GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: לגבי תכנית למניעת אובדנות, סליחה, גבירתי, לא הייתי כנראה כשדיברת אבל אני מאוד ארצה - - -
<שושי הרץ: לא דיברתי.
עאידה תומא סלימאן: לא דיברת?
<שושי הרץ: אני רוצה רק משפט.
<שושי הרץ: התכנית הרבה יותר נגישה ממה שדובר פה.
עאידה תומא סלימאן: אני מציעה דבר כזה ומציעה שתדווחו לי אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: שאת תיזמי פגישה עם הארגונים שיושבים פה, ועם אלה שלא מיוצגים כבר נפגשתם אז אני מקווה שאני אשמע דיווח יותר מאוחר על הנגשת התכנית, אפילו יותר ממה שהנציגה אומרת.
עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם, ריגשתם אותנו, נתתם לנו הרבה ללמוד, תודה.
עאידה תומא סלימאן: היום ה-7 ביוני 2016, ואנחנו נעסוק במבט מגדרי על שינוי האקלים במסגרת היום המיוחד, יום הסביבה בכנסת, ביוזמת חבר הכנסת דב חנין, ואני בטוחה בשיתוף פעולה עם הרבה ארגונים סביבתיים.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שנשאלת בדרך כלל, כאשר שמנו את הכותרת של היום, גם בזה יש מבט מגדרי, גם בנושא של האקלים, גם בנושא של הסביבה יש מבט מגדרי שונה – האם הנשים לא נמצאות באותם חיים, באותה מסגרת גם גיאוגרפית וגם סביבתית כמו הגברים, ולמה צריך מבט מגדרי בעצם.
עאידה תומא סלימאן: ואני תמיד טענתי שההיבט המגדרי וההסתכלות השונה והחוויה השונה של הנשים, הרבה פעמים לא רק נובעת משינוי או משוני והבדלים ביולוגים בינינו לבין גברים, אלא בעצם העובדה שאנחנו מנהלות אופן חיים ומסלילים אותנו לדרך של תפקידים בחיים שלנו, שכופים עלינו חוויות שונות, שמגברים לא נדרש לקיים את התפקידים האלה ולא מתבקשים לקיים את התפקידים האלה, לא מרגישים ולא עוברים את הדרך שאנחנו עוברות כנשים.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לתת הרבה דוגמאות ואפשר להתייחס להרבה נושאים וכיום כולנו מודעות, או רובן מודעות לעובדה שלכל הנושאים אפשר לגשת מזווית אחרת, מראייה אחרת, מהוויה אחרת שלא נשמעת בדרך כלל במוקדי קבלת ההחלטות ולא משפיעה במוקדי קבלת ההחלטות.
עאידה תומא סלימאן: לכן הרבה פעמים מדיניות שנקבעת ברמות מאד גבוהות נקבעת על ידי גברים שלא חוו את החוויה, לא הבינו את התובנה ולא מתוך רוע לב הרבה פעמים.
עאידה תומא סלימאן: יש כאלה, אבל בהרבה מקרים לא מתוך רוע לב מחליטים את ההחלטות שמחליטים, אלא זה המידע שמתאפשר ועל סמך המידע הזה מקבלים את ההחלטות.
עאידה תומא סלימאן: ב-8 במרס השנה יזמתי עם מכון המחקר בכנסת סקר דעת קהל שדיבר על הרגשת הביטחון של אזרחי מדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: גם מתוך הבנה שאפילו הנושא של ביטחון – יש בו מבט מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: ואי אפשר לדבר על ביטחון כאשר מה שיש לנו בראש זה רק המושג של ביטחון לאומי ולאו דווקא ביטחון אינדיבידואלי, פרטני, פרטי, אישי.
עאידה תומא סלימאן: ולא לדבר רק על ביטחון לאומי כאשר הביטחון האישי נשמט מאיתנו ולא מסתכלים עליו ולא רואות אותו.
עאידה תומא סלימאן: אתמול בערב ישבתי וצפיתי בטלוויזיה בתכנית שהביאה הרבה מהחוויות של משפחות של זוגות צעירים שחווים את מה שנקרא חוסר ביטחון תזונתי, שזה נשמע שוב עוד ניסיון של מכבסת מילים לא להגיד את הדברים בשמם, שחווים את העוני ואת הרעב.
עאידה תומא סלימאן: אולי זה קצת גורם להרבה אנשים להרגיש לא נוח כאשר שומעים את המילים עוני ורעב, וכאשר שומעים חוסר ביטחון תזונתי זה נשמע כזה קליל ונעים.
עאידה תומא סלימאן: מה שהזוגות האלה מרגישים זה שרוב הזמן או שהם רעבים או שהילדים שלהם רעבים והם כל הזמן במאבק הישרדות.
עאידה תומא סלימאן: על ביטחון כזה אני מדברת.
עאידה תומא סלימאן: על הרגשת ביטחון אנושי כוללת.
עאידה תומא סלימאן: בין השאלות ששאלנו, שאלנו על ביטחון סביבתי בתוך השאלון של סקר דעת הקהל, ויצא ש-50% מהנשים ו-45% מהגברים במדינת ישראל חוששים ממפגשים סביבתיים באזור מגוריהם.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, מחצית מהאוכלוסייה, ואנחנו עוד לא התחלנו לשאול את השאלה כמה האוכלוסייה באמת מודעת למפגעים הסביבתיים שמסביבה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אלה ששאלנו אותם והם מייצגים את כלל האוכלוסייה – 50% כבר היו להם חששות ממפגעים סביבתיים.
עאידה תומא סלימאן: בנוסף לכך שאלנו על מידת שביעות הרצון מפארקים ושטחים ירוקים, ואפרופו מודעות, אני נדהמתי לשמוע ואנחנו נשמע שוב, שדווקא 35% מהנשים הערביות שבעות רצון מעניין הפארקים; ואני אמרתי אני לא נדהמת מהסטטיסטיקה, אני נדהמת מזה שמצאו פארקים ושטחים ירוקים שיהיו מרוצות מהם ושבעות רצון, אבל הממוצע הוא קצת מעל לזה, בסביבות 50%, 45% מהנשים באופן כללי במדינת ישראל שבעות רצון מהפארקים והשטחים הירוקים בסביבת המגורים שלהן.
עאידה תומא סלימאן: בין המציאות לבין התודעה כנראה עדיין יש פער רב, אבל זו התרומה שלי לדיון הזה מהסקר שעשינו ואנחנו נעסוק היום באמת בשינוי האקלים ובמבט מגדרי, השפעתו על נשים וננסה להבין איך אפשר באמת לקדם את תחושת הביטחון אצל נשים מבחינה סביבתית.
עאידה תומא סלימאן: אני מזמינה את גברת נגה לבציון נדן, בבקשה גברתי.
<נגה לבציון-נדן: היי.
<נגה לבציון-נדן: טוב, אז אני רוצה להתחיל בסיפור.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מצטערת, אנחנו נצטרך להגביל את עצמנו בזמן, בין שלוש לארבע דקות לכל דוברת.
עאידה תומא סלימאן: כדי שיתאפשר לכולן לדבר.
<נגה לבציון-נדן: כן.
<נגה לבציון-נדן: כמה זמן?
<נגה לבציון-נדן: ארבע?
עאידה תומא סלימאן: בין שלוש לארבע.
<נגה לבציון-נדן: טוב, אז אני אהיה ממש קצרה.
<נגה לבציון-נדן: אני רוצה לספר סיפור קטן שמספר את הקשר בין שינוי אקלים לכלכלה.
<נגה לבציון-נדן: אנחנו בחורף האחרון נסענו עם הילדים לסקי בבולגריה ונפגשנו שם עם בחורה מקסימה, שהסתבר לנו שהיא בכלל אלופה אולימפית לסקי מיוון.
<נגה לבציון-נדן: שאלנו אותה, אז מה את עושה בבולגריה?
<נגה לבציון-נדן: היא אומרת שלפני 8 שנים נגמר השלג ביוון והיא ומשפחתה היו חייבים לעבור לבולגריה.
<נגה לבציון-נדן: בעצם כל המשפחה הייתה צריכה להחליף את הפרנסה מהמקום, מיוון ולעבור לבולגריה.
<נגה לבציון-נדן: ואז הסתבר שזה לא רק זה, גם החורף עכשיו התקצר בחודשיים.
<נגה לבציון-נדן: זה אומר שמבחינה כלכלית המשפחה עכשיו, שבעצם כל השנה חיה ממה שהיא מרוויחה מעונת החורף, מעונת השלג, צריכה עכשיו להרוויח מה שהיא עושה בארבעה חודשים במקום בשישה חודשים.
<נגה לבציון-נדן: כלומר, זו דוגמא על איך אותה בחורה שצריכה לפרנס את המשפחה שלה, כל העולם שלה משתנה, ואנחנו מדברים על מדינות מפותחות.
<נגה לבציון-נדן: עכשיו, כל הנושא הזה של כלכלה ומגדר, אנחנו רואים היום שיותר ויותר כסף נמצא בידי נשים.
<נגה לבציון-נדן: בארצות הברית אנחנו יודעים שבערך 45% מהעסקים נמצאים בידי נשים, אנחנו יודעים שיותר ויותר מיליונריות.
<נגה לבציון-נדן: יהיו יותר מיליונריות ממיליונרים בשנת 2020, כלומר אנחנו יודעים שיותר כסף נמצא בידי נשים; וגם כשעושים סקרים לגבי החלטות צרכניות, שזה מפתיע - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, יש לי מה להגיד על זה, אבל אני לא אגזול מזמנך.
<נגה לבציון-נדן: זה שוב הסקר, אבל כשאנחנו מדברים על החלטות צרכניות, כשמדברים על 18 טריליון דולר החלטות צרכניות, מדברים על זה שנשים קובעות 12 טריליון דולר מזה.
<נגה לבציון-נדן: זה אומר שנשים יש להן הרבה מאד החלטה והרבה מאד השפעה על לאן הכסף הולך.
<נגה לבציון-נדן: יש איזה משהו מעניין.
<נגה לבציון-נדן: דבר ראשון, כל התהליך הזה של פיתוח הכלכלה הסביבתית נקרא וימן-קונומיקס, ומדברים על כלכלה מתפתחת, שזו כלכלה של נשים, שהיא היום פי שניים גדולה מהגידול גם של סין וגם של הודו מבחינת גידול מבחינת צמיחה.
<נגה לבציון-נדן: כלומר הצמיחה הזאת הנשית, שזה עובר מכלכלה קטנה עד כלכלה גדולה, אנחנו יכולים לראות שהיא מתפתחת, כשאני רואה בתפיסה הנשית אור, כי אני חושבת שהשוני בין גברים ונשים, ונכון שיש גברים כאלה ויש נשים כאלה, אבל אם אנחנו מסתכלים באופן כולל יותר, לנשים יש בדרך כלל הסתכלות הרבה יותר הוליסטית.
<נגה לבציון-נדן: ואם אנחנו מסתכלים על זה בתור עולם מטאפורה, גברים בדרך כלל, אם אנחנו מכירים את הגברים לפחות בחיינו, אז יש את הגברים שמדברים בקוביות.
<נגה לבציון-נדן: אנחנו מדברים על המכונית, אז בואו נדבר על המכונית.
<נגה לבציון-נדן: אל תדברי איתי עכשיו על הילדים, כי אני מדבר על המכונית והכל בקופסאות, לעומת נשים, שזה בדרך כלל מקובל שמסתכלים על זה בצורה הוליסטית, הכל קשור להכל.
<נגה לבציון-נדן: ואם אנחנו מסתכלים על כסף, אחד הדברים החשובים ביותר לנו והמשימה שלנו זה להטמיע את התפיסה ההוליסטית, הנשית, אם זה בכלכלה ובניהול תקציבים, אם זה בשוק ההון, כי מבינים שאנחנו לא יכולים היום להעריך חברות בלי להבין איך הן מתנהלות בשינוי אקלים.
<נגה לבציון-נדן: כלומר, כל התפיסה הזאת של נשים מבחינה כלכלית, אנחנו אמורים וצריכים לפעול כדי להכניס אותה גם לשיח הכלכלי, שוק ההון בישראל.
עאידה תומא סלימאן: למרות שהקשר לא הובהר כל כך עם הנושא, אבל אני חושבת שגם כן בנושא של כלכלה נשית וצמיחה של כלכלה נשית ולכמה נשים היום יש שליטה על הון, אני חושבת שכדאי מאד לבדוק כמה נשים יש להן שליטה על ההון הזה.
עאידה תומא סלימאן: כי מה שקורה למשל במדינת ישראל, אולי יש לאישה אחת שליטה על הון, שהוא שווה להון שיש לכל שאר הנשים במדינת ישראל ביחד.
עאידה תומא סלימאן: אז כדאי מאד להסתכל בראייה כלכלית, אבל גם כן בראייה מעמדית.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, 12 משפחות במדינה הזאת שולטות ב-82% מההון במדינה, זה לא מקדם אותנו לשום מקום.
עאידה תומא סלימאן: אפילו אם ב-12 המשפחות יהיו הנשים שולטות.
עאידה תומא סלימאן: ככה אני מסתכלת על הדברים יותר.
עאידה תומא סלימאן: אבל בכל זאת, תודה.
עאידה תומא סלימאן: גברת כרמית לובנוב, בבקשה גברתי.
עאידה תומא סלימאן: מנהלת האגודה לצדק סביבתי בישראל.
<כרמית לובנוב: תודה על ההזדמנות ועל הדיון שיזמתם.
<כרמית לובנוב: אני חושבת שהוא מאד חשוב, ולו כדי להעלות את זה בפעם הראשונה לשיח הציבורי ובהמשך באמת לראות איך אפשר לקדם את זה בצורה מקצועית ומדינית.
<כרמית לובנוב: אני אתחיל בהקדמה מאד מאד קצרה.
<כרמית לובנוב: המחקרים בעולם וגם הניסיון של קבוצות פעילים ושל קבוצות מחקר, זה שקיימת קורלציה בין סביבה ומגדר ושהתקדמות לעבר שוויון מגדרי היא בעלת משמעות על רווחה סביבתית חברתית, מה שאנחנו קוראים במסגרת פעילות קהילתית; וגם לכיוון השני.
<כרמית לובנוב: הניסיון גם מלמד שאם תכניות סביבתיות אינן מנוהלות באופן שמודע לנושא המגדרי, יוזמות סביבתיות עלולות להוביל לאי שוויון מגדרי, שזה הצד השני של זה.
<כרמית לובנוב: ועוד היבט אחד מתוך המחקרים שריכזנו, שבמישור של מדינה ובקהילה הבין לאומית, יש עדויות שקושרות, עדויות שמבוססות על מחקרים אמפיריים, מספריים – בין שוויון מגדרי לתוצאות סביבתיות משופרות.
<כרמית לובנוב: לדוגמא, מדינות עם יותר נשים חברות בפרלמנטים שלהן, נוטות יותר להקצות שטחי קרקע מוגנים לטובת האוכלוסייה, או חותמות יותר על אמנות בינלאומיות בנושאי סביבה.
<כרמית לובנוב: יש קשר ישיר בין סביבה ומגדר.
<כרמית לובנוב: אנחנו מדברים על אקלים.
<כרמית לובנוב: תחזיות שינוי האקלים – ויושבת כאן המדענית הראשית של המשרד להגנת הסביבה, היא תוכל להרחיב על זה יותר טוב ממני – מדברות על זה שישראל תושפע באופן מיידי וישיר משינוי האקלים בעולם.
<כרמית לובנוב: קו המדבר ינדוד צפונה, זאת אומרת אזורים שהיום הם מתונים בישראל מבחינת מזג אוויר, יהיו אזורים הרבה יותר חמים.
<כרמית לובנוב: האזור של באר שבע דרומה יהיה חם מאד מאד.
<כרמית לובנוב: יצטרכו למצוא פתרונות לשטחים הפתוחים, לשטחים שמשמשים כשטחי פנאי ונופש.
<כרמית לובנוב: זה הקו שממנו צריך להתחיל בהקשר של שינוי אקלים.
<כרמית לובנוב: מעבר לזה, ישראל כמי שנמצאת על מדינה מצפון ליבשת אפריקה, שינויי האקלים בעולם כבר הביאו למה שנקרא פליטות אקלים, עמים ואוכלוסיות.
<כרמית לובנוב: יש תנועה מאסיבית, נדידה גם על רקע של אקלים וגם את זה המדיניות של ישראל צריכה לקחת בחשבון.
<כרמית לובנוב: ואני עוברת למשהו שמתכתב עם הסקר שלכם, לנושא של התכנון של שטח פתוח בישראל, לפני שצריך להגדיל את השטחים הפתוחים ולחשוב על פתרונות אדריכליים ותכנונים של שטחי הצללה וכו', והנתונים הם אלה: אנחנו באגודה לצדק סביבתי, חלק נכבד מהפעילות שלנו, פעילות השטח, היא בקרב יישובי החברה הערבית והפעילות האחרת היא פעילות מחקרית מבוססת מדיניות, ובנינו פרופיל סביבתי חברתי של 200 רשויות מקומיות בארץ בחמישה פרמטרים, ואני אציג אך ורק את הפרמטר, האינדיקאטור של שטחים ציבוריים פתוחים.
<כרמית לובנוב: שם מצאנו את ההבדלים הדרמטיים ביותר.
<כרמית לובנוב: אפשר לראות, בדקנו את זה גם על רקע אתני – יהודי ערבי – וגם על רקע של יישובים לפי אשכולות סוציו אקונומיים.
<כרמית לובנוב: בממוצע משוקלל, ביישובים ערבים יש 0.34 שטח ציבורי פתוח לנפש, לעומת 7.36 ביישובים - - -
עאידה תומא סלימאן: זה מטר?
<כרמית לובנוב: זו יחידה משוקללת של השטח הציבורי שמופיע בתכנית המתארית.
<כרמית לובנוב: מבין 54 יישובים – בדקנו 200 – שיש בהם 0 שטח ציבורי מוגדר בתכנית, 51 מהם הם יישובים ערבים לעומת 19 מתוך 20 היישובים באשכולות הגבוהים.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו הבנתם למה אני התפלאתי איפה מצאו את הפארקים.
<כרמית לובנוב: אז הנה, זה הנתונים האמיתיים.
<כרמית לובנוב: זה נתונים מבוססים מדיניות.
<כרמית לובנוב: כאן רואים את היישובים עצמם, אפשר לראות.
<כרמית לובנוב: ואגב, בהקשר שינוי אקלים, הרבה מהיישובים הבדואים, המוכרים גם בנגב, הם יישובים שיצטרכו לפתוח להם, והנה, זה השורה התחתונה – 51 מתוך 54 ללא שטחים ציבוריים, שוב פעם, מוגדרים.
<כרמית לובנוב: על זה ניקח את ההנחיה של משרד השיכון, שזה דו"ח שיצא גם עם הלוגו של המשרד להגנת הסביבה, דו"ח משנת 2012, ואני אומרת את הדבר הבא: הנחיה רשמית של מדינת ישראל לתכנון של אדריכלי משרד השיכון של שטח פתוח לנפש, ליישובים היהודים 15 מ"ר לנפש, וההמלצה של משרד השיכון היא 10 מ"ר לנפש ליישובים הערבים והחרדים בדו"ח של שטחים פתוחים.
עאידה תומא סלימאן: שוב.
<כרמית לובנוב: המלצה של משרד השיכון לתכנון שטח פתוח לנפש – ביישובים יהודים – 15 מ"ר לנפש.
<כרמית לובנוב: ביישובים חרדים, יהודים גם, וערבים – 10 מ"ר לנפש בהנחיה רשמית.
עאידה תומא סלימאן: ועדיין מבקשים מאיתנו בנייה רוויה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר - - -
<כרמית לובנוב: אבל לא מדובר על החצרות הפרטיות, אלא מדובר על השטחים הציבוריים שמוגדרים בתוך התכנית.
עאידה תומא סלימאן: על שטח ציבורי, בסדר.
<כרמית לובנוב: אגב סיניה, זה דו"ח שיצא גם עם הלוגו של המשרד.
<כרמית לובנוב: זה דו"ח של המשרד להגנת הסביבה, משרד השיכון ומשרד החקלאות ופיתוח הכפר.
<כרמית לובנוב: כאן אפשר לראות את זה בצורה שמאד לא ניתן לטעות, את השטח לנפש בחלוקה ליישובים.
<כרמית לובנוב: שוב פעם, זה ממוצע משוקלל.
<כרמית לובנוב: אגב, עוד לא פרסמנו את הדו"ח.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, בגלל שאנחנו עוסקות במגדר וסביבה ואת התמקדת בשטח פתוח - - -
<כרמית לובנוב: אוקיי, רלבנטית מאד השאלה שלך.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לשמוע כמה מילים למה התמקדת בשטח פתוח ואיך זה קשור לראייה המגדרית.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שיש לי ניחושים, אבל אני מעדיפה לשמוע ממך.
<כרמית לובנוב: השאלה במקומה.
<כרמית לובנוב: אלף כל, לפני שאנחנו יוצאים באיזו שהיא אמירה שהיא בכיוון של המלצות למדיניות, אנחנו בודקים את הנתונים כפי שהם בשטח.
<כרמית לובנוב: זה נתונים אמפיריים, מבוססים, עם הצלבות של נתונים.
<כרמית לובנוב: אז זה הנתון בשטח לפני.
<כרמית לובנוב: עכשיו, אנחנו באים מתוך חשיבה למי מיועדים השטחים הפתוחים – שטחי הגינות, הגינות הציבוריות, השטחים הפתוחים.
<כרמית לובנוב: הם מיועדים לכל קבוצות האוכלוסייה, גם לגברים, גם לילדים בנים, אבל כשאנחנו מפתחים את הקהילה, לאישה יש תפקיד מאד חשוב, בפרט כשאנחנו עוסקים באלה שהם חסרים את השטחים הפתוחים שזה בקהילות החרדיות.
<כרמית לובנוב: לאישה, היא האחראית על המשפחה הרבה יותר מהגבר, אני מניחה שלא יתווכחו איתי כאן.
<כרמית לובנוב: וגם בחברה הערבית, במה שקשור באופי הקהילה, בפעילות עם ילדים, לאישה יש נוכחות ותפקיד מאד משמעותי במשק הבית, בכל מה שקשור לא רק בניהול הפיזי של משק הבית, אלא גם במה שנקרא רווחה.
<כרמית לובנוב: רווחה חברתית, רווחה קהילתית והקשר הוא קשר ישיר.
<כרמית לובנוב: אני יכולה להמשיך להראות את הנתונים, זה פשוט חוצה את הכל.
<כרמית לובנוב: מכיוון שמראש ידענו שהדיון הוא דיון להעלאת הנושאים האלה על סדר היום הציבורי, אנחנו חושבים, האגודה לצדק סביבתי סבורה שאלף צריך להקים צוות, צוות משימה אנחנו קוראים לזה, שיורכבו בו נציג של הכנסת, נציג של המשרד להגנת הסביבה, נציג של ארגונים שעוסקים בתחום של מגדר וסביבה, אקלים בוודאי, תכנון, כדי לגבש באמת מסמך המלצות מה לעשות.
<כרמית לובנוב: המלצות קונקרטיות גם בתחום הכלכלה, בתחום המדיניות.
<כרמית לובנוב: אנחנו היינו שמחים אם הכנסת תיזום מחקר באמצעות מחלקת המחקר, לבדוק את כלי המדיניות שקיימים במדיניות, באיחוד האירופאי אני יודעת שקיימת.
<כרמית לובנוב: יש את התכנית של מה שנקרא שוויון מגדרי של האיחוד האירופאי לשנים 2016-2020, לראות איך הם מתייחסים שם לנושא האקלים.
<כרמית לובנוב: אנחנו נשמע מאד ואנחנו היינו שמחים אם זה היה עד סוף שנת 2016, כדי שנוכל להציג את הדברים ליום האישה הבא, בתחילת מרס 2017.
<כרמית לובנוב: אנחנו כמובן נהיה שותפים לכל מהלך.
<כרמית לובנוב: נשמח לספק את המידע, את הנתונים ולקחת חלק בו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה היה מאד מעניין והעלית הרבה שאלות חשובות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נתייחס אליהן בסיכום.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר לימור שעשוע-בר נמצאת איתנו?
<לימור שעשוע-בר: כן.
עאידה תומא סלימאן: אוניברסיטת תל אביב.
<לימור שעשוע-בר: אוניברסיטת תל אביב וגם המשרד להגנת הסביבה.
<לימור שעשוע-בר: בהמשך למה שכרמית בעצם הציגה, מה שאני רוצה לדבר זה על הליכה בעיר בראייה מגדרית.
<לימור שעשוע-בר: המרחב הציבורי שמתבטא ברחובות, בכיכרות, בחצרות, הם בעצם מהווים כשני שלישים של שטח של אזור בנוי, ולכן לתנאי האקלים במרחבים האלה יש השפעה מכרעת על אקלים של אזור, על אקלים של עיר ועל היכולת בכלל להשתמש במרחבים האלה לאורך זמן.
<לימור שעשוע-בר: עכשיו, נשים יש להן תפקיד חברתי מורכב ולרוב הן נמצאות בפעילויות שונות עם הילדים שלהן ולכן מאד חשוב אם הן יכולות לשהות במרחבים הציבוריים האלה ולאורך זמן, והם חוות גם עומס חום או עומס קור באופן משמעותי, אם המרחב הציבורי לא מתכונן נכון, כמו למשל מפורום של דרור רוצה לעבור, אין תשתיות מספיקות ואין מעבר נוח לעגלות עם ילדים, לעומת תכנון נכון של מרחב פתוח של שצ"פ, שמאפשר לאמא להסתובב עם הילדים ולעשות פעילויות שונות.
<לימור שעשוע-בר: כידוע, יש את התופעה העולמית של שינוי אקלים, שמתבטאת בין השאר בתופעת אי החום העירוני, כמו שאנחנו רואים בהדמיה התרמית למעלה מימין.
<לימור שעשוע-בר: באזורים הצפופים כמו תל אביב ובת ים יש לנו ערכי טמפרטורה הרבה יותר גבוהים בצבע אדום, מאשר שטחים פתוחים של צמחייה.
<לימור שעשוע-בר: מה שאנחנו מרגישים זה תנאי הנוחות התרמית.
<לימור שעשוע-בר: תנאי הנוחות התרמית בעצם קובעות לנו אם נוח לנו, אם קר לנו, אם חם לנו.
<לימור שעשוע-בר: הם מושפעים מגורמים סביבתיים במרחב, שזה טמפרטורת אוויר, לחות, רוח, חשיפה לשמש וגורמים אישיים שזה הפעילות והלבוש, ומכאן מגיע גם הנושא של מה שהאישה מרגישה, במיוחד אם אנחנו לובשות לבוש מסורתי, שהוא חם יותר, הוא מוסיף יותר חום לגוף והנשים סובלות יותר גם בגלל סוגי הלבוש וגם בגלל שהות ארוכה יותר במרחבים העירוניים.
<לימור שעשוע-בר: פה בצד ימין למטה, אמנם קשה לראות, אבל בצד ימין יש פעילות עבור לבוש קר, של נוחות תרמית, לעומת פעילות עבור לבוש חם יותר, מצד שמאל.
עאידה תומא סלימאן: אבל מה שבטוח שכשיש לה לבוש קל היא עלולה לקבל סרטן עור הרבה יותר מהר.
<לימור שעשוע-בר: נכון.
<לימור שעשוע-בר: אבל מה שכן - - -
<לימור שעשוע-בר: גם להזכיר ולכן צריך גם הצללה.
<לימור שעשוע-בר: אבל מה שכן, אפשר לראות בצד ימין שהקווים האדומים, לאותה טמפרטורה, נניח של 20 מעלות בעונת מעבר, מספיק לנוחות מהירות רוח בקווים העקומים של חצי מטר לשנייה.
<לימור שעשוע-בר: כאשר הלבוש הוא חם יותר, צריך יותר רוח, צריך יותר אוורור, כי חם יותר.
<לימור שעשוע-בר: ואם אנחנו נרצה באותה מהירות בלבוש חם להיות בחצי מטר לשנייה, אז צריך להוריד את הטמפרטורה, צריך הצללה.
<לימור שעשוע-בר: זאת אומרת הנושא של הלבוש והפעילות מאד משפיע על הצורך בהצללה, באוורור ובתכנון נכון של המרחב העירוני.
<לימור שעשוע-בר: הליכה מחוללת עיר.
<לימור שעשוע-בר: זאת אומרת יש לנו, כמו שאתם רואים למעלה, הרבה מרחבים עירוניים שבעצם לא מאפשרים הליכה, גם בגלל החשיפה הגדולה לשמש, גם אם יש עצים, הם בתנאים לא טובים לגידול, אז הם לא גדלים מספיק לתת צל, וגם אם יש עצי צל, אז למשל בצד שמאל למעלה, זה מרחב שבעצם מאפשר רק הליכה בין הבית למכונית.
<לימור שעשוע-בר: הרעיון הוא שבעצם חשוב מאד האפקט של ההליכה בעיר, כפונקציה של האקלים והמגדר ולהסתכל מנקודת המבט של ההליכה של הנשים בעיר, וזה מתבטא בצפיפות בנייה.
<לימור שעשוע-בר: ככל שיש צפיפות בנייה גבוהה בשילוב עם מסחר ונקודות תעסוקה, יותר קל לנשים מבחינת הנגישות להגיע למקומות ברגל.
<לימור שעשוע-בר: נגישות לתחבורה, צירים שנשים וילדים ומבוגרים משתמשים בשביל להגיע למוקדים שונים, ושימוש בתחבורה ציבורית.
<לימור שעשוע-בר: רצועות תנועה, כמו שראינו עם עגלת הילדים, תשתית, אזורי פעילות ושהייה, במיוחד ההצללה, אוורור והגנה מרוחות.
<לימור שעשוע-בר: עירוב שימושים וגם תחושת הביטחון באזורים העירוניים, כשבעצם הרעיון הוא להסתכל על ההליכה שמחוללת עיר, כפונקציה של אקלים ומגדר, להסתכל מנקודת המבט של הנשים, שאספקט כזה צריך להיכנס בתכנון של המרחבים העירוניים.
<לימור שעשוע-בר: כאשר שזה מתקשר גם לשצ"פים ולקישור של הגינות והרחובות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכאשר אנחנו מדברים על הליכה מחוללת עיר, אנחנו מדברים באופן כללי אם זה לנשים או לגברים.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לראות גם גברים שמבלים יותר זמן עם הילדים שלהם והולכים ברחובות ו - - -
דב חנין: זה מומלץ דרך אגב, מניסיון אישי.
עאידה תומא סלימאן: וכאשר אנחנו מדברים על זה, חייבים לזכור שיש מי שמתכנן את המקומות האלה וכמה נשים נמצאות בגופים המתכננים, אם זה בעיריות או אם זה במועצות מקומיות וכמה באמת, גם הנשים וגם הגברים שנמצאים יש להם מודעות מגדרית לצרכים השונים מאשר הפונקציונאליות הלא קשורה בעצם במרקם החברתי.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן להמשיך את הסקירה ותיכף אתן לך.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת דב חנין יזם את היום הזה ואנחנו ניתן לך עוד מעט, אבל קודם גברת מאירה הנסון, בבקשה גברתי.
<מאירה הנסון: אני אדבר על האספקט המגדרי של ההשלכות של שינוי אקלים על בריאות, כאשר כנקודת התחלה פשוט לחדד – שינוי אקלים לא מחדש בעיות בריאות, אבל הוא מעצים, משפיע על התפוצה והראות של בעיות הקשורות לחום, לחשיפה לאירועי מזג אוויר קיצוני, להתרבות של פטוגנים ושל וקטורים כמו יתושים, בעיות כמו מלריה, וכמובן גם בעיות עקיפות יותר כמו בעיית הפליטים, שנוצרת גם משינוי אקלים וגם מקונפליקטים שקשורים לשינוי אקלים.
<מאירה הנסון: אז במילה אחת, להשלכות של שינוי אקלים כמו חום, כמו חשיפה למחלות מדבקות, יש השפעה פיזיולוגית שונה, בייחוד על נשים בהריון, אבל זה לא העיקר.
<מאירה הנסון: הנקודה המאד משמעותית זה שנשים מושפעות כפונקציה ממצבן הסוציו אקונומי ותפקידיהם המגדריים.
<מאירה הנסון: אם אפשר להגיד איזה שהוא כלל אצבע – אם את ענייה, אם את בקהילה ענייה או במדינה ענייה – הסיכוי שתהיי פגיעה יותר להשלכות הבריאותיות של שינוי אקלים – הוא הרבה הרבה יותר גדול.
<מאירה הנסון: ולכן הייחוס, הדרך שבה אני חווה את ההשלכות הבריאותיות של נשים והדרך שבה אישה בכפר בלתי מוכר בנגב חווה את ההשלכות הבריאותיות של שינוי האקלים הוא מאד מאד שונה.
<מאירה הנסון: כשאנחנו מדברות על תפקידים מגדריים, אז כמובן כאמהות ומטפלות, יש את הנטל הנוסף של לטפל בילדים ומבוגרים שהם פגיעים והם חולים.
<מאירה הנסון: כלומר שהילדים חולים, שהמבוגרים חולים ואלה אוכלוסיות שהן בעיקר פגיעות לחום ולמחלות מדבקות, אז הנשים נוטלות את הנטל הנוסף הזה.
<מאירה הנסון: בל נשכח שהאתגר הזה הוא אתגר גלובאלי וצריך למשל גם לחשוב על נשים שהן ברוב העולם והן נושאות בעיקר הנטל.
<מאירה הנסון: תחשבו למשל על השלכות של אסונות טבע, של שטפונות במקומות עם תשתיות רעועות.
<מאירה הנסון: הרבה פעמים לא חושבים על זה כל כך, אבל נשים, מתוקף היותן בחברות ובתרבויות יותר פטריארכאליות, לא למדו לשחות.
<מאירה הנסון: הלבוש שלהן מכביד עליהן.
<מאירה הנסון: זה שהן יטפלו בילדים בשעה של אסון, גם כן משפיע עליהן.
<מאירה הנסון: אז יש הרבה יותר פגיעות של נשים באירועים קיצוניים, פשוט מהמקום שהן נמצאות.
<מאירה הנסון: לפעמים זה גם היכולת לקבל החלטה עצמאית, כשאין גבר שאומר להן מה לעשות.
<מאירה הנסון: בהרבה הרבה מקומות בעולם, בייחוד באפריקה, נשים נחשפות למשבר המים.
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת, אבל לפעמים גם אנחנו, מרוב שאנחנו ולמרות שאנחנו רוצות לתמוך, נופלות לתוך סטריאוטיפים.
עאידה תומא סלימאן: הרבה מהנשים לא יודעות לשחות כי הן פשוט לא גרות ליד הים והמצב הכלכלי שלהן לא מאפשר נופש ליד הים ובגלל זה הן לא יודעות לשחות, לא רק בגלל שהן בחברות פטריארכאליות.
<מאירה הנסון: לא רק, בסדר.
<מאירה הנסון: אני אומרת דברים כלליים ממקומות שונים, פשוט לוקחות דוגמאות כדי להגיד איזו שהיא אמירה מאד כללית על ההשפעה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, אבל זה חלק מזה, איך מסתכלים על ההתמודדות של נשים עם המצב.
<מאירה הנסון: נשים בהרבה מקומות הן אחראיות להביא את המים, הן צריכות ללכת מרחקים ארוכים להביא את המים, להביא עצים או חומר ביו מאסה בשביל לסחוב אותו.
<מאירה הנסון: תחשבו שהזמן הוא גם אובדן אפשרויות.
<מאירה הנסון: אובדן אפשרויות לחינוך, למצוא תעסוקה נכונה.
<מאירה הנסון: חינוך בפני עצמו שהוא גורם חברתי מאד משמעותי לבריאות של נשים.
<מאירה הנסון: נשים הן חקלאיות - שוכחים.
<מאירה הנסון: נשים הן חקלאיות במקומות בעולם שנקרא לו העולם היותר מתפתח.
<מאירה הנסון: הן אחריות ל-60% עד 80% בייצור המזון במדינות האלה.
<מאירה הנסון: באפריקה זה קרוב ל-80% מייצור המזון, אז הן בראש ובראשונה נפגעות מהשינויים האקלימיים, כי הם משפיעים על החקלאות, הם משפיעים על התזונה שלהן ועל התזונה של הילדים שלהן.
<מאירה הנסון: יש כאן שיקול מאד מאד משמעותי.
<מאירה הנסון: ואם אנחנו מדברות על פליטים ואנחנו מדברות על פליטות, האובדן של קהילה, האובדן של מקום בטוח, החשיפה של נשים לאלימות על רקע מיני, לסחר בנשים ובגלל זה המצב שלהן כפליטות הוא גם השלכה בסופו של דבר של הסיפור הזה.
<מאירה הנסון: כשאנחנו מסתכלות על שינוי האקלים אנחנו גם מסתכלות על מה אנחנו יכולות לעשות.
<מאירה הנסון: אז אנחנו מדברות מחד על היערכות לשינוי האקלים שיקרה ולמיתון, למניעת ההשלכות של שינוי אקלים על ידי מיתון של גזי החממה.
<מאירה הנסון: המקום של ההיערכות, המקום של מציאת פתרונות של אנרגיה חלופית, של נטיעה של עצים, של התמודדות עם הבעיות שהנשים לומדות ממנו, הוא מקום שבו אפשר גם לפעול מתוך העצמה של נשים.
<מאירה הנסון: וכשאנחנו מדברות על מיתון גזי חממה, אז אנחנו, במקום המאד פריבילגי, העשיר בסופו של יום, מאד מאד יכולות להשפיע על הבריאות של נשים בכל מקום על ידי החלטות שאנחנו מקבלות.
<מאירה הנסון: אז יש כאן עניין של צדק שחשוב לזכור אותו, אבל גם המדיניות שננקוט לאנרגיה נקייה, לתחבורה חלופית, לחקלאות מקומית, הבחירות שאנחנו יכולות לעשות הן צריכות להיעשות מתוך חשיבה של העמת נשים.
<מאירה הנסון: כלומר, יש כאן הזדמנות ליצירת יתרונות בריאותיים נוספים מזה שאנחנו יוצרים להן אנרגיה נקייה יותר, מזה שאנחנו יוצרים להן מרחב עירוני שהוא יותר נעים להליכה והוא יותר מתאים לנשים.
<מאירה הנסון: זאת הזדמנות גם לשנות, ליצור מדיניות מבחינה מגדרית וזו כמובן שאלה של סדרי עדיפויות והעתיד שהיינו רוצות לראות.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת דב חנין, היוזם של היום הזה.
דב חנין: תודה, גברתי יושבת הראש על הדיון הזה ותודה לכולכן קודם כל וגם לכם שנמצאים כאן איתנו היום.
דב חנין: הדיון הזה מאד חשוב ואני מאד שמח לראות מסביב לשולחן, גברתי יושבת הראש, דמויות מובילות ומנהיגות בחשיבה, במחקר, בעשייה הסביבתית בארץ.
דב חנין: נשים הן המובילות של התנועה הסביבתית וזה אחד הדברים המרשימים שמאפיינים את הפעולה ואת העשייה, ואני חושב שזה אחד המאפיינים החיוביים של התנועה הזאת.
דב חנין: אז תודה לכן על ההשתתפות בדיון הזה.
דב חנין: משבר אקלים, כמו כל הבעיות הסביבתיות, השורשים שלו חברתיים וגם המופיעים החיצוניים שלו הם חברתיים.
דב חנין: את זה מאד מאד חשוב להבין.
דב חנין: כשאנחנו מדברים על משבר אקלים אנחנו מנתחים תופעה שהיא לא משהו שנוצר בגלל סדרי טבע, אלא משהו שנוצר בגלל סדרים חברתיים.