מכובד יחסית בצפון, שזה המוקד של האוכלוסייה הערבית, גם שם יש תת ייצוב של האוכלוסייה הערבית בכלל ושל נשים ערביות.
יוסף ג'בארין: ולכן אנחנו תוהים, אם שם יש תת ייצוג, אז ברור כאן שיש בעיה בהתייחסות של משרדי הממשלה בנושא הזה.
יוסף ג'בארין: לגבי סוגית החינוך והמכסות.
יוסף ג'בארין: אני מניח שאנשים יתייחסו לזה, אבל אין ספק שצריך לראות בעניין המכסות פגיעה בנשים הערביות, כי הן רואות בעניין החינוך כמקור עבודה מרכזי ועכשיו נפגע מקור העבודה הזה.
יוסף ג'בארין: ואנחנו אמרנו ואני מדגיש את זה, במקום לעשות מכסות לתלמידים ובעיקר לסטודנטים ולסטודנטיות הערביות, פשוט צריך לעבוד על מה שחסר במערכת.
יוסף ג'בארין: מה שחסר במערכת זה מאות כיתות לימוד, אם לא אלפים, אבל גם עשרות אלפים של שעות לימוד שמשרד החינוך מכיר עכשיו שהוא חייב להעביר לבתי הספר הערבים במסגרת תכנית החינוך הדיפרנציאלי או התקצוב הדיפרנציאלי.
עאידה תומא סלימאן: כשתתחיל לפעול.
יוסף ג'בארין: אז במקום לדבר ולברוח לפתרונות הקלים של מכסות, צריך פשוט לדבר על הקצאת הסוגיות הללו.
יוסף ג'בארין: אני רק אסיים במשפט שאמר חברי, טלב אבו עראר, יכול להיות שהגיע הזמן גם לעבור קצת פאזה ואולי לחשוב על הפגנה ציבורית, שתהיה כאן בירושלים – נשים ערביות שמחפשות גם עבודה ויש מי שמונע מהן לשגשג.
עמיר פרץ: הפגנה זה תמיד טוב.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי לזכור שהארגונים דווקא בתחילת הישיבה כבר הודיעו שהם התחילו לארגן את קבוצות הנשים ואני יודעת שהם כבר שנים עושים את זה, אבל הפעם הם מארגנים אותן כדי לצאת בצעקה לדרוש עבודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למשרד החינוך, שפיע אלג'מאל.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לבקש משהו.
<שפיע אלג'מאל: שפיע אלג'מאל.
עמיר פרץ: כל הכבוד שיש לך אומץ לבוא לפה.
<כמאל חואלד: רגע, יש פה שני נציגים פה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע ממשרד החינוך, וסליחה, אני כן אכוון אתכם.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לשמוע שוב סקירה על נשים וכמה מורות וכמה זה.
<שפיע אלג'מאל: את לא רוצה נתונים עדכניים?
עאידה תומא סלימאן: אני לא אמרתי שאני לא רוצה נתונים עדכניים, אני רוצה לכוון מה אני רוצה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לכוון קודם כל עד כמה אתם צופים בשנים הבאות שהתכניות של החינוך הדיפרנציאלי יפתחו אופציות עבודה לנשים ערביות וכמובן גם כן כמה נשים עכשיו או כל שנה כמה תקנים מתווספים או כמה מורים ומורות חדשים מכניסים לתוך המערכת, ואחר כך, אם יש לך מה להוסיף.
<שפיע אלג'מאל: תודה רבה.
<שפיע אלג'מאל: שמי שפיע אל ג'מאל, אני ממונה על החינוך המדעי טכנולוגי בלשכת המנכ"לית במשרד החינוך ואני גם אתייחס לחינוך הטכנולוגי בסוגיה הזו.
<שפיע אלג'מאל: מרחבא לאיל ג'מיע, תודה על ההזמנה.
<שפיע אלג'מאל: אני אתייחס לתכנית של התקצוב הדיפרנציאלי והגדלת שעות ההוראה בבתי הספר החלשים, בבתי הספר הערביים בחינוך היסודי ובחטיבות הביניים.
<שפיע אלג'מאל: אני מזכיר לך, גברתי יושבת הראש, שהתכנית היא לחמש שנים ואנחנו אוטוטו לקראת השנה השלישית.
<שפיע אלג'מאל: השנה, בשנת 2016, אני אתן לך דוגמא, התקציב עבור יישום בשנת 2016 עומד על 450 מיליון שקלים - 250 מיליון שזה תוספתי ו-200 על ידי איגום משאבים שביצע המשרד.
<שפיע אלג'מאל: יודגש כי התכנית היא לא רק משאב שנותנים לבית הספר, אלא אנחנו סבורים שבמסגרת התקציב אנחנו נותנים ליווי גם למנהלים וגם לצוות החינוכי, בכדי לתת את הנושא של העלאת רמת ההישגים וצמצום הפערים.
<שפיע אלג'מאל: משרד החינוך הקים ועדה לכל הנושא של תכנית האתגרים במשרד החינוך, בשיתוף משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה ומתוך הוועדה הזו התפצלו עשר ועדות, כל ועדה לקחה נושא מסוים והשנה נתמקד בכמה דברים בתוך ועדת האתגרים במערכת החינוך, בין היתר זה הכשרת מורים בחברה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: סליחה שאני קוטעת אותך.
עאידה תומא סלימאן: הדיון הוא לא על התכנית של העניין שנותן אותו תקצוב דיפרנציאלי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מתמקדים עכשיו בדיון בעניין של תעסוקת נשים ערביות.
עאידה תומא סלימאן: כלומר מה התכנית הזו מביאה כאופציות תעסוקה לנשים.
<שפיע אלג'מאל: אוקיי, יפה, מצוין.
<שפיע אלג'מאל: אם מדברים על תוספת תקציבית והרבה שעות הוראה, הצפי שלנו בשיבוץ מורים ואם אני אומר מורים, אני אתייחס ל-90% מורות ו-10% מורים.
<שפיע אלג'מאל: אם אני אתן לך נתונים להיקפי הגשת מועמדות, בשנת 2016 היו לנו 12,249 בקשות עבודה, הגדלת משרה – 2,538.
<שפיע אלג'מאל: נושא העברת מורים מהדרום או העברות ממחוזות אחרים – 3,680.
<שפיע אלג'מאל: סך הכל היקפי ההגשות מסתכמים ב-18,500.
<שפיע אלג'מאל: מה נעשה?
<שפיע אלג'מאל: השיבוצים שמומשו בשנת תשע"ו – בקשת עבודה – 3,146, אל שהוקצו.
עאידה תומא סלימאן: מתוך ה-12,000.
<שפיע אלג'מאל: הגדלת משרה זה 408.
<שפיע אלג'מאל: סליחה, רק תנו לי לסיים לתת את התמונה ואחר כך תעשו את החישובים.
<שפיע אלג'מאל: ההעברה זה 274.
<שפיע אלג'מאל: הצפי שלנו השנה שיהיו עוד בשעות של התקצוב הדיפרנציאלי, שיבוץ של 3,000 מורים, מהם 90% מורות - - -
עאידה תומא סלימאן: זה לא אומר ש-3,000 השיבוצים הם כתוצאה של התקצוב הדיפרנציאלי.
עאידה תומא סלימאן: ממילא מורים נוטשים את מערכת החינוך וצריך להכניס במקומם.
עאידה תומא סלימאן: כמה תקנים תוספתיים?
עאידה תומא סלימאן: זה מה שצריך לדעת.
<שפיע אלג'מאל: תקנים תוספתיים – מערכת השיבוצים אוטוטו, רק ביום חמישי המורים כבר עשו את המבחנים של בקיאות בשפה הערבית.
<שפיע אלג'מאל: אין לנו כרגע אומדן, כי אוטוטו המערכת מתחילה לעבוד ועכשיו מתחילים את השיבוצים ואת ההעברות.
עמיר פרץ: אבל כמה תקנים הוספו?
עאידה תומא סלימאן: אתה רוצה להגיד לי שמשרד החינוך לא יודע כמה משרות הוא הוסיף למערכת?
עמיר פרץ: חדשות.
עאידה תומא סלימאן: אם אתם לא יודעים, זאת בעיה.
עאידה תומא סלימאן: יודעים או לא?
עמיר פרץ: כמה תקנים חדשים יש?
עמיר פרץ: שאלה פשוטה.
<כמאל חואלד: אנחנו כן יודעים.
<כמאל חואלד: אני פשוט אתמול נכחתי באיזה שהוא דיון והשאלה הזו עלתה.
<כמאל חואלד: ההערכה היא שבערך 2,000, 1,800, משהו כזה.
עמיר פרץ: תקנים חדשים?
<כמאל חואלד: תקנים חדשים, תוספתיים, מעבר לתחלופה.
<כמאל חואלד: מעבר לאלה שפורשים ועוזבים את המערכת.
עאידה תומא סלימאן: כמה שובצו בשנה שעברה?
עאידה תומא סלימאן: כמה שיבוצים?
<כמאל חואלד: 3,000 - - -
עאידה תומא סלימאן: שנה לפני זה כמה שיבוצים היו?
<כמאל חואלד: אני אומר לך – 3,000.
<כמאל חואלד: שנה לפני זה תפחיתי את התוספתי כתוצאה מהתקצוב הדיפרנציאלי, זה ייצא כ-1,200-1,300.
עאידה תומא סלימאן: אז יש 1,200 תקנים חדשים שהוכנסו למערכת?
<כמאל חואלד: לא.
<כמאל חואלד: לא, זה לא מה שאמרתי.
<כמאל חואלד: לא אמרתי - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להבין אותך.
<כמאל חואלד: 1,200-1,300 זה כתוצאה מתחלופה, כאלה שיוצאים לשנת שבתון, כאלה שיוצאים לגמלאות.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, כמה חדשים?
<כמאל חואלד: התוספתי כתוצאה מהתקציב הדיפרנציאלי זה תוספת של עוד 1,800.
<כמאל חואלד: כן.
<כמאל חואלד: 3,000 זה סך הכל - - -
עאידה תומא סלימאן: כדאי לא להתעצבן כשאתה מסביר.
<כמאל חואלד: סך הכל זה 3,000.
עמיר פרץ: כמה מורים חדשים מסיימים כל שנה?
<כמאל חואלד: עכשיו לגבי הכשרת מורים.
<כמאל חואלד: כל שנה מתקשרים להוראה במגזר הערבי כ-2,500 מורים.
עמיר פרץ: מסיימים.
<כמאל חואלד: עכשיו, 1,500 מתוכם זה במגזר הערבי במחוז צפון.
<כמאל חואלד: 1,500.
<כמאל חואלד: יש סך הכל מבחינת עודפים, העודף הוא לא 11,000 או 12,000 או 14,000.
<כמאל חואלד: ה-14,000 או ה-12,000, או ה-11,000, מה ששמעתם פה – אלה מגישי בקשות.
<כמאל חואלד: מגישי הבקשות לא כולם מובטלים, לא כולם מחוסרי עבודה.
<כמאל חואלד: חלקם עובדים במערכת ועוד לא קבועים.
<כמאל חואלד: עובדים שנה או שנתיים והם נדרשים להגיש בקשה לשיבוץ.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין - - -
<כמאל חואלד: רגע.
עאידה תומא סלימאן: זה לא הולך ככה, סליחה אדוני.
<כמאל חואלד: אבל אני אשלים את הנקודה.
עאידה תומא סלימאן: סליחה אדוני, אני רוצה לשאול משהו.
עאידה תומא סלימאן: אתה אמרת שכל שנה פורשים 2,500 מורים מהמערכת הערבית.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו אמרת את זה.
<כמאל חואלד: לא, לא אמרתי.
עמיר פרץ: לא, הוא אמר 1,200 - - -
עאידה תומא סלימאן: כן אמר.
<כמאל חואלד: לא אמרתי.
עמיר פרץ: הוא אמר 1,200 פרישה, 1,800 קליטה חדשה.
<שפיע אלג'מאל: נכון.
עאידה תומא סלימאן: לא, אני יודעת על מה אני שואלת.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו בדיוק - - -
עמיר פרץ: לא, אני אומר לך מה הוא אמר.
עמיר פרץ: יכול להיות שהוא לא אמר נכון, אבל זה מה שהוא אמר.
עאידה תומא סלימאן: מסיימים לימודים ונכנסים למעגל.
עמיר פרץ: מסיימים 2,500.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, סליחה.
עמיר פרץ: סך הכל ההפרש, כל שנה נוספים - - -
עאידה תומא סלימאן: חשבתי מסיימים עבודה.
עמיר פרץ: בטוטאל כל שנה נוספים עוד 1,300, מעבר לממתינים.
<כמאל חואלד: כן, אכן, נכון.
<כמאל חואלד: אכן.
עמיר פרץ: והמספר לא יקטן, הוא רק יגדל.
עאידה תומא סלימאן: הוא רק יגדל, זה נכון - - -
<שפיע אלג'מאל: עודפי וחוסרי מורים במגזר הערבי הפוכים מהמגזר היהודי.
<שפיע אלג'מאל: על כן אני אתן לכם נתונים של שילוב מורים ערבים בבתי הספר יהודים.
<שפיע אלג'מאל: זה משהו עדכני.
<שפיע אלג'מאל: מורים ערבים לאנגלית, מתמטיקה ומדעים - - -
עמיר פרץ: אבל זה באותו מספר, לא?
<שפיע אלג'מאל: ביולי 2016 – ובואו נגיד שביולי 2013 שיבצנו 136 מורים, עד יוני 2016 זה 240, שזה גידול של 77% בהם.
<שפיע אלג'מאל: מורים ערבים לערבית ששובצו בבתי ספר יהודיים, ביולי 2013 – 169, יולי 2016 – 212.
עאידה תומא סלימאן: אז כמה בסך הכל מורים ערבים מלמדים במערכת החינוך?
<שפיע אלג'מאל: סך הכל מורים 588, שזה 40% - - -
עאידה תומא סלימאן: שזה אפילו לא היעד שנקבע בזמן פירון.
<שפיע אלג'מאל: והמגמה הולכת ומתעצמת, גברתי.
<שפיע אלג'מאל: ברשותך, אני רוצה עכשיו לציין את הנושא של החינוך הטכנולוגי, שזה ממש - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו דיון לפני שבועיים בעניין החינוך הטכנולוגי.
<שפיע אלג'מאל: כואב לי שתלמידה שנמצאת כרגע בתיכון, שלומדת 5 יחידות מתמטיקה, 5 יחידות פיזיקה בסוף הולכת להוראה - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אדוני - - -
<שפיע אלג'מאל: מן הראוי גם בתוך ההכוון המקצועי לנתב אותם למקצועות הנדסיים, לנושא של ההייטק, נגישות להייטק וכל הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: זאת אחריות של משרד החינוך - - -
<שפיע אלג'מאל: המודל ש - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מבקשת, יש לכם תכנית במשרד החינוך, שהיא לא נכנסת מספיק במספר בתי הספר, שחלק מהעבודה שלה אמור להיות הכוון מקצועי.
עאידה תומא סלימאן: אז שם תגבו את התכנית הזו, תוסיפו שם כספים ואז הנשים כן תלכנה על זה.
<שפיע אלג'מאל: יש לנו 100 מרכזים.
<שפיע אלג'מאל: אני אתן לך עדכניים – 100 בתי ספר תיכוניים שיש בהם הכוון מקצועי, זה בשיתוף המל"ג, זה בשיתוף משרד ראש הממשלה.
<שפיע אלג'מאל: יש 100 ואנחנו הולכים להוסיף את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה אדוני.
אילן גילאון: תודה גברתי.
אילן גילאון: קודם כל ברכות לך.
אילן גילאון: כולם מברכים אותה ותודה כל הזמן על מה שאת עושה.
אילן גילאון: גם לחברנו איימן עודה תודה רבה על הופעתך הנהדרת בגב האומה.
אילן גילאון: עכשיו תגיד שאתה לא סכין בגב האומה, אה?
אילן גילאון: הכי אהבתי את העניין של הפוקימונים.
אילן גילאון: תראו, חברה, אנחנו עוסקים כאן במה שנקרא אפליה בריבוע ובזה מדובר באפליית נשים ברמה הראשונה ובאפליית נשים ערביות.
אילן גילאון: במקורות היהודים אומרים – ברוך שלא עשני אישה ואני הייתי אומר ברוך שלא עשני אישה ערבייה ואפשר גם בחזקה משולשת, על נשים עם מוגבלות – ברוך שלא עשני אישה ערבייה ועם מוגבלות.
אילן גילאון: ובכל אופן גברתי, אני רוצה להתייחס למשהו שברור שהוא יכול לקרות, אבל זה עניין של החלטות פוליטיות למערכת עיוורת מבחינת שוק התעסוקה, אבל בשלב זה אני רוצה להתייחס רק לנושא של מערכת החינוך.
אילן גילאון: גברתי, אני העליתי בשבוע שעבר בהצעה דחופה לסדר הוועדה, את הנושא של צמצום השתתפות משרד החינוך בהכשרות למורים ומורות ערביות.
אילן גילאון: אני לא ידעתי שיש מקצוע כזה, גברתי, מורה ערבייה.
אילן גילאון: אני ידעתי שיש מקצוע כזה מורַה לערבית או מורה לערבית.
אילן גילאון: לא ידעתי שיש כזה מקצוע מורה ערבי.
אילן גילאון: ולכן הדבר הזה חייב להיות מכויל על פי איזו שהיא מערכת ישראלית כללית לגבי מערכת הלימודים.
אילן גילאון: אני כל הזמן שומע שמסיעים אנשים מהגליל אל הנגב ואני לא מבין מדוע ואני לא מבין מדוע אין את השיבוצים האלה בתוך חיפה ובמקומות אחרים, לא רק בערים המעורבות.
אילן גילאון: אני אומר שאינשאללה יום אחד שכל הערים תהיינה מעורבות.
אילן גילאון: לכן את המארג הזה חייבים לפתוח.
אילן גילאון: אם אני אשאל אתכם היום כמה מורות ערביות יש בסך הכל במערכת החינוך הכללית, הרי ברור אולי שבסך הכל גם אם יוגברו התקנים החסרים בתוך המגזר הערבי, בסופו של דבר יישארו מורים ומורות בעיקר, כי על זה אנחנו דנים בתוך המקצוע הזה, מדוע אין פתיחה של אזורי הרישום.
אילן גילאון: אני מסכים מצד אחד למה שאמר חבר הכנסת טיבי כאן, שצריך אזורי תעשייה במקומות של היישוב של האנשים, כדי לפתוח.
אילן גילאון: מצד שני, המוביליזציה חייבת להיות קיימת.
אילן גילאון: לא סתם, צריך לנהור לכל המקומות, ואיך אומר – בהמוניכם.
אילן גילאון: יש מקומות אחרים, יהודים שהם קטנים והם משמשים בהחלט כבתי מלון בלילה ואנשים יוצאים לעבודה.
אילן גילאון: השאלה איך אנחנו מגייסים את תכנית של מוביליזציה שלמה, שהיא עיוורת והיא מסתכלת רק על דבר אחד.
אילן גילאון: היא לא רואה צבע, היא לא רואה מוצא, היא רואה דבר אחד – כישורים לעבודה.
אילן גילאון: הטכנולוגיה של היום – אם נרצה – אנחנו לא רוצים מסיבות פוליטיות, כי אם נרצה מסיבות פוליטיות, צריך ללכת לסל קליטה.
אילן גילאון: אני אומר לכל האוכלוסיות שעוד לא נקלטו במדינה, וזאת אחת האוכלוסיות – אם אנחנו נרצה, אנחנו יכולים לצמצם את הפערים ברמה גם של האפליה הזאת, שהיא נקראת אפליה בריבוע ואפליה משולשת, לצמצם אותה הרבה הרבה יותר, רק כדי שנעלים אותה לגמרי בסופו של דבר.
אילן גילאון: ויש סיבה גם לעשות את זה.
אילן גילאון: את יודעת גברתי שהדיון הבא שלנו אצלך זה אפליה של נשים חרדיות, שגם אנחנו ביקשנו.
אילן גילאון: ושם נמצא שוב בעיה דומה שנובעת מתוך תפיסת עולם, מתוך דעה קדומה, מתוך אי היכולת להשתחרר מן המארג הזה של ההסתכלות השונה שלנו כלפי אוכלוסיות.
אילן גילאון: ולכן טוב שהדיון שלנו עולה תמיד.
אילן גילאון: ההכרעה היא בסופו של דבר אוניברסאליות וחלוקה.
אילן גילאון: השאלה שהכנסת דנה בה והדמוקרטיה דנה בה היא רק שאלה אחת – מי מקבל, כמה ולמה ומי משלם כמה ולמה, וכל אזרח ואזרחית גם צריכים לשאול את עצמם – גם כמה אני מקבל/ת בתוך המשחק הזה.
אילן גילאון: ולכן אנחנו מעלים את הנושא על סדר היום.
אילן גילאון: אני רוצה שיהיה ברור שבלא הכרעה פוליטית בחלוקה הזאת, שום דבר בסופו של דבר לא יקרה.
אילן גילאון: אנחנו נדבר עוד דיון ועוד דיון ושוב נעלה את האפליה המרובעת והמשושה הזאת.
אילן גילאון: הדבר הזה צריך לקרות, גם בכפר הערבי, אגב.
אילן גילאון: ששם יש מלחמה לגבי מעמד האישה ואני לא מוכן לעשות שום הנחה לאף אחד בעניין הזה.
אילן גילאון: גם לא לאנשים שנמצאים כאן בתוך הכנסת.
אילן גילאון: אבל זו אפליה מספר אחת ואפליה מספר שתיים היא הנושא של-.
אילן גילאון: אחת זה נשים, שתיים נשים ערביות וכהנה וכהנה וכהנה.
אילן גילאון: תודה רבה גברתי על כל מה שא עושה כל הזמן.
אילן גילאון: אחלה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע קולה של אישה אקדמאית שלא עובדת.
עאידה תומא סלימאן: גברת פדואה מואסי.
<פדואה מואסי: אני עובדת.
<פדואה מואסי: אני יושבת ראש - - -
עאידה תומא סלימאן: אה, ככה נרשם לי פה, חשבתי שיש עוד פדואה.
עאידה תומא סלימאן: אז רנין קאסם.
<רנין קאסם: אני גם עובדת.
<רנין קאסם: אנחנו נדבר בקולן של נשים שלא עובדות.
עמיר פרץ: הנה, יש פה מישהי, בואי.
עמיר פרץ: הבאתי לך במיוחד.
עאידה תומא סלימאן: תמיד עוזר לי, חבר הכנסת.
<אמניה אבו זאיד: נעים מאד עאידה.
<אמניה אבו זאיד: אני למדתי הנדסת מחשבים.
עאידה תומא סלימאן: תתחילי בשם.
<אמניה אבו זאיד: אמניה אבו זאיד מהצפון, אבל עברתי לנגב ואני רואה שיש הרבה בעיות לנשים בנגב שהן לא עובדות ולא יכולות אפילו לצאת לעבוד, כי יש להן מסגרת סגורה.
עאידה תומא סלימאן: את הנדסאית?
<אמניה אבו זאיד: אני הנדסאית מחשבים, תואר ראשון.
עאידה תומא סלימאן: ולא עובדת?
<אמניה אבו זאיד: ולא עובדת.
עמיר פרץ: ומה?
עמיר פרץ: איפה הגשת בקשות?
עמיר פרץ: ביקשת להתקבל לעבודה באיזה מקום?
<אמניה אבו זאיד: כן, ביקשתי.
עמיר פרץ: מה הרגשת?
עמיר פרץ: האם את מרגישה שיש אפליה, שלא קולטים אותך בגלל שאת ערבייה או בגלל עניינים אחרים?
עמיר פרץ: לאיזה חברות הגשת מועמדות להתקבל לעבודה?
עמיר פרץ: זו שאלה, כי את יודעת, אם לא הגשת אז יהיה לנו קשה לבחון למה ומדוע אינך עובדת.
<אמניה אבו זאיד: כן הגשתי, אבל זה לא הולך מהר, זה לאט מדי ואני מחכה.
עמיר פרץ: לשכת העבודה?
<אמניה אבו זאיד: לא, הלכתי לעירייה.
עמיר פרץ: למה לעירייה, אם את הנדסאית מחשבים?
<אמניה אבו זאיד: לא, רציתי ללכת להיות מורה.
<קריאה: היא יכולה ללמד בתיכון.
<קריאה: זה קשור לעירייה.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, טוב, תודה, אמניה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת עמיר פרץ.
עמיר פרץ: תודה גברתי.
עמיר פרץ: ראשית אני באמת מצטרף לברכות, בוודאי שכשזה השבוע האחרון למושב הזה ואת מקדישה אותו למגדרים בתור המגדר, לאותן קבוצות נשים שמאופיינות עם התמודדות של קשיים רבים.
עמיר פרץ: אני רוצה לפתוח במשפט אחד ולומר – האתגר של נשים ערביות עם תעסוקה מלאה, זה אתגר לאומי, מעבר לשאלת הצרכים של האישה עצמה, זה אתגר לאומי שישפיע על המשק הישראלי, ישפיע על החברה בישראל, ישפיע על רמת האלימות בישראל, ישפיע על תפיסת דו הקיום בישראל, כי אני מאמין שנשים בכלל הן נושאות מסר.
עמיר פרץ: אין מקום יותר טוב לבוא ולקיים מהלכים של דו קיום ומהלכים של הפחתת המתח הקיים בחברה הישראלית, מאשר משטח הייצור.
עמיר פרץ: אם זה משטח ייצור במפעל, אם זה משטח ייצור בתוך חדר האוכל, בחדר ההתכנסות של חדר המורים, אם זה במשטח הייצור של העובדות הסוציאליות שמתמודדות עם בעיות דומות ומזינות אחת את השנייה.
עמיר פרץ: לכן אני חושב שקודם כל אנחנו צריכים להפוך את הפירמידה.
עמיר פרץ: לא לבוא מתוך תחושה שהנה, מדובר פה בציבור שצריך רק להציל אותו.
עמיר פרץ: אנחנו זקוקים להם.
עמיר פרץ: אנחנו זקוקים להן יותר מאשר הם זקוקות לנו.
עמיר פרץ: לצערי הרב הן בסופו של דבר מוצאות את הדרך להתאקלם, להתמודד עם כל כך הרבה התמודדויות שעומדות בפניהן וראינו פה תיאור של המקצועות השונים, ראינו פה תיאור של התמודדות של המאבקים השונים ואני בהחלט חושב שאנחנו נמצאים בנקודת זמן שהיא בעייתית.
עמיר פרץ: קודם כל משרד החינוך.
עמיר פרץ: המספרים שאתם מתארים זה כמו חבית שיכולה להתפוצץ כל רגע.
עמיר פרץ: המספרים שאתם מתארים כאן, של אותם אלפים של אנשים שממתינים, אלפים של מורים אקדמאים, הרי אנחנו מזהים את התסכול של האקדמאים הערבים, בעיקר במקצועות כמו רפואה, מקצועות הרבה יותר מתקדמים, שרואים אנשים שהשקיעו את הכל ואז צריכים להילחם על ההכרה, על הקליטה.
עמיר פרץ: אבל מה שאתם מתארים כאן, עם כמעט 11,000 עד 13,000 איש, נשים בעיקר, שממתינות לשיבוץ בעבודה, תשמע, זו פצצה חברתית.
עמיר פרץ: זה משהו שבסופו של דבר המשפך שלכם לא יוכל להחזיק אותו.
עמיר פרץ: זה עלול פה להיות אחד המבעירים אולי הכי גדולים שיכולים לקרות לנו.
עמיר פרץ: ולכן אני חושב שמשרד החינוך צריך לבחון מה קורה איתו.
עמיר פרץ: איך זה יכול להיות שאין לכם צפי.
עמיר פרץ: איך יכול להיות שהסיפור הזה, שאתם אומרים שבעצם גם אם תהיה לכם קליטה של 2,500 איש, המספר של הלומדות, כי 2,500 זה רק 1,800 חדשים, אז המספר של המסיימות יותר גדול ממספר החדשים.
עמיר פרץ: כלומר זה רק ילך ויעלה, רק ילך ויעצים את עצמו.
עמיר פרץ: אני חושב שיש פה שאלות של אזורי תעשייה.
עמיר פרץ: יש פה שאלות של הסבה מקצועית.
עמיר פרץ: אין לי ספק בכלל, שאלת ההסבה המקצועית היא שאלה חשובה ביותר.
עמיר פרץ: אני לא יודע עד כמה הנשים מקבלות את הכלים כדי שירצו לבוא להסבה מקצועית, כי זה לא דבר פשוט.
עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שהנושא שעולה כאן היום הוא נושא שהוא בלב ליבה של החברה הישראלית.
עמיר פרץ: זה מאבק שאסור להתפשר עליו.
עמיר פרץ: אני חושב שכאשר מדברים על תעסוקה כמפתח לשינוי החברתי, לצמצום הפערים, האישה הערבייה היא המבחן.
עמיר פרץ: אם נדע שמצבה של האישה הערבייה השתפר, נהיה בטוחים ששאר הקבוצות גם השתפרו, כי ככה זה עובד.
עמיר פרץ: יש אנשים שבוחנים את הדברים מלמעלה למטה.
עמיר פרץ: אני המבחן שלי למצבה של חברה ישראלית הוא מלמטה למעלה וככל שאנחנו נדע שעמדנו במבחן הזה, מבחן האישה הערבייה, הוא המבחן של החברה הישראלית כולה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת קסניה סבטלובה.
עאידה תומא סלימאן: רצית לצאת, אז אני אתן לך דקה לפני.
קסניה סבטלובה: תודה לגברתי יושבת הראש.
קסניה סבטלובה: כמה נקודות מאד מאד קצרות.
קסניה סבטלובה: קודם כל ידוע לנו לגמרי שעל פי הניסיון של כל מדינות האזור וגם מדינות מתפתחות אחרות ואנחנו עדיין בשלב של מתפתחות, שלא נשלה את עצמנו, אנחנו מדינה צעירה מאד שעדיין מתפתחת.
קסניה סבטלובה: רק מדינה שנותנת שוויון הזדמנויות לכולם, יכולה להצליח לשני המינים ולכל המגזרים באשר הם.
קסניה סבטלובה: אני באה ממקום – אני באה מברית המועצות – ששם התגברו על העניין הזה ושילבו את האישה בכל המקצועות האפשריים ובאמת זה נתן את הדחיפה הגדולה בזמנו, בשנות ה-40 וה-50.
קסניה סבטלובה: זה טרם קרה במדינת ישראל ולא רק במגזר הערבי, גם במגזרים היהודים השונים, עדיין יש בעיה מאד קשה עם זה.
קסניה סבטלובה: המגזר הערבי, כיוון שהוא מופלה מהיסוד, אז כמובן שגם האישה, כמו שנאמר פה, מופלית פי שניים ופי שלושה אפילו מכל השאר.
קסניה סבטלובה: העניין של המורות והעובדות הסוציאליות, כל עבודה מכבדת את בעליה וזה מקצועות נפלאים, אבל יחד עם זאת אסור לנו להסתפק כל הזמן במין דמיון כזה – אוקיי, זה נשים, זה מקצועות נשיים, אז שילכו לשם.
קסניה סבטלובה: אז בסדר.
קסניה סבטלובה: אז תמיד הלכו להיות מורות ושתמשכנה להיות מורות.
קסניה סבטלובה: אני אומרת לא, אנחנו צריכים לשאוף למצוינות גם בתחום של ההוראה כמובן וגם בשאר התחומים, שהאישה, שהבת הערבייה, שהילדה הערבייה שמסתכלת על העתיד תגיד – אם אני רוצה לטוס לחלל, זה מה שאני אעשה.
קסניה סבטלובה: אם אני רוצה להיות ראש ממשלה – זה מה שאני אעשה, זה מה שיקרה, למרות שכרגע זה עדיין קצת נראה רחוק.
קסניה סבטלובה: המכשול בעיני זה לא רק הניצול וזה לא רק אזורי רישום – אונסוריה – הגזענות שפושה פה בכל וכאשר אני מקבלת פניות ואני כן מקבלת פניות ללשכתי מכלל האוכלוסייה, גם מהאוכלוסייה הערבית, הם כותבים לי דברים מאד קשים.
קסניה סבטלובה: שלחתי את קורות החיים שלי עם השם הערבי שלי, עם כל ההכשרות שיש לי ולא קיבלתי מענה.
קסניה סבטלובה: ואז עשיתי תרגיל, אנשים כתבו לי.
קסניה סבטלובה: אני שיניתי את השם שלי לאיזה שם פרווה כזה, אמיר משהו, וכן מיד ענו לי לזה.
קסניה סבטלובה: אז אני אומרת שהמכשול הזה של הגזענות הוא - - -
עאידה תומא סלימאן: אתה פרווה?
עמיר פרץ: אני פרווה?
עמיר פרץ: הלו, קסניה.
עמיר פרץ: לא בדמיון.
קסניה סבטלובה: אני אומרת פרווה.
קסניה סבטלובה: זה יכול להיות גם לכאן וגם לכאן.
<קריאה: לא, אמיר ב-א'.
עמיר פרץ: אה, ב-א'.
עמיר פרץ: ב-ע' אנחנו ג'דעים, אנחנו לא פרווה.
קסניה סבטלובה: אז אני אומרת את הדברים הלאה ואני יודעת אותם על עצמי, כי אני גם עם השם שלי, כאשר אני חיפשתי בזמנו, בצעירותי עבודה, גם אני נתקלתי בזה.
קסניה סבטלובה: כל עוד אנחנו נמצאים בשלב הזה, הראשוני, שעוד בטרם בן אדם התנסה ובדקו את ההכשרה שלו, שופטים אותו על פי השם שלו, על פי המוצא שלו או מקום המגורים, אנחנו לא נתקדם לשום מקום.
קסניה סבטלובה: אז המאבק הזה הוא בעצם לא רק על כן הכוונות והכשרות והסבות, למרות שכל הדברים האלה הם נדבכים חושבים, הבסיס מבחינתי זה הגזענות.
קסניה סבטלובה: ברגע שאנחנו נוכל – ואני בעצם לא יודעת אם אנחנו נוכל למגר לגמרי – אבל ברגע שאנחנו נתקדם מהבחינה הזאת, אנחנו גם נוכל לראות יותר נשים ערביות וגברים ערבים מועסקים בכל מקום במדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: שוב, אני מחפשת את הקול של הנשים.
עאידה תומא סלימאן: אמרו לי ואני נזהרת ואומרת, אמרו לי – כדי שלא תפתיעו אותי.
עאידה תומא סלימאן: רנין עבאס?
<קריאה: מאיסה עבאס.
עאידה תומא סלימאן: אתם רואים, כל המידע המגיע אלי לא נכון היום.
עאידה תומא סלימאן: יש רנין עבאס?
אילן גילאון: את מחפשת מובטלת או מה?
עאידה תומא סלימאן: אז מאיסה, בבקשה תתקרבי למיקרופון.
עאידה תומא סלימאן: תנסי בשתי דקות לספר לנו כמה זמן את מחפשת עבודה.
<מאסיה עבאס: אני לא רק מחפשת עבודה.
<מאסיה עבאס: שם לי עבאס מאסיה, אני תואר שני בלימודי משפחה וההתמחות שלי היא ייעוץ משפטי.
<מאסיה עבאס: אני סיימתי השנה הזאת.
<מאסיה עבאס: פשוט מאד אני נלחמתי.