GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רפי ביאר: למעשה בשנות ה-70 קמה הפקולטה השלישית לרפואה, מקומץ רופאי רמב"ם שהתחברו עם הטכניון, כך - - - וזה הייחוד של הרפואה והמחקר והטכנולוגיה ביחד, ייחוד מאוד ייחודי, אין את זה הרבה בעולם ובישראל בטח החיבור הזה בין הטכנולוגיה והרפואה והמדע ביחד, ללא שום ספק מוביל ברמב"ם את כל בתי החולים בארץ, בגלל החיבור החזק עם הטכניון.
<רפי ביאר: אני לא צריך להסביר לך את הרקע, את הפלורליזם התרבותי בחיפה ואני לא צריך להסביר לך את הגיאוגרפיה, שאנחנו משרתים את כל הצפון, 2 מיליון נפש, וגם מעבר לגבולות, כמו שאת יודעת.
<רפי ביאר: באים אלינו גם סורים וגם ילדים פלסטינאים מקבלים טיפול ויש לנו כל הזמן רופאים פלסטינאים שמשתלמים כאן ברמב"ם.
<רפי ביאר: כמעט כל יום יש עשרה אנשים שנמצאים כאן בפועל בהשתלמויות כאלה ואחרות, מתמחים כאן בתחומים מגוונים.
עאידה תומא סלימאן: גם מתמחים?
<רפי ביאר: כן, מתמחים.
<רפי ביאר: בנוירוכירורגיה יש לנו מתמחה, באונקולוגיה יש.
<רפי ביאר: אני לא זוכר בעל פה את כל התחומים אבל בהרבה תחומים.
<רפי ביאר: דיברנו על מספר המיטות, כ-4,600 עובדים, מעסיק גדול מאוד בצפון.
<רפי ביאר: בית החולים מאוד עמוס, הוא כל הזמן גדל, מספר הביקורים במיון עלה, הפנימיות מאושפזות תמיד יותר מהתפוסה.
<רפי ביאר: זו אחת מהבעיות של מערכת הבריאות בישראל, זה מספר מיטות קטן מדי לנפש, צריך לזכור את זה.
<רפי ביאר: האוצר מנסה להציג את זה כהישג, אבל זה למעשה צעידה אחורה, צריך להגדיל את מספר המיטות בישראל.
<רפי ביאר: אנחנו כל הזמן סופגים את זה, העומסים, יש מצבים שהמיון נתקע, אי אפשר לשחרר חולים לפנימיות.
<רפי ביאר: זו אחת הבעיות.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי בלילה אחד כזה.
<רפי ביאר: יש הרבה לילות.
<רפי ביאר: אנחנו גם בית חולים של הצפון, צריך לזכור את זה.
<רפי ביאר: אנחנו בחיפה, אבל שימי לב שרק 28% מהמטופלים שלנו מחיפה, הרוב זה מהקריות ומכל הצפון, מהסביבה כאן, בית חולים על של הצפון.
<זאהר עזאם: דווקא על השקף הזה אני יכול להגיד הרבה עליו בגלל שאני סגן הפקולטה לרפואה.
<זאהר עזאם: רמב"ם מהווה אתר הלימוד העיקרי, משהו כמו 36% מהלימוד של הכשרת הסטודנטים לרפואה מתבצע בשטח של בית חולים רמב"ם.
<זאהר עזאם: כמובן שאר בתי החולים בחיפה, עפולה, עד נתניה, תורמים את השאר, אבל המתקן העיקרי זה רמב"ם.
עאידה תומא סלימאן: 36, יותר אפילו מהדסה?
<זאהר עזאם: הדסה זו פקולטה שיש לה - - - סוהיר היא בוגרת הדסה ובית החולים העיקרי מסתובב סביב הדסה עין כרם והר הצופים.
<סוהיר אסדי: קפלן ושערי צדק.
<זאהר עזאם: פה אנחנו מדברים על עפולה בצפון, מדברים על בית החולים בצרפתי בנצרת, כרמל, בן ציון, פלימן, לניאדו בנתניה, שוהם בפרדס חנה והלל יפה.
<זאהר עזאם: אלה האתרים שנחשבים מתקני הוראה של הפקולטה לרפואה של הטכניון.
<זאהר עזאם: הייחוד של הפקולטה לרפואה, שהיא שייכת לטכניון וזה מה שפרופ' ביאר, בחזון שלו, כשהיה דיקן של הפקולטה לרפואה בסוף שנות ה-90, תחילת שנות ה-2000, שיש מעט מאוד פקולטות לרפואה בעולם ששייכות למוסד טכנולוגי כמו ה-MIT בארצות הברית.
<זאהר עזאם: פה הפקולטה היחידה ששייכת למוסד טכנולוגי בארץ זה הפקולטה לרפואה של הטכניון.
<זאהר עזאם: אז שיתוף הפעולה עם המחלקות ההנדסיות הוא מאוד גדול, שיתופי הפעולה עם מרכזי התעשייה עתירת ידע, היי טק, הוא אחד ההישגים שאנחנו מגיעים אליהם, אפילו עכשיו עם המת"מ, שכוללת גם את הפקולטה, גם רמב"ם ומרכזי ההיי טק במת"מ.
<זאהר עזאם: עם אוניברסיטת חיפה יש לנו שיתוף פעולה יפה מאוד, דרך הפקולטה למדעי הבריאות שם, ריפוי בעיסוק וסיעוד, ועכשיו גם נפתחת תכנית של מינהל מערכות בריאות, אני לא יודע אם הפורום פה יודע, אנחנו בתהליך הכשרת סטודנטים לרפואה, שהם יקבלו שני תארים כפולים, גם MD וגם master of public health שזה משהו ייחודי שיתחיל השנה בפקולטה.
<זאהר עזאם: הצד החלש שלי זה הוצאות כספיות, אז אני משאיר אתכם עם השקף הזה, אבל מה שאפשר להגיד זה שאין ספק שהמערכת הציבורית מתנהלת באופן משברי כל הזמן ובית חולים ציבורי גדול, כמו בית חולים רמב"ם שנותן שירות ל-2 מיליון איש, גם כבית חולים שלישוני, בית חולים על, אז עוד יותר אנחנו מחויבים לכל חולה לפתור כל בעיה מסובכת שעולה עם כל חולה שבא אלינו מאזור הצפון.
<זאהר עזאם: אין ספק שאנחנו בית חולים, כמי שנותן את השירות הזה, נמצא עוד יותר וסובל מהבעיה התקציבית שכל מערכת הציבורית סובלת ממנה.
<זאהר עזאם: אין ספק שבעשר השנים האחרונות בית החולים הזה גדל מהבניין הזה, מהבניין הישן, מנדלסון, למרכז לתפארת, שזה בית חולים רפפורט לילדים.
<זאהר עזאם: עוד מעט ייפתח מרכז פישמן לסרטן ועל ידו יוקם בית החולים הקרדיו וסקולרי.
<זאהר עזאם: רמב"ם הפך להיות קמפוס וזאת הודות לחזון של הנהלת בית החולים.
<זאהר עזאם: שלא יישמע שרמב"ם רק משקיע בבנייה, רמב"ם משקיע במשאב האנושי הרבה.
<זאהר עזאם: השקף הזה נפל ממש כפרי בשל בידיים שלי, רמב"ם מקדם את המחקר הרפואי על כל סוגיו, גם מחקר קליני, וכמו ששמתם לב בשקף הקודם, מה שרשום, אני אשאיר את זה לפרופ' ביאר, היה רשום בשקף על הבריאות השוטפת של בית החולים 1,250 מחקרים קליניים לפי ועדת הלסינקי לניסויים בבני אדם, שזה היקף בלתי נתפס לבית חולים.
<רפי ביאר: זה החיבור שדיברנו, החיבור הנורא חשוב כאן שיש בין רופאים, מדענים ומהנדסים, שזה הייחוד של רמב"ם עם הטכניון.
<רפי ביאר: אנחנו גאים מאוד שחתני פרס נובל הם כולם מחיפה, שניים מהקמפוס שלנו, מהקמפוס לידינו, הפקולטה לרפואה, הרשקו וצ'חנובר.
<רפי ביאר: אני הייתי אז הדיקן, מאושר ששני חתני פרס הנובל הראשונים בישראל היו - - - שלום.
<רפי ביאר: אנחנו מדברים על רמב"ם, מציגים בגדול את רמב"ם, שמי רפי ביאר, אני המנהל ואנחנו בדיוק מדברים על חתני פרס נובל בחיפה, שנמצאים כאן לידינו בטכניון.
<רפי ביאר: למעשה כל תחומי הרפואה מיוצגים חזק מאוד ברמב"ם.
<רפי ביאר: אני לא אגע בכולם, אני רק אדאיג מספר, כדי שתראו על מה מדובר.
<רפי ביאר: תחום הטראומה הוא מאוד מרכזי כאן ברמב"ם, מרכזת את הטראומה גילה היימס, היא האחות הראשית, שהיא לא נמצאת פה.
<רפי ביאר: היא גם הקימה בית ספר לטראומה, יחד עם ד"ר האני באחוס, שהוא ראש הרפואה הדחופה אצלנו.
<רפי ביאר: זה מכסה את כל הצפון, הוא גדול פי שניים מכל בית חולים אחר.
<רפי ביאר: שימו לב, זה הטראומה ברמב"ם וזה הטראומה בכל בתי החולים בישראל, פי שניים.
<רפי ביאר: אנחנו מרכז טראומה יחידי בצפון ולכן כל הפצועים מכל הסביבה, עולים על מסוק ונוחתים פה.
<רפי ביאר: הם מגיעים לבית חולים אחר, אם קשים קצת יותר מביאים אותם לפה, לכן יש לנו כזאת כמות של טראומה, לכן גם הטיפולים הנמרצים שלנו מאוד חסומים והם משאב מאוד - - - התוצאות שלנו בטראומה גם כן עולות על כל התוצאות בארץ מבחינת ההישרדות, יש כאן מדדים מאוד מדויקים כאן.
<רפי ביאר: צוות הטראומה מוביל, כמו שאמרנו, ד"ר באחוס וגילה היימס מובילים אותו.
<רפי ביאר: הכירורגיה מאוד מבוקשת ברמב"ם, המחלקה לכירורגיה היא אחת המובילות בארץ.
<רפי ביאר: יש לנו את כל תחומי הכירורגיה, הכנסנו לפני חמש שנים את הרובוט, יש לנו היום כמעט שש שנים של מצוינות ברובוטיקה והכירורגיה הולכת לרובוטיקה.
<רפי ביאר: האורולוגיה הובילה את זה, אבל הצטרפו אלינו רפואת הנשים ברובוט ועוד הרבה תחומים אחרים, וכולם לאט לאט מצטרפים.
<רפי ביאר: זו החזית של הרפואה ואנחנו מהמובילים בארץ בדבר הזה.
<רפי ביאר: ברפואה פנימית, אני חושב שגם כן מאוד עמוס, יש לנו גם מנהלות מחלקה פנימית, ד"ר איילת רז שלא נמצאת פה.
<רפי ביאר: ברמת בית חולים, עשיתי סטטיסטיקה של כמה רופאות ורופאים יש לנו, אז בדרגות של כלל בית החולים 35% רופאות.
<רפי ביאר: זה פחות או יותר המצב.
<רפי ביאר: בדרגות של ניהול מחלקות ויחידות 25%.
<רפי ביאר: כך שזה אמנם לא שווה לגברים, אבל זה לאט לאט מתקרב.
<רינה אסולין: בפקולטה כמה סטודנטיות לעומת סטודנטים?
<רפי ביאר: בפקולטה יש יותר סטודנטים, 55% הן נשים, נדמה לי.
עאידה תומא סלימאן: אפילו אני חושבת בין הסטודנטים הערבים יש יותר סטודנטיות ערביות לרפואה.
<רפי ביאר: זה בכל העולם, זה טרנד בכל העולם שהמקצוע הזה לאט לאט הופך להיות מקצוע שיותר אחוז ייצוג למגדר הנשי.
<רינה אסולין: בסיעוד, פרופ' ביאר.
<רפי ביאר: בסיעוד אתם מובילים.
עאידה תומא סלימאן: כן, אני חשבתי בדיוק על זה, שתיזהרו, זה אומר שהמשכורות יירדו עוד מעט.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, כל מקצוע שנכנסות אליו נשים מתחילים להוריד את המשכורות.
<רפי ביאר: אני לא יודע, בסיעוד האחיות מרוויחות לא רע.
<רפי ביאר: אנחנו מכירים את השכר שלהם, ואני בעד, אני מאוד בעד, אני תומך בזה.
<רפי ביאר: בכל אופן רפואה פנימית, כמו שאמרנו, מה שחסר ברפואה פנימית זה עוד מיטות.
<רפי ביאר: כך גם דרשנו מהמשרד, עוד 30 מיטות, אני מקווה שנקבל בקרוב מיטות, אבל כל תחומי הפנימית נמצאים כאן.
<רפי ביאר: ד"ר סוהיר אסדי יושבת פה, היא מנהלת הנפרולוגיה, ויש לנו עוד כמה, גם גסטרו והמטולוגיה.
<רפי ביאר: בהמטולוגיה הדברים אחרים.
<רפי ביאר: מרכז טיפול בסרטן, בית חולים שכרגע נמצא בתהליך בנייה, עוד מעט ניכנס אליו.
<רפי ביאר: אנחנו מכסים את כל הסרטן כמעט בכל צפון הארץ.
<רפי ביאר: מרכז הסרטן היחידי.
<רפי ביאר: גם שם כמות החולים הולכת ועולה כל הזמן ללא קשר לעובדה, כל הוויכוח הציבורי, יש יותר סרטן בחיפה, יש פחות סרטן בחיפה ובצפון, העובדות הן שהמספרים גדלים ואנחנו מטפלים יותר.
<רפי ביאר: יש ל זה הרבה סיבות, לא רק היארעות מקומית, גם זה שאנשים חיים יותר והם חוזרים יותר לבית החולים ולמעשה הם נמצאים אצלנו, גם גיל האוכלוסייה עולה וזה גם מעלה את האחוזים באופן כללי.
<רפי ביאר: יש לנו במוח הרבה מאוד עשייה, גם בתחום הנוירוכירורגיה, גם בתחום הנוירולוגיה, גם בתחום של הפרעות תנועה.
<רפי ביאר: אני אראה לכם דבר שעשינו כאן שהוא מדהים, בהפרעות תנועה.
<רפי ביאר: זה סיפור מעניין, זה החולה הראשון שעשינו לו פוקוס אולטרה סאונד.
<רפי ביאר: מה זה פוקוס אולטרה סאונד?
<רפי ביאר: זה תהליך שבו בקסדה מיוחדת של חברת אינסייטק פיתחה, מקרינים גרעין במוח ועושים לו אבלציה מבחוץ בלי שמרדימים את החולה ובלי שפותחים את הגולגולת.
<רפי ביאר: האינדיקציה הראשונה זה, תיכף תראו, החולה יסביר בעצמו מה הפעולה הזאת.
<רפי ביאר: זה חולה מספר אחת שעשינו לפני כבר יותר משנתיים, מאז עשינו 35 חולים.
<רפי ביאר: זו טכנולוגיה מובילה בעולם, פורצת דרך, לדעתי אנחנו המרכז הקליני היחידי הראשון בעולם, יש עוד מרכז בשווייץ, אני אראה לכם, זה ידבר בעד עצמו.
<רפי ביאר: (סרטון).
<רפי ביאר: האפקט פה הוא מדהים, אתם יכולים לראות פה מיידית, לפני ואחרי, שימו לב מה הוא כתב.
<רפי ביאר: אם תרצו אין זו אגדה.
<רפי ביאר: זה בעיקרון הטכנולוגיה הזו.
עאידה תומא סלימאן: הטכנולוגיה הזו, גם אפשר להשתמש בה לכל מיני גידולים גם?
<רפי ביאר: יכול להיות שכן, אנחנו עוד לא בדקנו את זה.
<רפי ביאר: אני יודע שיש כוונה לבדוק גם אפשרות של גידולים מסוימים, לא כל הגידולים, כי זה בינתיים לא יודע לצרוב אזורים גדולים, בינתיים הכיוון הוא לא גידולים, הכיוון הוא ממש מיקרו כירורגיות, כמו שראית, נקודה אחת במוח שהיא אחראית על הרעד ועשינו מאז 35 חולים.
<רפי ביאר: דרך אגב, באים חולים מארצות הברית ומרוסיה ומכל העולם לקבל את הטיפול פה.
<רפי ביאר: זו דוגמה של טכנולוגיה, יש הרבה דוגמאות, אני לא אגע בכולן.
<רפי ביאר: יש לנו את קרדיולוגיה, פרופ' גפשטיין מנהל הקרדיולוגיה וד"ר מירי בליך, נמצאת פה איתנו, מרכז האישה.
<רפי ביאר: טיפולים נמרצים.
<רפי ביאר: כמו שאמרתי, גם בטיפולים נמרצים יש לנו, בגלל תאונות וכירורגיות והכול ביחד, חוסר אדיר במיטות טיפול נמרץ וצורך.
<רפי ביאר: ילדים, בית חולים חדש ויפהפה שתבקרו בו, ועוד הרבה דברים אחרים, מרכז לגנטיקה, ד"ר חגית פרס מנהלת אותו, דימות מתקדם, פרופ' מרשה ג'וויט מנהלת אותו, רפואת שיניים ועוד הרבה תחומים.
<רפי ביאר: כמה נקודות שאני רוצה להדגיש.
<רפי ביאר: פרומתאוס, בית החולים הזה ממוחשב באופן מלא.
<רפי ביאר: אני חושב שזה בית החולים המוביל בישראל במחשוב, הכול ממוחשב, כולל המיון, כולל הכול.
<רפי ביאר: יש לנו אפשרות להסתכל במחשבים על כל הדברים, גם מבחינה כלכלית, גם מבחינת מדדי רפואה.
<רפי ביאר: הרבה מאוד מחקר, אני לא אכנס לכול, תאי גזע עובריים, טכנולוגיות חדשות, מגדל תגליות שאנחנו רוצים לבנות, מכון למחקר של רמב"ם בהרבה תחומים.
<רפי ביאר: בית חולים שהמחקר הוא במרכז שלו.
<רפי ביאר: זו טכנולוגיה של תאי גזע, אני לא אכנס לזה עכשיו בגלל הזמן.
<רפי ביאר: אני אתן לכם דוגמה.
<רפי ביאר: אני רוצה שתראו את זה, זו גם טכנולוגיה של גפשטיין.
<רפי ביאר: שימו לב, מה שאנחנו רואים פה זה לב של ארנבת שהוא פועם באופן ספונטני.
<רפי ביאר: זה לא לב של - - - השתילו לו גנים שהם רגישים לאור של אצות.
<רפי ביאר: גנים של אצות, שהן זוהרות, שרגישים לאור.
<רפי ביאר: זאת אומרת האצות האלה, כל פעם שיש אור הן משנות את פוטנציאל הממרבנה.
<רפי ביאר: זה הפעימות הרגילות שלו, ברגע שמאירים עליו פלאשים של אור אולטרה סגול אז הוא קוצב.
<רפי ביאר: זה רעיון חדיש, שאין כזה דבר בעולם, לקוצב ביולוגי שמבוסס על גנטיקה של תעלות.
<רפי ביאר: עבודה מדהימה.
<רפי ביאר: סיינס פיקשן, זאת אומרת לא בחולים, בינתיים רק בארנבות, אבל זה יגיע.
<רפי ביאר: אז זו דוגמה לעוד מחקר שקורה כאן וזה החוזק שלנו בחיבור עם הטכניון, כי אלה דברים שאנחנו עושים ביחד עם הטכניון, בשיתוף פעולה.
<רפי ביאר: פרופ' ישראל, מנהלת הדימות שלנו, האיזוטופי, מפתחת יחד עם - - - בשיתוף פעולה מערכות למיפוי מתקדם של הלב, שמראה גם את האנטומיה וגם איפה הלב לא מקבל דם, בכחול.
<רפי ביאר: זה אפשר לקבל היום בחמש דקות.
<רפי ביאר: יש לנו שיתופי פעולה רחבים, זה שיתוף פעולה עם ג'ונס הופקינס.
<רפי ביאר: יש לנו גם פעילות מול חממה, יש כאן חממה חדשה בחיפה, שזכתה כאן לאחרונה.
<רפי ביאר: אנחנו היינו מובילים שלה, לפני חצי שנה תפסנו את IBM ומדטרוניק ופיטנגו, אמרנו בואו נתחרה ביחד והתחרינו מול גדולי העולם והצלחנו, אנחנו היום חלק מחממה שתקום כאן בחיפה ב-1 במרץ, היא התחילה למעשה כבר וזה סיפור אדיר, כי הפוקוס שלה זה digital health, הרפואה העתידית זה digital health, החממה הזאת תקום בעשר השנים הבאות במימון ממשלתי ובעזרה של החברות האלה 40 חברות סטרט אפ בתחום ה-digital health.
<רפי ביאר: זו המשימה שלה ביחד איתנו, אנחנו כמובן המוח הרפואי סביב הסיפור הזה.
<רפי ביאר: הרבה דברים צמחו כאן בטכנולוגיה, אני לא אגיד את כולם - - - שהיום בולעים כדור והוא מצלם, זה חברה כאן שיצאה.
<רפי ביאר: ביו סנס, חברה קרדיולוגית שגם נמצאת ביקנעם ומפתחת טכנולוגיות עבור מיפוי חשמלי של הלב.
<רפי ביאר: על אינסייטק דיברנו ועוד הרבה טכנולוגיות, אני לא אכנס לכולן.
<רפי ביאר: יש לנו הרבה דברים בתחום החינוך וההכשרה, בית ספר לאחיות, בית ספר לטראומה, בית ספר למתמחים ברפואת שיניים, תכניות לימודים לכל מיני מגזרים שמפעילים את זה כאן ברמב"ם, מרכז ידע של רמב"ם, לזכרו של ד"ר ירון בראל, סגן שלי, מנתח לב ידוע שמת ברומניה מזה שסתם את העורק של הלב שלו.
עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת את זה.
<רפי ביאר: איש ש-95% מהזמן שלו בבית החולים, ואם זה היה קורה לו פה הוא היה ניצל וזה קרה לו בהרים ברומניה ושם להגיע לבית החולים - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, כתבו על זה.
<רפי ביאר: סיפור עצוב.
<רפי ביאר: עיתון שלנו, Rambam medical RMNJ, עיתון שכבר שנה חמישית שהוא מוביל, אין אף בית חולים שיש לו עיתון מדעי עולמי כמו של רמב"ם, אנחנו גאים בו, פרופ' גזל מנהל אותו.
<רפי ביאר: אני מחזיר אתכם ל-2006, כולנו היינו פה תחת התקפת טילים, זו מפת הטילים סביב רמב"ם, 60 טילים, בית בסביבה הרוס, כל הצפון סבל מזה.
<רפי ביאר: אנחנו קיבלנו פצועים קשים, טיפלנו בהם, חיילים, אזרחים, הכול ולמעשה נולדה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני עברתי באותה תקופה ניתוח אצלכם.
עאידה תומא סלימאן: בזמן המלחמה.
עאידה תומא סלימאן: הייתי חייבת לעבור ניתוח.
<רפי ביאר: אז זה מה שהסברתי לכל האנשים בממשלה אז, שחשבו שאת רמב"ם אפשר לסגור ושהחולים יכולים לחכות לאחרי המלחמה, אמרנו לא, נשארו כאן 60% מהחולים, חוץ מהפצועים וחוץ מהכול, זו הייתה המשימה של רמב"ם.
<רפי ביאר: ואז החלטנו, אי אפשר את רמב"ם להשאיר חשוף להתקפות טילים וכל תכנית האב בצורתה הנוכחית נולדה אז.
<רפי ביאר: זו תכנית האב, זה למעשה הקמפוס החדש של רמב"ם.
<רפי ביאר: מתחת יש לנו את בית החולים הממוגן, פה יש לנו מיון ממוגן, את כל זה בנו אחרי המלחמה.
<רפי ביאר: בית חולים לילדים, אתם תראו אותו שהוא בשלבים האחרונים של סיום, בית חולים לסרטן, שאמור להיות מאוכלס באמצע השנה, בית החולים למחלות לב שהוא ברמת שלד, כי אנחנו מחפשים עוד כסף עבורו, ומגדל התגליות שהוא למעשה המרכז הביו טכנולוגי שלנו, כאן יהיו חברות ההיי טק ומכוני המחקר של רמב"ם יחד עם הטכניון וזה למעשה יהיה מנוע צמיחה לכל הטכנולוגיה כאן בסביבה.
<רפי ביאר: זה עוד לא בנוי, אנחנו מתחילים כבר לגייס כסף.
<רפי ביאר: שימו לב, דצמבר 2009, אנחנו עם בור באדמה, נאבקים ברשויות הסביבה שטענו, בצדק, שאנחנו מזהמים את הים.
<רפי ביאר: אתם רואים את הזיהום של הים?
<רפי ביאר: יש אבק והדגים סובלים מהאבק הזה.
<רפי ביאר: בגלל זה עצרו אותנו, במשך חודשיים כמעט עמדנו בלי בנייה, כי הדגים קצת סבלו.
<רפי ביאר: בכל אופן התגברנו על רשויות הסביבה ועל חוסר הכסף והכול ואתם רואים, פברואר 2009, הכול מתחיל להיות בנוי.
<רפי ביאר: אלה התשתיות של בית החולים ממוגן, זה כבר מאז 2013, רק ב-2016 שימו לב שהם כבר מסוימים, זה ינואר 2014.
<רפי ביאר: אז כמו שאמרתי, בית חולים לילדים, בית חולים לסרטן, בית חולים למחלות לב, המקום של המגדל שאנחנו נבנה אותו, שהוא יהיה בגובה של הפקולטה, פחות או יותר.
<רפי ביאר: זהו, זה פחות או יותר התמונה.
<רפי ביאר: זה בית חולים הממוגן, אתם יכולים לראות איך הוא נראה, זה למעשה כרגע משמש כחניה.
<רפי ביאר: אני מקווה שלא יהיו אף פעם מלחמות, שכל המלחמות ימשיכו כמו היום, מלחמות על חניה.
<רפי ביאר: הדבר הזה מתפנה, ממצב כזה, זה אותה קובייה, שהופכת משלוש מכוניות לשמונה מיטות.
<רפי ביאר: הכול נמצא בקירות, תראו את זה.
<רפי ביאר: זה דבר שאין בעולם, זה מאוד ייחודי.
<רפי ביאר: השתמשנו בזה גם בתקופת האבולה, שלא הייתה בישראל.
<רפי ביאר: כולם היו היסטריים, בנינו כאן אוהל שאם יבואו חולה לישראל הוא יבוא לפה ולמינוס 3, אף אחד לא יידבק ממנו, אף אחד לא יחנה שם.
<רפי ביאר: בית חולים לילדים, בית חולים מדהים, אתם תראו אותו.
<רפי ביאר: בית חולים לסרטן, הוא כבר, כמו שאתם רואים, מחכה לאכלוס שלו במאי.
<רפי ביאר: קיבלנו עכשיו מהאוצר עוד 35 מיליון שקל שחסרים מתוך ה-70 שחסרים.
עאידה תומא סלימאן: כאשר נאמר בית חולים לסרטן, אני יודעת שיש מחלקות בבתי חולים שונים.
<רפי ביאר: כל המחלקות האונקולוגיות שלנו ייכנסו למבנה הזה, זה למעשה מרכז אונקולוגי.
<רפי ביאר: זה יהיה המרכז שכל חולי הסרטן יטופלו בו.
<רפי ביאר: המרכז האונקולוגי שלנו היום הוא צפוף, אחד יושב על השני, זה ממש תנאים לא תנאים וזה פשוט מיישר קו עם המרכז, עם מקומות אחרים, לטובת חולי הסרטן שלנו.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלפעמים אתם צריכים לשים חולים אונקולוגים במחלקות רגילות.
<רפי ביאר: זה כן וזה ימשיך להיות.
<רפי ביאר: אף פעם בית חולים לסרטן לא יספק מקום, הרבה מאוד מהחולים האונקולוגיים באים בגלל בעיות של זיהום, בעיות כאלה ואחרות, הם לא בהכרח צריכים טיפולים אונקולוגיים, אבל זה אין ספק שישדרג בצורה ניכרת את הטיפול בסרטן פה.
<רפי ביאר: בית חולים ללב וכלי דם זה המטרה הבאה שלנו.
<רפי ביאר: מגדל המחקר, דיברנו עליו, שגם פה יהיו חולים בסרטן, אבל זה בגלל המחקר בדוגמה הזאת.
<רפי ביאר: קרדיולוגיה, דיברנו על זה.
<רפי ביאר: בניין המחקר, יהיו בו גם מכונים למטה וגם מקומות המחקר.
<רפי ביאר: נוירוכירורגיה, לא ציינתי את זה.
<רפי ביאר: היום הדברים הכי קריטיים, בתור קרדיולוג אני יודע ש-20 שנה אנחנו מצנתרים את הלב ובכל התקף לב אנחנו מודדים את הזמן, כמה זמן מגיע חולה לחדר צנתור ואם הוא עובר את ה-90 דקות אנחנו צועקים, או על הרופא במיון שאיחר, או על הרופא בקרדיולוגיה שאיחר או על החולה שאיחר.
<רפי ביאר: בכל אופן, הדבר הזה הולך להפוך גם לטיפול בסטרוק.
<רפי ביאר: העולם משתנה, 20 שנה יותר מאוחר התעוררו הנוירולוגים, יסלחו לי, ואמרו שצריך גם לצנתר צנתורי מוח ועכשיו כולנו מתארגנים בישראל כולה, אין מספיק מצנתרי מוח.
<רפי ביאר: מצנתרי לב יש בערך 100, מצנתרי מוח יש שישה בכל הארץ, אחד מתוכם אצלנו.
עאידה תומא סלימאן: היה בחדשות, שיש רק אחד.
<רפי ביאר: זה רמב"ם.
<רפי ביאר: רמב"ם נמצא בתקופת פיתוח מאוד אינטנסיבית, כמו שאתם רואים פה, ואני אשמח לענות על שאלות וגם נלך לפי סדר היום.
<רפי ביאר: אחריי מדברת ד"ר מירי בליך.
עאידה תומא סלימאן: אני רק חייבת להגיד, בדרך כלל יש לי פחדים מלהיכנס לבתי חולים, בדרך כלל זה מדכא.
עאידה תומא סלימאן: זו פעם ראשונה שאני מגיעה לבית חולים ויש לי תקווה.
עאידה תומא סלימאן: עם כל הדברים שאתם מפתחים, עם כל החידושים, יש איזה שהיא תקווה, אפילו בלי שתהיה מחלה מסוימת, אולי באמת תמצאו פתרון, וזה מאוד מעודד, אני חייבת להגיד, זה מרשים ביותר והעבודה היא נהדרת.
עאידה תומא סלימאן: המגע שלי עם בית החולים היה יותר מההתנסות האישית ולהגיע או בעצמי כפציינטית או בליווי פציינטים, גם אמא שלי עברה פה, גם גיס שלי, ותמיד החוויה מבחינת עדיפות ומבחינת הצוות הייתה נהדרת, אבל הצפיפות והלחץ היו דברים שהפריעו.
עאידה תומא סלימאן: בוא נגיד שזו חוויה מתקנת.
<רפי ביאר: אנחנו 1,000 מיטות, בתכנית שלנו עם משרד הבריאות אנחנו אמורים לגדול, בתנאי שיתנו את התקנים, ל-1,200 מיטות.
<רפי ביאר: כל הבינוי שאתם רואים פה יאפשר לרמב"ם להיות 1,200 מיטות.
<רפי ביאר: זה ייתן רווחה.
<רפי ביאר: בתחום הספציפי שלך, מעמד האישה, אנחנו מאוד משקיעים.
<רפי ביאר: רוני גאגין הייתה האחראית על מעמד האישה, כמה שנים?
<רוני גאגין: 15.
<רפי ביאר: 15 שנים, ועכשיו עדי פכטר החליפה אותה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאנחנו קצת מעכבים את הדוקטור, אבל אצלנו בוועדה יש שני תחומים שאולי נוגעים פה לביקור שלנו, זה גם הנושא של מעמד הנשים, כצוותים בתוך בית החולים ואיך בית החולים יכול להיות סביבה שהיא מוגנת ולפחות מגנה על נשים מכל מיני הטרדות לסוגיהן ובמיוחד הטרדות מיניות, אם זה מטופלות ועם זה צוותים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עסקנו באחד מהדיונים שלנו על המטופלות, שהעידו, היה סקר שהעיד שכמה מהמטופלות עברו הטרדות מיניות, אבל גם אני מאוד מעוניינת בלדבר על רפואה מגדרית.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו העלינו את זה באחד מהדיונים, בשני דיונים כבר בוועדה, אם זה בשירותים הניתנים, האם ישנה הסתכלות מיוחדת על רפואה מגדרית והבנה והכשרות וכל מיני, אבל גם כן בשלב הכנת צוותים, האם באמת מקדישים, האם יש קורסים בפקולטה שמיוחדים לנושא של רפואה מגדרית.
עאידה תומא סלימאן: אז בשני הכיוונים האלה.
<רפי ביאר: אני לא יודע, אני לא בקי, יש קורס חשיפה בפקולטה לרפואה, אני לא יודע אם מדברים שם על רפואה מגדרית.
<רפי ביאר: אני מוכן לבדוק את זה.
<זאהר עזאם: קורס מיוחד לרפואה מגדרית אין, יש כל מיני ממשקים, אחד מהם זה קורס החשיפה ובעוד כמה מקומות, אבל משהו ייחודי עדיין לא.
<מירי בליך: מדי פעם הגיעו אלינו קבוצות בשנה רביעית, של חשיפה למערכת הרפואית, שנתתי להם כמה הרצאות בנושא של לב ומגדר.
<זאהר עזאם: אולי צריך לחשוב, הגיע הזמן באמת שאנחנו - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכן, בכלל באקדמיה באופן כללי, הגיע הזמן להכיר בכיוון הזה, כי מחקרים הראו, אפילו במחקרים על תרופות, שגוף האישה מתמודד עם התרופות באופן כללי ועד היום רוב הבדיקות של הבדיקות של התרופות נעשו על גברים והמינון ניתן לפי איך שהגברים מגיעים וזה לא תמיד היטיב עם האישה.
<רפי ביאר: אני גם אשאר לשמוע את מירי בליך, אני מציע לשמוע אותה ואם יצוצו עוד שאלות האלה שנדבר.
<מירי בליך: לא יכולה להיות פתיחה יותר טובה לכל הדברים שאמרת באמת למה שאני רוצה קצת לדבר.
<מירי בליך: אנחנו כרופאים מתייחסים למעמד האישה, מסתכלים מכיוון הרפואה, וקרדיולוגית אני אתייחס לנושא של מעמד האישה ומחלות לב, או מגדר ומחלות לב, ומה שאני ארצה לדבר זה קצת להציג את הבעיה, להראות קצת את ההבדלים בין גברים ונשים, מבחינת גורמי סיכון, מבחינת המנגנון של המחלה, מבחינת דרכי אבחון וגם הטיפול ולהביא קצת נתונים מהארץ ומהעולם.
<מירי בליך: קצת לספר על העשייה שלנו פה ברמב"ם בתחום הזה ועל התכניות שלנו לעתיד.
<מירי בליך: אז נתחיל.
<מירי בליך: כרופאים אנחנו קודם כל רוצים להציל חיים ובעצם אלה נתונים מארצות הברית שהיום מחלות לב זו הסיבה העיקרית לתמותה, גם בקרב גברים וגם בקרב נשים.
<מירי בליך: אם נסתכל גם על נתונים אחרונים מישראל, אז בארץ בשנים האחרונות חל איזה שהוא מהפך ודווקא מחלות הסרטן הן כרגע המובילות כסיבה ראשונה לתמותה, אבל עדיין אפשר לראות שגם בארץ מחלות לב הן עדיין סיבה משמעותית לתמותה, גם בקרב גברים וגם בקרב נשים.
<מירי בליך: בואו נסתכל מה קרה לתמותה הזו במשך 40 השנה האחרונות.
<מירי בליך: אני חושבת שזה שקף מאוד חשוב כהקדמה לכל הנושא של מגדר ומחלות לב.
<מירי בליך: פה אנחנו רואים את הירידה בתמותה, בכחול הגברים, מ-1979, אנחנו יכולים לראות את הגרף הכחול של הגברים שיש ירידה משמעותית, די מרשימה, בתמותה של גברים ממחלות לב.
<מירי בליך: לעומת זאת אם נסתכל על הקו האדום, שזו תמותה של נשים, שימו לב, יש לנו עלייה ואתם יכולים לראות שהפער הולך וגדל והתמותה של נשים עולה ובשנת 2000 זה מגיע לפער מאוד משמעותי ובאמת מאז אנחנו נמצאים בקו מגמה חיובי של ירידה בתמותה.
<מירי בליך: אם נסתכל על השנים היותר אחרונות, אלה נתונים מסקר ה-ACSIS, האיגוד הקרדיולוגי בישראל עושה מדי כמה שנים סקר שבו הוא מכליל את כל החולים שמגיעים עם התקף לב, שמאושפזים בכל אחת מהמחלקות של טיפול נמרץ וקרדיולוגיה בארץ, כמובן שגם אנחנו משתתפים בסקר הזה, ופה אלה נתונים מסקר ה-ACSIS.
<מירי בליך: אתם רואים, זה תמותה תוך 30 יום מהתקף לב.
<מירי בליך: בכחול אתם רואים את הגברים משנת 2000, שזה ה-ACSIS הראשון, יש ירידה בתמותה של הגברים, באדום אתם יכולים לראות את הנשים.
<מירי בליך: שימו לב עד כמה משנת 2000 תמותה של נשים אחרי התקף לב הייתה גדולה יותר.
<מירי בליך: אנחנו גם כן רואים מגמה חיובית של ירידה בתמותה, אבל עדיין, גם ב-2013, שזה סקר ה-ACSIS האחרון, עדיין תמותה של נשים יותר מפי שניים מתמותה של גברים.
עאידה תומא סלימאן: אבל הירידה היא לא משמעותית כל כך בין 2002 ל-2013.
<מירי בליך: נכון, אבל אם ניקח את כל המגמה, זו הערה נכונה, בהחלט.
<מירי בליך: משום מה ב-2013 יש טיפ טיפ עלייה.
<מירי בליך: למה זה?
<מירי בליך: האם זה איזה שהיא מודעות של נשים?
<מירי בליך: זאת עבודה שהתקשרו לנשים בריאות ושאלו אותן ממה הן חוששות שהן עלולות למות.
<מירי בליך: שימו לב שב-1997 רק שליש מהנשים חשבו שהן עלולות למות מהתקף לב.
<מירי בליך: אני רוצה להזכיר שסיכון של אישה היום למות מהתקף לב הוא פי שישה מהסיכון שלה למות מסרטן שד, למרות שהרבה נשים פה בשנים אלה ציינו דווקא את הסרטן וסרטן שד כסיבה שהן מודאגות מתמותה.
<מירי בליך: ואכן יש עלייה במודעות, ב-2005 אנחנו מדברים על אחוז קצת יותר גבוה.
<מירי בליך: אבל האם זה רק מודעות של נשים?
<מירי בליך: אולי גם קצת של רופאים.
<מירי בליך: זאת עבודה על כמה מאות גברים ונשים שפנו למיון עם כאבים בחזה.
<מירי בליך: תמיד כשיש כאבים בחזה, באבחנה מבדלת, זו יכולה להיות בעיה שקשורה בלב.
<מירי בליך: ושימו לב לכמה רופא במיון אמר שהלב זו סיבה אפשרית, כמעט 60% מהגברים, הרבה פחות לנשים.
<מירי בליך: לכמה רופא במיון שסביר להניח שזו מחלת לב, פי שלושה פחות לנשים לעומת גברים.
<מירי בליך: לכמה הרופא המליץ להמשיך לפנות לרופא לב בקופת חולים, הרבה פחות נשים, לעשות איזה שהיא בדיקה מאבחנת, כמו מבחן מאמץ או להפנות לצנתור, הרבה פחות נשים.
<מירי בליך: האם זה בגלל שאולי מחלת לב היא באמת הרבה פחות שכיחה בקרב נשים?
<מירי בליך: אז פה אנחנו יכולים לראות את השכיחות לפי הגילאים בין גברים ונשים.
<מירי בליך: זה נכון שעד גיל 55 מחלת לב שכיחה יותר בקרב גברים, העמודות הכחולות, אבל שימו לב שהחל מגיל 55 מחלת לב היא שכיחה הרבה יותר בקרב נשים מאשר גברים וככל שעולים עם הגיל אפילו הפער עוד עולה לרעת הנשים.
<מירי בליך: כמו שאמרתי, בואו נדבר קצת על גורמי סיכון, האם יש הבדלים בין גברים ונשים מבחינת גורמי סיכון.
<מירי בליך: אז האם יש הבדל בשכיחות של גורמי הסיכון, האם יש הבדל בעוצמה של גורמי הסיכון והאם יש גורמי סיכון שהם ייחודיים לנשים.
<מירי בליך: אז נתחיל מזה, יתר לחץ דם, למשל, זה גורם סיכון שכיח יותר אצל נשים, לנשים יש ב-15% יותר יתר לחץ דם וגם הוא טיפה קצת יותר קשה משל גברים.
<מירי בליך: השמנה, גורם סיכון שכיח יותר אצל נשים.