GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: לא, כשאני שואלת את השאלות האלה אני שואלת אותן למקבלי ההחלטות, לא למקבלי השירות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאתם אלה שמחליטים על המדיניות, לא הצעירות שנכנסות לתכניות האלה.
עאידה תומא סלימאן: המדיניות אומרת שוויון מגדרי, לא הכנה לחיי משפחה.
עאידה תומא סלימאן: יש לנו מה לעשות בחיים חוץ מלהכין אותנו לחיי משפחה.
עאידה תומא סלימאן: גם כערביות.
ענת ברקו: לכן צריך להתחיל כמה שיותר מוקדם.
עאידה תומא סלימאן: אני מתייחסת בדיוק לנקודה הזו.
עאידה תומא סלימאן: זו היחידה לשוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות ששוויון מגדרי רק לאוכלוסייה היהודית וחיי משפחה לאוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו גישה מוטעית מיסודה וצריך לדבר על זה ונתייחס לזה יותר מאוחר.
<אושרה לרר שייב: כשהגענו לשטח עם התכניות שלנו עלה הצורך מהשטח ולכן עשינו את זה.
<אושרה לרר שייב: אבל אני אקח את מה שאת אומרת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה לשמוע שמשרד החינוך קשוב לצרכים של השטח, כי יש לי הרבה צרכים שהייתי רוצה להביא לפתחכם וארצה שתהיו קשובים אליהם והם לא קשורים בחינוך מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: אבל בנושא הספציפי הזה אני מתעקשת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שיש פה מגמה מוטעית מיסודה.
עאידה תומא סלימאן: שוויון מגדרי הוא שוויון מגדרי בכלל האוכלוסיות ואם אתם אמונים על השינוי החברתי אז לא מקבעים צרכים שנובעים מתוך תרבות מסוימת, או מתוך צורת חיים מסוימת, אלא מביאים מדיניות ברורה בשוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה, זה לא שאני לא מקבלת את כל העבודה האחרת הטובה שאתם הצגתם, אבל מאוד חשוב לי לציין את זה, כי כל פעם שאני העליתי את הנושא אמרו לי כישורי חיים.
עאידה תומא סלימאן: דיברתי על הטרדה מינית, אמרו לי כישורי חיים, דיברתי על שוויון מגדרי, אמרו לי כישורי חיים.
מירב בן ארי: תסיימי רק כדי שנעבור - - -
<אושרה לרר שייב: אני עושה את זה מהר.
<אושרה לרר שייב: תכנית 'שווה דיבור' גם פותחה לבתי ספר, שזה שעות תקן של מורים ומורות מתוך בית הספר שמעבירים, שזה שינוי שעברנו.
<קריאה: סליחה, לגבי כישורי חיים אני אבקש רשות דיבור.
עאידה תומא סלימאן: מבקשים רשות דיבור בשקט בשקט ממנהלת הישיבה פה.
<אושרה לרר שייב: זו תכנית שהיא תכנית שעובדת בתוך בתי הספר.
<אושרה לרר שייב: גם שרשרת בנות, שזו תכנית שמבוססת על חדר משלה ו-sisterhood, קבוצות בנות שחונכות בנות אחרות.
<אושרה לרר שייב: אנחנו בונים תכנית כזו גם לנערים.
<אושרה לרר שייב: כנסים גדולים שאנחנו עושים בכל רחבי הארץ, יש לנו מחר גם כנס בחורה.
<אושרה לרר שייב: בתי ספר שפונים אלינו ומבקשים תכניות ייחודיות, שנבנה יחד איתם, מיוחדות להם, אנחנו מקצים לכך משאבים.
<אושרה לרר שייב: יש לנו מסמכים שאנחנו כותבים, אנחנו שואפים שהאתר שלנו, של היחידה, יהיה מרכז ידע במגדר וחינוך.
<אושרה לרר שייב: בישראל אין היום, אני לא יודעת אם אתם יודעים, כמעט מחקרים שעוסקים במגדר וחינוך, אז אנחנו יושבות ומתרגמות ובאתר שלנו אפשר למצוא חומרים, זה יעד שלנו.
<אושרה לרר שייב: אנחנו מפתחים חומרי לימוד ייחודיים, גם חוץ מהמיינסטרים.
<אושרה לרר שייב: אנחנו חוברים לבתי ספר ולעיריות, כמו עיריית תל אביב שיושבים פה, ובאר שבע ואשדוד, לבנות תכניות ויש לנו הרבה מאוד תכניות לקידום למדעים עם שיתופי פעולה של גורמים מחוץ.
<אושרה לרר שייב: אני לא אפרט אותם כי קצרה היריעה.
<אושרה לרר שייב: אני רק מעבירה את זה ככה מהר ויסלחו לי מי שלא נתתי לו קרדיט.
מירב בן ארי: איריס מנדה בן יעקב, ממונה על חינוך למיניות ומניעת פגיעה מינית.
מירב בן ארי: זה חתיכת תפקיד ארוך.
<קריאה: וחשוב.
מירב בן ארי: מצגת על חינוך מיני, בבקשה.
<איריס מנדה בן יעקב: שלום לכולם.
<איריס מנדה בן יעקב: גם השם ארוך וגם היחידה ארוכה ותיכף תראו, יש לנו הרבה הרבה נושאים על הפרק.
<איריס מנדה בן יעקב: אני שייכת למעשה לאגף במשרד החינוך שנקרא שירות פסיכולוגי ייעוצי, שפ"י בקיצור.
<איריס מנדה בן יעקב: היחידה כוללת כישורי חיים, מניעת סמים, אח"מ ואת היחידה שלי, היחידה למיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: יש לי ביחידה מדריכים ארציים ומחוזיים ואני אספר לכם קצת על היחידה וגם על הנחות היסוד שלנו לפני שאני אצלול לתכנית כישורי חיים, שאני יודעת שאתם רוצים מאוד לשמוע עליה.
<איריס מנדה בן יעקב: אז קודם כל הנחות היסוד שלנו ביחידה זה שלסביבה תפקיד מכריע בעיצוב התנהגות בריאה, חברתית ומינית.
<איריס מנדה בן יעקב: למערכת החינוך תפקיד מרכזי בזירה חשובה זו ופה אנחנו כולנו מסכימים.
<איריס מנדה בן יעקב: חשוב שהתלמידים יכירו וידונו בתכנים של התנהגות מינית בריאה לצד העיסוק במניעת פגיעה מינית.
<איריס מנדה בן יעקב: המדיניות שלנו היא עבודה שיטתית ומתמשכת, מותאמת התפתחותית לילדים.
<איריס מנדה בן יעקב: חינוך מיני הוא חלק מתכנית חובה, מתכנית כישורי חיים, שתיכף אני אסביר בדיוק מה זה תכנית - - -
מירב בן ארי: אני רוצה להבהיר משהו, איריס.
מירב בן ארי: יש לך מצגת ארוכה, מרתקת, אין ספק, אבל את צריכה להתמקד בעיקר.
מירב בן ארי: עשתה את זה יפה חברתך, אנחנו לא צריכים כל משפט הסבר, תני לנו את המוקד, תתקדמי ושנוכל לעשות את הדיון.
<איריס מנדה בן יעקב: אין בעיה.
<איריס מנדה בן יעקב: מה שאני רוצה להגיד רק שהתכנית כישורי חיים מותאמת גם לכלל האוכלוסיות, החברה הערבית, חמ"ד וערבי, ואנחנו עוסקים בזיהוי, איתור ומניעה.
<איריס מנדה בן יעקב: מה שחשוב לי להגיד זה שאנשי החינוך הם הדמויות המשמעותיות שאמורות להעביר את השיעורים בחינוך למיניות וכמובן להיות מומחים באיתור וזיהוי ילדים שנמצאים בסיכון בכלל וגם בסיכון שקשור לפגיעות מיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: בחלק הפרואקטיבי אנחנו עוסקים בגיבוש מדיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: יש חוזרי מנכ"ל שמופצים לכל מוסדות החינוך, אנחנו מפתחים חומרים ומפיצים חומרים למערכת החינוך, אנחנו מכשירים יועצים חינוכיים ומערך השתלמויות לאנשי חינוך במטרה שהם אלה אשר יעבירו בבתי ספר את ההשתלמויות בנושא של מיניות ומניעת פגיעה.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו מסייעים למחוזות השונים לבנות ימי עיון בנושאים שונים כמו בנושאים של נטייה חד מינית ובמיניות בריאה ומה זה, ואנחנו כמובן שותפים בוועדות בין משרדיות וקידום מהלכים ממגזרים שלישיים.
מירב בן ארי: אתם מכניסים גם ארגונים אחרים שנותנים גם הם, חוץ מהכשרה שאתם עושים?
<איריס מנדה בן יעקב: כן, לגמרי, למשל חושן, איגי, כל הארגונים הלהט"בים.
<איריס מנדה בן יעקב: אני אדבר על זה ביום שלישי הבא, אבל גם הם חלק בלתי נפרד.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו כותבים איתם חומרים ויש פרקים שלמים שנכתבו יחד איתם.
<איריס מנדה בן יעקב: בעבודה הרה אקטיבית שלנו היחידה שלי נותנת מענה במקרה של פגיעה מינית בתוך מוסדות החינוך, גם כשיועצות וגם כשאנשי חינוך מכירים את חוזר מנכ"ל הם עדיין במקרים כאלה, במצבי משבר, הם זקוקים להנחיות ולעזרה ולחשיבה משותפת, אז אנחנו נותנים מענה במצבי חירום.
<איריס מנדה בן יעקב: בעקבות פגיעה מינית מתכנסת בדרך כלל ועדה בית ספרית, אנחנו שותפים בוועדה הזו.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו מלווים מקרים של פגיעות מיניות מחוץ למוסד החינוכי, מאתרים פגיעות בתוך המשפחה ובסוף ההתערבויות הרה אקטיביות אנחנו אחר כך חוזרים לבתי הספר לבנות תכנית מותאמת וחוזרים בעצם לחלק הפרו אקטיבי.
<איריס מנדה בן יעקב: מטרות, אני אחסוך מכם.
<איריס מנדה בן יעקב: השיח על מיניות, איזה נושאים זה כולל.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו מדברים על סטריאוטיפים מיניים, ופה אנחנו משתפים פעולה עם היחידה של אושרה, אנחנו מדברים על התפתחות מינית פיזית ורגשית, חיזור, אהבה, זוגיות ו - - -
מירב בן ארי: איזה כיתה ביסודי?
מירב בן ארי: מכיתה א'?
<איריס מנדה בן יעקב: כל הכיתות, מכיתה א'.
<איריס מנדה בן יעקב: היום זה מתחיל מהגן, אגב.
<אושרה לרר שייב: יש גם כישורי חיים מיוחדים במגדר לגננות.
<איריס מנדה בן יעקב: אני חילקתי את זה לפי יסודי, חטיבת ביניים ותיכון, אינטרנט ופורנוגרפיה, הטרדה מינית ופגיעה מינית, קיום יחסי מין, אמצעי מניעה, מחלות מין, היריון ולידה, זהות מינית ונטייה מינית, זוגיות ללא אלימות ויש עוד כמה חומרים שהם בתהליך כתיבה, כמו למשל להתמודד עם תופעת הזנות של קטינים.
עאידה תומא סלימאן: זה עדיין בתהליך כתיבה.
<איריס מנדה בן יעקב: זה בתהליך הטמעה.
<איריס מנדה בן יעקב: זה לוקח זמן.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שזה לא בתוך כישורי חיים.
מירב בן ארי: היא חדה היום.
<איריס מנדה בן יעקב: כן, לגמרי.
<איריס מנדה בן יעקב: מה זה התכנית כישורי חיים?
<איריס מנדה בן יעקב: כישורי חיים זה שיעור
תמר זנדברג: אני רק אוסיף לך, גם מניעת סמים זה בכישורי חיים, אוריינות פיננסית בכישורי חיים.
תמר זנדברג: יש שעה בכישורי חיים, שם כל השאר זה תושב"ע וזהות יהודית וכל השאר זה כישורי חיים.
תמר זנדברג: זה מערכת החינוך.
עאידה תומא סלימאן: זה לא היה סיכום הישיבה.
<איריס מנדה בן יעקב: לתכנית כישורי חיים יש שעה שבועית במערכת, זאת אומרת שהילדים לומדים שעה אחת כישורי חיים, זו תכנית חובה, תכנית התפתחותית רגשית.
<איריס מנדה בן יעקב: לכישורי חיים - - -
תמר זנדברג: מה שאנחנו מנסות להצביע, יש חוק פה, באינטרנט, שאומר שאם את לא משתמשת בסמיילי, אז קשה להבין את הנימה.
תמר זנדברג: אז לפרוטוקול, אנחנו לא אומרות שככה זה צריך להיות, אנחנו מצביעות על האבסורד, שכל דבר מתחומים שאנחנו רוצות להוסיף למערכת החינוך, בין אם חינוך מגדרי, אני פשוט הייתי מעורבת בשני נושאים אחרים, שזה אוריינות פיננסית, פנסיה וכו', זה דבר מאוד חשוב, ומניעת סמים ואלכוהול.
תמר זנדברג: הכול נדחק ונדחס לאותה שעה הזאת.
<איריס מנדה בן יעקב: הבנתי את הנימה שדיברת עליה, אבל אני בכל זאת בוחרת להסביר שיש שעה שבועית, שעה אחת בשבוע, זאת אומרת שסך הכול בבתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים יש 30 שיעורים בשנה.
<איריס מנדה בן יעקב: זה נכון, זה מעט, היינו רוצות יותר, אבל זה מה יש וברגע שזה מה שיש - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אני רוצה לשאול עוד שאלה, מי מעביר את השעה הזאת?
מירב בן ארי: חלק המחנכת.
עאידה תומא סלימאן: שיש לה את כל הכישורים האלה?
מירב בן ארי: יש לה כישורי חיים, בשביל זה היא מחנכת.
<איריס מנדה בן יעקב: אני תיכף אסביר.
<איריס מנדה בן יעקב: מחנכת - - -
מירב בן ארי: היא גם מביאה ארגונים מבחוץ שבשעה של כישורי החיים הם מעבירים, או שיש לה אקסטרה לארגונים?
<איריס מנדה בן יעקב: בדרך כלל כשיש נושאים נוספים זה נמצא אולי כחלק מכישורי חיים אבל זה לא בשעה הזאת.
<איריס מנדה בן יעקב: הזמנו לפה נציגים גם מבתי הספר, הם יספרו לכם איך זה עובד בשטח, אבל מה שאני רוצה לטעון, שהשיח על מיניות לא מתבצע אך ורק בשיעור כישורי חיים.
<איריס מנדה בן יעקב: אני פירטתי לכם את כל הנושאים שאנחנו ממליצים בשיעור כישורי חיים לפי גילאים להעביר.
<איריס מנדה בן יעקב: תסתכלו, אני לא אעבור, כי אין זמן.
<איריס מנדה בן יעקב: גם בנושא של פגיעה.
<איריס מנדה בן יעקב: למשל בכיתה א', התמודדות במצבי פיתוי.
<איריס מנדה בן יעקב: אלה הנושאים שנמצאים בתוך כישורי חיים ובתי ספר בוחרים מה להעביר.
<איריס מנדה בן יעקב: יש בתיכון תכניות מסוימות שנכתבו כיחידה אחת, למשל חברות וזוגיות ללא אלימות, שהתכנים שלה, שנמצאים בתוך החוברת, מדברים על חברות ואהבה, על תקשורת בקשר, על ניהול כעסים, על פרידה מקשר, על זיהוי מעגל האלימות, על נורות אדומות.
<איריס מנדה בן יעקב: כל זה נכנס ביחידה אחת בשיעור.
מירב בן ארי: גם בתיכון זה נקרא כישורי חיים וגם בתיכון זה שעה בשבוע?
<איריס מנדה בן יעקב: בתיכון זה לא שעה בשבוע, זה 15 שיעורים.
<איריס מנדה בן יעקב: זה פחות.
עאידה תומא סלימאן: האמת, אני יושבת ומקשיבה והכותרות של הנושאים, כמי שבאה מהתחום, זה מעניין, אבל אני שואלת את עצמי איך יכול להיות שמורה אחת, שהיא המחנכת, עם כל הכבוד לכלל המורות, אני לא מנסה לפגוע באף אחת, יכולה להבין איך להעביר את כל הנושאים האלה?
עאידה תומא סלימאן: איך זה?
<איריס מנדה בן יעקב: אני מסבירה.
<איריס מנדה בן יעקב: קודם כל אמרתי שאנחנו מעבירים השתלמויות ליועצות חינוכיות.
<איריס מנדה בן יעקב: יועצות חינוכיות מעבירות השתלמויות בבתי ספר בהשתלמויות המוסדיות.
<איריס מנדה בן יעקב: זאת אומרת לכל מנהל יש אוטונומיה להביא נושאים, אבל כן, המנהלים מכשירים את הצוותים שלהם להתמודד עם נושאים מורכבים.
<איריס מנדה בן יעקב: כי אם זה לא יהיה בתוך המערכת זה לא יהיה.
<איריס מנדה בן יעקב: אם יבוא גורם חוץ הוא לא זה שמלווה את התלמידים בחיי היום יום, ותיכף אני אסביר לכם למה חשוב מאוד שדווקא צוותי החינוך הם אלה שיעבירו חינוך למיניות.
עאידה תומא סלימאן: נכחתם בשיעורים פעם?
עאידה תומא סלימאן: אתן?
עאידה תומא סלימאן: לא, אני שואלת כי אני - - -
<איריס מנדה בן יעקב: אני בעברי הייתי מפקחת על ייעוץ, הייתי בשיעורים, נכחתי בשיעורים, צפיתי גם בשיעורים של יועצות וגם - - -
<אושרה לרר שייב: הייתי יועצת, מנהלת, על יסודי, יסודי.
<איריס מנדה בן יעקב: תיכף תשמעו איך זה עובד בשטח.
עאידה תומא סלימאן: אני באה מהשטח גם כן ואני יודעת מה קורה בשטח.
<איריס מנדה בן יעקב: יש שיעורים ממוקדים בכישורי חיים, אבל לא רק, יש גם במצבים שונים.
<איריס מנדה בן יעקב: אם אמרתם שיש עוד תכניות שנמצאות בתוך כישורי חיים, למשל 'יותר אלכוהול פחות אתה', זאת אומרת תכנית למניעת סמים, גם שם המיניות נכנסת.
<איריס מנדה בן יעקב: זאת אומרת זה לא שאם לא יהיו שיעורים ממוקדים על מיניות לא מדברים על מיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: גם דרך האלכוהול, זה קשור למיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: אז גם דרך זה אנחנו מדברים על מיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו מדברים על מיניות סביב אירועים אקטואליים.
<איריס מנדה בן יעקב: למשל אלנבי 40, אנחנו הוצאנו הנחיה לבתי ספר לדבר על אלנבי 40.
<איריס מנדה בן יעקב: רצח שירה בנקי, כל האירועים האלה, בתי ספר מתייחסים, זו גם התייחסות למיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו גם עוסקים במיניות בפעילות ממוקדת בעקבות נתונים.
<איריס מנדה בן יעקב: יש לנו את שאלוני אח"מ.
<איריס מנדה בן יעקב: שאלוני אח"מ זה שאלוני אקלים חינוכי מיטבי, כל שנה 1,000 בתי ספר ממלאים את השאלון הזה ובעקבות זה נבנית תכנית עבודה.
<איריס מנדה בן יעקב: יש שם גם שאלות - - -
עאידה תומא סלימאן: מה זה השאלון הזה?
<איריס מנדה בן יעקב: שאלון אח"מ זה שאלון אקלים חינוכי מיטבי שאנחנו פיתחנו ואנחנו מעבירים אותו לבתי הספר.
<איריס מנדה בן יעקב: בתי הספר לוקחים את כל הנתונים, תופרים תכנית התערבות ממוקדת לצוותים החינוכיים ולתלמידים.
מסעוד גנאים: כולל האלימות וכל הדברים האלה?
<איריס מנדה בן יעקב: כן, בדיוק, לצמצום אלימות ולפיתוח אקלים חינוכי מיטבי.
<איריס מנדה בן יעקב: יש שם גם שאלות שנוגעות להטרדות מיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: גם דרך זה אנחנו נכנסים.
<איריס מנדה בן יעקב: בתי ספר שיש אירועים חריגים כתופעה.
<איריס מנדה בן יעקב: למשל יש תופעה של הורדות מכנסיים, אנחנו רואים שזה לא אירוע אחד, זה כמה אירועים, נבנית תכנית מיוחדת לבתי הספר.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו מעבירים כל שנה ליועצות חינוכיות סקר כישורי חיים.
<איריס מנדה בן יעקב: סקר כישורי חיים, היועצות מספרות קודם כל מה הן העבירו, 97% מהיועצות שענו על הסקר דיווחו על זה שהן מעבירות כישורי חיים.
<איריס מנדה בן יעקב: יש למפקחות על הייעוץ, ונמצאות פה שתי מפקחות על הייעוץ, הן מקבלות את הנתונים ואז הן עובדות מול בית ספר במחוזות.
<איריס מנדה בן יעקב: בתי הספר, שנגיד לא מעבירים כישורי חיים, או לא מעבירים מספיק.
עאידה תומא סלימאן: יש לכם מנגנון בקרה חוץ מהדיווחים?
<איריס מנדה בן יעקב: קודם כל המפקחות על הייעוץ שנמצאות בשטח, כל מפקחת על ייעוץ אחראית על כ-100 יועצות.
עאידה תומא סלימאן: לא, אני לא ביקשתי לדעת מה - - - אני שואלת שאלה ספציפית.
<איריס מנדה בן יעקב: למה את מתכוונת?
עאידה תומא סלימאן: יש לכם מערך בקרה חוץ מלהאמין לכל הדוחות שמגיעים לידיים שלנו?
<איריס מנדה בן יעקב: אם לא נאמין לדוחות אז מה נעשה?
<איריס מנדה בן יעקב: אני לא מבינה.
עאידה תומא סלימאן: אני באמת כאילו - - - זה המנגנון היחידי?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שכל עובדי משרד החינוך או כל עובד במשרד אחר, אין כאילו יכול להיות שמדווחים לא נכון כדי להראות שעשינו את העבודה?
<איריס מנדה בן יעקב: הכול יכול להיות, אני מאמינה באנשי החינוך, אני מאמינה ביועצות שלנו.
<איריס מנדה בן יעקב: כשהיועצות מדווחות אני מאמינה בדיווחים שלהם ואנחנו בונים איתם תכנית עבודה ובמקומות שיש קושי נכנסים מדריכים ומדריכים את בתי הספר.
<איריס מנדה בן יעקב: יותר מזה, אני לא יודעת מה להגיד לך.
<איריס מנדה בן יעקב: תיכף אני אספר על איזה שהיא יוזמה וביוזמה הזאת אנחנו עושות קבוצות מיקוד, המדריכות שלי ואני, ואנחנו מדברים עם תלמידים ועם צוותים כדי להבין איפה הקושי.
<איריס מנדה בן יעקב: כדי להבין, נגיד בבתי ספר שעוסקים בזה פחות, מה הקושי ולמה הם זקוקים ואנחנו עוזרים להם להבנות תכניות.
<איריס מנדה בן יעקב: אני רוצה להמשיך שהשיח על מיניות גם מתבצע בקבוצות קטנות.
<איריס מנדה בן יעקב: נשאלה פה שאלה מה קורה עם הנערים, אז זה יכול להיות גם העצמת נערים סביב בעיות התנהגות, אבל זה תמיד מגיע איכשהו למיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: ואני רוצה לציין את שבוע מערכת החינוך וימים בינלאומיים שאנחנו מציינים אותם במערכת.
<איריס מנדה בן יעקב: שבוע מערכת החינוך, השנה למשל עסקנו בלעצור לבחור, להישמר ולשמור, זו הייתה הכותרת, והתמקדנו בפגיעות של ילדים בילדים.
<איריס מנדה בן יעקב: יש שנים שאנחנו מתמקדים בפורנוגרפיה.
<איריס מנדה בן יעקב: כל שנה אנחנו בוחרים איזה שהוא נושא.
<איריס מנדה בן יעקב: השנה שבוע המערכת לגלישה בטוחה.
<איריס מנדה בן יעקב: לוקחים 30 שניות לפני שיתוף בהפצה, עבדנו עם פרקליטים, עם עורכי דין, שנכנסו לבתי הספר ודיברו על הפצת תמונות באינטרנט.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו מציינים את היום הבינלאומי למאבק בהומופוביה, אלימות נגד נשים, יום האיידס הבינלאומי.
<איריס מנדה בן יעקב: כל זה, מה שהראיתי לכם, זה השיח על המיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: אז נכון שאנחנו מציינים את כישורי חיים, אבל זה לא רק, זה ממש לא רק.
<איריס מנדה בן יעקב: בחיי היום יום של בית ספר מורים חייבים, אם הם רוצים ואם הם לא רוצים, להתייחס למיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: זה בהפסקה וזה בשיעורים וזה באמירות כלפי ילדים.
מסעוד גנאים: אבל כל מורה מוכשר?
עליזה לביא: ראינו את זה אחרי הזמר גולן.
עליזה לביא: הייתה הוראה חד משמעית לתת מערכי שיעור וכמה מורים הורידו את הראש, לא ידעו מה לדבר, והילדים אמרו 'הם מתביישים ולא מדברים' ולא זה ולא ולא ולא.
מסעוד גנאים: לא כל מורה מוכשר ויש לו את ה - - -
עליזה לביא: אז באו המורים ואמרו 'יופי, חוזר מנכ"ל, אז מה?
עליזה לביא: אז מה לימדו אותנו, מה דיברו איתנו?
עליזה לביא: מי הכשיר אותנו?
עליזה לביא: ' עשינו הרי כמה וכמה - - -
<איריס מנדה בן יעקב: אז קודם כל יש בבתי הספר באמת יועצות חינוכיות שזה התפקיד שלהן.
עליזה לביא: את יכולה רק להגיד לנו איזה הכשרה מקבלים בנושא הזה אנשי המקצוע?
מירב בן ארי: הנה זה בדיוק מה שהיא כתבה.
<איריס מנדה בן יעקב: היועצות החינוכיות עוברות הכשרות מהיחידה שלנו וגם אנחנו נעזרים הרבה פעמים בגורמים שבאים ומסייעים לנו.
<איריס מנדה בן יעקב: היועצות החינוכיות לא מקבלות רישיון בלי שהן עוברות השתלמויות בנושא, הן חייבות, זה התנאי.
<איריס מנדה בן יעקב: המפקחות לייעוץ באות וצופות בשיעורים שהיועצות מעבירות וצופות הרבה פעמים גם במפגשים שהיועצות מעבירות לצוותי המורים.
<איריס מנדה בן יעקב: את צודקת שהכול מתחיל במורים, הכול מתחיל בצוותי החינוך.
עליזה לביא: לא חלילה שיש לי תלונות, להיפך, אני מעריכה מאוד, רק נראה משום מה שהם לא מקבלים את ההדרכה.
<איריס מנדה בן יעקב: קודם כל להגיד לא זו אמירה כוללת וזה לעשות עוול להרבה בתי ספר שעושים.
עליזה לביא: את יכולה להגיד לנו כמה - - -
<איריס מנדה בן יעקב: יכול להיות שבמקרים פרטיקולאריים זה לא נעשה עד הסוף או כמו שצריך, אבל באופן כללי זה נעשה.
<איריס מנדה בן יעקב: אני רוצה לעבור על הקשיים האוניברסאליים של להעביר תכנית במיניות ופה זה נוגע גם בדברים שאתם אומרים.
<איריס מנדה בן יעקב: יש קושי מאוד גדול של מבוגרים לשוחח על מין ומיניות.
<איריס מנדה בן יעקב: יש טאבו חברתי.
<איריס מנדה בן יעקב: כשאנחנו עושים אז באים אלינו בטענות, 'מה פתאום אתם מדברים עם הילדים ומה פתאום הילדים אומרים בשיעור מילים גסות?'
עליזה לביא: רק תגידי לנו כמה מדריכות ארציות יש ובזה אני שותקת, כי זאת התשובה, לדעתי.
<איריס מנדה בן יעקב: יש לי סך הכול, לא ארציות, ביחידה 45 ימי הדרכה.
<איריס מנדה בן יעקב: יש מקומות שהמחוזות מוסיפים לי עוד ימי הדרכה כי זה אף פעם לא מספיק.
עליזה לביא: כמה מורות מקצועיות יש - - -
עליזה לביא: תעני לי על השאלה, כמה מדריכות מקצועיות יש לך?
<איריס מנדה בן יעקב: כמה מדריכות מקצועיות?
<איריס מנדה בן יעקב: כל המדריכות ביחידה שלי מקצועיות.
עליזה לביא: כמה יש?
<איריס מנדה בן יעקב: 65.
<איריס מנדה בן יעקב: סך הכול 65.
עאידה תומא סלימאן: 65 מדריכות בתקן מלא?
<איריס מנדה בן יעקב: לא בתקן מלא.
<איריס מנדה בן יעקב: אני אמרתי, יש קושי - - -
עאידה תומא סלימאן: כמה תקנים יש?
<איריס מנדה בן יעקב: זה הולך בימים.
<איריס מנדה בן יעקב: כל המדריכות שלי, אגב, רק שתדעו, הן בעצם עובדות כיועצות בבתי ספר.
<איריס מנדה בן יעקב: הן עובדות כיועצות ויש להן יום אחד או יומיים בשבוע שהן מדריכות ביחידה והן נותנות שירותים למחוזות.
<איריס מנדה בן יעקב: 65, אבל עוד פעם, חלק מהימים זה המחוזות הקצו, זה לא של היחידה שלי, אבל אני מכשירה אותן.
עאידה תומא סלימאן: 65 ימים בשנה - - -
<איריס מנדה בן יעקב: לא, 65 ימי הדרכה.
עאידה תומא סלימאן: ימי הדרכה במה?
<איריס מנדה בן יעקב: במיניות.
עליזה לביא: גברתי, לפרוטוקול בבקשה, כמה מדריכות ארציות יש?
<אושרה לרר שייב: בשבוע.
עליזה לביא: האם זה נכון שיש לך שש מדריכות ארציות?
<איריס מנדה בן יעקב: עוד פעם, יש לי רכזות שמרכזות את האזורים השונים, לכל מחוז יש מדריכות.
<איריס מנדה בן יעקב: אני אתן לך דוגמה, למחוז מרכז יש 12 מדריכות.
<איריס מנדה בן יעקב: זאת אומרת שלכל מפקחת אנחנו משתדלים להקצות מדריכה אחת, לכל מפקחת.
<איריס מנדה בן יעקב: לכל מפקחת יש 100 יועצות, בערך.
עליזה לביא: הבנת?
<נטע ידיד: יש לך 60 ימים - - -
<איריס מנדה בן יעקב: לא הבנתם?
עליזה לביא: אני מבקשת את עזרתך, גברתי.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת, שנייה.
<נטע ידיד: 60 ימי הדרכה לחלק לחמש זה 12 משרות.
עאידה תומא סלימאן: איזה חמש?
<איריס מנדה בן יעקב: בשבוע.
<נטע ידיד: נכון, חמישה ימים בשבוע זה משרה מלאה.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני רוצה להבין דבר אחד.
עאידה תומא סלימאן: 65 ימי הדרכה, במה?
עאידה תומא סלימאן: כל השנה?
<איריס מנדה בן יעקב: זה בשבוע.
עליזה לביא: גברתי, אני מצטערת שהתפרצתי, פשוט אלה הנתונים שקיבלנו לפני שנתיים.
עליזה לביא: אני רוצה לדעת אם יש שינוי.
עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני רוצה להבין, אני לא הייתי פה.
עאידה תומא סלימאן: כל העוול שלי שאני לא הייתי פה לפני שנתיים.
<איריס מנדה בן יעקב: המדריכות שלי מפוזרות בכל הארץ, במחוזות, ויש לי 65 ימי הדרכה.
<איריס מנדה בן יעקב: חלק מהם הם שלי, זאת הקצאה שלי, וחלק מהם המחוזות הקצו, כי באמת זה צורך - - -
<נטע ידיד: לא מעסיקים מישהי במשרה מלאה.
<נטע ידיד: נגיד יכולה מדריכה להדריך יומיים בשבוע, יכולה מדריכה להדריך שלושה ימים בשבוע, יכולה מדריכה להדריך יום בשבוע.
עאידה תומא סלימאן: אז בחודש יש לך 65 ימי הדרכה?
עאידה תומא סלימאן: בחודש, בשבוע, בשנה?
עאידה תומא סלימאן: בשבוע.
עאידה תומא סלימאן: כל שבוע, תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: אני כבר חמש דקות מנסה להבין, מה קרה?
מסעוד גנאים: זה לא קל.
<איריס מנדה בן יעקב: נשאלתי פה על ימים ארציים וזה - - -
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם אתן עדיין מדברות על אותו תקציב, על אותם משאבים מלפני שנתיים.
עאידה תומא סלימאן: לא הייתה הגדלה בתקציב שלכן?
<אושרה לרר שייב: לי נוספו עוד ארבעה ימים.
עליזה לביא: אחרי מאבק.
עליזה לביא: תגידי לה איזה מאבק עשינו כדי לקבל את ארבעה הימים האלה.
עליזה לביא: תספרי לה, תשתפי אותה.
עאידה תומא סלימאן: אתן הצגתן מה אתן עושות.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאני מסכימה, יכול להיות שאני לא מסכימה, לא חשוב, זה אתן עושות.
עאידה תומא סלימאן: מה חסר לכן כדי שתעשו את העבודה כפי שאתן חושבות שצריך לעשות אותה.
<איריס מנדה בן יעקב: אז קודם כל העיסוק במיניות דורש הכשרה ממושכת וליווי של בתי הספר בנושא.
<איריס מנדה בן יעקב: זה נושא שהוא נפיץ, אין מה לעשות.
<איריס מנדה בן יעקב: גם בחברות מסוימות יש פערים, יש לנו עוד הרבה עבודה לעשות.
<איריס מנדה בן יעקב: ברגע שאנחנו נכשיר את האנשים והם - - -
עאידה תומא סלימאן: הכשרה, מה עוד?
עאידה תומא סלימאן: הכשרה באיזה סדר גודל?
עאידה תומא סלימאן: הכשרתם 750 יועצות.
עאידה תומא סלימאן: 350 זה היה עכשיו.
<איריס מנדה בן יעקב: זה ביחידה שלי.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו נחשוב מה אנחנו עוד זקוקות.
עאידה תומא סלימאן: את רוצה להגיד לי שעד עכשיו אתן לא יודעות - - -
<איריס מנדה בן יעקב: זה לא שלא ידענו.
<איריס מנדה בן יעקב: אבל אני רוצה לדבר כרגע על מה שיש כרגע ולא על מה שאין.
עאידה תומא סלימאן: את רוצה לדבר, אבל אנחנו שואלים, את צריכה לענות.
<איריס מנדה בן יעקב: אין ספק שאם יהיו לי יותר מדריכים ביחידה אז תהיה יותר - - -
עליזה לביא: אז תגידי את זה לפרוטוקול.
עליזה לביא: זה מה שחשוב, בשביל זה אנחנו יושבים פה.
<איריס מנדה בן יעקב: אין לי ספק, זה הכול משאבים.
עליזה לביא: מעט בתי ספר זוכים לעזרה המדהימה שלכם.
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו משתדלים מאוד לעבוד עם הייעוץ הבכיר.
עאידה תומא סלימאן: את סיימת?
<איריס מנדה בן יעקב: רגע, אני רוצה לראות אם יש עוד משהו שאני רוצה להגיד.
<איריס מנדה בן יעקב: טוב, אני סיימתי.
<איריס מנדה בן יעקב: הזמנו לפה גם נציגות שלנו, אנחנו מאוד רוצות שהן ידברו.
<איריס מנדה בן יעקב: נמצאת פה סוריידה, שהיא מדריכה ארצית שלי, שהיא תספר קצת, כי היא גם מרכזת את כל החברה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: היא רשומה.
<איריס מנדה בן יעקב: יופי, ויש את אמיני.
<איריס מנדה בן יעקב: דיברתי על זה שאנחנו הרבה פעמים עושים התערבויות סביב נתונים, אז אמיני תציג את המחקר של פרופ' רחל לב איצקוביץ ותספר על פרויקט במחוז צפון שהם עשו בעקבות הנתונים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניתן עכשיו לחבר כנסת ואחר כך לאורחים.
<אוחנה אמיר - הליכוד: תודה, גברתי.
<אוחנה אמיר - הליכוד: קשה לי מאוד להפריז בחשיבות של הדיון שאנחנו מקיימים כאן היום ולכן אני רוצה להודות לכן, גבירותיי, יושבות ראש הדיון הזה וליושב ראש ועדת החינוך שלא נמצא כאן, גם הוא, על קיום הדיון החשוב הזה.
<אוחנה אמיר - הליכוד: כאשר אדם לומד להכיר בערך עצמו, בין אם האדם הזה הוא אישה, בין אם האדם הזה הוא הומו או לסבית, להט"ב, טרנסים, טרנסיות, יש לנו את הסיכוי הגבוה ביותר לממש את מלוא הפוטנציאל הגלום בו.
<אוחנה אמיר - הליכוד: אבל החשיבות היא לא רק בזה, היא גם בזה, אבל גם כאשר אנחנו מסתכלים על הנתונים המבעיתים של אובדנות בקרב להט"בים אז אנחנו מבינים שיש לנו הרבה מה לעשות.
<אוחנה אמיר - הליכוד: בקרב בני נוער להט"בים שיעור האובדנות הוא פי שלושה משיעורם באוכלוסייה ולכן זה עניין של פיקוח נפש ממש.
<אוחנה אמיר - הליכוד: כאשר נער או נערה שומעים שהם בסדר מגיל כמה שיותר צעיר ושאין בכך כל פסול וכל פגם, כך בסופו של דבר אנחנו מקטינים את הסיכוי שהם יגיעו לאותו סף של ייאוש שאין דרך חזרה ושהם חשים שלעולם הם לא יזכו לאהבה ולקבלה, בעיקר קבלה חברתית.
<אוחנה אמיר - הליכוד: לכן אני רוצה לברך אתכם על העשייה.
<אוחנה אמיר - הליכוד: אני חושב שאנחנו צריכים כמערכת לסייע לכם להגביר את העשייה הזו.
<אוחנה אמיר - הליכוד: אני גם מציע לכם לפעול בשיתוף פעולה עם ארגונים כמו חושן, כמו איגי, שיש להם ניסיון ספציפי בהקשרים הללו ולהכניס אותם ליותר ויותר בתי ספר במערכת החינוך.
עאידה תומא סלימאן: כן, גם אצלנו בוועדה קיימנו דיון מיוחד בנושא הזה.
מירב בן ארי: כן, גם בוועדת החינוך.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו ממשיכות לעקוב.
<איריס מנדה בן יעקב: אני גם אספר לכם על השולחן העגול שאנחנו עושים עם כל הארגונים.
מירב בן ארי: גם בשבוע הבא, גם ישבנו בשפ"י עם איגי וחושן.
<איריס מנדה בן יעקב: כן, יש דברים שלא הזכרתי פה.
מירב בן ארי: אנחנו רוצות לשמוע, בבקשה, את חלייף ג'באלי ריהאם, מדריכת מפתח הל"ב במגזר הערבי, על הטמעת חשיבה מגדרית בתכנית הליבה החברתית ערכית בחברה הערבית.
<ריהאם חלייף ג'באלי: שלום לכולם.
<ריהאם חלייף ג'באלי: אנחנו לא השתלבנו בכישורי חיים, אנחנו השתלבנו בתכנית מפתח הל"ב.
עאידה תומא סלימאן: מי זה אנחנו?