GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי יונה: גברתי יושבת הראש, תודה על קיומו של המפגש הזה.
יוסי יונה: אני שמח לקחת בו חלק.
יוסי יונה: כשאני קורא את המסמך שמונח לפנינו, שבו מדובר על מודל קהילתי הוליסטי המושתת על תיאורה פמיניסטית של הצטלבות מקומי שוליים – זה נשמע מאד מאד אקדמי, אבל הנה המקום, והשפה הזו אינה זרה לי כי אני בא מהאקדמיה ומההמשגה הזאת, אבל לראות כיצד ההמשגה הזו מקבלת את הביטוי שלה במודל, שהוא - - -
עאידה תומא סלימאן: זה האתגר האמיתי.
יוסי יונה: כן, מודל אופרטיבי שמופעל עד כה כפיילוט ופיילוט מוצלח, אז אני מתמוגג הן כאקדמאי עדיין והן כפעיל חברתי.
יוסי יונה: תראו, יש את הביטוי הזה שאומר אמור לי מי חברייך ואומר לך מי אתה.
יוסי יונה: אני הגעתי לנושא הזה באמצעותה של לירון אזולאי.
יוסי יונה: את לירון אזולאי אני מכיר מההמשגות התיאורטיות ממכון ון ליר וקבוצות מחקר שאנחנו עבדנו המון שנים.
יוסי יונה: אז מבחינתי, משעה שאני יודע שלירון אזולאי מעורבת בפרויקט הזה, אז אפילו לא צריך לשאול עוד שאלות לגבי המחויבות, לגבי המסירות, לגבי המודעות המאד מחודדת.
יוסי יונה: אז אני מבין שזו אינדיקציה לכלל הנשים שמפעילות את הפרויקט הזה.
יוסי יונה: אני מעודד לשמוע שהנה משרד הרווחה מסתכל בחיוב על הפרויקט הזה, והגיע הזמן באמת שהוא יחלוף מן העולם כפיילוט ויתמסד לו כאחד מהפרויקטים המרכזיים של משרד הרווחה.
יוסי יונה: אנחנו שומעים כאן את הנערות, את הנשים, שהן כבר נשים שהן בעצם קיבלו – איך עאידה אמרה – זה לא שאין להן יכולת, אלא זה המקום שעושה את האינייבלינג, שהוא מאפשר לכל אחת ואחת להכיר בכוחות הסגוליים של עצמה ולהתפתח כאדם מלא.
יוסי יונה: אז אני נמצא כאן כדי להביע באמת את תמיכתי.
יוסי יונה: עד לפני שבאתי לכאן לא ידעתי, חשבתי שזה עדיין נמצא באיזה שהוא אזור דמדומים של סגירה, אז אנחנו באים לברך גם את הנציגות של משרד הרווחה - - -
נחמן שי: גם של עיריית חיפה.
יוסי יונה: ועיריית חיפה.
יוסי יונה: כל הגורמים שבעצם מכירים בחשיבות של הפרויקט הזה ורוצים שהוא יתמסד.
יוסי יונה: המילה התמסדות, הרבה פעמים יש לה איזו קונוטציה שלילית, אבל במקרה הנוכחי יש לזה השתמעות מאד מאד חיובית.
יוסי יונה: זאת אומרת כאשר משרדי ממשלה ורשויות מכירות בערך של הדבר הזה והופכות אותו לחלק אינטגראלי מהפעילות שלהם, זה נהדר.
יוסי יונה: אז שוב, יופי של פרויקט.
יוסי יונה: יופי שהוא זוכה לתמיכה של המוסדות.
יוסי יונה: ואנחנו פה, גם הגברים שבחבורה, כדי ללוות את המשך הפעילות הזו ולהציע את הסיוע שלנו בהמשך, אם נידרש.
יוסי יונה: תודה עאידה.
עאידה תומא סלימאן: כדאי גם לציין שקיבלתי מכתבים מעיריית חיפה, שתומכים ומלווים את הפרויקט הזה ותומכים גם כספית, עד כמה שאני יודעת, שהתחייבו והביעו רצון להמשיך לתמוך בפרויקט וראו את החשיבות.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שגם המשרד קיבל מכתבים כאלה.
עאידה תומא סלימאן: יש איתנו נציג ונציגה של עיריית חיפה ואנחנו תיכף נשמע, אם תרצו להתייחס.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לשני וורנר, מנהלת החצר בחיפה.
עאידה תומא סלימאן: ביטאתי את שמך נכון, שני?
<שני וורנר: לא, אבל לא נורא.
עאידה תומא סלימאן: גם בשם שלי תמיד טועים.
עאידה תומא סלימאן: לא נורא.
נחמן שי: בהתחלה קראתי לך עודה.
עאידה תומא סלימאן: כן, קוראים לי עודה, אעידה, כל פעם משהו אחר.
<קריאה: סליחה, מה השם שלך?
עאידה תומא סלימאן: השם שלי עאידה תומא סלימאן.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה שני, ישר לעיקר.
עאידה תומא סלימאן: ברוכה הבאה חברת הכנסת מירב בן ארי.
עאידה תומא סלימאן: שלום לחברות הכנסת אורלי אבקסיס ויעל כהן-פארן.
<שני וורנר: קודם כל באמת תודה רבה.
<שני וורנר: אנחנו דיברנו אתמול ואת יודעת כמה התרגשתי לקראת הדיון הזה, ועכשיו, אחרי ששמעתי ובטח כששמעתי את הצעירות שאני כל כך אוהבת, אני עוד יותר מתרגשת, אבל אני אנסה לדבר לעניין.
<שני וורנר: חשוב לי להציג מעט מנתוני ההצלחה שלנו.
<שני וורנר: חשוב להגיד שהנתונים האלה לא יכולים להיות בגדר מספרים, ולכן היה מאד מאד חשוב לשמוע את הצעירות ולהבין איך כל המספרים האלה הופכים יחד לאיזה שהוא מכלול בעל משמעות.
<שני וורנר: אני בכל זאת אגיד שבשלוש וחצי שנים שחלפו מאז שפתחנו את החצר בחיפה, הגיעו לחצר משהו כמו יותר מ-750 נערות וצעירות שונות, כאשר בכל שנה בין 250 ל-300 נערות וצעירות מגיעות ויש עבודת עומק, עם משהו כמו בין 70 ל-80 נערות וצעירות.
<שני וורנר: עבודת עומד זה מסוג התהליכים שרינת ונאדין תיארו קודם בהרחבה, שזה אומר שאנחנו גם מלוות בתהליכים של מניעת נשירה מבתי הספר.
<שני וורנר: בשנת 2015 ליווינו 29 נערות על מנת למנוע נשירה מבית הספר.
<שני וורנר: בשנת 2016, אגב עוד לא חצי שנה, יש כבר 24 בנות שלוו ומלוות בנושא הזה.
<שני וורנר: נושא של נגישות לבדיקות ולטיפול רפואי, שוב, בשנה החולפת היו 26 נערות וצעירות שליווינו אותן בתחום הזה.
<שני וורנר: נושא של פיתוח מסוגלות תעסוקתית והכנה לעבודה בכל מיני אופנים.
<שני וורנר: בשנת 2015 עבדנו עם 75 נערות וצעירות שונות בתחום הזה של פיתוח מסוגלות תעסוקתית.
<שני וורנר: נושא של הפנייה, ליווי ושילוב למסגרות.
<שני וורנר: שוב, מדובר על עשרות נערות מדי שנה.
<שני וורנר: לחלק מכם אני חושבת שיש את הנתונים מולכם ולכן אני לא רוצה להלאות.
<שני וורנר: שילוב מחודש בבית הספר לנערות שכבר נשרו ונשמטו ממערכת הלימודים.
<שני וורנר: נושא מאד משמעותי בעבודה זה הנושא של הבטחת זכויות ומיצוי זכויות.
<שני וורנר: שוב, אנחנו מדברות בשנת 2015 על 33 נערות וצעירות שעבדנו איתן בתחום הזה.
<שני וורנר: השנה היו 21 נערות צעירות שעבדנו איתן בתחום הזה.
<שני וורנר: עם רובן נעשו מספר התערבויות וככה אנחנו מגיעות למספרים של 55 התערבויות שונות, שכוללות למשל עבודה על נושא של חובות ועיקולים, נושא של זכויות בביטוח הלאומי, של סל שיקום.
<שני וורנר: השנה, בזכות התכנית החדשה של סיוע בשכר דירה לצעירות ללא עורף משפחתי, אז יש גם מספר צעירות שאנחנו מלוות אותן בתחום הזה, חלקן כבר קיבלו זכאות לסיוע בשכר דירה.
<שני וורנר: בעצם מדובר באמת על עשרות נערות וצעירות שמלוות על ידי טיפול אינטנסיבי מדי שנה, וכל זה צריך להגיד, בעצם בצוות מאד מאד מצומצם שכולל שתיים ורבע משרות.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את העבודה שלכן, אבל תמיד זה משמח ונותן הרגשה של גאווה לשמוע סטטיסטיקה יותר לעומק על העשייה הזו.
עאידה תומא סלימאן: תודה, שני.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לחברת הכנסת יעל כהן-פארן, את זכות הדיבור.
יעל כהן-פארן: קודם כל תודה, עאידה, כבוד יושבת הראש על הדיון החשוב הזה.
יעל כהן-פארן: אתם יודעים, אני באופן אישי, אני מודה, לא באה מעולם עמותות של העצמת נשים וחיזוק, אבל אני באה מעולם העמותות.
יעל כהן-פארן: 20 שנה אני ניהלתי עמותות ופעלתי בעמותות ואני יודעת כמה זה קשה, מתח נפשי תמידי לא לדעת מה קורה איתך בשנה הבאה.
יעל כהן-פארן: בעוד חודש.
יעל כהן-פארן: כל התקציב של העמותות, גם אם הוא מבוסס על הממשלה ובטח אם הוא מבוסס על תרומות, בדצמבר אתה לא יודע מה יש לך בינואר, וזה פשוט בלתי אפשרי להתנהל ככה.
יעל כהן-פארן: ומהמקום הזה אני יודעת לגמרי מה עובר על החצר שמופעלת בצורה עצמאית על ידי עמותה, ובעצם הקריאה פה, שאני מבינה שעוד לפני שנכנסתי לחדר ניתן מענה השנה, אבל אני שואלת מה קורה באחד בינואר 2017?
יעל כהן-פארן: כי הם לא יכולים להתנהל ככה.
יעל כהן-פארן: אנשים צריכים ביטחון תעסוקתי – אם זה לעובדות הסוציאליות במקום, המנהלת של העמותה, של החצר הנשית, רוצה לדעת שמה שהיא עובדת וקמה בשבילו בבוקר, ימשיך גם ולא יגמר ב-31 בדצמבר השנה.
יעל כהן-פארן: זה פשוט מתח בלתי יאומן ובלתי אפשרי, ואני קוראת פה, באמת.
יעל כהן-פארן: אני שומעת ושמעתי כאן גם את הנשים שדיברו ואני גם בקשר עם שני.
יעל כהן-פארן: אני יודעת כמה המודל הזה, הפיילוט, שהוא מדהים, שכל מי ששומע כאן – 2 ורבע משרות שמטפלות ב-250 בנות בשנה.
יעל כהן-פארן: אני לא יודעת איך אפשר, אבל כנראה שהן עושות איזה קסם שם.
יעל כהן-פארן: וזה פשוט, הדברים האלה, שצומחים מעמותות, שצומחים ממלכ"רים, מיוזמות עצמאיות מחוץ למערכת, זה בדרך כלל הדברים הכי מדהימים באמת.
יעל כהן-פארן: והמערכת צריכה ללמוד איך לקחת אותם ולהפוך את הבאמת מוצלחים, וכמו שזה נשמע פה זה יותר ממוצלח, זה מדהים.
יעל כהן-פארן: באמת לקחת את זה ושלא יחיו מהרגע להרגע ואנחנו לא יודעים מה קורה בינואר, אלא באמת לראות איך הופכים את זה.
יעל כהן-פארן: בעיני צריכה להיות חצר נשית כזאת בכל עיר מעל 50,000 איש בישראל.
יעל כהן-פארן: זה דבר מדהים.
יעל כהן-פארן: אבל זה לא יקום מתרומות.
יעל כהן-פארן: זה לא יכול להמשיך לקום ולהתקיים על תרומות ועל תחנונים ועל שאילתה לשר מה קורה, אנחנו נסגרים עוד חודש.
יעל כהן-פארן: אי אפשר ככה.
יעל כהן-פארן: אני קוראת לכם באמת לראות איך זה נכנס.
יעל כהן-פארן: עכשיו יש דיוני תקציב עוד מעט, איך זה נכנס לתכנית העבודה של המשרד.
יעל כהן-פארן: גם ההמשך של החצרות הספציפיות, הקיימות, וגם הרחבה של פרויקטים כאלה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור למר נמרוד שיין.
<נמרוד שיין: את במקרה ביטאת את זה נכון.
<נמרוד שיין: כולם קוראים לי שַיין, אבל במקור זה שֶיין.
יוסי יונה: תגידי שלא במקרה.
עאידה תומא סלימאן: לא במקרה, כן.
עאידה תומא סלימאן: עוזר של ראש עיריית חיפה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע איפה אתם בסיפור הזה.
<נמרוד שיין: אני אגיד איפה אנחנו בסיפור הזה.
<נמרוד שיין: קודם כל המון תודה על כינוס הוועדה הזו.
<נמרוד שיין: אנחנו מתנצלים שהגענו בפורום מצומצם יחסית מעיריית חיפה, הואיל והיום זה הכנס השנתי של אגף הרווחה שלנו ואנחנו הגענו לכאן כדי לייצג - ואני רוצה לומר לא את העמותה, העמותה עושה עבודה מצוינת - אבל אנחנו התרגלנו לעבוד עם עמותות.
<נמרוד שיין: כעירייה אנחנו יודעים שהמדינה הפריטה הרבה מאד מהשירותים שלה, שהיום השירותים האלה מבוצעים על ידי עמותות והמשרדים הממשלתיים מפעילים אותם כזרוע ומחליטים מתי לממן ומתי לא לממן.
<נמרוד שיין: אנחנו למדנו לעבוד עם האטמוספרה הזאת, אבל לגבי העמותה הזו, זה מודל שהבאנו לחיפה משום שהוא מתאים לרוח של חיפה, כעיר של שותפות ואנחנו מאד נהנים מהעמותה ומהעבודה שלה.
<נמרוד שיין: אנחנו רוצים להגן רק על שלושה דברים.
<נמרוד שיין: אחד, להגן, עוד לפני שמגנים על העמותה, להן על הנערות ועל הנשים הצעירות.
<נמרוד שיין: אני חושב שכל ההתעסקות הזאת עם התקציבים, זה מחלחל למטה.
<נמרוד שיין: זה פוגע בנשים האלה ואנחנו רוצים למנוע את זה.
<נמרוד שיין: אנחנו דיברנו פה על יציבות.
<נמרוד שיין: זה הדבר הראשון שאנחנו רוצים לראות שקורה.
<נמרוד שיין: הדבר השני, אנחנו לא אוהבים לריב עם משרדים ממשלתיים ולדבר איתם על מודלים, אבל אני חושב שזה מודל מוצלח.
<נמרוד שיין: אני חושב שאי אפשר להתווכח על זה, אני חושב שאסור להתערב במודל הזה, אני חושב שאסור שהמשרד שיושב בירושלים יגיד אנחנו נעביר לכם את הכסף ובלבד שתשנו את המודל ותכניסו כל מיני דברים אחרים על הדרך, לתוך המודל הזה.
<נמרוד שיין: הדבר השלישי והחשוב ביותר, אני חושב, זה הטיפול ארוך הטווח.
<נמרוד שיין: ברגע שנערה או אישה צעירה נכנסת ופוגשת את העמותה, אנחנו בעיריית חיפה מבקשים שהטיפול הזה, תהיה בו התחייבות ארוכת טווח כדי ללוות את הנערה הזו.
<נמרוד שיין: אנחנו הצהרנו מההתחלה שאנחנו במצ'ינג שלנו, העירוני, מחויבים בלמעלה מ-100%.
<נמרוד שיין: הואיל והתקציב הזה מגיע על ידי כל מיני הפרשות והפרשים, אנחנו מיד, כשהתחיל האירוע הזה, בעיריית חיפה הכרזנו שאנחנו נעביר את הכסף במלואו ואנחנו נעשה כל מה שאנחנו יכולים כדי שהמודל הזה ימשיך, אבל כאמור זה לא רק על שולחננו.
נחמן שי: אתם מחויבים גם לשנים הבאות?
<נמרוד שיין: אנחנו מחויבים לעוד 20 שנה.
יעל כהן-פארן: זהו, מה זאת אומרת שזה מהפרשות והפרשים?
יעל כהן-פארן: אתה יכול להגדיר?
יעל כהן-פארן: אין לזה תקציב במערכת?
<נמרוד שיין: העמותה גרוסו מודו עולה כ-700,000 שקלים.
<נמרוד שיין: חלק מהכסף הזה הוא כסף שמביאים מתרומות – כ-300,000 שקלים אם אני לא טועה.
<נמרוד שיין: יש כסף שמגיע ממשרד הרווחה, כ-300,000 שקלים ויש את המצ'ינג, ה-25%, המצ'ינג העירוני, שהוא מגיע הן על ידי עודפים של אגף הרווחה העירוני והן על ידי תמיכה בוועדת תמיכות העירונית, שזו תמיכה שהיא בנק – 50,000 שקלים.
<נמרוד שיין: זאת הקופה.
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להבין משהו, סליחה.
יעל כהן-פארן: מגרדים, מגרדים.
עאידה תומא סלימאן: אם הכסף בעצם מגיע לעירייה ממשרד הרווחה - - -
מירב בן ארי: צינור.
עאידה תומא סלימאן: צינור, בסדר.
<נמרוד שיין: כן, כן, בוודאי.
מירב בן ארי: כמה כסף הרשות שמה מהתקציב שלה?
עאידה תומא סלימאן: סליחה, שנייה, אני רק אמשיך את השאלה שלי.
עאידה תומא סלימאן: למה הגענו למצב באמצע השנה שאין את התקציב?
עאידה תומא סלימאן: מה קרה פתאום?
<נמרוד שיין: מבחינת עיריית חיפה לא הייתה אף פעם בעיה.
<נמרוד שיין: עיריית חיפה תמיד משלימה את המצ'ינג לתקציב לעמותה.
<נמרוד שיין: עיריית חיפה מעולם לא עצרה את התקציב.
<נמרוד שיין: הכסף ממשרד הרווחה הפסיק להגיע.
<נמרוד שיין: האיום על העמותה - - -
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, יש כאן - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאת צריכה לצאת.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא, לפני שהוא יסיים את המשפט - - -
<נמרוד שיין: תראי, החטא הקדמון זה של העמותה, כשהיא נכנסה לשלב הפיילוט יחד עם הביטוח הלאומי.
<נמרוד שיין: העמותה קיבלה התחייבות ממשרד הרווחה להמשיך את הפרויקט הזה, שהפרויקט הזה והמודל הזה מקובל.
<נמרוד שיין: לדעתי אין היום, ותקנו אותי אם אני טועה, אין לעמותה, אין לעיריית חיפה, אין לאף אחד מסמך של התחייבות כזאת להמשך.
עאידה תומא סלימאן: להמשך אתה מתכוון לשנת 2017.
<נמרוד שיין: כן, אחרי השלוש שנים של הפעילות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים שאין לשנת 2017 וזאת המטרה של הפגישה הזו, שנראה איך מתקדמים לכיוון שנת 2017.
עאידה תומא סלימאן: כן, רצית לשאול שאלה, חברת הכנסת, ואני מבקשת לקצר קצת, כי ציפי צריכה - - -
<ציפי נחשון-גלי: צריך לראות מה המשרד לוקח על עצמו ומה לא.
אורלי לוי אבקסיס: עאידה, אני גם אומר את הדברים ובסופם אני גם אשאל את השאלה.
אורלי לוי אבקסיס: אני בזכות דיבור או רק בשאלה?
עאידה תומא סלימאן: אני רציתי לתת לך לשאול את השאלה, כי אני יודעת שציפי צריכה לצאת תיכף.
אורלי לוי אבקסיס: לא, אני רוצה שציפי תישאר פה בזמן שאני אומרת את מה שיש לי לומר.
אורלי לוי אבקסיס: זה חשוב מאד.
עאידה תומא סלימאן: אז תגידי את זה בבקשה ונא לא לעבור את השלוש דקות.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל ראשית אני רוצה להודות לך על קיום הדיון הזה, הוא כל כך חשוב.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לפנות למשרד הרווחה ולשאול אותם איך אתם מודדים הצלחה של פיילוט.
אורלי לוי אבקסיס: כשאתם יוצאים לדרך, עם תכנית שאנחנו שומעים השכם והערב את ההצהרות של טיפול בקהילה, של הסבה של נושאים וזה נורא מזכיר לי את מרכזי ההגנה של הילדים, שתחת קורת גג אחת אתה מקבל בעצם מספר שירותים.
אורלי לוי אבקסיס: במקום לטרטר את הנערות האלה ואת הנשים האלה שנמצאות, הרי הן לא סתם מגיעות לשם.
אורלי לוי אבקסיס: הן נמצאות במצב של מצוקה בחיים שלהן ועכשיו הטרטורים האלה הוא משהו שמביא לכך שהן לא הולכות או אין מי שיפנה אותן, או שהן כמו קבצניות בפתח של כל מיני משרדים – מה אני יכולה לקבל.
אורלי לוי אבקסיס: פה יש בעצם איגום של השירותים האלה תחת קורת גג אחת, ולפי הנתונים – תסלחו לי אם אני טועה או אלא אם כן מישהו עושה פה מניפולציה בנתונים – זה מצליח.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שמענו גם את הנערות.
אורלי לוי אבקסיס: חלק מהדברים שאני שמעתי מעדות שנייה והשאלה שלי היא כזו: יצאתם לפיילוט, ידעתם שבסוף השלוש שנים הפיילוט צריך יהיה להחליט מה קורה איתו ולאן.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר אתם מודדים את הפיילוט, מה אתם לוקחים בחשבון?
אורלי לוי אבקסיס: כמה נערות קיבלו טיפול?
אורלי לוי אבקסיס: כמה נשים קיבלו?
אורלי לוי אבקסיס: אני רואה שיש פה נשים אימהות לילדים – מה עם הליווי?
אורלי לוי אבקסיס: מה עם הרצף?
אורלי לוי אבקסיס: מה עם השיקול של האופק של הטיפול באותם ילדים?
אורלי לוי אבקסיס: כי ברגע נתון אחד, ובואו נפרוט את זה: כאשר אתה נכנס לאיזה שהוא מסלול טיפולי, תכנית, אתה צריך להמשיך וללוות את אותם אנשים.
אורלי לוי אבקסיס: כי יש גם תלות מסוימת וברגע שיצרת את התלות הזאת, אתה לא יכול ברגע נתון אחד להגיד – אוקיי, נגמר, עכשיו לכו תחפשו את הזכויות שלכם במשרדים השונים.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה שלי: מה משרד הרווחה חשב שיהיה?
אורלי לוי אבקסיס: שיקום יום אחד, בתוך השלוש שנים האלה איזה שהוא פילנתרופ שיגיד הכל עלי, הכל על הגב שלי?
אורלי לוי אבקסיס: זה לא קרן שוסטרמן שעשתה את זה במרכזי ההגנה.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת אורלי אבקסיס - - -
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו יודעים מה יהיה הלאה - - -
עאידה תומא סלימאן: את לא היית בהתחלה, שנייה.
<ציפי נחשון-גלי: את לא היית בהתחלה כשאני אמרתי שאנחנו מכירים - - -
אורלי לוי אבקסיס: נכון, גברתי.
אורלי לוי אבקסיס: אז תעני לי ברגע שאני אסיים.
אורלי לוי אבקסיס: איך אתם מודדים הצלחה ולפי מה אתם מקבלים - --
<ציפי נחשון-גלי: אז אני עונה לך.
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו משקיעים.
עאידה תומא סלימאן: אורלי, שנייה, שנייה.
<ציפי נחשון-גלי: אז אני אענה לך.
נחמן שי: אנשים נכנסים באמצע הדיון והם לא - - -
עאידה תומא סלימאן: זהו, בהתחלה היא הזכירה.
<ציפי נחשון-גלי: נכון, בדיוק.
<ציפי נחשון-גלי: זה לא פייר גם לבוא בסגנון כזה תוקף, כשלא היית בהתחלה ולא שמעת את כל ההיסטוריה.
אורלי לוי אבקסיס: תראי, כמי שמכירה את ההתנהלות ותאמיני לי, בנושאים האלה אני מכירה את זה גם בסכנות סגירה של - - -
<ציפי נחשון-גלי: לא, אני מסרבת - - -
אורלי לוי אבקסיס: את לא יכול לסרב, את פקידת ציבור, את חייבת לענות לי, סליחה.
אורלי לוי אבקסיס: גם אם תצטרכי לענות ארבע פעמים, את תעני.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני מאד מבקשת - - -
אורלי לוי אבקסיס: אני שאלתי שאלה לגיטימית, למה ההתגוננות הזו?
עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני מבקשת לעשות קצת סדר.
אורלי לוי אבקסיס: הסגנון הוא הסגנון, את צריכה לענות לי.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת לוי - - -
<ציפי נחשון-גלי: אני אענה לך.
אורלי לוי אבקסיס: במקום לבוא ו - - - אז תעני.
עאידה תומא סלימאן: גברת ציפי, שנייה, אני מבקשת משתיכן.
עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו התנהלו בסדר.
עאידה תומא סלימאן: בואו נחזור לדרך שהתנהלנו בה.
עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני אסביר.
עאידה תומא סלימאן: בתחילת הישיבה גברת ציפי הסבירה מה קרה בהשתלשלות העניינים והודיעה על זה שהחצר נתמכת עד סוף השנה ב-300,000 שקלים שיספיקו להמשיך את הפעילות שלה.
עאידה תומא סלימאן: תוך כדי, בששת החודשים האלה, יתנהל דיון ודרכי ההערכה לפרויקט.
עאידה תומא סלימאן: היא גם הסבירה שלפני שנה וחצי היה מסלול שניסו פה להאריך את התכנית והייתה החלטה של המנכ"ל אז לא להאריך את המודל.
אורלי לוי אבקסיס: של סילמן?
עאידה תומא סלימאן: ומה שטוב שיש בדיקה מחדש - - -
אורלי לוי אבקסיס: שיש מנכ"ל חדש.
עאידה תומא סלימאן: ויש נכונות לבדוק ולהמשיך - - -
אורלי לוי אבקסיס: בהחלט עאידה, אבל אתם לא-.
אורלי לוי אבקסיס: תקשיבי, כשאני אומרת משהו, לא יתכן שיתפרצו עלי בצורה כאילו זה משהו מנותק.
אורלי לוי אבקסיס: אני מנסה להבין מה הלך החשיבה, ואת יודעת מה, זה נכון לחצר, אבל זה נכון גם לפרויקטים אחרים שמתחילים אותם כפיילוט לשלוש שנים, ואיך אתם מודדים הצלחת פיילוט, אם להמשיך אותו או לא.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אנחנו עכשיו בפרויקט הזה.
אורלי לוי אבקסיס: ושאלה נוספת לעיריית חיפה, שרציתי לשאול אותה קודם: כמה אתם משתתפים בניהול הפרויקט, כמה כסף העירייה מוציאה מהכיס שלה.
אורלי לוי אבקסיס: כי זה התושבים שלכם.
אורלי לוי אבקסיס: אלו הנשים שלכם.
עאידה תומא סלימאן: הוא ענה.
עאידה תומא סלימאן: הוא אמר.
<נמרוד שיין: 25%.
עאידה תומא סלימאן: 25% מ-400,000.
יעל כהן-פארן: 25% מה-400,000 שקלים, לא מה-700,000 שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: אה, מה-400,000?
יעל כהן-פארן: תגידו את האמת.
יעל כהן-פארן: אמרת 300,000 שקלים - - -
<נמרוד שיין: אנחנו עושים מצ'ינג.
<נמרוד שיין: זה נורא נורא פשוט.
<נמרוד שיין: יש שירותים - - -
יעל כהן-פארן: ממה שנותר.
יעל כהן-פארן: 300,000 שקלים תרומה, 400,000 שקלים – שלושה רבעים ורבע.
יעל כהן-פארן: 100,000 שקלים.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, אני אקצר את הדרך.
<נמרוד שיין: 25% זה המצ'ינג.
עאידה תומא סלימאן: המצ'ינג זה 25% מהכסף של המשרד.
עאידה תומא סלימאן: אני מקצרת כי אני רוצה שהמשרד יענה.
<ציפי נחשון-גלי: לא, לא, זה לא מדויק, אז אני אענה.
עאידה תומא סלימאן: אז בבקשה, תעני.
<ציפי נחשון-גלי: אני חוזרת על מה שאמרתי בהתחלה.
<ציפי נחשון-גלי: החצר הנשית נפתחה בחיפה מכספי המוסד לביטוח לאומי, הקרן לילדים ונוער בסיכון, כדי לפתח את המודל, וככל שאנחנו עושים עם מודלים בפיילוט, אנחנו בוחנים את האפקטיביות שלהם ובתום השלוש שנים המשרד מתחייב להחזיק בהתאם לתוצאות.
<ציפי נחשון-גלי: לתכנית הזאת לא היה מחקר מלווה.
<ציפי נחשון-גלי: אנחנו לא מממנו תקציב.
<ציפי נחשון-גלי: אנחנו בכל זאת התגייסנו, בנוסף לתשלומים של הקרן לילדים ונוער בסיכון - - -
אורלי לוי אבקסיס: כלומר יוצאים לפרויקט בלי לבדוק אותו ואחר כך כשצריך להגיע לנו את הנתונים, אז סוגרים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להקשיב עד הסוף ונחליט.
<ציפי נחשון-גלי: אנחנו לא אמרנו אנחנו סוגרים, חברת הכנסת אורלי לוי.
<ציפי נחשון-גלי: אני מסבירה.
אורלי לוי אבקסיס: אז למה אנחנו פה?
אורלי לוי אבקסיס: הייתה סכנה.
עאידה תומא סלימאן: בואו נחכה לשמוע אותה עד הסוף.
<ציפי נחשון-גלי: ולכן הרעיון היה כמו בחצר הנשית בנתניה וגם בקריית מלאכי, שבעצם גם המוסד לביטוח לאומי מממן וגם משרד הקליטה, כי מדובר בריבוי של עולות חדשות.
<ציפי נחשון-גלי: משרד הקליטה לא נכנס בסופו של דבר לעיר חיפה ואנחנו הלכנו על מודל שהתקציב שלו השנתי הוא קרוב ל-600,000 שקלים, שרובו ניתן על ידי הקרן לילדים ונוער בסיכון.
<ציפי נחשון-גלי: בתום שנה וחצי של הפעלה הבאנו את הנושא למנכ"ל שלנו, כדי לבחון את תקציב המשרד בתום שלוש השנים.
<ציפי נחשון-גלי: המנכ"ל הקודם לא אישר את המודל.
<ציפי נחשון-גלי: אנחנו הבאנו לידיעת כל הגורמים שהמודל לא אושר כפי שהוא, ולכן התגייסנו בכל זאת לממן את החלק שלנו, מכספים עודפים.
<ציפי נחשון-גלי: מכספים שנכנסים מהמשרד לעירייה, העירייה משלימה את ה-25% שלה.
<ציפי נחשון-גלי: היא לא משלימה 25% ממודל של 600,000 שקלים, כי היא לא נותנת על כספי תרומות 25%.
<ציפי נחשון-גלי: בנוסף לכך, העירייה גייסה תרומה שלה ממבחן תמיכות בנוסף לכך, וכך החצר פעלה עד - - -
יוסי יונה: גברתי, אני יכול לשאול אותך בבקשה שאלה של ידיעת פרוצדורה?
יוסי יונה: נניח יש פרויקט שהוא מוגדר כפיילוט, האם פרוצדוראלית קיים איזה שהוא מנגנון קבוע של הערכה?
<ציפי נחשון-גלי: ב-90% מהפיילוטים זה מלווה במחקרים.
אורלי לוי אבקסיס: אז רק בזה לא?
אורלי לוי אבקסיס: אז איך יוצאים לפיילוט בלי ביקורת?
אורלי לוי אבקסיס: איך נדע אם הוא הצליח או לא?
<ציפי נחשון-גלי: את צודקת.
<ציפי נחשון-גלי: זאת שאלה.
אורלי לוי אבקסיס: אז זה מה ששאלתי מההתחלה.
אורלי לוי אבקסיס: למה קפצתם עלי?
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו בודקים אם פיילוט הצליח או לא.
נחמן שי: אורלי, פה לא עשו מחקר.
אורלי לוי אבקסיס: אז למה יוצאים לפיילוט אם לא בודקים אותו?
נחמן שי: עכשיו הם עושים.
אורלי לוי אבקסיס: ומכאן ואילך למדתם כאילו?
<ציפי נחשון-גלי: בכל זאת יש להם תקציבים והם רוצים ל - - -
נחמן שי: עדו לא התחיל המחקר?
<ציפי נחשון-גלי: בכל זאת,יש הרבה קרנות והן מוכנות לצאת לפיילוטים ולא תמיד - - -
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, תשמעו, אני - - -
אורלי לוי אבקסיס: אז זאת הייתה השאלה שלי.
<ציפי נחשון-גלי: אני ממש מתנצלת, אני חייבת - - -
עאידה תומא סלימאן: תשמעו, אפשר לבזבז עכשיו שעה ולשאול למה אז לא יצאו במחקר הערכה.
עאידה תומא סלימאן: ואולי נקבל תשובה ואולי לא - - -
יעל כהן-פארן: אני יכולה להגיד לך את התשובה.
אורלי לוי אבקסיס: אז זה מה ששאלתי מההתחלה, ציפי, למה התעצבנת עלי כל כך?
אורלי לוי אבקסיס: איך מודדים הצלחה של פיילוט.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע, לפני שציפי יוצאת, כי אני רוצה להבטיח את התקציב של שנת 2017 – מה הולך להיות עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: איך אנחנו מתקדמים לכיוון של המודל.
<ציפי נחשון-גלי: אז זה כתוב במכתב מעיריית חיפה, הסעיף השני.
עאידה תומא סלימאן: לא כולם קראו אותו.
עאידה תומא סלימאן: בואי נשמע אותך.
<ציפי נחשון-גלי: אני אקריא אותו ואתם תסלחו לי ואני ממש מתנצלת, כי מחכים לי.
אורלי לוי אבקסיס: אז איזה מזל שהתחלף המנכ"ל בינתיים.
<ציפי נחשון-גלי: המכתב שיצא מעיריית חיפה, שבעצם תמיכה נוספת לתכנית תתאפשר רק לאחר בחינת המודל והערכתו.
<ציפי נחשון-גלי: דיוק אוכלוסיות היעד ואישור המודל זה על ידי ועדת תעריפים של המשרד.
עאידה תומא סלימאן: זה בגדול השאלה שלי.
<ציפי נחשון-גלי: אז יש לנו חצי שנה לפעול.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי איך זה יתנהל בפועל.
יעל כהן-פארן: ומתי הם ידעו מתי יש להם את המימון.
יעל כהן-פארן: מה זה חצי שנה?
יעל כהן-פארן: מעכשיו עד 31 בדצמבר?
<ציפי נחשון-גלי: חצי שנה - - -
עאידה תומא סלימאן: שנייה, חברה, חברה.
מרב מיכאלי: גברתי יושבת הראש, אני גם לא מבינה מאיפה באו ה-300,000 שקלים.
מרב מיכאלי: ציפי, בתשובה שאני קיבלתי - - -
<ציפי נחשון-גלי: מועדפים של המשרד.
מרב מיכאלי: רגע, סליחה.
מרב מיכאלי: אני קיבלתי מכם תשובה בהמשך לפנייה שלי, שפניתי אליכם, שם היה כתוב 170,000 שקלים ומעולם לא קיבלתי מכם עדכון אחר.
<ציפי נחשון-גלי: נכון, אבל אני אגיד לך למה.
<ציפי נחשון-גלי: ה-170,000 שקלים זה היה התייחסות שלי ושל מנהלת הרווחה כבר לפני חודש וחצי.
<ציפי נחשון-גלי: אני פשוט נסעתי לחופשה לחו"ל והיא לא יכלה לדבר איתי.
<ציפי נחשון-גלי: אבל לפני חודש וחצי אני כבר אישרתי 170,000 שקלים לעיריית חיפה.
מרב מיכאלי: אז מתי הוספו ה-130,000 שקלים?
<ציפי נחשון-גלי: זה לא נוסף על ה-170,000 שקלים, כי ה-170,000 שקלים זה מתקציב ייעודי אחר.
<ציפי נחשון-גלי: מה שקרה זה שכאני הייתי בחו"ל היו פניות נוספות לשר ולמנכ"ל, שלא ידעו על הפתרון הנקודתי שלי לעיריית חיפה, על ה-170,000 שקלים, והם אישרו בעצם את ה-300,000 שקלים.
מרב מיכאלי: רגע, עוד שאלה, ברשותך, ציפי.
מרב מיכאלי: קודם כל לעניין המודל, הרי יש עוד חצר נשית שפועלת במקומות אחרים.
מרב מיכאלי: המודל שלהן כן מאושר?
<ציפי נחשון-גלי: לא, לא.
<ציפי נחשון-גלי: אמרתי, המודל לא אושר.
מרב מיכאלי: בכלל לא?
מרב מיכאלי: אז איך?
מרב מיכאלי: כי במקומות אחרים, למשל בעיריית נתניה, לפי הבנתי, הן כן מתוקצבות בצורה יותר מסודרת.
<ציפי נחשון-גלי: עד סוף השנה.
עאידה תומא סלימאן: תשמעו, תשמעו.
עאידה תומא סלימאן: נכון שהדיון הזה התחיל - - - אני חייבת לשים את הדברים, כי אנחנו התחלנו את הדיון הזה בכיוון מסוים ואני רוצה להחזיר אותו לכיוון שלו.
עאידה תומא סלימאן: תסלחו לי, חברות הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: זה שהצלנו את החצר הנשית בחיפה עד סוף השנה הזו, אנחנו מברכות על זה ואתם יודעים, מה לפעמים לא איכפת לי איך קיבלו ונס שלא ידעו על ההחלטה שלך על ה-170,000 שקלים, ככה קיבלו את ה-300,000 שקלים.
<ציפי נחשון-גלי: אז תודה שיצאתי לחופש.
עאידה תומא סלימאן: ויופי שיצאת לחופש.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני, אני רוצה להבטיח את ההתקדמות לכיוון של אימוץ המודל הזה עם השינויים.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה, ובגלל זה שאלתי את השאלה, שזה לא מתנהל רק מול חיפה, כי זה מתנהל מול החצר הנשית כמודל ארצי, שברגע שמאמצים אותו, מאמצים אותו לכל החצרות הקיימות.
<ציפי נחשון-גלי: נכון, בדיוק, את צודקת.
יוסי יונה: בעקבות הערכה, נכון?
יוסי יונה: זאת אומרת בעקבות סיום תהליך ההערכה.
<ציפי נחשון-גלי: תראה, זה כבר לא יהיה הערכה - - -
מיכל בירן: אבל עאידה, אם הם לא יודעים לשנת 2017, כשהתקציב כבר בפתח, אז הוא לא יהיה בשנת 2017 ונתיישב פה עוד פעם.
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, אנחנו נגביל את הזמן.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדאג להגבלת הזמן.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להיות בטוחה מי הם הגורמים שיהיו מעורבים בתהליך הזה של התדיינות.
<ציפי נחשון-גלי: הרשויות המקומיות שמפעילות את המודל.
עאידה תומא סלימאן: הרשויות המקומיות והחצר הנשית ואתם כמשרד תנהלו את השיח הזה לכיוון - - -
<ציפי נחשון-גלי: והביטוח הלאומי ו - - -
עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה להגיד שאני גם אהיה מעוניינת לעקוב מקרוב אחרי ההתקדמות בהתדיינות הזאת, כדי להבטיח שהיא תלך לכיוונים שבסופו של דבר נאמץ את המודל הזה.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו לו"ז.
<ציפי נחשון-גלי: עכשיו אני משוחררת?
עאידה תומא סלימאן: לפני, לו"ז.
<ציפי נחשון-גלי: מה?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נצטרך לדעת.