GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: תודה, רק כדאי להגיד בנושא של נוכחות חברי וחברות הכנסת, שאחת המגרעות של הימים המיוחדים היא שחברי הכנסת צריכים להיות בכל הועדות ואז הם מסתובבים ואז יש לך את ה"רכבת" הזו של נכנסים יוצאים, נכנסים יוצאים.
עאידה תומא סלימאן: לא שאני נותנת שום הצדקה אבל - - -
רם שפע: כיוון שזה לא יום הסטודנט הלאומי הראשון שלנו אני יודע איך זה נראה בוועדות אחרות.
רם שפע: ולכן הפעם זה לא תירוץ.
עאידה תומא סלימאן: זה תמיד ככה בימים המיוחדים אבל הפעם יכול להיות שזה עבר את המצופה מימים כאלה.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שתוך כדי אנחנו נראה שחברי וחברות הכנסת יגיעו ואם לא אני אצטרך לקחת את כל העול עליי.
עאידה תומא סלימאן: חבל שלא ידענו שאתם הולכים להעלות את הנושא של אימהות ושל מעונות היום לפני שנייר העמדה הגיע אלינו אתמול, כי לפני כן לא חשבנו להביא את משרד הכלכלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניסינו אתמול אבל, אני יכולה להבין משרד שלא יכול לארגן מישהו ברגע האחרון.
עאידה תומא סלימאן: גברת שמרית חן, סטודנטית, בבקשה.
<שמרית שרעבי חן: גם אני רוצה לדבר על הנושא של אימהוּת בקמפוסים.
<שמרית שרעבי חן: אני בעצמי אימא לארבעה, חד הורית, שיצא לי כך להתמודד עם הרבה קשיים ואני מדברת מתוך הניסיון האישי שלי, שהרבה סטודנטיות אימהות ובעיקר חד הוריות, נאלצות לוותר על האפשרות לרכוש מקצוע.
<שמרית שרעבי חן: או שהן מתייאשות באמצע וכך נגזלת מהן האפשרות לפתח קריירה.
<שמרית שרעבי חן: מתמודדות עם המון מכשולים שלסטודנטים רגילים בעצם אין אותם והייתי שמחה אם תהיה איזושהי אפשרות לקדם חוקים שבאמת יקֵלו כמו למשל, מלגות לאימהות חד הוריות, שזה משהו שהוא מאד חשוב.
<שמרית שרעבי חן: הן מתקשות לצאת לעבוד, ללמוד ולגדל ילדים לבדן.
<שמרית שרעבי חן: תמיכה נפשית ורגשית היא משהו שמאד חסר.
<שמרית שרעבי חן: אולי סדנאות העצמה, סדנאות מוטיבציה, כדי שהן יתחילו מסלול ויסיימו אותו.
<שמרית שרעבי חן: רם דיבר על אימהות שיולדות וכן, אולי להאריך חופשת לידה.
<שמרית שרעבי חן: או בשביל למנוע מהסטודנטיות לעמוד מול מצבים לא נעימים מול מרצים מתן אופציה לקורס מקוון, עבודה, משהו שהן יכולות לעשות מהבית עד שיהיה הסדר של מעונות יום או חלופה אחרת.
<שמרית שרעבי חן: אצלנו זו המכללה לחינוך ורוב רובה של המכללה, גם מהמגזר וגם בעצם נשים, שזו מכללה לחינוך, באות עם עגלות.
<שמרית שרעבי חן: זו קטסטרופה מה שקורה שם.
עאידה תומא סלימאן: מעניין המשפט הזה: "גם מהמגזר וגם בעצם נשים".
<שמרית שרעבי חן: כן, שזה יותר קשה.
עאידה תומא סלימאן: נשים ערביות הן נשים.
<שמרית שרעבי חן: הן מאד נלחמות לרכוש השכלה, במיוחד האימהות.
<שמרית שרעבי חן: קורסים בשעות שאין מעונות יום, עוד פעם, האפשרות לקחת באופן מקוון.
<שמרית שרעבי חן: מערך היעדרויות לאימהות, זה נורא.
עאידה תומא סלימאן: אפשר להסביר את זה?
<שמרית שרעבי חן: כן, נוכחות בשיעורים.
<שמרית שרעבי חן: אצלנו באופן אישי זו נוכחות חובה.
<שמרית שרעבי חן: נשים שלא מגיעות פשוט מפסידות את הקורס.
<שמרית שרעבי חן: ראוי להרחיב את מערך ההיעדרויות לאימהות.
<שמרית שרעבי חן: אנחנו חשבנו על מעונות יום בקמפוסים עצמם.
עאידה תומא סלימאן: תסלחו לי על הבורות אבל אני רוצה לשאול, בעניין חופשת הלידה, האם זה משהו שכל האוניברסיטאות החליטו?
עאידה תומא סלימאן: איך הוחלט על חודש וחצי?
עאידה תומא סלימאן: זה בהסכמה בתוך האקדמיה?
<רחל ארהרד: חוק זכויות הסטודנט.
עאידה תומא סלימאן: חוק זכויות הסטודנט.
רם שפע: זה משהו שאפשר כמובן לייצר בו שינוי.
רם שפע: צריך לעשות התאמות.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה שאלתי.
<שמרית שרעבי חן: אלה בגדול הנושאים שלפי דעתי יכולים להקל על אימהות.
<שמרית שרעבי חן: לעודד אותן לצאת, לרכוש השכלה, לסיים את התואר שהן מתחילות ולהתקדם הלאה.
<שמרית שרעבי חן: יש להן פשוט המון מכשולים שלא לדבר על לחץ נפשי, על חוסר יכולת לממש את הפוטנציאל שלהן, עם כל ה juggling שלהן, בית עבודה, ילדים, לימודים.
<שמרית שרעבי חן: אני מדברת באופן אישי אבל לאחר שכן, דיברתי עם סטודנטיות אימהות אצלנו.
<שמרית שרעבי חן: לא משנה מאיזה מגזר, עם כולן הקשיים האלה עלו.
<שמרית שרעבי חן: אני אשמח אם תהיה אפשרות לקדם ואני אשמח גם לעשות בשביל זה הרבה.
עאידה תומא סלימאן: לירז יפה, בבקשה.
<לירז יפה: נעים מאד, אני לירז, סטודנטית לתואר שני במחלקה לפוליטיקה וממשל באוניברסיטה בן גוריון.
<לירז יפה: בנוסף לזה אני גם מתנדבת בארגון "מסלן" שזה ארגון סיוע לנשים בנגב.
<לירז יפה: רציתי לדבר בעיקר על העניין של הטרדות מיניות בקמפוסים לצערי.
<לירז יפה: אני יודעת שיש התקדמות, אני לא מרגישה אותה.
<לירז יפה: שש שנים באוניברסיטה ורק בשנה האחרונה ראיתי שירד אצלנו באגודה תקן למלווה, שזה בעיניי ממש מחפיר.
עאידה תומא סלימאן: מלווה לנפגעות?
<לירז יפה: יש באגודה תפקיד מסוים של סטודנטית שהיא אחראית על ליווי.
<לירז יפה: קוראים לתפקיד "רכזת למניעת הטרדות מיניות ושוויון מגדרי" והתקן שלה ירד במהלך השנה.
<לירז יפה: אני לא מבינה למה.
<לירז יפה: אני לא חושבת שהייתה איזושהי ירידה ניכרת בכמות התלונות אבל אני לא יודעת - - -
עאידה תומא סלימאן: אתה יודע משהו על זה?
רם שפע: לא, אני בודק את זה כרגע.
<לירז יפה: רציתי לדבר על שתי נקודות מרכזיות שמאד חופפות למה שחילקו עכשיו מההתאחדות של הסטודנטים.
<לירז יפה: הדבר הראשון הוא החוסר בחידוש בין התקנונים.
<לירז יפה: זאת אומרת, יש חוק אחד במדינה, אין כמה חוקים.
<לירז יפה: זה קצת בעייתי בעיניי שיש חוסר אחידות בין המוסדות האקדמאיים ובירושלים יש איזשהם מודלים שהם באמת טובים, שכדאי לדעתי לאמץ בשאר האוניברסיטאות.
<לירז יפה: כמה דוגמאות שיצא לי להשוות בין האוניברסיטה שלי לבין האוניברסיטה העברית.
<לירז יפה: למשל, שקיפות.
<לירז יפה: בעיניי מאוד מאוד הגיוני שיהין מפורסמים אפילו באתר של האוניברסיטה, איזשהם נתונים או איזשהם דברים, ללא חשיפה, כמובן, של המתלוננות אבל, באיזושהי צורה חסויה להבין איזה סוג של מקרים יש.
<לירז יפה: הדוח שמוגש בעצם אליכם אין בו לדעתי שמות או דברים כאלה וזה דוח שכדאי מאד לפרסם.
<לירז יפה: זה אחד הדברים שכדאי להסדיר מהבחינה הזאת.
<לירז יפה: לגבי ליווי של המתלוננות, אז אצלנו יש ליווי של סטודנטית שזה משהו שהוא מאד חשוב אבל מבחינה אקדמית אין ליווי, שזה גם משהו שנפגע במיוחד בתוך מוסד אקדמי.
<לירז יפה: מה שנאמר קודם לכן, שיהיה איזשהו תובע חיצוני ולא גורמים פנימיים, זה מאד הזוי בעיניי שיש מצב שיכול להיות שהשופטים מכירים את הנתבע.
<לירז יפה: זו לא בהכרח היכרות אישית אבל הם שמעו עליו כי אוניברסיטאות הן לא מקום כל כך גדול וכד'.
<לירז יפה: הנקודה השנייה שהיא נקודה יותר אישית שלי, כי יצא לי - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת למה אתם משתמשים במילה "שופטים".
<לירז יפה: חברי ועדה.
עאידה תומא סלימאן: ועדת משמעת.
<שמרית שרעבי חן: חברי ועדת משמעת אבל הם אלה שנותנים את פסק הדין.
עאידה תומא סלימאן: זה כך בכל מקומות העבודה.
עאידה תומא סלימאן: בכל מקומות העבודה זה כך כי זה לא הליך פלילי, זה הליך פנימי.
<לירז יפה: אבל זה לא אומר עדיין שזה נכון.
<לירז יפה: זאת אומרת, חוץ מזה שאלה אנשים שלא עברו איזושהי הכשרה שהיא ספציפית למקרים של הטרדות מיניות - - -
עאידה תומא סלימאן: זה משהו אחר, הם צריכים לעבור.
<לירז יפה: נכון ובאוניברסיטה העברית הם כן הבינו שיש איזשהו בעיה ויש תובע שהוא חיצוני.
<לירז יפה: בעיניי זה כן משהו שכדאי לבדוק ואם זה עובד בצורה שהיא טובה אז לאמץ את זה.
<לירז יפה: הדבר השני הוא העניין של הטיפול.
<לירז יפה: אז שוב, אני סטודנטית לתואר מתקדם ויש אצלנו כרגע באוניברסיטה איזושהי בעיה עם איש סגל מאד בכיר ומה שלי יצא לראות מתוך זווית הראייה האישית שלי, שיש ענין של סביבה בטוחה שמוגדרת בתקנון אבל אין שום הסבר ל"מהי סביבה בטוחה".
<לירז יפה: יש תקופת זמן בין הרגע שהוגשה תלונה עד הרגע שמתחיל ההליך המשמעתי.
<לירז יפה: תקופה שהיא לא קצרה, של מספר חודשים, שבעצם שני הגורמים, המתלוננת והפוגע כנראה, הם נמצאים באינטראקציה תמידית והדבר הזה אפילו מחמיר כשאנחנו מגיעים לתארים מתקדמים.
<לירז יפה: ציינתם את זה שדוקטורנטיות ואני יכולה להגיד שגם מאסטראנטיות, אנחנו בקשר תמידי עם המרצים.
<לירז יפה: יושבים אתם במשרדים אחד ליד השני וברגע שיש מתלוננת שהיא בתואר מתקדם, שתובעת איזשהו חבר סגל בכיר, יש שלושה חודשים שבהם הם אמורים כל הזמן להתנגש אחד בשני וכמובן, מה שיוצא בסופו של דבר הוא שהמתלוננת לא מגיעה, מתוך ניסיון אישי, לסמינרים מחלקתיים, להרצאות ודברים כאלה.
<לירז יפה: מי שמגיע זה הנתבע.
<לירז יפה: הוא זה שמגיע ונוכח ומי שלא נוכחת שם זו התובעת, הנפגעת בסופו של דבר.
<לירז יפה: יש כאן פגיעה נוספת, גם במקום העבודה, גם מבחינה אישית וגם מבחינה אקדמית.
<לירז יפה: זאת אומרת, אין שום סיבה שאני לא אציג בכנס ומי שהתלוננתי עליו כן יהיה נוכח ויציג בכנס.
<לירז יפה: יש כאן איזשהו פרק זמן שצריך לקחת אותו בחשבון ואני לא ראיתי מה אפשר לעשות.
<לירז יפה: אני באופן אישי עשיתי עצומה להדיח את האדם הזה כרגע או לעשות איזושהי השעיה מסוימת.
<לירז יפה: אני לא בטוחה שזה הפתרון הנכון אבל, צריך לתת על זה את הדעת, במיוחד כשמדובר בתארים מתקדמים.
<לירז יפה: תודה.
עאידה תומא סלימאן: מיכל זאבי, חברת הנהלת ש.י.ן.
<מיכל זאבי: קודם כל אני שמחה מאד ומודה על זה שהכותרת הייתה מאד רחבה ומרחיבה, כי אני רוצה לקחת את המבט שלנו לאיזושהי זווית מעט אחרת ולהתמקד בנושא של המכללות להכשרת מורות.
<מיכל זאבי: מורים, מורות, גננות ואנחנו, מן ההיכרות שלנו את הנושא.
<מיכל זאבי: הנושא של המגדר מאוד דל בתכניות הלימודים ואנחנו חושבות שראוי וחיוני שהוא יהיה נושא מרכזי כי בעינינו, פיתוח של מודעות מגדרית הוא דבר שמשמש את אותן מורות ואת אותן מחנכות כבסיס ליישום של שינוי חינוכי וחברתי, עם שינוי כל התפיסות הרווחות ביחס למערך יחסי הכוח בין גברים לנשים.
<מיכל זאבי: כשהסת
<מיכל זאבי: כלתי על נייר העמדה שכתבנו ראיתי שכתבנו על דרך השלילה אז אני אהפוך אותו לדרך החיוב.
<מיכל זאבי: כשאנחנו נותנים ונותנות למורים, למורות, לגננות, הכשרה שכוללת מודעות מגדרית אנחנו מאפשרים לערער על חלוקת התפקידים.
<מיכל זאבי: אנחנו מאפשרות להצביע על אפליה מגדרית ואנחנו גם רוצות להדגיש, אני רוצה להדגיש, שהחינוך - - - מגדר לא מדבר רק על הנושא של רגישות לאי שוויון מגדרי, כי הוא בעצם פותח את הפריזמה גם לסוגי דיכוי ואי שוויון אחרים וזו עוד אחת מהנקודות החשובות שלו.
<מיכל זאבי: בינינו, העובדה שיחסי המגדר כיום הם חלק ממערך כוח מגדרי שמקבע אי צדק ונותן יתרונות לגברים על פני נשים ולתלמידים על פני תלמידות, צריכה להיות נוכחת בתוך מערכת החינוך.
<מיכל זאבי: זה מחבר אותי גם לדיון שהיה פה לפני כמה חודשים על הכנסה של המגדר למערכת החינוך ואנחנו לא כל כך רואות איך זה יכול לקרות, אם המורות בעצמן והגננות מגיעות בלי המודעות המגדרית.
<מיכל זאבי: מודעות מגדרית מאפשרת לפתח מערך חינוכי ששובר תדמיות, סטיגמות, סטריאוטיפים מגדריים, מעודד סביבה לימודית שתלמידים ותלמידות ממצים בה את היכולות שלהם ומפתחים את הדרך העצמאית שלהם, בלי להתבסס על מגדר, על נטייה מינית, על מוגבלות, על מעמד או על מוצא אתני דתי וגזעי.
<מיכל זאבי: בשביל כל הדברים האלה אנחנו צריכות וצריכים שינוי יסודי בהכשרה של מורים, מורות, גננים וגננות בישראל.
<מיכל זאבי: אנחנו רוצות לנצל את ההזדמנות לקרוא שיתקיים דיון פה שיתמקד בנושא הזה באופן ספציפי, בהשתתפות של ראשי המכללות להכשרת מורים, כדי לחשוב על אילו תכניות ואילו דרכים אופרטיביות יש כדי להפוך את המגדר לנדבך חשוב ומרכזי בתוכן הלימודי.
עאידה תומא סלימאן: כבר עלה הנושא הזה מדי פעם בוועדה והיינו בקשר גם עם משרד החינוך וגם עם מוסדות אקדמאיים בכל הנושא של הכשרת מורות וקיום יחידת מגדר, יחידת לימוד גם בבתי ספר תיכוניים, כמין הכנה למה שעשוי להיות בעתיד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ממשיכות לעקוב, זה שינוי שחייבים לחולל אותו אבל - - -
<מיכל זאבי: זה לכל הרוחב למעשה.
<מיכל זאבי: זאת אומרת ללכת לכל אורך הגזרה כי אחרת - - -
עאידה תומא סלימאן: ברור, בגלל זה דיברנו גם על יחידת מגדר כבר בתיכון ולא לחכות עד שנכנסים לסמינר מורים או להכשרות הוראה.
עאידה תומא סלימאן: זה נושא חשוב וזה נושא במעקב ולצערי הרב, זה נושא שכמו עם נושאים שמחייבים שינוי חברתי יותר עמוק, עד שתתקבל החלטה כזו כנראה נצטרך להיאבק כדי להגיע לשם.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לברך את הצטרפות חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.
עאידה תומא סלימאן: מרענן לראות חברת כנסת נוספת.
איילת נחמיאס ורבין: היום אני מבלה אתך הרבה.
איילת נחמיאס ורבין: יש לנו גם בשתים עשרה דיון.
איילת נחמיאס ורבין: אני מתנצלת מראש על שבאתי לזמן קצר כי יש לי דיון בוועדת כספים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שבשאר הועדות יש דיונים מאד חשובים ביומיים האלה שאני בעצמי מרגישה שהייתי רוצה להשתתף בהם אבל, גם הסטודנטים חשובים.
איילת נחמיאס ורבין: מאוד.
<לירז יפה: והסטודנטיות.
עאידה תומא סלימאן: והסטודנטיות.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא הייתי מעזה להגיד 'הסטודנטים' אבל את יודעת למה, כי מירב מיכאלי היא בסיעה שלי, היא לא בסיעה שלה.
<לירז יפה: את חושבת שזה קשור?
עאידה תומא סלימאן: אני מעזה לעשות הכול.
איילת נחמיאס ורבין: עאידה, כשאת - - -
עאידה תומא סלימאן: נועה בינשטיין, מהמועצה להשכלה גבוהה.
<נועה בינשטיין: שלום.
<נועה בינשטיין: אני גם לא ידעתי בדיוק על מה הולך להיות הדיון ורק כדי להבדיל בין הנושאים, בתוך מל"ג וות"ת נושא ההטרדות המיניות מטופל יותר באופן משפטי.
<נועה בינשטיין: גם המקום של מל"ג וות"ת בתוך ההובלה של הדבר הזה הוא יותר בתיווך בין המוסדות, עם הדיווחים שהם צריכים להגיש לא אלינו אלא אליכם.
<נועה בינשטיין: עשינו בשנה שעברה כנס מאד גדול, שהכוונה שלו הייתה להנחות את המוסדות ולקדם איזשהו דוח שהוא יהיה קצת יותר אחיד.
<נועה בינשטיין: לקדם את אופן הטיפול בדבר הזה אבל - - -
עאידה תומא סלימאן: אתם אמורים לקבל את הדוחות.
עאידה תומא סלימאן: לפחות.
<נועה בינשטיין: אנחנו לא אמורים לעבד אותם, אנחנו אמורים בעיקר להעביר אותם ולוודא שזה נעשה.
<נועה בינשטיין: יש פיקוח על זה שזה נעשה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אם אתם מקבלים את הדוחות, מה זאת אומרת "לא אמורים לעבד אותם"?
עאידה תומא סלימאן: איך תדעו שלא שלחו סתם איזשהו דוח אם לא תעבדו את הדוחות ואם לא תסתכלו?
עאידה תומא סלימאן: איך יכולתם להנחות אותם במילוי של הדוח, למרות שאנחנו הכנו פה בוועדה משהו, אם אתם לא עובדים על הדוחות?
<נועה בינשטיין: שוב, זה בטיפול משפטי אצלנו, אני לא מייצגת את הלשכה המשפטית, אני מייצגת את המל"ג אבל הנושא של דיווחים והדוחות ונושא ההטרדות המיניות, אמור להיות יותר בְּמקום של תיווך על ידי המל"ג.
<נועה בינשטיין: זו ההחלטה שהתקבלה במסגרת הטיפול - - -
עאידה תומא סלימאן: אני קצת היום, כנראה, חלודה קצת.
עאידה תומא סלימאן: לא מבינה למה הדוחות האלה צריכים לעבור למחלקה המשפטית?
עאידה תומא סלימאן: למה זה בטיפול משפטי?
עאידה תומא סלימאן: והדבר השני, מה זה "תיווך" בנושא הזה?
<נועה בינשטיין: הם לא אמורים להיות מוגשים אלינו.
<נועה בינשטיין: הם אמורים להיות מוגשים - - -
עאידה תומא סלימאן: למי הם אמורים להיות מוגשים?
<קריאה: זה לא מהיום - - -
<רחל ארהרד: נעשה סדר נורא פשוט כי - - -
<נועה בינשטיין: שניה, שניה.
<רחל ארהרד: החוק אומר, התיקון לחוק - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא מתווכחת על העובדה הזו.
עאידה תומא סלימאן: הם אמורים לדווח לכם בדיוק כמו שהם מדווחים לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: מה עושים עם הדיווחים האלה זה משהו אחר וזה מה שאני רוצה להבין, כי להגיד לך את האמת, גם אני, כשקיבלתי את הדוחות האלה, עמדתי מול שתי שאלות:
עאידה תומא סלימאן: או לקיים עוד ישיבה ראוותנית ולא להסתכל על הדוחות, להגיד עשיתי ולסמן וי, או לחזור ולהוציא משם את הבעייתיות הקיימת ולבדוק איך הם מטפלים בפניות, מה התוצאות, איך הם מדווחים ואיזה הכשרות עשו - - -
איילת נחמיאס ורבין: ואם אחוז התלונות נראה סביר ביחס לכמות הסטודנטיות.
עאידה תומא סלימאן: כן, אז השאלה אם אתם עושים את זה ואני חושבת שהמחלקה המשפטית, אני לא יודעת מה הם עושים עם הדוחות במחלקה המשפטית, מה הם בודקים?
עאידה תומא סלימאן: כי אני לא רואה שזה התפקיד שלהם.
<נועה בינשטיין: מי שלא מגיש?
עאידה תומא סלימאן: שאלנו את השאלות.
עאידה תומא סלימאן: בואו נשמע את התשובות.
<נועה בינשטיין: אז אני רוצה לומר שוב שבגלל שלא ידענו איזה נושאים יעלו היום בדיון ואצלנו, לפחות, ההבנה שמעמד האישה הוא לא בהכרח קשור לנושא של הטרדות מיניות.
<נועה בינשטיין: לזה יש דיונים נפרדים.
<נועה בינשטיין: לכן לא באנו מוכנים לנושא הזה.
<נועה בינשטיין: זה מה שרציתי לומר, שהנושא אצלנו במקום - - -
עאידה תומא סלימאן: גישה מאד מעניינת.
<נועה בינשטיין: אני לא חושבת שזו "גישה מאד מעניינת".
<נועה בינשטיין: נושאים שקשורים לקידום נשים בתוך האקדמיה הם לאו דווקא אותן סוגיות כמו - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, לא, לא, לא, עכשיו זה לא מקובל עליי, הנימה הזו.
עאידה תומא סלימאן: את מגיעה לוועדה לקידום מעמד האישה שעובדת כל השנה על כל מיני נושאים.
עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא יטיף לנו שמעמד האישה קשור רק בהטרדות מיניות.
<נועה בינשטיין: אני לא חושבת שיש מקום - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאם אין לכם תשובות לשאלות ששאלתי, פשוט מאד את יכולה להגיד לי: סליחה גבירתי, אין לי את התשובות, אנחנו נחזור אלייך עם התשובות האלו.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שאמור להתקיים ודבר נוסף, מתחילת הישיבה עד עכשיו עסקנו בשלושה או ארבעה נושאים שקשורים למעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: לא עסקנו רק בעניין של הטרדות מיניות.
עאידה תומא סלימאן: גם היה הנושא של מעונות היום וסטודנטיות אימהות וגם היה הנושא של נשים בסגל הבכיר.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, יש לך תשובות לשאלות האחרות ולנושאים האחרים?
<נועה בינשטיין: כן, רציתי להתייחס לפי הסדר שהדברים הועלו, אז זאת התשובה שלי להטרדות מיניות.
<נועה בינשטיין: הנושא של מעונות יום, בשנה שעברה ניסינו להתחיל לקדם את הנושא הזה גם עם משרד הכלכלה, במסגרת הפעילות של הועדה שהייתה קיימת ובשלב הנוכחי עברה לאחריותו של משרד המדע.
<נועה בינשטיין: אנחנו עובדים גם מולם בשביל להקים אותה מחדש אצלנו והיא תמשיך לעבוד.
<נועה בינשטיין: הועדה - - -
עאידה תומא סלימאן: איזו ועדה?
<נועה בינשטיין: ועדה לקידום נשים במוסדות להשכלה גבוהה.
עאידה תומא סלימאן: והיא זו שתהיה גם אחראית על נושא מעונות יום?
<נועה בינשטיין: אני אומרת שזאת הייתה ועדה משותפת לנו ולמשרד המדע.
<נועה בינשטיין: בתום הפעילות שלה משרד המדע ביקש להמשיך ולהוביל אותה.
<נועה בינשטיין: עכשיו, לאור חילופי תפקידים אנחנו - - -
עאידה תומא סלימאן: אז כנראה שאנחנו נתייחס לנושא בישיבה שתתקיים ב-18 ביולי, עם משרד המדע.
<נועה בינשטיין: הנושא הזה עלה בתור סוגיה שיש צורך לקדם אותה.
<נועה בינשטיין: מה שרצינו לעשות בתוך ההמלצות שהועדה העבירה זה להתייחס למנגנון תימרוץ של המוסדות בנושא הקמת מעונות יום.
<נועה בינשטיין: זאת אומרת, מוסד שיקים מעונות יום במסגרתו יקבל תימרוץ דרכנו.
<נועה בינשטיין: זאת אחת ההמלצות של הועדה וות"ת בוחנת את כל ההמלצות האלה לקראת החומש שלה.
<נועה בינשטיין: כרגע אנחנו עובדים על - - -
איילת נחמיאס ורבין: מתי החומש הבא - - -
<נועה בינשטיין: החומש הבא שלנו, של התכנית?
<נועה בינשטיין: מתחיל בשנה הבאה.
<נועה בינשטיין: אנחנו עובדים על תשע"ז.
רם שפע: רק תיקון.
רם שפע: תכנית החומש הקרובה תתחיל בעוד יותר משנה.
רם שפע: מזכיר לך.
רם שפע: הייתה אמורה להתחיל בתשע"ז אבל היא תתחיל בתשע"ח, נכון?
<נועה בינשטיין: למיטב ידיעתי, בינתיים, זה תשע"ז.
רם שפע: למיטב ידיעתי, אלה לא הפרטים אבל זה בסדר, אפשר להמשיך.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מדברים על כך שבמסגרת - - - התלונות מדברות על לפני כחמש, שש, שבע שנים.
<נועה בינשטיין: אני רוצה שוב להזכיר, כן, שנושא מעונות היום, שוב, הוא במסגרת אחריותו של משרד הכלכלה.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא אומרת שלא, אני מנסה להבין מה אפשר לעשות במוסדות האקדמיים בינתיים, כי יש לנו פשוט הרבה דיונים כרגע, בכנסת.
איילת נחמיאס ורבין: יש לנו הרבה דיונים בכנסת כרגע בנושא מעונות היום ולכן חשוב שאנחנו נדע את הדברים האלה.
<קריאה: השאלה מה אתם עושים.
איילת נחמיאס ורבין: כשאת באה ואומרת שזה יהיה בתכנית החומש הבאה, אני יש לי - - -
<נועה בינשטיין: זה לא יהיה בתקצוב שלנו, זה יהיה בתוך תקצוב - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה שהמדינה תסבסד את זה.
<נועה בינשטיין: זה לא יהיה אצלנו, התקציב בשביל הדבר הזה.
<נועה בינשטיין: אנחנו נתייחס לזה בתוך תמרוץ שלנו את המוסדות לפנות למשרד הכלכלה ולהקים את אותם מעונות.
<נועה בינשטיין: זה לא יכול להיות משהו שאנחנו נעשה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שעניין התקצוב וההקמה הוא בידי משרד הכלכלה אבל, אתם - - -
<נועה בינשטיין: העמידה בסטנדרטים של המוסדות בשביל לקבל - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאחת מהמטרות שלכם אמורה להיות לעודד את הסטודנטיות ואנחנו נגיע גם לעידוד ייצוג הולם, שאני ארצה לשמוע בעניין הסגל.
עאידה תומא סלימאן: האם אתם עובדים ומפעילים לחצים כדי שיפעלו המעונות האלה, לחצים על משרד הכלכלה ועל הגורמים?
<נועה בינשטיין: כרגע לא, אנחנו נפעל דרך המוסדות להשכלה גבוהה וננסה להיות מתואמים עם משרד הכלכלה, כך שלא יהיו חסמים מהותיים שיעמדו בפני מוסד שירצה לפתוח מעונות יום.
<נועה בינשטיין: אנחנו נתמרץ את המוסדות להשכלה גבוהה - - -
עאידה תומא סלימאן: האם יש מוסדות להשכלה שרוצים והביעו רצון לפתוח מעונות יום ונחסמו על ידי חסמים כלשהם ומהם החסמים האלה?
<נועה בינשטיין: למיטב ידיעתי לא אבל, שוב, זאת הייתה עבודה שהתחלנו לעשות לפני שנה - - -
<לירז יפה: למיטב ידיעתנו ואני יכולה להגיד לך מטעם ההתאחדות שיש מוסדות שאכן התעניינו ואכן רצו.
<לירז יפה: הפרוגרמה של משרד הכלכלה מונעת מהם.
איילת נחמיאס ורבין: זו בירוקרטיה, אנחנו לומדים כרגע כל יום מחדש על הבירוקרטיה של המעונות.
<לירז יפה: נכחתי באותה פגישה עם משרד הכלכלה כדי לראות באמת את הדרישות שלנו ואת המענה שהוא "לא", "אי אפשר", אלה תשובות כאלו של - - -
עאידה תומא סלימאן: "התקציב לא מאפשר".
<לירז יפה: לא רק תקציב, קשה להם לשנות את הנהלים.
<נועה בינשטיין: כדי שמוסד יכול להפוך למוסד מוכר עם מעון יום הוא צריך לעמוד בסטנדרטים ספציפיים שמשרד הכלכלה קובע.
<נועה בינשטיין: אלו הבעיות בדרך כלל.
עאידה תומא סלימאן: האם הבעיות הן לעמוד בסטנדרטים?
עאידה תומא סלימאן: אם מוסד להשכלה גבוהה מביע רצון לפתוח מעון יום אני מתארת לעצמי שהוא רוצה לפתוח אותו לפי הסטנדרטים.
עאידה תומא סלימאן: החסם הוא לפני הפתיחה כבר.
איילת נחמיאס ורבין: לא, לא, לא, לא, לא.
עאידה תומא סלימאן: למה לא?
איילת נחמיאס ורבין: אני אגיד לך, כי בגלל המשבר במעונות התעמקתי בזה.
איילת נחמיאס ורבין: אני יודעת, לא אמרתי שלא, אמרתי מה אני עשיתי.
איילת נחמיאס ורבין: אני אומרת שהמורכבות הגדולה היא כרגע על שטחים.
איילת נחמיאס ורבין: להקים בתוך אוניברסיטה קיימת או באזורים של אוניברסיטה קיימת מעונות, לצערי, זה הרבה יותר מסובך עם הבירוקרטיה שישראל יודעת לייצר בדברים האלה.
איילת נחמיאס ורבין: בגלל זה גם יש לנו את הדיון בנושא ההנקה.
איילת נחמיאס ורבין: יש לנו דיון בשתים עשרה פה, אצל עאידה, בנושא של תחליפי החלב ותחליפי המזון לתינוקות, על ההחלטה שפורסמה ואני כל הזמן אומרת לעצמי: איזה גבר ישב בז'נבה והחליט להחזיר את הנשים הביתה.
איילת נחמיאס ורבין: זו התחושה שלי ואני אומרת את זה בתור אישה שהניקה שנה וחצי את הבן הגדול שלה.
איילת נחמיאס ורבין: מה שעאידה מנסה לכוון אליו הוא שאם יש מוסד שכבר היום רוצה לפתוח, בואו נראה איך אנחנו, לצורך העניין, יחד עם ההתאחדות ויחד עם גורמים אחרים, מנסים לעזור, לתווך.
איילת נחמיאס ורבין: את קראת לזה 'לתווך' בנושא של הטרדות מיניות, לתווך את הבירוקרטיה, כי השטחים הם בעיה, הבירוקרטיה היא בעיה, הפרוגרמות הן בעיה, הכול הוא בעיה אחת גדולה, התקצוב זה בעיה, הכול בעיה אבל, אני אומרת, אם יש מוסד שרוצה ואני אומרת לכם שכרגע יש תקצוב של בערך 200 מיליון שקל אם אני לא טועה, למעונות חדשים, יש תקצוב למעונות חדשים אז בואו ננסה להסתכל על זה גם דרך הפריזמה של האקדמיה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה גם להגיד לך שהגיע אלי מידע שלקחו מזה 50 מיליון שקל, מה-200 מיליון.
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לברר את זה.
איילת נחמיאס ורבין: בשבוע שעבר?
עאידה תומא סלימאן: לא, מאז - - - בכיס.
<נועה בינשטיין: אני אתייחס לנקודה האחרונה.
<נועה בינשטיין: עיקר הפעילות שלנו קשור לייצוג של נשים בתוך האקדמיה, של סטודנטים ושל סגל.
<נועה בינשטיין: זה לאור מיקוד של חברות הועדה שהיו בוועדה לקידום נשים וביקשו להתחיל לטפל בנושאים שאמורים להיות בליבת החשיבות של הטיפול עם הדברים הכי מהירים שאפשר לקדם אותם.
<נועה בינשטיין: אני חושבת שסיפרתי בוועדה הזו כבר כמה פעמים על הדוח שהועדה הוציאה, שבו נעשתה עבודה מאד רחבה לגבי נתונים גם של סטודנטיות וגם של סגל.
<נועה בינשטיין: בעקבות הדוח הזה מל"ג שינתה מספר דברים ברגולציה שלה כלפי מוסדות להשכלה גבוהה.
<נועה בינשטיין: גם לגבי פתיחת תכניות חדשות שבודקות ומבקשות סגל אקדמי נשי בכיר בתוך כל תכנית חדשה שפותחים.
<נועה בינשטיין: יש לנו את האגף להערכת איכות שבודק את מספר הנשים לעומת מספר הגברים בתוך תהליך פנימי עם המוסדות וגם כותב על זה.
<נועה בינשטיין: ות"ת מקצה כסף לפעילות של יועצות במוסדות להשכלה גבוהה וגם לפרויקטים רוחביים שאמורים לקדם את כל המוסדות להשכלה גבוהה, כמו כל מיני דברים שקשורים לליווי, להעצמה, ל-networking, לפרויקטים רבים.
<נועה בינשטיין: אנחנו כעת עובדים על תכנית, לקראת החומש הבא, שבמסגרתה - - -לכל הדברים האלה יגדלו - - - וגם הרגולטוריות.
<נועה בינשטיין: זה אחד הנושאים שאנחנו רוצים לקדם.
עאידה תומא סלימאן: קיי, אני בטוחה שנשמע יותר בישיבה שתתקיים ב 18 ביולי, כאשר אנחנו - - -
איילת נחמיאס ורבין: עם משרד המדע?
עאידה תומא סלימאן: כן, עם משרד המדע, אז אנחנו נרצה להתעמק יותר בכל הצעדים שננקטים כדי לשפר את המצב.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת איילת, בבקשה.
איילת נחמיאס ורבין: אני מתנצלת, חברתי, יושבת ראש הועדה, ומתנצלת כמובן בפניכם על כך שאני נאלצת ללכת לוועדת כספים תוך שתי דקות.
איילת נחמיאס ורבין: אני, כל הזמן תקוע לי בראש סיפור שפעם סיפרה לי פרופ' רבקה כרמי שאני מניחה שכולכן מכירות אותה.
איילת נחמיאס ורבין: פרופ' רבקה כרמי סיפרה שבזמן הלימודים היא כמעט לא הרגישה הבדל בינה לבין הסטודנטים הגברים ואז היא התחילה להצליח, להגיע להתמחויות בחו"ל, ופתאום היא ראתה באילו שעות קובעים את הישיבות.
איילת נחמיאס ורבין: וכשאתה מקשיב לאישה כזאת, אתה אומר לעצמך פתאום – ואני מכירה את זה כי אני התחלתי את החיים בידיעה שצריך לעשות שינוי כדי שנשים יהיו בקדמת הבמה, כדי שנשים יהיו סביב השולחן, למרות שבאתי ממשפחה עם נשים חזקות – וכשאתה שומע את זה מאשה כזאת אתה אומר לעצמך: וואוו, איפה היא חיה עד אותו רגע, אבל יש איזשהו רגע כזה של איפוס שאתה מבין, רגע, אני אישה והוא גבר ואגב, פה בכנסת ניסיתי להוביל מהלך שבו תהיה איזושהי התאמה בין שעות העבודה לשעות החיים שלנו.
איילת נחמיאס ורבין: כמובן שהותקפתי מכל עבר.
איילת נחמיאס ורבין: כל מה שאמרתי היה שהמליאה לא חייבת להתחיל בארבע אחרי הצהרים.
איילת נחמיאס ורבין: צריך למצוא פתרונות אחרים בנושאים של הועדות ודברים אחרים.
איילת נחמיאס ורבין: אתם יודעים, בכל זאת, עבודת הכנסת הוחלט עליה באמצע המאה הקודמת וראוי שנסתכל.
איילת נחמיאס ורבין: יש גם גברים שרוצים להגיע הביתה.
איילת נחמיאס ורבין: גם גברים יזמו אתי את המהלך הזה.
איילת נחמיאס ורבין: עם זה עדיין לא קרה כלום אבל כשאנחנו כולנו מסתכלות באקדמיה ואנחנו רואות את ההצלחה המדהימה של נשים צעירות שבאמת פורצות כמעט את כל הגבולות, אני אומרת לך, עאידה, אני רואה נשים מכל המגזרים, יהיו לנו רוב רופאות פה, מאוד מאוד מהר.
איילת נחמיאס ורבין: אני רואה את כמות השמיניסטיות, אפילו שישיסטיות, רואה אותן מדברות בכמיהה על רפואה שזה נהדר אגב, שילכו גם למקצועות אחרים.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שילכו לתעשייה.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שנשים יבלטו בכל מקום אבל אני רואה את הדבר הזה ואז, אתן יודעות מה מדאיג אותי?
איילת נחמיאס ורבין: ששכר הרופאים ירד.
<רחל ארהרד: נכון, בוודאות.
איילת נחמיאס ורבין: כי ברגע שיהיה רוב נשי אז שכר הרופאות ירד.