GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חאלד אזברגה: אלה דברים שהם מרגישים אותם, גם ברמה של נתונים אבל גם ברמה של מפגשים עם הפונות בתוך השטח ועם העובדים בתוך המחלקות.
מאיר כהן: גבירתי, אני חייב לציין בסיפוק שאת התכנית היחידה ש 30% מתקציבה הוקצה למיגזר הערבי.
עאידה תומא סלימאן: טוב, כאשר חושבים על אחוז העוני במיגזר הערבי ואחוז הערבים מתוך העניים במדינת ישראל, יוצא שעשיתם קצת.
מאיר כהן: ובכל זאת עשינו ונתנו 50% יותר מאשר לישובים אחרים, 50%.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל - - -
<מרים בן עטר: לציין גם כן שבשנה האחרונה הועברו לרשויות הבדואיות כשלושים מיליון שקל כספי ממשלה, כספים ייחודיים שנועדו לפיתוח של המחלקות לשירותים חברתיים, ולפיתוח פעילויות כפי שכל מחלקה חשבה לנכון לעשות, בהתאם לאופי האוכלוסייה שלה, כדי לשפר ולקדם את האוכלוסייה ואת התושבים.
עאידה תומא סלימאן: אהבתי את המונח 'כסף ממשלתי'.
עאידה תומא סלימאן: זה תפקידה של הממשלה, לתת תקציבים.
<מרים בן עטר: זה כסף ייחודי שהגיע לדרום.
עאידה תומא סלימאן: למשרדים שונים שלה.
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת 'כסף ממשלתי'?
<מרים בן עטר: אלה לכספים מיוחדים.
<מרים בן עטר: אני רוצה להגיד שבשונה מן הכספים שמועברים לרשויות, אלה כספים שהועברו ישירות לרשויות ללא תיווך של תכניות.
<מרים בן עטר: התכניות נקבעו על ידי הרשויות עצמן - - -
<מרים בן עטר: לא לפי מודל סגור - - -
עאידה תומא סלימאן: בואו, בואו נתמקד בנושא של שירותי רווחה לנשים.
עאידה תומא סלימאן: נכון שהפריסה הכללית נותנת קצת תמונה על מה באמת, כמה השירותים הם נגישים לנשים.
עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו לא קיבלתי תשובה על – המשאיות, קראת להן, חבר הכנסת כהן?
עאידה תומא סלימאן: המשאיות, באיזו תכיפות הן מגיעות?
עאידה תומא סלימאן: כי בעיניי, אני מכירה את המצב, נשים בדואיות, ערביות בדואיות, לא יכולות להגיע לקבל את השירות בדרך כלל כי אין תחבורה ציבורית מן הכפרים הלא מוכרים, ואני מתחננת עכשיו שרק ישימו תחנת אוטובוס בכניסה לכפר, לא שייכנסו לכפר, שישימו תחנה ועדיין אין אישור לדבר כזה, אז אם המשאית הזו לא תגיע לתוך הכפר, ויש עוד הערות על איך היא מגיעה והאם אפשר שהאישה מול כל הכפר תעלה על המשאית הזו ותקבל את השירות, כל כמה זמן הם מגיעים?
עאידה תומא סלימאן: מי בכלל נמצא בתוך המשאית?
עאידה תומא סלימאן: עוד לא קיבלתי תשובות ואני מאוד מבקשת, קצר ולעניין.
עאידה תומא סלימאן: כמה פעמים מגיעה?
עאידה תומא סלימאן: באיזו תכיפות?
<מרים בן עטר: אם מותר לי לתקן פה משהו שנאמר.
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, אפשר לענות לי?
<מרים בן עטר: שניה, בקשר לשאלה שלך.
<מרים בן עטר: יש משאית כרגע אחת שפועלת, בנווה מדבר, אני לא יודעת את התדירות שבה היא יוצאת לשטח, השנייה, באל קאסום בתהליך של משהו טכני, של הכשרה, - - -
נחמן שי: הכשרה, שילוב.
<מרים בן עטר: יש מפרט מאוד קפדני שצריך לעבור אותו.
<מרים בן עטר: אבל אין לנו את הנתונים פה על התדירות של ההגעה לשטח אבל, אני חוזרת על כך ש - - -
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם, שניה, אז בעצם, יש משאית אחת שאתם לא יודעים באיזו תכיפות היא מגיעה לכפרים.
<מרים בן עטר: אני לא יודעת אם היא בכלל - - -
עאידה תומא סלימאן: אם בכלל?
<חגי מויאל: חברת הכנסת עאידה, למחלקות של הפזורה הבדואית יש שנים רבות רכבים לתנועה - - -
<מרים בן עטר: של 4×4.
<חגי מויאל: הרכבים האלה מביאים את העובדים הסוציאליים לתוך הפזורה הבדואית בכל נקודה גיאוגרפית שקיימת בנגב.
טלב אבו עראר: השאלה באיזו תדירות.
<חגי מויאל: התדירות, מדובר לפי הצרכים - - -
מיכל רוזין: יש לחץ של עובדים סוציאליים, הרי אנחנו מכירים את זה בכל רחבי הארץ, לא רק בדרום, ולכן השאלה האם יש - - -
<מרים בן עטר: יש ארבעה ג'יפים - - -
מיכל רוזין: שמגיעים או רק במקרי חירום?
<חגי מויאל: לא, לא.
<מרים בן עטר: לא, לא.
<מרים בן עטר: באופן שוטף.
<מרים בן עטר: - - -
עאידה תומא סלימאן: , שניה, שניה, שניה.
<מרים בן עטר: במחקרי חירום - - -
עאידה תומא סלימאן: שניה, שניה, לפני דקה, לפני דקה לא היה מידע מתי ובאיזו תכיפות מגיעים, עכשיו זה "שוטף".
עאידה תומא סלימאן: בואו נסכם, כנראה, אני לא שמעתי תשובה עד עכשיו.
<מרים בן עטר: גבירתי, אם מותר לי לציין.
<מרים בן עטר: כשאני אומרת "באופן שוטף" זה לפי תכנית שנקבעת על ידי המחלקות עצמן.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני לא מתערבת לכם בעבודה, אם יש תכנית אז אתם, סליחה, אם יש תכנית, אני לא מתערבת בשאלות איך קובעים ובאיזו תדירות.
עאידה תומא סלימאן: אני פשוט שואלת, התכנית הזאת, באיזו תכיפות אתם מגיעים ואין לכם תשובה.
<חגי מויאל: אפשר לתת תשובה תוך פרק זמן מוגדר.
<מרים בן עטר: אנחנו נספק.
עאידה תומא סלימאן: אל תדאג, אני אגיד לזה.
<מרים בן עטר: אנחנו נספק את התשובה גבירתי.
<חאלד אזברגה: גבירתי, אם יורשה לי אני רוצה לציין פה את הנקודה שההגעה לשטח היא בכמה פרמטרים, אתה יכול להגיע לשטח ברגע שאתה מקבל דיווח על מקרה סיכון - - -
מיכל רוזין: על זה שאלתי.
<חאלד אזברגה: אבל לא מגיעים רק לזה.
<מרים בן עטר: לא רק.
<חאלד אזברגה: אני רוצה להוסיף שהגעה לשטח בשוטף היא סביב תכניות של העובד הסוציאלי.
<חאלד אזברגה: אם הוא עובד עם המשפחה והוא רוצה לקדם את המשפחה, בונה תכנית טיפול, הוא צריך להגיע ולעשות, - - -
<חאלד אזברגה: להגיד שזה - - -
<חאלד אזברגה: ברשותך - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני מדברת על מצב בו אישה נמצאת בכפר לא מוכר.
עאידה תומא סלימאן: היא מרגישה שיש לה צורך לדווח על מצוקה מסוימת שלה.
עאידה תומא סלימאן: היא צריכה לצפות: מתי העובד הסוציאלי מגיע לכפר?
עאידה תומא סלימאן: היא אמורה לקבל איזשהו, אתה יודע מה, "אני לא אוכל לחכות חודשיים עד שיגיע העובד הסוציאלי אז אני אפנה ואני אסע ואני אמצא דרך להגיע לכפר הכי קרוב".
עאידה תומא סלימאן: אם היא יודעת שהוא מגיע בעוד יומיים אז אולי היא תחכה.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני מנסה להבהיר ועד עכשיו לא - - -
<חאלד אזברגה: בחלק מן הישובים הם מודיעים, לדוגמה, מרכז - - - יש שם קבלת קהל ביום קבוע, - - -
<מרים בן עטר: בצורה מסודרת.
<חאלד אזברגה: בצורה מסודרת.
<חאלד אזברגה: וב- - - יש קבלת קהל.
טלב אבו עראר: זה ישוב מוכר, מכובדי, זה ישוב מוכר.
<חאלד אזברגה: בריכוזים - - -
טלב אבו עראר: סליחה, סליחה, סליחה.
טלב אבו עראר: בוא נתן - - - לאנשים שיושבים כאן.
טלב אבו עראר: - - - ישוב מוכר.
<מרים בן עטר: אנשים יודעים אבל.
טלב אבו עראר: שהוא יגיד לגבי ישובים שבוא נגיד, הכירו בהם בעשור האחרון אבל חוץ מהם יש 45,000 תושבים שהם ללא מסגרת, אין להם - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמיצינו את הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לקבל את התשובות הקונקרטיות באיזו תכיפות, באיזו תדירות מגיעים לכפרים הלא מוכרים.
עאידה תומא סלימאן: אם זה ברכבים 4×4 ואם זה במשאית, ומי בדיוק נמצא בתוך הניידות האלה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אני מבקשת ממר חגי מויאל, בנושא אלמ"ב כי אני רוצה לעבור לארגוני הנשים.
<חגי מויאל: או.
<חגי מויאל: קיי.
עאידה תומא סלימאן: שניה, שניה, חבר הכנסת טיבי, ביקשת לפני שאתה יוצא.
אחמד טיבי: לוועדת כספים.
אחמד טיבי: תודה גבירתי.
אחמד טיבי: אין ספק ששירותי הרווחה בישובים הערביים הם שירותים – לא רק שהם לא מספקים אלא הם ברמה שלא מתאימה למדינה ב-2015.
אחמד טיבי: מדובר בנשים שמופלות מכל מיני היבטים, לא רוצה לחזור על הסלוגנים, - - -
אחמד טיבי: ב-2016, לא רוצה לחזור על הסלוגנים המוכרים לגבי מצבה של האישה הערבייה, זה קשור בתעסוקה, ככל שיש יותר שירותי רווחה זה מקל עליה לצאת לעבודה, יש יותר מצוקות, לרבות בדרום, נשים ערביות בדואיות ובמיוחד נשים בכפרים הלא מוכרים, בכפרים הלא מוכרים אין תשתיות, אין בתי ספר, אין כלום.
אחמד טיבי: מגיעה מילה טובה לשר מאיר כהן, השר לשעבר מאיר כהן, שבזמנו ארבעה רכבי שטח הוקצו לנושא.
אחמד טיבי: אני מודה לגבירתי יושבת הראש שהביאה את הנושא הזה לדיון, וגם לנציגי עמותות הנשים.
אחמד טיבי: אם כבר אני מחלק דברי שבח למאיר כהן אז היום נפתח בינתיים סניף הביטוח לאומי, עבדתי על זה עם הרבה שרים לפני מאיר כהן, כולל שרים מן האופוזיציה היום, לא נענו לבקשה שלי, היה שר אחד שמיד כשדיברתי אותו נתן הוראה למנכ"ל המוסד לפתוח את זה, עבדנו על זה בחודשים האחרונים, היום זה נפתח, תודה רבה לך.
עאידה תומא סלימאן: מברוכ.
מאיר כהן: אני מקווה שאתה נוסע לשם.
אחמד טיבי: היום זה נפתח ללא טקס.
אחמד טיבי: כשיהיה טקס נהיה שם.
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת בבקשה.
מאיר כהן: אני רוצה - - -
מאיר כהן: להגיד שזה באמת הוא, זה לא אנחנו, זה הוא, כשהוא נצמד לעורק של מישהו, אללה יסתר.
עאידה תומא סלימאן: טוב, בואו, אני רוצה לשמוע, אני רוצה לשמוע על התכניות בעניין אלימות.
<חגי מויאל: קודם אציג מה קיים עד היום ומה הולך לקרות בשנה הקרובה, מתוך, נקרא לזה, היערכות מחדש, תהליך של למידה שנעשה ב-2015, בכל הנושא של הטיפול במיגזר הבדואי.
<חגי מויאל: גם השירות לרווחת הפרט והמשפחה במשרד הרווחה החליט לעשות שינוי משמעותי, אנחנו מקווים שהוא יהיה משמעותי, בכל הנושא של הטיפול באלימות במשפחה בחברה הבדואית בנגב.
<חגי מויאל: כאשר עד היום, מה שהיה, אני אתן ממש במשפט אחד, לא היו רפרנטים בתוך הרשויות בנושא של הטיפול באלימות, הטיפול באלימות הופעל על ידי עמותה שעברה מכרז, זה המקום היחיד שבו משרד הרווחה העביר מכרז והפעיל עמותה שנתנה שירותים של מרכז לטיפול באלימות בעיר באר שבע לטובת החברה הבדואית.
<חגי מויאל: המון בעיות היו, גם עם התפקוד של העמותה וגם עם הקונספט של מתן שירות בתוך עיר גדולה, ובתחילת 2016, פברואר 2016, אנחנו מסיימים את ההתקשרות ואנחנו חוזרים ומשנים את צורת העבודה שלנו בנושא של האלימות, למתכונת חדשה שתיכף אני אציג אותה.
<חגי מויאל: סך הכול המרכז הזה טיפל ב-112 פניות שנכנסו לתוך המרכז - - -
עאידה תומא סלימאן: באיזו שנה?
<חגי מויאל: אני מדבר רק על 2014.
<חגי מויאל: הנתון הוא ל 2014, 2015 עדיין לא סוכמו נתונים.
<חגי מויאל: ב-2014 היו 112 פניות למרכז, מתוכן 36 עברו תהליך טיפולי מלא ועמדו ביעדים שהוגדרו בתהליך הטיפולי, שזה הנשים.
<חגי מויאל: אחד המאפיינים שאנחנו רואים הוא חוסר יציבות של פנייה לטיפול, הטיפול מגיע בדרך כלל בנקודות משבר מאוד משמעותיות, ולאחר טיפול נקודתי במשבר הנשים לא חוזרות לטיפול.
<חגי מויאל: ואנחנו, כמובן, מסמנים את זה מכמה סיבות.
<חגי מויאל: סיבה אחת זו הנגישות, סיבה שניה היא חוסר היכולת של ניידות של נשים מסוימות בתוך המיגזר הבדואי - - -
נחמן שי: הגעת למקום שהיה משבר, טיפלת ואתה לא חוזר?
נחמן שי: אחר כך?
עאידה תומא סלימאן: הוא לא יגיע.
עאידה תומא סלימאן: זה מרכז טיפול באלימות, רק האישה ובן הזוג מגיעים, אמורים להגיע ל- - -.
נחמן שי: אבל אישה שלא - - -
<חגי מויאל: המקרים שמגיעים למרכז מגיעים בכמה אופציות, אופציה אחת כשזה מגורמי חוץ.
<חגי מויאל: זה יכול להיות לצורך העניין משטרה, זה יכול להיות לצורך העניין משרד הבריאות, או משרדי ממשלה אחרים שיש שם אנשי מקצוע שמזהים את התופעה ומפנים את האנשים לטיפול, וזה יכול להיות גם בפניות עצמאיות של אנשים וכמובן שמחלקות הרווחה מפנות פונים שלהן, מתוך מחלקות הרווחה לקבל טיפול.
<חגי מויאל: כמו שאמרתי המרכז הזה הולך להיסגר, הוא כבר קיבל הודעה של סגירה, בפברואר הוא מפסיק את עבודתו ואנחנו משנים את המתכונת למתכונת אחרת.
<חגי מויאל: אנחנו מחזירים את האחריות המלאה לרשויות אבל באיזושהי מתכונת שתיתן מענה גם בתוך מחלקות הרווחה ברשויות וגם ביחידה ובתחנה בתוך העיר באר שבע - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: האם כבר יודעים מהי המתכונת?
<חגי מויאל: סליחה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: האם יודעים מה המתכונת?
<חגי מויאל: אני אגיד מה משרד הרווחה הולך לעשות.
<חגי מויאל: משרד הרווחה הולך לגייס ארבעה תקנים מלאים לטובת הנושא הזה של טיפול באלימות במשפחה, ארבעה תקנים - - -
עאידה תומא סלימאן: כמה היו לכם במרכז?
<חגי מויאל: במרכז היה לנו תקן וחצי, תקן ורבע - - -
עאידה תומא סלימאן: תקן וחצי.
<חגי מויאל: תקן ורבע היה במרכז, עכשיו אנחנו הולכים לגייס ארבעה תקנים.
<חגי מויאל: ארבעה התקנים האלה חולקו לשמונה רשויות ואני לא מדבר על העיר רהט, בעיר רהט יש מרכז בפני עצמו, אני מדבר על שאר הרשויות.
<חגי מויאל: אנחנו נכנסים עם שתי תכניות הכשרה מקצועיות בתוך ההסדרה, כשאנחנו מורידים אותן לנגב, ההכשרות לא יהיו בבית הספר המרכזי לעובדים סוציאליים, אלא אנחנו מנגישים את ההכשרה לנגב ואנחנו נכשיר את כוח האדם המקצועי, שהולך להיות להתערבות בטיפול באלימות במשפחה.
<חגי מויאל: בתכנית ההכשרה הרגילה שלנו, המתווה, מתווה ההכשרה ל - - -
עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו, הם לא הוכשרו בנושא הזה?
<חגי מויאל: אלה שהיו בתוך - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, אני מדברת על המחלקות.
<חגי מויאל: במחלקות לא הוכשרו באלימות.
<קריאה: אף מחלקה לא - - -
<חגי מויאל: יש לנו הכשרות ארציות באלימות.
<חגי מויאל: מה הפליאה?
עאידה תומא סלימאן: אני פשוט נדהמת.
<חגי מויאל: לא, לא, בואי אני אחדד, אין בעיה.
עאידה תומא סלימאן: מחלקות רווחה – קיבלו הכשרות בנושא אלימות במשפחה או לא?
<חגי מויאל: בואו נחדד - - -
עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי, הוא אמר לי 'לא'.
<חגי מויאל: אני אתאר בדיוק איך ההכשרות פועלות במשרד הרווחה.
<חגי מויאל: למשרד הרווחה יש בית ספר שמכשיר את העובדים, רגע, - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אני כל פעם שואלת שאלה מאוד קונקרטית ואתם חוזרים: אנחנו רוצים להתמקד.
עאידה תומא סלימאן: אמרת לי – ואני שמעתי את זה ובגלל זה שאלתי, המחלקות – הוכשרו?
<חגי מויאל: המחלקות כמחלקות לא מקבלות הכשרה ישירה מבחינת משרד הרווחה, בכל מחלקה, גם מחלקות אחרות ברחבי הארץ, זה לא - - -
עאידה תומא סלימאן: האם יש לכם אנשים מוכשרים בנושא אלימות בתוך המחלקות השונות?
<חגי מויאל: לא, מה שאמרתי, היה לנו מרכז שבו היו עובדים שהוכשרו לטיפול באלימות.
<חגי מויאל: מה שאנחנו הולכים לעשות השנה הוא תכנית שהיא ייעודית אך ורק לחברה הבדואית.
<חגי מויאל: אנחנו הולכים להכשיר את כל מחלקות הרווחה בתכנית, אנחנו לא עושים את זה במחלקות אחרות.
<חגי מויאל: בגלל הצורך שזיהינו אנחנו נכשיר את כל מחלקות הרווחה בתכנית משותפת עם מנהלי המחלקות ברווחה, בהכשרה בסיסית במושגים של אלימות בתוך המחלקות.
<חגי מויאל: אנחנו נכשיר את כל אנשי המקצוע שעוסקים באלימות במשפחה בהכשרה הרחבה, בהכשרת מטפלים לטיפול באלימות, שזו הכשרה אחרת, לא כל עובד סוציאלי עובר אותה.
מאיר כהן: גבירתי, כל עובדת סוציאלית למשפחה עוברת הכשרה בנושא של אלימות במשפחה, שחלילה לא תהיה, אני לא יודע,
<קריאה: ייגרם נזק.
מאיר כהן: ממשרד הרווחה - - -
עאידה תומא סלימאן: יש הבדל בין היכרות של הנושא והכשרה מאוד בסיסית שעוברים אותה באקדמיה, לבין מומחים לטיפול באלימות במשפחה, והכוונה שלי האם במחלקות הקיימות, סליחה, אני קיבלתי תשובה ואני הבנתי שבעצם לא נמצאים.
מאיר כהן: הם מודרכים לנושא אלימות, אין מודרכים לנושא.
מאיר כהן: אין במחלקות הרווחה מישהי שהיא מומחית בנושא אלימות אבל, - - -
מיכל רוזין: מספרים לנו שבכל לשכת רווחה בארץ ובכל מקום יש את המומחית ההיא ש - - -
מאיר כהן: לא, אף אחד לא סיפר את זה, סליחה.
עאידה תומא סלימאן: קיי., אני, אני- - -
מאיר כהן: אף אחד לא סיפר את זה.
מיכל רוזין: יש תחנות - - -
<חגי מויאל: חברת הכנסת עאיידה, אני רוצה לסיים.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, סליחה, אני מאוד מבקשת לקצר.
עאידה תומא סלימאן: אתה עוד לא נגעת בכל הנושא של נשים, אנחנו עדיין מדברים 'בגדול', אני מאוד מבקשת, תיכנסו קצת יותר לליבה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע, נסגר המרכז הזה, הולכים לסגור אותו, האם אתם חושבים שתוך שנה, תוכלו באמת, במצב קיים, שיש בו מחלקות שעוד לא נגעו בנושא אלימות, לספק את השירותים?
עאידה תומא סלימאן: בעוד שנה?
עאידה תומא סלימאן: שניה, ואני מבקשת באמת, יש מולי עכשיו מי שאמור לייצג את הנושא של האלימות - - -
<חאלד אזברגה: גם אנחנו עוסקים בזה.
עאידה תומא סלימאן: אתם עוסקים בזה, עכשיו אני שואלת אותו, שנייה, האם אתם חושבים שתוך שנה אתם הולכים לסגור את המרכז הזה ולהחזיר את האחריות למחלקות, שממילא לא מגיעות לכלל האוכלוסייה, שממילא לא נמצאות ולא פרוסות בכלל השטח, האם אתם חושבים שתוכלו תוך שנה באמת לעשות את השינוי הזה, המהותי, שהוא מחייב גם כן שינוי תודעתי בנושאים האלה?
<חגי מויאל: בואי נדבר בצינעה המתבקשת.
<חגי מויאל: התהליך הוא תהליך ארוך, גם בחברה היהודית וגם בחברה הערבית בשאר הארץ, התהליך הוא תהליך ארוך.
<חגי מויאל: אנחנו כן הולכים לעשות איזשהו שינוי, שייתן מענה הרבה יותר טוב ממה שניתן היום בנושא של אלימות במשפחה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לקבל לידיים שלי את התכנית שהמשרד הולך ליישם בשנת 2016, כדי להכין את המחלקות לטפל בכלל הפניות שהיו אמורות להיות במרכז הזה.
עאידה תומא סלימאן: או.קיי.?
<חאלד אזברגה: אני רוצה להוסיף שהמשפט ש"מחלקת הרווחה והמנהלים לא עוסקים בתחום אלימות" הוא לא נכון.
<חאלד אזברגה: המחלקות בשוטף עוסקות בתחום האלימות.
<חאלד אזברגה: יש בנושא של אלימות רצף.
<חאלד אזברגה: יש את המקרים של הקיצון שאנחנו עד עכשיו הפנינו אותם - - -
מאיר כהן: מזל שבאת, תאמין לי.
<חאלד אזברגה: בתוך המחלקות כל המנהלים לאורך כל השנים, הם נתנו את המענה הראשוני לנושא של אלימות.
<חאלד אזברגה: גם בחירום, גם בטיפול השוטף, זאת אומרת, יש עתודה בסיסית שנותנת מענה.
<חאלד אזברגה: עכשיו, אנחנו פה מדברים על מקרי קיצון שמחייבים מומחיות, בשביל שזה עכשיו יגיע, השכלה תגיע עד לתפר, נאלצנו באופן מיידי להיערך לתכנית מיוחדת, גייסנו - - -
<חאלד אזברגה: אושר תקציב לכוח אדם ואנחנו מתכוונים לצאת להכשרה מיידית בליווי של המחוז.
<חאלד אזברגה: אפשר להוסיף פה גם שהפיקוח המחוזי הוא עובד בצמוד עם כל המקרים שנמצאים בקצה ועם המחלקות, זאת אומרת, יש מענה - - -
עאידה תומא סלימאן: טוב, אני, תודה רבה, אני, יכול להיות שהגישה שלי היא קצת שונה, אני חולקת על הנושא של הקצה ועל השאלה מתי מגיעים, בסדר, בסדר, קיבלתי תשובה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת חאג' יחיא, כמה מלים לפני שאתה יוצא.
עבד אל חכים חאג' יחיא: דקה אפילו פחות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני, מה שאני אעלה פה, אעלה - - - של שאלות, זה כמה שאלות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אחת, דיברת על ארבעה תקנים, הגדלה בתקנים, משהו, אפילו יותר מהכפלה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה היא האם יש לכם מיפוי ואתם יכולים לבוא ולהגיד: שמעו, חסר לנו עשרים תקנים אבל התקציב מטעמי תקציב יש לנו רק ארבע, אז את המיפוי הזה צריך לעשות כדי לדעת בדיוק מה הצרכים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: וזה גם כמה נותנים תקנים לעבודה לעומת הצרכים, זה אחר כך יטופל אבל לפחות לדעת מהם הצרכים, אם יש לכם מיפוי או אין לכם מיפוי.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שניים.
עבד אל חכים חאג' יחיא: מה המיכסות של כל עובד סוציאלי בשטחים כל כך ארוכים, גדולים, שצריכים ללכת עם רכבי שטח, כמה מיכסות יש לכל עובד סוציאלי, אם הוא יכול להספיק אם בכלל, או שבדיוק כמו שראינו עם הפיקוח בבנייה, שכל פקח צריך לעשות שלושה ארבעה אתרים ביום פעם בשנה, יכול להיות שזה הטיפול ואז כל הנושא הזה לא מקבל בכלל תשומת לב ולא מקבל - - -
מאיר כהן: אני מצטער, אני לא נוהג לעשות את זה, אני צריך ללכת לישיבה נשיאות ואני רק אומר, שהיה צריך להפסיק את הישיבה הזאת ולחדש אותה כשיגיע לכאן מנכ"ל משרד הרווחה, מנהל המחוז של משרד הרווחה, הדברים פה הם כאלה, חבל, - - -
<קריאה: כל הכבוד, כל הכבוד - - -
נחמן שי: שהעובדים עצמם עושים כל מאמץ - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, אני - - -
מאיר כהן: אני מצטער, אני מאוד מכבד את זה אבל - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נקיים דיון אבל, כנראה, אבל, - - -
נחמן שי: שוב בישיבה כי אתה עזרת להם.
נחמן שי: באמת, אתה עזרת להם להסביר את הנושא, תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא בטוחה אפילו שהנושא מוסבר עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: להגיד לכם את האמת.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין לא - - -
עבד אל חכים חאג' יחיא: אני אתן עוד שתי שאלות קצרות.
עאידה תומא סלימאן: אבל מהר.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שאלות קצרות.
עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה, בוא נגיד, השלישית, שלי, מה המרחק המכסימלי מן הלשכה עד לישוב שאם מישהו נזקק צריך להגיע ללשכה או שמגיעים אליו, האם יש לכם מרחק כזה או שאפשר לבלות יום אחד כדי להגיע למקרה?
עבד אל חכים חאג' יחיא: השאלה האחרונה, מה פרק הזמן למתן מענה אחרי הפנייה?
עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי שאלות הרבה יותר פשוטות ולא קיבלתי מענה.
עבד אל חכים חאג' יחיא: אז לפחות - - -
עאידה תומא סלימאן: אז אתה ממש החמרת בשאלות שלך.
עבד אל חכים חאג' יחיא: שיכינו אותם.
<קריאה: אני מצטער מצדי.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת עכשיו מגברת ספא שחאדה, בבקשה, מעמותת "מען" אבל אני מבקשת בתוך ארבע דקות, עכשיו נצטרך לעשות את זה קצר.
<ספא שחאדה: מאחר ואנחנו ב"מען", מועצת נשים בדואיות בנגב, אנחנו מפעילים שלושה פרויקטים, שבעצם הם חופפים ונוגעים, בעצם הקהילה שלנו, האוכלוסייה שלנו היא נשים, ובעצם יש לנו "קו חם", אנחנו מפעילות "קו חם", הנתונים מ- 2014, יש לנו נתונים של 2015 אבל ב- 2014 היו לנו 119 פניות לקבלות - - -
עאידה תומא סלימאן: האם זו הייתה השנה הראשונה לפעילות?
<ספא שחאדה: כן, זו הייתה חצי שנה וזו השנה הראשונה.
<ספא שחאדה: יש לנו מרכז סיוע משפטי, שהיו לנו 439 פונות למרכז הסיוע המשפטי מכל הישובים, בנושא מיצוי זכויות, החל מזכויות בטוח לאומי עד דיני אישות.
<ספא שחאדה: ומאחר ואנחנו עוסקות בהעלאת מודעות לקבוצות שונות, החל מתלמידי חטיבת ביניים בנושא שוויון בין המינים, ג'נדר ואלימות, אנחנו מגיעים ל- 580 תלמידות ותלמידים בבתי ספר חטיבות ביניים ותיכון בשנה.
<ספא שחאדה: לגבי קבוצות הרווחה, שיתוף הפעולה לצערנו הוא לא עם כל לשכות הרווחה, עם חלק כן, אז אנחנו, מרבית המפגשים בתוך קבוצות גם "נושמים לרווחה" וגם "כתף אל כתף" בשגב שלום, בכסייפה ובתל שבע, "מען" מכסה את מרבית התכנים שם.
<ספא שחאדה: אני כן רוצה לחלוק על - - - במקביל למספרים ובהתייחסות שלנו, כי בעצם כל נושא המשאיות, שהוא המשך של מה שדובר, היה דיון מאוד עמוק שהנושא הזה לא נותן, זה לא נותן והוא לא, הוא לא רק שהוא לא נותן אלא הוא גם לא אמור להיות, כי יש ביקורת איך אמורה אישה לעלות על הרכב ולחשוף תכנים אישיים ועוד בתוך היישוב, אז הציפיה היא שיהיו שלוחות בכל הישובים ואנחנו מדברים על שלושים ותשעה ישובים.
<ספא שחאדה: מדובר במקביל בארבעה רכבים שבטח לא יגיעו "בתחרות".
<ספא שחאדה: לגבי ההכשרות, הייתה לנו הכשרה אחת לעובדים סוציאליים בכסייפה, בתל שבע וְבְּחורה, שלושה ישובים, וגם הייתה לנו הכשרה למדריכות של ה"בתים חמים" וכאן אני כן רוצה לדבר על האיכות.
<ספא שחאדה: - - - לגבי - - שבין אלימות לג'נדר, לא היה, ואני מדברת על עובדים סוציאליים, אני לא מדברת על המדריכות של "קו חם", ואני חושבת שזה משהו שצריך לקחת בחשבון, אם אנחנו מדברים עכשיו על תכנית מתוכננת אז צריך לשים את הדברים מכוח האדם, ואני חושבת שכן, יש בעיה ואני כן מתחברת למה שאמרת, מרים, זה כן חיבור של איכות וכמות.
<ספא שחאדה: אנחנו נכנסים במקום שהרווחה צריכה להיכנס אבל אני חושבת שמאחר וכן יש שם - - - אני קוראת לשיתוף פעולה יותר הדוק.
<ספא שחאדה: הנשים רואות בנו כתובת, יש לא מעט מקרים, אני חושבת שככה מצאנו את הדרך - - - הפיקוח של נשים שלא רצו לשתף את הרווחה המקומית, שזה משהו שכן חשוב לי לציין אותו, הגיעו אלינו, בשום פנים ואופן, המחלקה הספציפית, האנשים הנמצאים ספציפית ומכל מיני סיבות שאני לא אפרט אותן, ואני חושבת שזה, כי הדיון כאן, אם זה בתוך ישוב או לא בתוך ישוב, אני חושבת שזה נתון שצריך לקחת אותו בחשבון, לגבי אלוואחה ולא אלוואחה, ובזה אני מסיימת, הרי יש שני מקלטים ואם נרצה או לא נרצה יש נשים שזקוקות למקלט, אני חושבת שזה כן מצריך דיון מאוד עמוק לגבי התכנית החלופית, כל נושא השייח'ים שאני חושבת שזה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חיכיתי להעלות את הנושא הזה, של משפחות חוסות, שזה בעצם הנושא של שייחי'ים.
<ספא שחאדה: יש לנו המון ביקורת על מתכונת הקיימת כיום, כי מבחינתנו, זה להחזיר את הקורבן לאותו המקום, שהיא חווה אלימות ופגיעות, זה משהו שבתוך - - - זה משהו שידוע לנו, ולחזור לאותו מקום אני חושבת שיש לנו מזה הסתייגות.
<ספא שחאדה: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לחבר הכנסת קודם לדבר ואחר כך נחזור שוב.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת נחמן שי.
נחמן שי: תודה לך על הדיון, מה שמעניין פה זה שלקחת סוגיה מאוד ספציפית ורק דרך הפרטים אפשר ללמוד על התמונה הכוללת.
נחמן שי: כי לפעמים אנחנו מקבלים פה סקירות כלליות שהן מאוד יפות כשלעצמן אבל עד שלא חודרים לעומק ומגיעים למקום וזמן מסוים אז לא לומדים, גם על הקשיים וגם על חוסר ההתמודדות איתם.
נחמן שי: דבר שני שצריך לומר, נגעת באוכלוסייה הכי הכי פגיעה, גם ערבית, גם בדואית, גם בדרום - - -
עאידה תומא סלימאן: גם נשים.
נחמן שי: גם נשים וגם בכפרים הלא מוכרים.
נחמן שי: לא יכולה להיות דרגה יותר קשה שמוסיפה.
נחמן שי: אני מבין את הקשיים שלכם, של אנשי משרד הרווחה בעניין הזה, אבל זה וודאי מחייב היערכות אחרת.
נחמן שי: אז אם ניקנו רכבים זה נשמע לי מאוד מעניין, השאלה אם הרכבים האלה עושים, כי צריך להגיע למקומות מרוחקים ולהגיע גם לאוכלוסייה שלא תמיד פתוחה, לא תמיד משתפת פעולה ויש גם בדוח הקצר שקיבלנו פה מדובר על - - -
אילן גילאון: שלא יבוא ראש הממשלה ויגיד שמשאיות מלאות בבדואיות נוהרות לקלפיות.
נחמן שי: אני כל הזמן מתאפק לא לדבר על ראש הממשלה, תאמין לי, זה - - -
עאידה תומא סלימאן: נוהרות למקלטים.
נחמן שי: המונולוג המפורסם הזה משלשום בלילה אבל אני חושב שאני - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל הפעם המשאיות על חשבון המדינה.
אילן גילאון: עמוסות ובדואיות.
נחמן שי: משאיות ובדואיות נוהרות למרכזים - - -
אילן גילאון: לקלפיות.
נחמן שי: למרכזים - - -
עאידה תומא סלימאן: , בבקשה חברים.
נחמן שי: אז אין לי, באמת, לכן, יש משהו מרתק בדיון הזה שנוגע בכל, ולכן זה גם מקשה על החברים שבאו ועל החברות כמובן להתמודד עם זה.
נחמן שי: נצטרך לחזור לזה, אין לי ספק, פעם נוספת, ומן הפרט לעבור אל הכלל וללמוד איך הדברים מתנהלים.
עאידה תומא סלימאן: אבל בפעם הבאה - - -
נחמן שי: אני מתרשם מן הרצון הטוב אבל אני גם, מצד שני, מבין שהטיפול הוא לא ברמה הגבוהה ביותר, זה ברור, זה ברור שכאן האוכלוסייה הזאת היא אוכלוסייה מקופחת, והיא משלמת מחיר מאוד כבד על אותם מרכיבים שציינתי קודם.
<מרים בן עטר: הרבה סוגיות הן מורכבות מאוד.
נחמן שי: נכון, נכון, זה ממש הדבר הכי מסובך.
<מרים בן עטר: גם התיווך - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל, אתם יודעים מה?
עאידה תומא סלימאן: הרבה סוגיות מורכבות הייתי שמחה לשמוע, עם פתיחת הדברים שלכם: "אנחנו מטפלים בסוגיות מורכבות.
עאידה תומא סלימאן: הבעיות שיש לנו, אחת, שתיים, שלוש, ארבע, אלו הסוגיות שאנחנו מטפלים בהן, אלה הסוגיות שיש לנו תשובות עליהן ואלו אין לנו תשובות עליהן".
עאידה תומא סלימאן: כך לפחות היינו ממקדים את הדיון והיינו יודעים שיש רצון בשינוי אבל, "אנחנו מחפשים דרך".
עאידה תומא סלימאן: אבל זה לא מה שקרה עד עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: גברת ג'ולי קייט, מנהלת מקלט לנשים "יחדיו", פורום מנהלות המקלטים, שבעצם המקלט - - -
מיכל רוזין: שקולט הכי הרבה נשים בדואיות בחירום.
<ג'ולי קייט: בעצם אני גם הגשתי נייר עמדה, אז פחות או יותר רואים שם גם את המספרים שהולכים וצומחים משנה לשנה.
<ג'ולי קייט: בעצם אנחנו מתמודדים יותר ויותר, עם קליטות בחירום, והמקרים, הם הופכים להיות גם יותר ויותר קשים מבחינת האלימות והפגיעה.
<ג'ולי קייט: כפי שגבירתי בטח יודעת מקלטים בדרך כלל, לא מקבלים, לא קולטים נשים מאזור הקרוב למקלט, ואנחנו, בגלל שהנשים הבדואיות, יש בעיה גדולה להרחיק אותן לתקופה ארוכה מאוד ממקום המגורים שלהן, מן השבטים שלהן כי יש לזה השלכות ארוכות טווח, אז בעצם מה שהיה עד עכשיו שהן נקלטו במקלט עד יעבור הזעם, מה שנקרא, למספר ימים, ועד אז הגיעו הנציגים של אותה "אלוואחה" ועשו את הקשר הזה עם השייח'ים או עם האנשים המקובלים בתוך השבטים, כדי להחזיר את האישה לקהילה באופן בטוח.
<ג'ולי קייט: מה שאנחנו מרגישים הוא שגם המספרים הולכים וגדלים ואנחנו לא באמת יודעים למה לייחס את זה, יכול להיות שבאמת נגישות של המקלט, אולי, אני מאוד מקווה, מבחינת הנשים האלה אבל גם, האלימות הולכת ומחמירה, אנחנו באמת רואים נשים שמגיעות אלינו עם כפות רגליים שרופות כי הן רצו בכביש רותח ועם תינוק מת בבטן, אני מתנצלת על הפרטים הקשים ואנחנו נאלצים באמת כרגע - - -
אילן גילאון: איפה אתם יושבים?
<ג'ולי קייט: אנחנו נמצאים, המקלט חסוי כמובן - - - אבל הוא חסוי.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו בשידור ישיר.
נחמן שי: זה תמיד חסוי.
אילן גילאון: לזה התכוונת - - -
<ג'ולי קייט: לא, לא, לא - - -
עאידה תומא סלימאן: חסוי, אפילו את העיר לא מזכירים.
<קריאה: אבל עיר, - - -