GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מירב בן ארי: למה שלא נעשה, באמת, הכשרה, משהו, אני נותנת לך רעיון כאן, לקרוא לחברים בוועדה לפחות, איזה שהיא הכשרה, מה שדיברתם פה על 'נאמני', כי למיכל יש קצת בעיה עם הנאמנים, אבל אולי אנחנו כחברים בוועדה נעבור איזה שהיא הכשרה בשביל שאנחנו נוכל להיות אותם נאמני - - -
<ציפי נחשון גליק: סביבה בטוחה.
מירב בן ארי: לכל מי ש - - -
עאידה תומא סלימאן: למי?
עאידה תומא סלימאן: לציבור הרחב?
נחמן שי: כן, גם בבית.
עאידה תומא סלימאן: אני אספר לך עוד מעט מה דעתי.
נחמן שי: האמת, יש לי כבר מספיק תארים, אני לא צריך - - -
מיכל רוזין: לא קשור לתארים.
מיכל רוזין: אנחנו חברי כנסת וחברות כנסת, המנדט שלנו זה לקדם מדיניות ציבורית, זה שחלקנו באים עם הכשרה כזאת או אחרת, היא רק יכולה להוסיף לנו ולהועיל לנו.
מיכל רוזין: המטרה של כולנו, אנחנו לא צריך להיות רופאים כדי לטפל במשרד הבריאות, אנחנו לא צריכים להיות פסיכולוגים כדי לטפל ברווחה, אנחנו לא צריכים להיות מדענים כדי לטפל בקידום המדע לכן התפקיד שלנו זה לחשוב מה נכון לחברה ואיך לקדם אותה, לא אנחנו צריכים להפוך להיות - - -
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, שיעור האזרחות נגמר.
מירב בן ארי: לא קודם כל הקשבת לה קשב רב.
מיכל רוזין: אז אני קודם כל שמחה לשמוע שגם אתן מלוות ונתמכות בצורה נכונה, כי אני חושבת שזה אחד הדברים החשובים.
מיכל רוזין: אין ספק שחסרה פה תקינה, יותר צוות מקצועי גם לשעות הערב, לשעות הלילה יכול להיות, דרך אגב, זה היה המכשול העיקרי שלנו בחלופת האשפוז באיכילוב, זו הייתה אחת הסיבות שנפלה חלופת האשפוז, כי הייתה התעקשות על צוות מקצועי גם רפואי בלילה, מכיוון שאז בדיוק יש את כל הקשיים.
מיכל רוזין: אנחנו פה ללוות, לתמוך, תציפו בפנינו באמת את הקשיים והבעיות והאתגרים, כי כשאתם אומרים שהכול נפלא, הכול נהדר, אנחנו לא יודעות איך לשפר.
מיכל רוזין: תציפו ושאנחנו נוכל רק מפה לשפר הלאה.
נחמן שי: בתור נאמן לדאגת ה - - - אני רוצה להודות על הביקור ועל התנסות כזאת מיוחדת.
נחמן שי: זה על רקע הסוציאליות של המשפחה שלי, אני עכשיו בגאווה גדולה אסביר להם כמה דברים שהם בטח למדו בבית הספר, שגם אני מבין בזה.
נחמן שי: אני עובר הכשרות, אצל אשתי גם עברתי הכשרה בטיפול בילדים, אשלים, צרכים מיוחדים, הכול, אבל זה - - - זה היה חשוב לי מאוד ללמוד, אני שמח שמדינת ישראל יודעת לעשות דברים כאלה, זה לא דבר שהולך בלי להביא אותו.
נחמן שי: תחשבו על ההשקעה העצומה שיש פה ושימת הלב הפרטנית לכל אדם ואדם.
נחמן שי: זה לא דבר של מה בכך, אין הרבה מדינות בעולם שעושות דברים כאלה.
נחמן שי: אני מקווה שאפשר יהיה גם להרחיב את זה ולהתייחס לכל אדם כעולם שלם כמו שראינו פה.
נחמן שי: אני לא בטוח ש-א' היא הדבר הכי טיפוסי, אני חושב שיש מקרים אחרים ש - - - היא אישה חזקה והיא בתוך מסלול חיים והיא גם לא אובדנית, עד כמה שהתרשמתי ויש לה יצר חיים חזק מאוד, אבל בוודאי אתם נתקלים במקרים שונים לחלוטין שצריך להרים אותם מהרצפה, כמו שאנחנו אומרים, ולסייע להם.
נחמן שי: זה שונה לחלוטין.
נחמן שי: אני אשמח לסייע בכל דרך שאני אוכל.
נחמן שי: אני מניח שכשתסיימו את המסלול פה והבית הזה יעבוד, וטוב שהוא עולה בהדרגה ולא בבת אחת מפילים עליכם הרבה, כי ככה לומדים תוך התנסות, תוכלו לפתוח בתים נוספים.
נחמן שי: זה גם יעלה הרבה כסף, אבל אני חושב שזו המחויבות שלנו כלפי הציבור הרחב וכלפי אנשים שחיים בארץ הזאת ועברו עליהם ימים ושנים קשות כאלה.
נחמן שי: החברה חייבת להם את זה, זה לא דבר של מה בכך.
נחמן שי: אז באמת תודה רבה לכולכם, ציפי וכל המשתתפים האחרים.
עאידה תומא סלימאן: תודה לחברות הכנסת וחבר הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להצטרף באמת לתודות לכם על זה שקודם כל סוף סוף אנחנו הגענו ליום הזה שנבקר בחלופה האשפוזית, זה לא מה בכך, אתן התקבלתם לעבוד, אבל אתן חייבות לדעת שזה היה פרי של הרבה מאבקים שעלו וירדו לאורך כל הדרך עד שהגענו ליום הזה שנתקבלה ההחלטה לפתוח ופתחו והתחלתם לקבל את הנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכן, אני יודעת כמה קשה להתמודד במסגרת שעדיין בתחילת דרכה.
עאידה תומא סלימאן: אתן צריכות לבנות את המודל הטיפולי שלכן, אתן צריכות לבנות גם את המודל הארגוני.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת, כשבזמנו פתחנו את המקלט הראשון לנשים ערביות והתמודדנו עם כל השאלות ואחר כך העתיקו חלק מהמודל שאנחנו פיתחנו.
עאידה תומא סלימאן: עד שפתחנו את המקלטים לא היה להם צוותים בערב במקלטים ואנחנו היינו המקלט הראשון שהחליט שצריך שיהיה צוות בשעות הלילה ולאחר מכן קיבלו את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שאתן עומדות מול דילמות מאוד קשות, גם כי אין מי לחזור ולעשות העתק-הדבק, אבל לפחות אני בטוחה שיש שיתוף פעולה עם כל הגורמים שטיפלו בעבר בנשים ועדיין מטפלים בנשים נפגעות.
עאידה תומא סלימאן: זה יעזור לכן ואני בטוחה שגם הניסיון שיש לציפי והידע שיש לציפי ידריך אתכם לאורך כל הדרך.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמח לאחר מכן לשמוע שבאמת הגעתם למצב הזה שאתן יכולות לקלוט 12 נשים, אבל אני בטוחה שצריך המון עוד בדרך, כדי להגיע למצב הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רשמתי בפניי את הדברים שעלו ואנחנו נעקוב אחריהם ואני אשמח לכל שיתוף פעולה של חברי הכנסת בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל בעניין הצוות המקצועי שקיים.
עאידה תומא סלימאן: יש לכם את הדרישה לפסיכיאטרית, יש דרישה, איך שאני מבינה, הקצאה תקציבית גם למדריכה וגם לעו"סית שאתן רוצות להוסיף לצוות הדעת.
עאידה תומא סלימאן: גם יש את הנושא של תקציב העשרה לדיירות, בעניין הפעילויות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו נפנה ישר, מיד נעשה את המגעים עם השרים השונים כדי לקבל את התוספות האלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם נפנה באופן מרוכז לקופת חולים בעניין הטיפול הרפואי.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמשרד הבריאות, אולי לפחות לעשות משהו, איזה שהוא בית חולים שיהיה בו מצב שקודם כל יקבלו באופן מיידי כשמגיעים לשם, מבחינת טיפול רפואי, שיועברו כל הטיפולים למקום, יעמידו איזה שהוא רופא בכוננות.
עאידה תומא סלימאן: לא יודעת.
עאידה תומא סלימאן: זה תמיד כאילו ש - - - לא צריך שתמיד יקפוץ רופא או שיהיה נוכח בתוך הבית בשעות הערב והלילה, אבל אם יגידו שחלק מהתורנויות של רופאים באזור פה, לא יודעת, צריך לחשוב על פתרון כזה, שאיזה שהוא רופא יהיה בתורנות למקרה שתצטרכו בבית פה.
עאידה תומא סלימאן: מול הביטוח הלאומי, כפי שאמרתי לכם, אני התחלתי את המגעים בעניין הזה והעליתי את זה בישיבה שהייתה לי עם המנכ"ל וסיכמנו שאנחנו ננסה לבדוק אופציות ופתרונות.
עאידה תומא סלימאן: אם יש למישהו רעיון איך אפשר לזרז אני אשמח לשמוע, אבל אנחנו נדון בזה יותר לעומק.
עאידה תומא סלימאן: ציפי, אני מאוד מקווה שאת זוכרת שאמרת שתעבירי לי את החומר על 14 היחידות החדשות ברשויות המקומיות ועוד שבע נוספות כדי לראות באמת את הפיזור והחלוקה שלהן.
עאידה תומא סלימאן: בעניין נשים ערביות והאפשרות להשתמש בחלופה האשפוזית, אני אשמח שנמשיך לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהחלופה במצב הקיים לא תספק מענה לנשים הערביות.
עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי לחשוב על דירה.
עאידה תומא סלימאן: בעניין הדירה, אני רוצה - - -
<ציפי נחשון גליק: את בודקת לי רשות שמוכנה להפעיל דירה, מחר אני מעבירה לך - - -
עאידה תומא סלימאן: אני בודקת, יש לי בראש עירייה אחת שאני רוצה לדבר איתם.
עאידה תומא סלימאן: בטירה, את אמרת שאת חושבת - - -
<ציפי נחשון גליק: מרכז טיפול.
עאידה תומא סלימאן: אני גם אשמח לעזור לך שם, בטירה יש לי קשר טוב עם העירייה.
עאידה תומא סלימאן: אני אציע עוד מקום לדירת המעבר, אנחנו נמשיך בקשר עם זה.
<ציפי נחשון גליק: ואם עוד רשויות צריכות מרכז כמו טירה, שיהיה קטן יותר מנצרת, אין לנו בעיה, נפתח עוד אם יידרש.
עאידה תומא סלימאן: תני לי מה קיים היום ואני אגיד לך.
עאידה תומא סלימאן: גם במיוחד שברהט יש עכשיו את כל הסיפור של המרכז הטיפולי.
<ציפי נחשון גליק: אני אומרת לך שבדרום פתחנו - - - הם לא רוצים - - - הם רוצים שהם ייסעו בבאר שבע.
עאידה תומא סלימאן: מי אמר לך את זה?
<ציפי נחשון גליק: המפקחת שלי בדקה עם הרשויות.
עאידה תומא סלימאן: המפקחת שואלת את הרשויות כאשר - - -
<ציפי נחשון גליק: את מנהל הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: יש בעיה גדולה שם בנגב, אני אספר לך אחר כך.
<ציפי נחשון גליק: אם לך יש קשר עם ראשי רשויות - - -
עאידה תומא סלימאן: הם בודקים מה נוח להם מבחינת הקשר עם הקהילה, כאשר נשים לא יכולות להגיע למקומות האלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעלה לסיור ואחר כך ניפרד לשלום.
<ביאן קבלאן: אני מברך על ביקורך כאן אצלנו בבית ג'אן, זה הביקור השני תוך יומיים.
<ביאן קבלאן: השתתפת ביום שישי באירוע שהתקיים במתנ"ס, נכון?
<היבה סלאלחה: לא.
<ביאן קבלאן: נכון, של עמותת נסיג'.
<ביאן קבלאן: היא היום נמצאת אצלנו כאן בביקור רשמי.
<ביאן קבלאן: להגיע לכאן פעמיים בשבוע, חבר כנסת, לא שמעתי על כך, מה עוד שבתקופה של יום האישה ויש לה הרבה פעילות על הראש, היא צריכה להופיע בהרבה אירועים ובהרבה מקומות, אז אנחנו מודים לך על זה שפינית זמן בשבילנו.
<ביאן קבלאן: בשמי ובשם המועצה המקומית ועמותת נסיג', היבה, שהיא יועצת ראש המועצה למעמד האישה, מזכיר המועצה, שהיא גם מנהלת כוח אדם, פדוה, יש לנו מזכיר שהיא גבר.
<ביאן קבלאן: היא אישה, אבל היא גבר.
עאידה תומא סלימאן: זה אמור להיות מחמאה?
<ביאן קבלאן: זה מחמאה.
<ביאן קבלאן: היא מזכיר הרבה שנים.
<ביאן קבלאן: אצלנו במגזר בכלל אין הרבה בתפקידים האלה, יש לנו גם מנהלת בנק, רימון, שהיא הרל"שית שלי.
<ביאן קבלאן: תיכף נכיר לך את כולם.
<ביאן קבלאן: מבחינתנו כמועצה מקומית אנחנו נותנים העדפה לנשים משתי סיבות.
<ביאן קבלאן: סיבה אחת, לתת להם הזדמנות להיות קרובים לבית.
<ביאן קבלאן: אני לא נגד יציאה מחוץ לכפר, אני בעד, אבל לתת לאישה, כי גם הבעל עובד, גם האישה, יש ילדים, אם חלילה קורה משהו אז היא זמינה, היא צריכה להיות הכי קרוב שאפשר להיות, אבל הלוואי שהיינו יכולים לתת פתרונות לכולם.
<ביאן קבלאן: במועצה המקומית מועסקים רוב מוחלט נשים, הגברים נמצאים בתפקידים שרק הכרחיים.
<ביאן קבלאן: את רואה כאן חברי מועצה, אף אישה אין מהן.
<קריאה: עדיין לא הגענו לזה, תהיה בעתיד.
עאידה תומא סלימאן: הנה אומרים לך, עדיין.
עאידה תומא סלימאן: תיזהרו.
<ביאן קבלאן: אצלנו בחברה הדרוזית יש שוויון לאישה, יש העדפות, אבל יש הגבלות, בכל זאת יש הגבלות.
<ביאן קבלאן: חלק אנחנו כמועצה עזרנו בשביל לקדם.
<ביאן קבלאן: דיברנו בצחוק אם לאישה יש רישיון נהיגה, כי יש הרבה בנות שרוצות להיות דתיות ומונע מהן רישיון הנהיגה.
<ביאן קבלאן: השייח'ים הדתיים, שאחראים, מתנים את זה, מי שרוצה להיות דתייה צריכה לוותר על רישיון הנהיגה.
<ביאן קבלאן: אני מנסה לשכנע אותם שזה - - -
<קריאה: יש לנו דוגמה פה.
<ביאן קבלאן: שזה לא צריך להפריע.
<ביאן קבלאן: חלק מבין ויש שניים שהם לא מוותרים והם משפיעים על הכלל.
<ביאן קבלאן: באופן כללי בקרב הדתיים בכלל יש הסכמה, אין מניעה.
<ביאן קבלאן: אני מכיר את זה מהשיח שאני מקיים איתם, אבל מי שמחליט, זו הבעיה, הוא צריך להשתכנע ולהבין שצריך לפתור את הסוגיה הזאת.
<ביאן קבלאן: היא מעיקה על הרבה בנות שרוצות להיות דתיות וזו זכות.
עאידה תומא סלימאן: עצם המניעה, רק אם היא רוצה לשלב, להיות דתייה וגם לנהוג?
עאידה תומא סלימאן: כלומר אישה שיש לה רישיון נהיגה והיא לא ביקשה להיות דתייה זה בסדר?
<ביאן קבלאן: אין בעיה, כן.
<אסד אדוחייה: לדתייה אסור לנהוג.
<ביאן קבלאן: יש הסכמה בשתיקה.
<ביאן קבלאן: הם לא כל כך מרוצים ואוהבים, אבל כבר התחילו להבין שאין ברירה.
<ביאן קבלאן: הבעל לא נמצא, האישה צריכה לנסוע לעבודה, צריכה לקחת את הבן שלה לקופת חולים, צריכה לעשות קניות, צריכה לעשות סידורים, כל הדברים האלה.
<ביאן קבלאן: להגיד לך שאנחנו סופר נותנים את הכול לאישה?
<ביאן קבלאן: אנחנו מועצה בהבראה, אנחנו נותנים, אבל לא נותנים את מה שצריך, אני מודה, צריך לתת יותר, אבל בשנים האחרונות, במיוחד כשהיבה נכנסה לתפקיד, תיכף היא תספר, התחלנו לעשות יותר ממה שהיה בעבר.
<ביאן קבלאן: הכוונה היא שבשנים הקרובות, השנה אנחנו נסיים את ההבראה ואז נעלה על המסלול הנכון, נתאזן, ואז אפשר לייעד יותר תקציבים.
<ביאן קבלאן: כל דבר עולה כסף, אם אין כסף אין מה לעשות, יכולים לעשות מפגש, לשתות כוס מים, אפילו לא קפה, לספר סיפורים ולהתראות.
<ביאן קבלאן: אבל לעשות משהו ממשי עולה כסף ולנשים מגיע.
<ביאן קבלאן: אמנם לגברים אין אירועים, אף אחד לא מתייחס, אנחנו מוזנחים - - -
<היבה סלאלחה: מה שאנחנו עושים מדובר גם לגברים.
<ביאן קבלאן: בסדר, אנחנו לא מקנאים.
<קריאה: הם מוזנחים 364 ימים בשנה.
עאידה תומא סלימאן: את לא צריכה להתגונן, יש להם מספיק אירועים באופן כללי.
<ביאן קבלאן: בשבוע האחרון, יום האישה הבינלאומי, עשינו שני אירועים ועוד כמה פעילויות באמצע.
<ביאן קבלאן: אלה דברים שלא היו קורים בעבר.
<ביאן קבלאן: אני מדבר על המועצה המקומית.
<ביאן קבלאן: נסיג' גם עושים יחד עם המועצה המקומית, אנחנו גם משתפים עמותות שיש להן עניין גם לעשות, אנחנו תמיד מעודדים, לא רק בקרב הנשים, גם בדברים אחרים.
<ביאן קבלאן: יש לנו עמותות פעילות מאוד, כמו נסיג', בית ג'אן - - - אופקים לעתיד, מה עוד?
עאידה תומא סלימאן: מרכז לתעסוקה.
<ביאן קבלאן: גם עושים דברים למען הנשים ולמען האוכלוסייה בכלל.
<ביאן קבלאן: אני אקריא לך את הגברים, מועין הוא סגן ראש המועצה, ענאד הוא ממלא מקום ראש המועצה, אסעד חבר מועצה - - -
<אסעד אדוחייה: חדש.
<קריאה: לא המפלגה.
עאידה תומא סלימאן: הפתיע אותי, חשבתי המפלגה חדשה, אמרתי, אמרתי וואו, יש לנו כבר חבר מועצה.
<ביאן קבלאן: סמי הוא מנהל מרכז לצעירים, לא רק זכרים, כולם, צעירים וצעירות.
<ביאן קבלאן: מהנא שיושב מולנו, מנהל מחלקת חינוך, וואפי הוא רכז ומקדם תעסוקה, אחמד נציג נסיג'.
עאידה תומא סלימאן: שם רון רומן הדובר של הוועדה לקידום מעמד האישה.
<ביאן קבלאן: אז אתם שמות לב איך נתתי העדפה, הקראנו קודם את הגברים ואחר כך את הנשים.
<ביאן קבלאן: אני מעביר את השרביט להיבא.
<ביאן קבלאן: עוד פעם ברוכים הבאים, אהלן וסהלן.
<ביאן קבלאן: אנחנו מדברים בעברית כי יש פרוטוקול, אז כל מי שרוצה לדבר ואין לה בעיה, שתדבר בעברית, יש הקלטה ויש פרוטוקול.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה קודם כל לברך על היוזמה להזמין אותנו לסיור הזה.
עאידה תומא סלימאן: בוועדה לקידום מעמד האישה ובכלל בוועדות בכנסת יש לנו הזדמנות גם לקיים את הדיונים ואנחנו מקיימים באופן שבועי בכנסת, על כל מיני נושאים שהם בטיפול בוועדה וגם לעשות סיורים בשטח, גם כדי להתקרב לציבור, לשמוע מה הבעיות, לנסות למצוא פתרונות ולהכיר, להכיר מה קיים ומה לא קיים.
עאידה תומא סלימאן: בשבילי זה פריבילגיה להיות פעמיים בשבוע בבית ג'אן, זה לא נטל, להיפך, בשמחה רבה ואני חושבת שאחד הנושאים שלקחתי על עצמי בעת שנכנסתי כיו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה, דבר שהוא גם מבחינה היסטורית, פעם ראשונה שיש אישה ערבייה שהיא יושבת ראש ועדה סטטוטורית בכנסת ובכלל, ערבי לא היה מקודם, שגבר או אישה ערבייה, חבר כנסת או חברת כנסת ערבייה יכהנו כיושבי ראש באחת הוועדות, לקחתי על עצמי שאני קודם כל אפעל קצת בצורה אחרת ממה שעשו עד היום.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד רוצה להיות קשובה לציבור, אני מאוד רוצה לשמוע מה קורה ואיך אפשר לפתח תכניות.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני הוא דווקא להקשיב לאלה שהקול שלהם לא תמיד הגיע לכנסת.
עאידה תומא סלימאן: הסיור הראשון שקיימתי היה בנגב, אחד מהסיורים.
עאידה תומא סלימאן: בוועדה אנחנו דנים גם בקבוצות ואוכלוסיות שלא תמיד הגיעו הנושאים שאכפת להם מהם והאינטרסים שלהם לא הגיעו לשולחן הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: חשוב לי שהם יגיעו.
עאידה תומא סלימאן: היום, נכון שזה סיור, אבל זה כמעט כמו ישיבה בוועדה, הכול מוקלט, זה ייכנס לפרוטוקולים של הכנסת וגם נוכל אחר כך ללמוד מה הנושאים העיקריים כדי שנוכל לקדם אותם.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהרבה פעמים הסיורים לוקחים צד של היכרות מה קיים, אבל אני מאוד הייתי רוצה לשמוע מה לא קיים ואתם רוצים את עזרתנו שיהיה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר לשמוע גם על איך אפשר שאנחנו, אלה שיושבים בכנסת, יכולים לעזור לפתח ולכוון בתוך האוכלוסייה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד שנכון, באופן כללי נשים רוצות לעבוד ליד הבית למרות שהם לפעמים משתמשים בזה ככלי ניגוח נגד הנשים הערביות, כאילו אומרים שהן לא מוצאות עבודה כי הן לא רוצות לעבוד מחוץ לכפר ומשתמשים בסקרים ששואלים את הנשים בצורה כזו.
עאידה תומא סלימאן: אני טוענת שאם תשאלו גם גברים ערבים וגם גברים יהודים, אם ישאלו אותם בסקר 'היית רוצה לעבוד ליד הבית או היית רוצה לעבוד במרחק שעתיים', הוא יגיד 'אני רוצה לעבוד ליד הבית', זה הכי טבעי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר כשזה מגיע לנשים ערביות אומרים לנו שאחוז הנשים הערביות שיוצאות לעבוד הוא דל כי הן לא רוצות לעבוד מחוץ.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכולם, אם זה היה קיים, היינו רוצים לעבוד ליד הבית.
עאידה תומא סלימאן: ואני מאוד שמחה לראות שאתם נותנים מקומות עבודה לנשים כדי לעזור להשתלב.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת מה צורת התחבורה הציבורית בכפר - - -
<ביאן קבלאן: יש פנימית ויש חיצונית.
<וואפי חמוד: אין מספיק.
<קריאה: משמונה וחצי עד ארבע אין כלום.
עאידה תומא סלימאן: אין מספיק.
<וואפי חמוד: לאט לאט מתחילים.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את ריאן ואלפנאר, אני יודעת מה סוג העבודה שהם עושים, אבל אשמח, אתם תחליטו, אני אורחת פה, למרות שזה פרוטוקול וישיבה - - - אשמח לשמוע מה המצב.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהרבה נשים, בכל מקום במועצות המקומיות אחוז הנשים שעובדות הוא הרבה יותר גבוה מהגברים, אבל השאלה בעמדות קבלת החלטות, כלומר ראשי מחלקות וזה והעובדות הבכירות בתוך המועצה, מה קיים.
עאידה תומא סלימאן: האם יש לכם משהו ספציפי להציע שאנחנו נעבוד עליו?
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לבשר בשורה אחת, שאני לא יכולה להתאפק, כל מקום בשבועיים האחרונים שאני מופיעה בו אני מדברת על זה, הצלחתי לאחרונה לקבל אישור על תכנית שבניתי, קיבלתי אישור ממשרד האוצר על 25 מיליון שקל לחמש השנים הבאות כדי להכניס את היועצות לקידום מעמד האישה המקומיות באוכלוסייה הערבית הכללית בתקן, תלוי באחוז הנשים בכל כפר, כלומר לפעמים זה חצי תקן, לפעמים זה תקן, תלוי במספר, כולל תקציב פעולה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מכירים את הבעייתיות הקיימת מבחינת תקצוב המועצות המקומיות, אני הבנתי שאתם בתכנית הבראה עכשיו, ראש המועצה הזכיר, זה יאפשר לתכנן פעילויות לנשים בלי לחשוב מאה אלף פעמים כי זה בא על חשבון כאילו משהו אחר.
עאידה תומא סלימאן: זה יעזור.
עאידה תומא סלימאן: הקול הקורא ייצא בקרוב, אני אודיע לכם כשזה ייצא ואז תוכלו להשתלב בתכנית הזו.
<ביאן קבלאן: ענית לי בלי לשאול.
עאידה תומא סלימאן: לפני שנכנסתי לכנסת הייתי מנכ"לית נשים נגד אלימות והיבה עברה אצלנו תכנית הכשרה והבטחתי, אני בדיוק העברתי את התכנית ליועצות ואז נבחרתי בפריימריז בתוך המפלגה והצטרכתי לקטוע באמצע ולא להמשיך את התכנית, אבל הבטחתי ליועצות שאת הבעיה של היועצות אני לוקחת איתי לכנסת והנה, עובדה.
<ביאן קבלאן: 25 מיליון זה ארצי, לחמש שנים?
עאידה תומא סלימאן: ארצי לחמש שנים, אבל רק לאוכלוסייה הערבית, כלומר לא כוללים את המועצות המקומיות היהודיות.
<ביאן קבלאן: גם עדיין לא הרבה.
עאידה תומא סלימאן: 5 מיליון בשנה נוכל לכסות 30 כפרים בשנתיים הראשונות ואת השאר בשנים שלאחריהן.
<פדוה דבור: אבל אני רוצה לציין שאנחנו מהרשויות המעטות שיש לנו יועצת לקידום מעמד האישה בתקן במשרה, חצי משרה, למרות שאמרו לנו אז להעסיק ברבע משרה, ויש לה תקציב.
<פדוה דבור: נכון, הוא מעט מאוד מאוד מאוד יחסית אבל מהמועצות שממש - - - אין הרבה רשויות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, ברשויות הערביות יש ארבע יועצות כאלה שהן עם תקן.
עאידה תומא סלימאן: אתם אחד מהם.
עאידה תומא סלימאן: אז אתם יכולים לגשת לעניין תקציב הפעולה.
<מהנא טאפש: אפשר לציין שיש לנו יועצת פעילה מאוד, שבשנתיים האחרונות היא הציפה אותנו.
עאידה תומא סלימאן: השאלה אם זה הצפה או זה נותן תוצאות ופירות טובים?
<מהנא טאפש: הצפה במובן החיובי.
<היבה סלאלחה: לפני שנמשיך הזאר תציג את עמותת נסיג', בבקשה.
<הזאר זידאן: (ערבית).
<הזאר זידאן: אני דיברתי על עמותת נסיג' בכללי, שהיא עמותה התנדבותית שהוקמה לפני כמה שנים והמטרה החשובה ביותר שלה היא חיזוק הקשרים החברתיים, דרך פעילויות חינוכיות ותרבותיות, כאשר הפוקוס הוא על קבוצות חלשות בחברה.
<הזאר זידאן: בנוסף לזה הנושא של האישה הוא מאוד חשוב לעמותה, לכן כל שנה אנחנו עושים בחודש האישה פעילויות לנשים בכפר.
<הזאר זידאן: השנה אנחנו התכבדנו להזמין אותך והופעת אצלנו הפעילות, זה היה מבורך מאוד.
<הזאר זידאן: אנחנו מאוד מודים לך שהגעת אז ושאת מגיעה היום, אנחנו כולנו תקווה, אנחנו יודעים שאת עושה את הכול כדי לחזק את מעמד האישה.
<היבה סלאלחה: נשאיר את תערוכת התמונות לסוף, לפני שנצא לסיור במפעל.
<היבה סלאלחה: אז אפשר להתחיל את הדיון.
<היבה סלאלחה: את רוצה לשאול משהו ספציפי?
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח קודם לשמוע קצת על המצב באופן כללי.
עאידה תומא סלימאן: אם כבר אז בנושא תעסוקה אפשר להתחיל, אפשר אחר כך לנושא החינוך ולנושא הרווחה באופן כללי בכפר.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שבדרך כלל מתייחסים לוועדה לקידום מעמד האישה כאילו מביאים בפניה רק את הנושאים שקשורים באופן ישיר לנשים, אני חושבת שאם לא משנים את המצב בכלל בכפר ואפילו שיש בעיות שנראות שלא קשורות ישר לעניין הנשים אני פה כדי לשמוע.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי שנציף אותן, ענייני תחבורה, עניינים שקשורים לסביבה, כל נושא שאתם חושבים שאנחנו כחברי כנסת יכולים לעזור, אשמח גם לשמוע.
<ג'יהאן שיהאן: אני אחראית גיוס באלפנאר.
<ג'יהאן שיהאן: כל הכבוד שאני נמצאת פה, תודה על ההזמנה.
<ג'יהאן שיהאן: אנחנו נפגשנו במרכז ריאן.
<ג'יהאן שיהאן: מי שלא מכיר את אלפנאר, היא חברה שהוקמה על מנת לקדם ולבטח ולהעצים את כוח העבודה בתוך החברה הערבית ומה שמייחד אותה, שיש לנו צוות של קשרי מעסיקים שהם פונים למעסיקים על מנת לעודד אותם שתהיה העצמה ושיתוף פעולה עם כוח העבודה הערבי בין המעסיקים עצמם.
<ג'יהאן שיהאן: אני לא ארחיב לגבי ריאן ולגבי אלפנאר, אני רוצה להתמקד יותר במה שאין לנו.
<ג'יהאן שיהאן: החיים לא ורודים, במיוחד בבית ג'אן.
<ג'יהאן שיהאן: אני אדבר יותר על החסמים ועל האתגרים בפני כל אישה שאמורה לצאת לעבוד.
<ג'יהאן שיהאן: לשמחתי הרבה יש לנו אחוז נשים מאוד גבוה יחסית לחברה הערבית שהן אקדמאיות והן מסיימות י"ב בציונים לא מפתיעים, כי יש לנו צוות חינוכי טוב, אבל ציונים כל כך שיכולים להיות גאווה לחברה הדרוזית והערבית בכלל.
<ג'יהאן שיהאן: אני אתמקד יותר במה שאני חווה היום כיכול להיות אתגר גדול לאישה אפילו עם השכלה, או בלי השכלה, עם הכשרה או בלי הכשרה לצאת לעבודה.
<ג'יהאן שיהאן: אל"ף, אני אתחיל מהמשפחתונים.
<ג'יהאן שיהאן: היום יש לי אתגר גדול, כאישה שבעלה עובד בזרועות הביטחון והוא לא נמצא בבית, אין לי מי שיעזור לי לשחרר את הילדים ברגע שאני יוצאת ליום עבודה מוקדם חוץ מאמא.
<ג'יהאן שיהאן: לפחות הייתי מצפה לאישור של משרד הכלכלה לפתוח את המשפחתונים בשעה רבע לשבע, שאנחנו נצליח להביא את הילדים שלנו ואני אתייצב בשפרעם, או בטמרה או בטירה בשמונה.
<ג'יהאן שיהאן: לא לחכות עד רבע לשמונה, שאני אהיה צריכה להסיע את הילד שלי עד שם, שהגננת תאשר לי שאוקיי, זו השעה הרלוונטית.
<ג'יהאן שיהאן: זה אחד החסמים הכי גדולים.
<ג'יהאן שיהאן: אין לנו אזורי תעשייה, אזור התעשייה הכי קרוב זה תפן, זה משגב וכרמיאל.
<ג'יהאן שיהאן: אפילו העבודה הכי זמינה, שמאפשרת גמישות לאמהות טריות, שזה שירות לקוחות, מחייבים אותנו להגיע לפני שמונה לעבודה.
<ג'יהאן שיהאן: אני חושבת שאחד האתגרים זה לפתוח את המשפחתונים לפני שעה שבע וחצי ולאפשר עד שעה חמש.
<ג'יהאן שיהאן: יום עבודה מסתיים בארבע, אני רצה, או מתחננת למעסיק שלי שאני אשתחרר בשלוש על מנת להגיע בשעה ארבע לבית ג'אן ולאסוף את הילד שלי.
<ג'יהאן שיהאן: זה אחד האתגרים שכן מאפשר לנשים לצאת לעבודה למשרה מלאה.
<ג'יהאן שיהאן: דבר שני זה עניין התרבות.
<ג'יהאן שיהאן: התרבות איך לקלוט עובדת ואיך לחנך עובדת, איך להיות עם מסוגלות תעסוקתית.
<ג'יהאן שיהאן: אני חושבת שאחד הדברים שחייבים להכניס לבתי ספר תיכון ולא הכול עברית, אנגלית וערבית, אלא מה שנקרא הכנה לעולם העבודה.
<ג'יהאן שיהאן: שיהיה להם שעה שבועית איך להתאקלם, איך להסתגל במקומות כאלה, מה החשיבות של העבודה ומה ההשלכות.
<ג'יהאן שיהאן: חוסר ברשת חברתית.
<ג'יהאן שיהאן: אין לנו רשת חברתית שמאפשרת לנו לצאת לעבוד, למה?
<ג'יהאן שיהאן: כי כל תפקידי המפתח בחברות, בארגונים, בסביבה, הם בפיקוח של העובד היהודי.
<ג'יהאן שיהאן: אין לנו אנשי מפתח שיכולים להגיד 'וואו, אני יכול לגייס עשרה מבית ג'אן, להביא אותם לארגון הזה'.
<ג'יהאן שיהאן: יש לעודד את המעסיקים להכניס אנשי מפתח דוברי השפה הערבית.
<ג'יהאן שיהאן: עוד משהו שאני חייבת להגיד, זה לא עולם העבודה, זה אנחנו.
<ג'יהאן שיהאן: חוסר אמון במערכת התעסוקתית בישראל.
<ג'יהאן שיהאן: כל הזמן אנחנו אומרים 'הם לא יקבלו אותי', 'הם לא יעשו את זה', הם לא זה, אנחנו לא מאמינים בהם ואין אמונה בעצמנו.
<ג'יהאן שיהאן: אני חושבת שאחד הדברים שאנחנו יכולים, בעזרת האנשים שנמצאים כאן, לעשות שינוי תפיסתי לאיך כן אני יכולה.
<ג'יהאן שיהאן: זה לא רק האישה, זה גם הבעל, להאמין שכן אשתו יכולה.
<ג'יהאן שיהאן: להאמין שזה לא בעיה אם תהיה שותף באיך לסדר את הילדים.
<ג'יהאן שיהאן: זה אני מבקשת שיהיה שיתוף פעולה למשפחה שלמה, איך לקדם, כי בסופו של דבר אם אמא עובדת זה משליך הרבה על המשפחה.
<ג'יהאן שיהאן: אני חושבת שאחד האתגרים זה לעשות את זה ברמת משפחה, כזוג.
עאידה תומא סלימאן: שאלה, מישהו יודע מה אחוז הנשים העובדות בבית ג 'אן?
<וואפי חמוד: 30%.
עאידה תומא סלימאן: זה האחוז הכללי במדינה של הנשים הערביות, אבל גם בבית ג'אן זה המצב?
<וואפי חמוד: אני וואפי, אני מקדם תעסוקה.
<וואפי חמוד: אני החלפתי את ג'יהאן בתפקיד, אני אשלים עוד כמה דברים.
<וואפי חמוד: בגדול אחוז ממש מדויק אין לנו כי יש לנו פה ענן כזה אפור, כי יש הרבה תעסוקה בלתי חוקית, אז אנחנו לא יכולים להגיד אחוז מדויק, אנחנו דומים באחוז הכללי ל - - -
<ביאן קבלאן: מה זאת אומרת תעסוקה בלתי חוקית?
<וואפי חמוד: בשחור - - -
<ביאן קבלאן: לא בלתי חוקית.
עאידה תומא סלימאן: השאלה באיזה סוג של עבודות.
<וואפי חמוד: העסקים בכפר, אני לא יוצא פה נגד העסקים בכפר או משהו, שלא תבינו אותי לא נכון, אני לא תמ"ת ולא פיקוח, אבל אני יכול להגיד, אם בחורה מגיעה אליי ואני מחפש לה עבודה אני לא אחפש לה בחנות שמשלמת לה 16 שקל לשעה.
<וואפי חמוד: אז מבחינת אחוז העובדות בשוק התעסוקה הדרוזיות מדובר על 30% בשוק העבודה.
<וואפי חמוד: אז אם אנחנו מסתכלים בין 65% ל-70% מובטלות, - - - אז המצב הוא קשה.
<וואפי חמוד: אני אמשיך מאיפה שג'יהאן עזרה.
עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי להשתמש במושג של תעסוקה לא מדווחת, לא לא-חוקית.
<וואפי חמוד: פוגענית יותר.
עאידה תומא סלימאן: זה גם פוגענית.
עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר העובדות האלה לא מקבלות, לא פנסיה, לא תגמולים, לא ימי חופש, לא כלום.
<ג'יהאן שיהאן: רציתי להעלות את זה, אבל אני לא יודעת עד כמה ראשי המועצה יאהבו את זה, כי זה בסופו של דבר פיקוח המועצה לאפשר לעסקים בינוניים וקטנים לשלם - - -
עאידה תומא סלימאן: זה בפיקוח משרד הכלכלה, זה לא - - -
<ג'יהאן שיהאן: זה גם בפיקוח משרד הכלכלה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא באחריות של הרשויות המקומיות.
<ביאן קבלאן: אני אחראי על רישיון עסק, לא על - - -
<ג'יהאן שיהאן: רישיון עסק.
<וואפי חמוד: בגדול ריאן, אנחנו חלק מהפתרון, אנחנו לא באנו - - -
עאידה תומא סלימאן: אתם לא אכיפה.
<וואפי חמוד: לא מציפים את הבעיות אלא עושים, אנחנו פרו אקטיביים, אנחנו מנסים כל הזמן לפתור בעיות.
<וואפי חמוד: אפילו אצלנו יש העדפה לנשים.
<וואפי חמוד: אנחנו צריכים לקלוט בתכנית שלנו 70% נשים מאשר גברים, אבל אנחנו גם כן עוזרים לגברים שמגיעים אלינו בחיפוש עבודה.
עאידה תומא סלימאן: אבל עוד לא הגעתם ל-70%.
<וואפי חמוד: מרכז אחד לא מספיק לכל הכפר, אז מצדי שמשרד הכלכלה יפתח מרכז פה, כי הכפר הכי פרו אקטיבי מבחינת התכנית הוא בית ג'אן.
<וואפי חמוד: הכפר הכי הרבה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אני לא התכוונתי למרכז שלכם, אמרתי באופן כלכלי.
עאידה תומא סלימאן: משרד הכלכלה לא עמד ביעדים שלו.
<וואפי חמוד: נכון.
<וואפי חמוד: אז מבחינת עוד חסמים שאנחנו מדברים עליהם, החסם של התחבורה הציבורית.
<וואפי חמוד: הביג בכרמל יכול לקלוט הרבה עובדות, אבל האוטובוס האחרון שיוצא מהביג זה תשע, כל החנויות נסגרות בעשר בלילה.