GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: ויש בסיס חברתי למשבר האקלים וגם המופעים, הצורה החיצונית שבה משבר האקלים משפיע עלינו, גם היא צורה חברתית.
דב חנין: הוזכר כאן משבר הפליטים, אחד הביטויים הבולטים של משבר האקלים.
דב חנין: אנחנו רואים את זה כתופעה, כבעיה חברתית, שמתחתיה יש יסודות סביבתיים.
דב חנין: כשאני אומר שהמופע של משבר האקלים הוא מופע חברתי, אני מתכוון לזה שיש לו השלכות שונות על בני אדם שונים.
דב חנין: גם בנגלדש וגם הולנד מאוימות על ידי עליית פני הים.
דב חנין: כולנו יודעים שהולנד תתמודד עם זה טוב יותר.
דב חנין: וכאן החשיבות הכל כך מיוחדת של המבט המגדרי, גברתי יושבת הראש.
דב חנין: המבט המגדרי הוא מבט שמחייב את כולנו לחזור ולהסתכל על בני אדם קונקרטיים.
דב חנין: לא לדבר באופן כללי על משבר אקלים ועל עליית טמפרטורות, אלא להסתכל על בני אדם ולראות מה זה עושה לאנשים ולנשים.
דב חנין: המבט המגדרי אני חושב, בכלל, בדיון שלנו, בכל השאלות החברתיות והפוליטיות, הוא מבט סופר חשוב.
דב חנין: הוא מבט סופר ממקד את ההתייחסות שלנו ותורם לה ותורם ליכולת שלה להיות יותר נכונה ויותר מדויקת.
דב חנין: ואין שום ספק שמבט מגדרי על משבר אקלים מאד חיוני.
דב חנין: גם ברמת הבעיות, וחלק מהדברים הוזכרו על ידי גברת הנסון כאן ואני מניח שגם בדיונים הקודמים.
דב חנין: נשים נפגעות יותר, נשים נפגעות הרבה יותר ממשבר האקלים בגלל המבנים החברתיים, בגלל האילוצים, בגלל המקום שלהן בתוך המערכות החברתיות שלנו.
דב חנין: ולנשים צריך להיות גם מקום מיוחד בהתמודדות ובפתרונות.
דב חנין: וכאן אני מתחבר למצגת שראינו על העירוניות ועל העיר כמקום שיכול להיות מרחב של פתרון.
דב חנין: נמצאות פה נשים שמובילות את הפורום הישראלי לעירוניות.
דב חנין: זו אחות ההתפתחויות היפות של השנה האחרונה.
דב חנין: קבוצה מרשימה של אנשים ונשים שפועלים כדי להפוך את העיר למרחב של פתרונות והזדמנויות.
דב חנין: אנחנו חברה מאד מאד אורבאנית, אנחנו רגילים לראות את העיר כבעיה, בואו נחשוב על העיר כהזדמנות של פתרון.
דב חנין: וחושבים על העיר כהזדמנות של פתרון, צריך להתחיל בנשים.
דב חנין: עיר כמקום שאפשר ללכת בו.
דב חנין: מה היא שכונה שנעים ללכת בה?
דב חנין: מה הוא רחוב טוב בכלל למגורים?
דב חנין: מה הוא רחוב טוב?
דב חנין: מה היא שכונה טובה?
דב חנין: כולנו מבינים את התשובה.
דב חנין: שכונה טובה היא שכונה שנעים ללכת בה.
דב חנין: רחוב טוב הוא רחוב שנעים לנו ללכת בו.
דב חנין: והכי טוב לראות מתי זה טוב לנשים ללכת.
דב חנין: כי אם זה טוב לנשים ללכת, אז זה גם טוב לילדים ללכת וזה גם נעים לגברים ללכת, כי זאת סביבה מזמינה ובטוחה ונשים ומעמדן של נשים במרחב הציבורי, הוא נייר לקמוס מצוין בכדי להבין איפה אנחנו נמצאים ומה אנחנו צריכים לעשות.
דב חנין: אז גם מבחינת הקשיים והבעיות והאתגרים, גם מבחינת ההזדמנויות והאפשרויות, המבט המגדרי מאד מאד חשוב.
דב חנין: אני רוצה לחזור ולברך אותך על הדיון הזה ולברך את כולכן על הדיון הזה.
דב חנין: אני עוד אשאר פה כמה דקות, אבל אני מתנצל שאני צריך לרוץ לעוד ועדות, כי אנחנו בכל ועדות הכנסת היום מציינים את יום הסביבה וכמעט בכולן יש דיונים מעניינים, אבל נדמה לי שזה הדיון הכי מעניין.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהרה מהנושאים שקשורים לסביבה למדתי מחבר הכנסת דב חנין ולא כחבר כנסת, אלא כידיד וכחבר וכנראה לכולנו יש עוד הרבה מה ללמוד בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: תודה על המאמצים, תודה על החקיקה ועל היוזמה, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר גליה צוקרמן.
<גליה צוקרמן: אני עדיין לא דוקטור, אבל אני רוצה דווקא - - -
עאידה תומא סלימאן: אז הנה, אני עשיתי אותך.
<גליה צוקרמן: זכיתי, כן.
<גליה צוקרמן: אני רוצה לדבר על הנשים משני כיוונים.
<גליה צוקרמן: דווקא נשים מחוללות שינוי וההבנה שנשים הן המובילות את תחום הסביבה.
<גליה צוקרמן: כי מה לעשות ואנחנו כוח ההוראה במערכות החינוך הוא 80% וכמעט כל ההוראה בתחום הסביבה היא הוראה נשית.
<גליה צוקרמן: קצת כואב, ואני מעלה את זה בשקף כאן, שדווקא מבחינת ייצוג הנשים, בתחום ההנהלה הוא רק 67%.
<גליה צוקרמן: כלומר 67% גברים בהנהלת ארגון המורים.
<גליה צוקרמן: יש יושב ראש הנהלת המורים, למרות שזה 80% נשים שנמצאות שם.
<גליה צוקרמן: נשים הן גם יותר משכילות.
<גליה צוקרמן: אולי זה סיבה טכנית לומר למה נשים מבינות או משתתפות יותר בשינוי הסביבתי ובהוראה – 55% נשים אקדמיות בישראל, מעל גיל 25, ושימו לב שאנחנו סוף סוף בחברה טובה ליד בלגיה, דנמרק, פינלנד, שוודיה.
<גליה צוקרמן: אפשר להנות מזה, אבל כשאנחנו מסתכלים שוב בנקודות השפעה ונקודות תקציביות שמתקבלות, אנחנו באפקט המספרים, שבו אם אנחנו מדברים על רוב נשי אקדמאי, אבל במשרות בכירות, אנחנו מדברים על 19% נשים פרופסוריות, שזו שערורייה.
<גליה צוקרמן: כשאנחנו מדברים על חבר הנאמנים של האוניברסיטה, שזה הגורמים שמחליטים מי יהיה בעמדת השפעה, האם אנחנו נותנים כוח לנשים להגיע לעמדת השפעה שתשפיע על הסביבה ותשפיע על האקלים ועל החברה שלנו.
<גליה צוקרמן: אנחנו רואים שוב ייצוג חסר.
<גליה צוקרמן: כ-22% נשים נמצאות בעמדות הניהול וההשפעה במוסדות החינוכיים האלה.
<גליה צוקרמן: אני רוצה להגיד שאפשר גם אחרת, כי יש מוסדות אקדמאיים שיש שם 50% נשים.
<גליה צוקרמן: האקדמיה של גורדון, מכון וינגייט – 45% נשים.
<גליה צוקרמן: ומה שאני רוצה להציע, שאם רוצים לקדם את תחום הסביבה ורוצים לקדם נשים לעמדות מפתח, אז יש מקום לתת גם איזה שהוא שוט.
<גליה צוקרמן: שוט כלכלי שאומר שארגונים ש - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל את יוצאת מנקודת הנחה שכל הנשים שהתקדמו באקדמיה, כאילו אם אנשים התקדמנו באקדמיה, זה הבסיס גם כן להתקדם בנושאי סביבה, זה בילד אין, זה תוצר לוואי בטוח, אני לא בטוחה.
<גליה צוקרמן: אז אני רוצה לומר – זה יותר טוב מאשר קידום גברים ואני אומר את זה מתוך זה שנשים הן מובילות את התנועה הסביבתית.
עאידה תומא סלימאן: וואו, זה קצת - - -
<גליה צוקרמן: אני אגיד לך למה.
<גליה צוקרמן: כשאת מסתכל על לימודי הסביבה באוניברסיטאות, את רואה נשים שמובילות תחומים והן עושות את זה בקוד פתוח.
<גליה צוקרמן: תראי את ד"ר אורלי רונן, אוניברסיטת תל אביב.
<גליה צוקרמן: היא גם הוזכרה כאן כשותפה במחקר בנוגע להליכה.
<גליה צוקרמן: היא הקימה מעבדה לעירוניות.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני שאלתי את השאלה היותר כללית.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לתת דוגמאות ואפשר עכשיו גם לתת דוגמאות, במקביל אם הייתי יודעת אולי הייתי עושה למען הפולמוס והדיון, שמות של גברים שכן עם נקודת מבט מגדרית, שעוסקים בנושאי סביבה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, האם את לא חושבת שבמקום לדבר רק על ייצוג נשים ולחשוב שזה יוביל בסופו של דבר.
עאידה תומא סלימאן: תשמעי, אותו דבר דיברו על נשים בפוליטיקה, שנשים חייבות להיות בפוליטיקה, כי זה ישנה לנו את העולם.
עאידה תומא סלימאן: ויש נשים שכן שינו לנו את העולם לעולם יותר גרוע בפוליטיקה.
עאידה תומא סלימאן: אז זה לא חייב להיות.
עאידה תומא סלימאן: השאלה אם לא צריך באקדמיה שיאמצו גישה סביבתית, מנקודת מבט מגדרית וזה יתרום – אם זה גבר או אישה.
<גליה צוקרמן: אז אני אענה לך על זה בכיוון של חברות.
<גליה צוקרמן: קודם כל כשאת מדברת על דוגמאות ספציפיות, הרגע ישב איתנו חבר הכנסת מהמגדר השני והוא נמצא שם כמובילי הסביבה בכנסת.
<גליה צוקרמן: כך שאנחנו לא יכולים לבוא ולדבר באמת על דוגמא נקודתית.
<גליה צוקרמן: אבל כשאני מסתכלת על מחקר שמראה ש-70% מהצרכן הישראלי הירוק זה נשים, הרי אנחנו מדברים כאן על שאלה היפותטית.
<גליה צוקרמן: האם רוב נשי באקדמיה או איזון נשי באקדמיה, יוביל לשינוי תפיסת בתחום הסביבה.
<גליה צוקרמן: זו השאלה ההיפותטית שאנחנו שואלים.
<גליה צוקרמן: קודם כל בואו ננסה, אבל אני רואה איך ההתנהגות הנשית, לנשים יש גישה יותר סביבתית.
<גליה צוקרמן: תראי את הנושא, כמו שהזכרנו את הפורום הישראלי לעירוניות, נשי ברובו, מוביל סביבתי.
<גליה צוקרמן: בכל מקום שאנחנו רואים פעילות סביבתית, הנשים הן הרוב.
<גליה צוקרמן: אז אין שום סיבה שבאקדמיה זה יהיה אחרת.
<גליה צוקרמן: לנשים יש יותר גישה סביבתית.
<גליה צוקרמן: אני לא יודעת אם זה קשור ל- - -
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שמי שעכשיו בדיוק נכנס לשידור של הוועדה ושומע את הדיון הזה, חושב שנעשים מאמצים גדולים כדי לשכנע את יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, שצריך לקדם נשים באקדמיה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא הנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני משוכנעת שהוויכוח הזה התחיל מזה שאני מאד מסתייגת מהודעות או אמירות מאד גורפות שאומרות – רק תכניסו נשים והעולם ייעשה יותר יפה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו צריכות להיות יותר ממוקדות מטרה ואני הייתי רוצה למשל לראות יותר לימודי סביבה ומגדר.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לראות יותר הכשרות ואז זה ייבנה בצורה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: אבל לפתוח בזה – ואני רוצה לראות כמה שיותר נשים מיוצגות באקדמיה - אבל להיות בטוחה שתוצר הלוואי חייב להיות שבסופו של דבר זה יתקדם – אני לא בטוחה.
<גליה צוקרמן: זה לא חייב להיות ואני מסכימה שעניין של הטמעת תכנים וקורסים יכולה לתת הון, אבל זה לא הנקודה.
<גליה צוקרמן: אני רק אומרת שמאחר שיש כאן רוב נשי בתחום הסביבה, היה ראוי שהוא יהיה גם מיוצג פנימה גם בתוך ייצוג ניהולי, איפה שיושבת מקור ההשפעה.
<גליה צוקרמן: אבל כשאנחנו מסתכלים האם אנחנו דוחפים לאותו שוויון מגדרי, הוא לא מספיק עד היום.
<גליה צוקרמן: יש פעולות של עידוד נשים, זה לא מספיק.
<גליה צוקרמן: אני רק רוצה לדבר על נושא של קידום סביבה וקידום נשים.
<גליה צוקרמן: דווקא בדירקטורים, בחברות הציבוריות, התחום הסביבתי לא בא שם לידי ביטוי.
<גליה צוקרמן: יש חובה שדירקטור יהיה דירקטור בחום הפיננסיים, אבל אין דירקטור בתחום הסביבה.
<גליה צוקרמן: אני חושבת שאנחנו יכולים, אם אנחנו מסתכלים על הצורך לשנות תפיסה בתחום הסביבה, צריך להכניס את זה גם ברמה הניהולית ודרכה אולי לעשות גם ייצוג נשים יותר מוגבר, בגלל שיש יותר נשים בתחום הסביבה.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על הצטרפות חברת הכנסת תמר זנדברג.
עאידה תומא סלימאן: את בטח תרצי באיזה שהוא שלב לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניתן לעוד דובר או שניים, אם יש לך זמן.
תמר זנדברג: בשמחה.
עאידה תומא סלימאן: נעמי צור.
<נעמי צור: כן, כיום יש לי את הכבוד להוביל את הפורום הישראלי לעירוניות, שדב הזכיר קודם.
<נעמי צור: צוות הליבה של הפורום הזה וגם הרבה מחברי הכנסת שתמכו, שיושבת אחת פה – תמר, אלו נשים.
<נעמי צור: אני רק מציינת את זה.
<נעמי צור: גליה גם הזכירה את זה קודם.
<נעמי צור: אני רוצה ללכת מגישה אחרת ובקיצור רב, כי אני מבינה שהזמן קצר.
<נעמי צור: אין ספק שהתנועה הסביבתית מובלת על ידי נשים, וכמו בהסתדרות המורים, הפיקוד הוא גברי.
<נעמי צור: אין ספק שזה נמצא בכל מקום ואני רוצה שניקח צעד אחורה ונהיה קצת יותר צנועות, וניזכר שלפני פחות מ-100 שנים, באותו עולם מערבי נאור, נשים לא יכלו להחזיק ברכוש ולא יכלו להצביע והיו קרבות קשים כדי להשיג את הדברים האלה.
<נעמי צור: רק בשנות ה-70 בשוויץ, לא כל כך רחוק מעולמנו, הדברים האלה התחוללו ויש חלקים בעולם שהדברים האלה טרם קרו.
<נעמי צור: אז אנחנו עוד לא במקום שהיינו רוצות להיות.
<נעמי צור: כשאנחנו מסתכלים פה מה לעשות כדי לשנות את המצב פה, ואני התבקשתי לדבר על אקטיביזם פוליטי ומכל צידי המתרס שחוויתי אותם בעבר הפלילי שלי, אז אני רואה את המצב הזה.
<נעמי צור: הנושא של קבלת החלטות ואת העלית את הנושא, שאם כשנכניס לכנסת המון המון נשים אז הכל יסתדר.
<נעמי צור: אנחנו בתהליכים ואנחנו צריכים לא רק לצאת מהקופסא, לא רק לבנות את הקופסא מחדש, אנחנו צריכים לזרוק את הקופסא.
<נעמי צור: יכול להיות שבחדר הזה ובפורום הגדול של מבנה של נשים וסביבה – אנשים שבאמת אכפתיים, יחד עם פורומים כמו הפורום הישראלי לעירוניות – אפשר לבנות את האג'נדה בצורה אחרת ואני אסביר למה.
<נעמי צור: קבלת החלטות בכנסת שלנו מוטת ביטחון של תחום אחר, לא הביטחון שאת דיברת עליו.
<נעמי צור: ביטחון צבאי, ביטחון מול איראן, ביטחון מול טרור, ביטחון מול כל הדברים ו - - -
עאידה תומא סלימאן: ובינתיים אפילו את זה אין.
<נעמי צור: בסדר.
<נעמי צור: עכשיו, אנחנו כדי שמדינת ישראל תהיה מדינה שמתמודדת עם משבר האקלים, אג'נדת קבלת ההחלטות שלה צריכה להשתנות וצריכים לשבת במקומות של מקבלי ההחלטות אנשים עם האג'נדה הזו.
<נעמי צור: אני נוטה לחשוב שאם התנועה הזו מובלת נשים, יש סיכוי סביר שהמנהיגות האלה יצמחו מתוך הגוף, מתוך האנשים האלה.
<נעמי צור: עכשיו, השאלה נשאלת וזה לא רק בנושא הסביבה – למה נשים, שבעצם שום דבר לא מונע מהן במדינה שלנו "להשתלט" על השוק הזה של קבלת החלטות, אין מניעה.
<נעמי צור: אפילו נשים בישראל, אם אנחנו לא נעשה סקר כזה, האם הן חושבות - - -
עאידה תומא סלימאן: את מתכוונת מבחינה חוקית.
<נעמי צור: מבחינה חוקית.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר להגיד שום דבר לא מונע מהן.
<נעמי צור: את צודקת.
עאידה תומא סלימאן: ב - - - שום דבר לא מונע מהן.
עאידה תומא סלימאן: בכל דבר אחר יש הרבה מה שימנע מהן.
<נעמי צור: ורק לפני לא מעט שנים היו דברים שמנעו מהן גם בחוקים.
<נעמי צור: ולכן אני אומרת שזה צעד גדול קדימה.
<נעמי צור: השאלה איך לפרוץ את המחסום הבא.
<נעמי צור: ואני טוענת שזה לא הולך להיות איזה שהוא מהלך קל, כי עד עכשיו – ופה אני מוצאת את בתי שלי, כמצליחנית הייטק ומנהלת חברה מאד מוצלחת.
<נעמי צור: היא אומרת שכדי להצליח בעולם מנהלי חברות הייטק, היא נדרשת להתנהג כמו גבר.
<נעמי צור: ואני אומרת שאם נזרוק את הקופסא ולא נתבייש עם החוקים שמאפשרים לנו להתנהג כמו נשים עם הידע ועם הניסיון ואהבת הנושא ואהבת הבריות שיש להרבה מאד מאיתנו ולא לכולן, כמו שאת אומרת, אנחנו נוכל לשנות את פני הדברים.
<נעמי צור: והייתי שמחה אם מתוך הישיבה הזו, תצא איזו שהיא אמירה של רצון של נשים לחבור לא לפתרון מיידי.
<נעמי צור: לצוות חשיבה שבעצם נבנה על ידי הפורום של נשים וסביבה, שמתחיל לחשוב אחרת – מה הכלים לרשותנו.
<נעמי צור: זה מתחיל מחינוך, זה מתחיל מבחירות, זה מתחיל מתפיסות עולם – כל החזיתות שאפשר לבחור בהן והפורום הישראלי לעירוניות ישמח גם לארח את הפעילות הזאת ולהיות פלטפורמה שבה הדברים האלה יכולים לצמוח ולהצליח.
<נעמי צור: קיצרתי.
עאידה תומא סלימאן: זה מעניין, למרות שאני חושבת שיש עדיין מולנו דרך ארוכה ויש הרבה חסמים שהם לא קשורים בחוק ואת האמת, אפילו החוק, בחלק ממנו, הוא לא מגן על זכותן של הנשים להיות מיוצגות בחלק מהאוכלוסיות.
<נעמי צור: אכן.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו ניסינו לחוקק חוק שיכריח את כולם, שמקימים מפלגות ורצים לכנסת הזו, שיהיה להם ייצוג נשי ולצערי הרב לא הצלחנו.
עאידה תומא סלימאן: תמר, את רוצה לומר משהו?
תמר זנדברג: תודה עאידה.
תמר זנדברג: הבנתי שבדיוק התחלפתי עם דב חנין, אז אני רוצה שוב, למרות שהוא לא נמצא, אבל לפרוטוקול, לברך אותו ובכלל את הכנסת על היום הזה.
תמר זנדברג: יש כאן בכנסת המון המון ימים, כל יום נחגגים בערך שני ימים מיוחדים.
תמר זנדברג: לדעתי יום הסביבה זה מהימים החשובים, המבוססים, הוותיקים ובאמת בעלי המשמעות שחוגגים את התנועה הסביבתית על כל ההיבטים שלה.
תמר זנדברג: אני באופן אישי מאד מאד גאה שפורום העירוניות ובכלל התנועה העירונית הישראלית, נכנסת ובתהליך של כניסה אינטגראלי אל תוך התנועה הסביבתית, כי בעיני - וזה גם נוגע לנושא הדיון - גם התנועה הפמיניסטית הייתה מנותק, לפחות ארגונית, מחשבתית, גם מהתנועה הסביבתית וגם מהתנועה העירונית.
תמר זנדברג: אבל כשאנחנו יושבות כאן ומסתכלות על העובדה שנשים יש להן ייצוג יתר באוכלוסיות המוחלשות, שאוכלוסיות מוחלשות יש להן ייצוג יתר באוכלוסיות הנפגעות ממפגעים סביבתיים ונהנות בשיעור חסר באופן עקבי וסיסטמתי מהמשאבים הלאומיים ושנשים הן רוב המשתמשות העירוניות בתחבורה הציבורית, במרחב הציבורי, בגני הילדים כמובן, בכל שאר התשתיות הציבוריות, אז אנחנו מבינים מאד מאד טוב את הקשר בין הדברים האלה.
תמר זנדברג: כשאנחנו מסתכלות על החברה האזרחית, ובאמת נעמי – ונעמי רק למי שלא מכיר היא מוותיקות התנועות האלה, השונות, האזרחיות – אני מאד שמחתי לשמוע את הגישה המאד מאד אופטימית שלך, אבל אני חושבת שהגיע הזמן שנפסיק להודות על זכות ההצבעה שניתנה לנו אי שם לפני איזה 100 שנה ונתחיל להתקדם הלאה ונתבע את מקומנו משני כיווני תנועת המלקחיים הזאת.
תמר זנדברג: מצד אחד בעמדות המפתח, בעמדות קבלת ההחלטות, מה שנקרא בשפה המגזרית את מקומנו סביב השולחן.
תמר זנדברג: הכוונה לשולחן מקבלות ההחלטות.
תמר זנדברג: לא רק לנשים אלא לפמיניסטיות.
תמר זנדברג: אני בכלל עברתי מלדבר על נשים לדבר על פמיניסטיות, כי בדיוק כמו שאמרת, עאידה, יושבת ראש הוועדה, להיות אישה זה לא מספיק, צריך להיות אישה פמיניסטית.
תמר זנדברג: כלומר אישה שהיא פעילה ומחויבת - - -
עאידה תומא סלימאן: זאת שפה שנעלמת מהשיח, תמר, לצערי הרב, וכל פעם שאני אומרת שאני פמיניסטית, זאת עדות לשיער השיבה והגיל, כנראה.
תמר זנדברג: אז אני באמת חושבת שזה צריך להיות המדד העיקרי, כי אז אנחנו יודעות שאנחנו מדברות על מאבק פוליטי לקידום נשים ומאבק לשוויון וחלוקת משאבים צודקת, ולא רק לספירת נשים, הגם שגם היא חשובה.
תמר זנדברג: את יודעת, היא גם חשובה ובואו לא נזלזל בחשיבותה.
תמר זנדברג: אבל מהצד השני, גם כל אותן נשים שהן מנועות קול בכלל, כולל ולרבות בחברה האזרחית.
תמר זנדברג: ותראו, החברה האזרחית באופן כללי היא חברה מאד מאד נשית, חברה מאד פמינינית, גם אם לא לגמרי פמיניסטית.
תמר זנדברג: זה נכון, נאמר כאן, לתנועה הסביבתית, זה נכון כאן לתנועה העירונית.
תמר זנדברג: עדיין קובעי המדיניות הבכירים, גם בחברה האזרחית ובטח ובטח במקומות שבהם החברה האזרחית רוצה להשפיע עליהם, ואני מדברת ספציפית על התכנון העירוני, על מוסדות התכנון, מינהל התכנון, משרד הגנת הסביבה, כל המקומות האלה.
תמר זנדברג: אני באה עכשיו מדיון על הזיהום במפרץ חיפה.
תמר זנדברג: תחלואת נשים ותינוקות מהזיהום במפרץ בוועדה לביקורת המדינה שהיא בשמיים, ותכניות הרחבה הזיהום במפרץ והרחבת התעשייה המזהמת במפרץ מתקדמות באין מפריע.
תמר זנדברג: ולכן אני חושבת שהצבעה על הקשר הזה – א'.
תמר זנדברג: ב' – חיבור אינטגראלי בתנועות ובשיח גם האזרחי וגם הציבורי; ו-ג' – תביעה ממקבלי ההחלטות להפוך להיות יותר ויותר מקבלות החלטות עבור אלה שלא רק נלחמות בתקרת הזכוכית, אלא גם מבוססות ברצפת הבוץ – המושג הזה שאני כל הזמן מדברת עליו, אבל התחלתי בו, כי הן הנשים שצריכות, שזקוקות לשינוי המדיניות הזו – הוא קודם כל אחריות שלנו, של מובילות השיח והשיחה.
תמר זנדברג: אני מאד מאד גדלה לומר את הדברים האלה דווקא כאן בוועדה לקידום מעמד האישה ודווקא היום, ביום הסביבה הבין לאומי.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך, חברת הכנסת זנדברג.
עאידה תומא סלימאן: אני כל הזמן אומרת שהשיח של שוויון מגדרי, שמטשטש למי יש את הכוח ולמי אין את הכוח ומטשטש למי יש אי שוויון ולמי יש שליטת יתר והגמוניה – זה קצת שיח שהגיע הזמן גם כן לערער עליו ולדבר שוב עליו, כמו שעשינו פעם, לפני 20 שנה.
עאידה תומא סלימאן: אני קוראת לגברת רוני בריל, מנהלת פורום נשים בסביבה.
<רוני בריל: תודה.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו נצטרך עכשיו באמת להתכנס לשלוש דקות.
עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו הייתי נדיבה.
<רוני בריל: אוקיי.
<רוני בריל: אני רוצה באמת לקשור את כל מה שדיברנו עד עכשיו לתוך מודעה אחת שהייתה בעיתון באפריל, לא משנה האותיות הקטנות - המכון הישראלי לאנרגיה וסביבה מזמין את כולנו לוועידה הלאומית לאנרגיה.
<רוני בריל: בוועדה הלאומית לאנרגיה, שהייתה באפריל, דיברו הרבה מאד אנשים שקשורים לאנרגיה.
<רוני בריל: אנרגיה מן הסתם קשורה למופע שנקרא שינוי אקלים, בסדר, זה פשוט להראות את הקשר בין כל מה שאני הולכת להגיד ונושא האקלים.
<רוני בריל: יושבים בוועידה הלאומית לאנרגיה 29 דוברים ושתי דוברות.
<רוני בריל: לעומת זאת את נושא הסביבה מייצג דובר אחד בלבד – השר להגנת הסביבה.
<רוני בריל: וזה לא מקרי בעיני וזה מאגד את כל מה ש - - -
<רוני בריל: אבי גבאי.
<רוני בריל: זה לא מקרי בעיני.
<רוני בריל: זה לא מקרי בעיני שלא היו בוועידת האנרגיה דוברות ולא היו בוועידת האנרגיה מייצגים ומייצגות של הסביבה.
<רוני בריל: לפני חצי שנה פחות או יותר אנחנו התאגדנו באיזה שהוא פורום שנקרא פורום נשים בסביבה.
<רוני בריל: יש בקבוצה הזאת מעל 400 נשים שהעבודה שלהן היא איכות סביבה, קיימות ועירוניות וכל הגוונים של הנושא הזה של איכות הסביבה.
<רוני בריל: יש לנו חוקרות ומדעניות ועורכות דין ויועצות וכו', אבל כשאנחנו מסתכלים על קבלת החלטות, על כנסים, על ועידות, באופן מאד מאד סיסטמתי, אנחנו רואים שאנחנו לא נמצאות שם.
<רוני בריל: יש לזה המון סיבות, אני בטוחה שדנתם כבר סביב השולחן הזה בכל מיני סוגים של חסמים וכסף וכו', אבל זאת דוגמא.
<רוני בריל: ולמה זאת דוגמא כל כך חזקה?
<רוני בריל: כי בד בבד, יחד עם הוועידה הזאת של האנרגיה, היו שתי ועידות מאד גדולות שקשורות לאיכות סביבה.
<רוני בריל: אחת נקראת 2050 ואחת נקראת ועידת אקלימטק, שתיהן ועידות של העולם הסביבתי.
<רוני בריל: בוועידת 2050 היו משהו כמו 18% נשים דוברות.
<רוני בריל: בוועידת אקלימטק היו 14% נשים דוברות.
<רוני בריל: זה הגיע לרובנו עד כאן.
<רוני בריל: ככה בעצם הוקם הפורום.
<רוני בריל: אנחנו כתבנו מכתב למארגנים.
<רוני בריל: קיבלנו תשובות ממגוון – יש כזה – אחרי זה אני אחלק לכם – בינגו תירוצים, שעשו במקום אחר.
<רוני בריל: זה עובד בכל העולם על למה אין מספיק נשים: הן נורא מתביישות, אין להן מה להגיד.
<רוני בריל: לא מצאנו מומחיות בתחום וכו'.
<רוני בריל: והיחיד שענה תשובה שהיא ככה הרמה להנחתה רצינית, דווקא היה השר גבאי, שטען שהוא לא יוכל להשתתף בכנס שיש בו חוסר איזון כל כך קשה.
<רוני בריל: זה כנראה לא כלל את הכנס ההוא, של ועידת האנרגיה, אבל זה היה קצת אחרי ובכל זאת זרק איזה כדור למגרש הזה של הנושא של היצור.
<רוני בריל: יש הרבה מאד נשים שעוסקות בתחום הזה, כמו בהרבה תחומים אחרים, זה רק דוגמא.
<רוני בריל: חוסר היכולת להגיע למקומות שמדברים – עוד פעם – הוא עולמי, הוא לא קשור רק לסביבה.
<רוני בריל: יש הרבה מאד, יש את הסופרסונה אם אתם מכירים, יש את אלבום הפנאלים הגבריים, את מרכז מדיה נשים.
<רוני בריל: הרבה מאד ארגונים שמנסים להביא נשים דוברות לקדמת הבמה.
<רוני בריל: בתחום הסביבתי זה זורק לשמיים, כי אנחנו מאות נשים שעוסקות בתחום ומעט מאד גברים שעומדים על הבמה ומדברים.
<רוני בריל: בדרך כלל הם מדברים את מה שהעובדות המסורות שלהם הכינו להם, ולא את מה שהם בעצמם עשו ואת הדבר הזה צריך לשנות.
<רוני בריל: ופה אני קוראת לכם, חברי הכנסת ונבחרי הציבור ופקידים בכירים במשרדי הממשלה, לא להסכים להופיע במקומות האלה, לא לממן את הכנסים האלה בתקציבי מדינה, לא להסכים לכנסים שאין להם מדיניות של איזון ושל ייצוג נכון.
<רוני בריל: זה לא יכול להיות שהמשרד לאיכות הסביבה, שמורכב מנשים, יממן כנסים כאלה.
<רוני בריל: וזה לא יכול להיות שחברי כנסת ונבחרי ציבור יופיעו בכנסים בלי להניד עפעף על זה שהבמה היא של גברים בלבד.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאת צודקת במאה אחוז, זה חייב להפוך לסוג של מדיניות.
עאידה תומא סלימאן: בלי שנשים יתחילו להעיר ולא להסכים ולהחרים כנסים כאלה, ואני חייבת להגיד לצערי הרב לא רק נשים.
עאידה תומא סלימאן: כל עוד שאנחנו מחרימות זה לצערי לא כל כך שינה והיה אפקטיבי, רק עד שגברים התחילו להחרים זה התחיל קצת להפריע למארגנים.
עאידה תומא סלימאן: אני כמובן לא במקום של להמליץ לכן איך לפעול.
עאידה תומא סלימאן: אני רואה שאתן יודעות טוב מאד מה אתן רוצות, אבל תמיד מחאה נגד כל כנס כזה תהיה אפקטיבית.
עאידה תומא סלימאן: רשימות של נשים שלא מתביישות להופיע, זה תמיד עוזר לארגונים האלה לא למצוא את התירוץ והרבה אופציות אחרות.
עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו כארגון, ואני אתייחס לזה כוועדה בסיכום, מה אפשר כן לעשות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לשמוע מהצד השני של המתרס, או שזה אותו צד.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לד"ר סיניה נתניהו, מדענית ראשית, המשרד להגנת הסביבה.
עאידה תומא סלימאן: הועלו כמה נושאים שאני חושבת שהם נוגעים ישירות למשרד שלכם.
עאידה תומא סלימאן: ארצה לשמוע מה המדיניות הקיימת ואיך את עונה לטענות שעלו.
<סיניה נתניהו: אני אתחיל בזה ששמי סיניה.
עאידה תומא סלימאן: סיניה, סליחה.
<סיניה נתניהו: אוקיי, תודה רבה על הרשות לדבר.
<סיניה נתניהו: אני גם אתייחס.
<סיניה נתניהו: ראשית הייתה כאן הערה ואני רשמתי לעצמי את ההערות שנאמרו כאן לגבי השטחים במרחב הציבורי, היהודי לעומת הערבי - 15 מ"ר לעומת 10 מ"ר.
<סיניה נתניהו: אז כבר פניתי לראש אגף תכנון שלנו בבקשה להשיב על זה.
<סיניה נתניהו: אני אמסור לך את התשובה לכשתהיה לי.
<סיניה נתניהו: לנפש, כן.
<כרמית לובנוב: זו הנחיה של משרד השיכון, אבל הדו"ח עצמו - - -
<סיניה נתניהו: הנחיה של משרד השיכון, אבל כאן צוין שגם המשרד שלנו חתום על הדו"ח ולכן אני לא אתחמק.
<סיניה נתניהו: אנחנו נשיב על העניין הזה.
<כרמית לובנוב: הלוגו מופיע על הדו"ח.
<סיניה נתניהו: בקשר לנושא של ייצוג נשים בכנסים, אז אני חושבת שהשר לשעבר, מר גבאי, השיב לנושא הזה וכן ביקשו נוכחות נשים באותו כנס, אבל אני חושבת שזה כבר היה הפוך על הפוך בשלב ההוא, רגע לפני שנפתח הכנס ליצור נשים משוחחות בכנס כאילוץ, אני חושבת שזה היה קצת פחות מכובד, אבל - - -
<רוני בריל: אנחנו לא - - - רגע לפני - - -
<סיניה נתניהו: לא, לא, אני אומרת רגע לפני שפנו לנשים במשרד.
<סיניה נתניהו: אבל בהחלט אני יכולה להצביע על זה שלמשל בכנס שייפתח בחודש יוני, של האגודה הישראלית לאקולוגיה וסביבה, ואני ראיתי אותך מציינת אותך ששבעת האורחים מחו"ל הם שבעה גברים ואף לא אחת נשים.
<סיניה נתניהו: אני שמתי לב לדבר הזה.
<סיניה נתניהו: זה כנס שאנחנו גם משתתפים במימונו, אבל תהליך ההצגה של המחקרים על ידי מדענים, ההליך השיפוטי הוא מאד מאד שוויוני, נעשה באופן שקוף ומצוין ויש מעורבות נשית גדולה ואת בוודאי היית בכנסים לשעבר, אבל את צודקת לגמרי שצריך לעשות - - -
<רוני בריל: המודעה הייתה צריכה להיראות אחרת.
<סיניה נתניהו: אני מסכימה איתך בהחלט ובטח לא מקובל – בטח לא בעידן הזה – שמודעות יופיעו בלשון זכר, כמו שהופיע בכנס בתחום של חקלאות ומים, של משוב או מה שלא יהיה.
<סיניה נתניהו: אז אנחנו בהחלט ערים.
<סיניה נתניהו: יש כמובן גם במשרד להגנת הסביבה, כמו בכל משרד, יועצת למנכ"ל בנושא המגדרי והיא גם החלה בפעילות שלה בחודשים האחרונים והיא ערה לנושא המגדרי.
<סיניה נתניהו: אני רוצה לתת קצת אור על היבט אחר של האקלים, ולאו דווקא להתחיל מהנושא המגדרי, אלא על נושא האקלים בכלל וההקשר של זה לאמנת האקלים ואיך זה רלבנטי לישראל ומה אנחנו יכולים לעשות גם כמדינה וגם כנשים.
<סיניה נתניהו: ואני רוצה לציין שאם אנחנו בעניין נשים, אז יכול מאד להיות שאנחנו גם יכולות להיות נשים פורצות את גבולות המדינה ולראות איך אנחנו כנשים יכולות להעביר גם מסרים לנשים במדינות מתפתחות, ששם אני חושבת הבעיה הרבה יותר גדולה.
<סיניה נתניהו: אם אנחנו מסתכלים לאורך השנים לגבי אמנת האקלים, מאז שהתחילו בעצם לפרסם את אמנת האקלים ואת כל הגרסאות שלה וגם בפרוטוקול קיאוטו יש 50 החלטות, לא פחות, 50 החלטות שעוסקות בתחום המגדר, נשים, חברה ואחריות חברתית, וזה בכמה וכמה תחומים.
<סיניה נתניהו: בנשים ובריאות, בנשים ובנייה, בנשים ואוניות ונשים וחקלאות ונשים ומים וכו' וכו'.
<סיניה נתניהו: זאת אומרת יש 50 החלטות בנושא הזה.
<סיניה נתניהו: אני לא מכירה החלטה אחת במדינת ישראל, אבל באמנת האקלים יש 50 החלטות.
<סיניה נתניהו: אז זה משהו להסתכל עליו.
<סיניה נתניהו: זו עובדה מעניינת.
<סיניה נתניהו: בשנתיים האחרונות מאז המפגש של אמנת האקלים בלימה, התבקשה קבוצה לבוא וממש לעיין בנושא של נשים ושינוי האקלים והם ישבו על המדוכה שנתיים והוציאו שני דו"חות.
<סיניה נתניהו: דו"ח אחד לשנת 2015, שעסק בנושא של פעילות להפחתת פליטות, גזי חממה וגם לנושא של העברת טכנולוגיות – זה בשנת 2015.
<סיניה נתניהו: ובשנת 2016, רק לפני שבוע, במאי 2016 הוצג הדו"ח השני או ההתעסקות השנייה הייתה לנושא של איך אנחנו נערכים לשינוי האקלים.
<סיניה נתניהו: זו עובדה קיימת, שצריך כמובן לנסות ולעצור אותה, אבל אנחנו יודעים שאנחנו צריכים להיערך לשינוי אקלים ועל זה יתמקד הדו"ח השני – מה נדרש לעשות כדי להעצים נשים וכדי להכין אותן להיערכות לשינוי האקלים וגם לראות איך בונים יכולות.
<סיניה נתניהו: אבל אני רוצה לציין שהמיקוד הוא בדרך כלל במדינות מתפתחות, שזה רוב העולם המתפתח.
<סיניה נתניהו: אני עוד לא קראתי את הדו"ח השני ומעניין אותי מאד גם לדעת אם עסקו גם בנושא של אוכלוסייה וגידול אוכלוסין וכל נושא הפריון של נשים.