GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יונת מזן: תבינו, קבוצות הם מכווני דעת, כי כשמגיעה קבוצה של 50 איש זה אחר כך אותם 50 פרטים שמספרים בבית, שגילינו פה אוצרות, הגענו למקומות שאף פעם לא היינו מגיעים אליהם.
<יונת מזן: וזה מאוד מאוד משמעותי.
<יונת מזן: על זה אני כל הזמן אומרת שזו ברכה גדולה, כי גם, קצת פוליטיקה פנימית של האזור?
<יונת מזן: כולם רוצים בטוב של המקום וכולם בוחשים ודברים לא תמיד זזים.
<יונת מזן: צריכים לעשות את זה, צריכים שהם יזוזו, יזוזו יותר, כי לחבל הארץ הזה יש הרבה מה להציע, יש פה אוכלוסייה מאוד מגוונת, אני חושבת הכי מגוונת במדינת ישראל, עם ההיצע הכי גדול, הכי הרבה פרצופים ומנהגים וטעמים וניחוחות, זה פה, זה המקום.
עאידה תומא סלימאן: אין לי מה להוסיף, רואים שעבדת בשירות.
<רעיה שטראוס: לא, היא לא הייתה אומרת אם זה לא היה נכון.
עאידה תומא סלימאן: לא, ברור.
עאידה תומא סלימאן: אני בת המקום ואני אוהבת את המקום ואני חייבת להגיד לך, אני באתי מנצרת, התחתנתי לפני 28 שנים, ב-87', התנאי היחידי לבן זוג שלי היה ש'אף פעם את לא אומרת לי שנעבור מעכו', כאילו הוא גר בעכו, הוא גדל בעכו.
עאידה תומא סלימאן: בשבילי אז להגיע מנצרת עד לעכו, כולם שאלו את ההורים שלי 'איך הסכמתם שהיא תתחתן עם מישהו כל כך רחוק?
עאידה תומא סלימאן: ' פסיכולוגית זה נשמע מאוד רחוק מנצרת, איך אמרת?
עאידה תומא סלימאן: תל אביב אז הייתה יותר רחוקה ונצרת הייתה יותר רחוקה.
עאידה תומא סלימאן: אבל הגעתי לפה ואני ממש התאהבתי באזור, במיוחד עכו, נכון, חבל לי שהיא ככה היום, איך שהיא נראית, וחבל לי שלא מנוצל הפוטנציאל של עכו.
עאידה תומא סלימאן: לעכו יש פוטנציאל.
עאידה תומא סלימאן: אני לפעמים מסתובבת בעיר ואומרת ראבק, אתם נוסעים ומשלמים כל כך הרבה כסף כדי להגיע למקומות בעולם כאשר יש לנו פה.
עאידה תומא סלימאן: אותו דבר, בשבוע שעבר היינו בבית ג'אן, אני הייתי חייבת לעצור בדרך ולעמוד ולהסתכל על האזור וזה מדהים.
עאידה תומא סלימאן: האזור מדהים.
עאידה תומא סלימאן: זה מין שווייץ כולל - - -
<יריב המאירי: יש לנו איזה 10 עסקים בבית ג'אן.
עאידה תומא סלימאן: 10 עסקים ולצערי הרב הנשים עדיין מדברות שם על מצב שאומרים לי שרוצים אותנו בעבודה, אבל כאשר האוטובוס האחרון שיוצא בבוקר זה בשמונה ועשרים - - -
<רעיה שטראוס: אין ספק.
עאידה תומא סלימאן: ואוטובוס אחרון נכנס לכפר בתשע, אז אפילו לעבוד במתחם ביג הן לא יכולות, כי שם סוגרים בעשר והאוטובוס האחרון מגיע בתשע.
<טל פריימן: בצוות תשתיות של רוח הגליל, למשל, ששנינו חברים בו, אמרנו שהתשתית שאנחנו רוצים לטפל בה זה תחבורה ציבורית לאזור הכפרי בגליל המערבי.
<טל פריימן: גם אני, אני חובב תחבורה ציבורית, יש אוטובוס אחד או שניים ביום למשל לאזורים של געתון, יחיעם.
<טל פריימן: לא, באמת.
<יעל רון: אנחנו עוסקים בזה, אני ארחיב.
<טל פריימן: אי אפשר לדבר באמת על יציאה לעבודה או עידוד תעסוקה אצל החברה הערבית כשאי אפשר להגיע.
עאידה תומא סלימאן: אבל אם אי אפשר לדבר על בריאות.
עאידה תומא סלימאן: אישה שבן הזוג שלה יוצא בבוקר ויש לה בדיקה, להגיע לאיזה שהוא מקום, רוב הבדיקות לא נעשות בכפרים, אין לה איך לנסוע.
<רעיה שטראוס: עכשיו אנחנו גם בבריאות מדברים על - - -
<טל פריימן: רפואה קהילתית.
<רעיה שטראוס: שייצאו לכפרים.
<רעיה שטראוס: יש משהו שהם הולכים לכפרים במחלות הגנטיות, שעושה פרופ' ציפי פליק, היא נוסעת לכפרים, אבל צריך לעשות הרבה יותר.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאנחנו צריכים לנסוע.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני מודה על ההקדמה, אני חושבת שמהדוגמאות שנתתם ברור שאתם עושים עבודה נהדרת.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת עד כמה החלקים האחרים של הסיור קשורים לעבודה שלכם ברוח הגליל.
<רעיה שטראוס: לא, רק יעל.
<יעל רון: אני אספר גם על נושא התיירות.
<רעיה שטראוס: אנחנו הפכנו להיות חלק מהאשכול, כי אנחנו גורם משמעותי בגליל המערבי.
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם, כדי לעשות לעצמי קצת סדר, 'רוח הגליל', העשייה העיקרית זה הקבוצות שאתם עושים עכשיו והפילנתרופיה דרך 'אוצרות הגליל', נכון?
<רעיה שטראוס: אנחנו נמשיך ביתר הדברים, מה שיצא מהשולחנות, כי בעצם לא באתי הנה, אני לא באה מתחום התיירות, עשינו מחקר, לא סתם אמרתי שאני רוצה מה שאמרתי לעשות, עשינו במשך שנה ומשהו מחקר מה הדבר שיקפיץ וראינו שמה שחסר פה, שבאים רק 20% עד 30% מהשנה לגליל המערבי והתפיסה של הגליל המערבי בכלל, מבחינת התיירות, רחוקה, כמו שאמרת.
<רעיה שטראוס: ואז אמרנו שניכנס.
<רעיה שטראוס: מאחר שאני באה משטראוס, עשינו עבודה של מיתוג והגענו לדבר הזה, עשינו את האפליקציה, השקענו קודם כל ואנחנו רק שלוש שנים, בעבודה.
<רעיה שטראוס: יש לי צוות של שבעה אנשים, אבל אני לא אשאר בתיירות.
<רעיה שטראוס: מה שהיום אנחנו רוצים, שהממשלה, משרד התיירות ייכנס איתנו דרך האשכול ולעשות הרבה יותר, מה שאני בתור בן אדם יחיד לא יכולה לעשות ואני לא רוצה להפסיק לתת את מה שאני משקיעה ב'אוצרות הגליל', שזה הרבה, אני רוצה להמשיך לעוד תחומים, אז אני צריכה שהממשלה תיעתר ותיכנס לפחות למשהו שהוא מוכר לה כבר ויש לו תוצאות.
<טל פריימן: רק עוד מילה אחת, ברשותך, לעשות סדר.
<טל פריימן: 'אוצרות הגליל' זה כמו הצעד הראשון של 'רוח הגליל', כי 'רוח הגליל' מטפל בכל התחומים שזיהינו אותם כחשובים בנושא של איכות החיים.
<טל פריימן: החלטנו להתחיל ב'אוצרות הגליל', התחלנו את זה לפני שלוש שנים ואת המיזם הגדול הזה התחלנו לפני שנה.
<יונת מזן: והתחלתם בטוב, התחלתם בפרנסה.
<יונת מזן: תחשבו שכל עסק קטן כזה מעסיק אנשים, זה עוד מנוע.
<רעיה שטראוס: לכן עשינו את זה.
<יונת מזן: זה לא המפעלים הגדולים, זה העסקים הקטנים שכל עסק קטן - - -
<רעיה שטראוס: ואנחנו עושים להם את הפרסום ויש לנו את יחסי הציבור והלכנו לטלוויזיה וקורסים - - -
<יריב המאירי: קורסים, שלא הזכרנו.
<יריב המאירי: הכול בפילנתרופיה מלאה, הם לא משלמים שקל על אף אחת מהפעולות, אבל אם הם לא עומדים בתקן, אם הם לא מגיעים לקורסים, אם הם לא משתפים בעצם פעולה עם הרוח שלנו אז הם לא נשארים במיזם.
<יריב המאירי: זה הרעיון.
<רעיה שטראוס: כי חייבים ללמוד.
<רעיה שטראוס: גם מבחינה פיננסית אנחנו מנסים, לא לתת להם כסף, אלא להבין מה הם צריכים לעשות.
<רעיה שטראוס: הצעד הבא זה לדבר עם הבנקים, שכל העסקים קצת יתאחדו ונהיה כוח מול הבנקים, כי הלקוחות הגדולים משלמים פחות ריבית מהקטנים.
<רעיה שטראוס: יש המון עוד מה לעשות ואנחנו בצעדים, ברגע ש - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, מהעסקים שהזכרתם שהם חלק מזה, אני חותמת שפיתחתם לכם תו תקן, הם איכותיים.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה בעכו את אלמרסה, אני מכירה את האפנדי, עכשיו - - -
<רעיה שטראוס: מביאים להם קבוצות.
עאידה תומא סלימאן: אני באמת מכירה מקומות ו - - -
<רעיה שטראוס: למשל בחוף התמרים, הוא לא נכנס כי הוא לא נקי.
עאידה תומא סלימאן: זה בעיה היסטורית עם חוף התמרים.
<יונת מזן: רימוני גליל, רימונים?
<יונת מזן: איך זה נקרא?
עאידה תומא סלימאן: רימונים.
עאידה תומא סלימאן: הם לא שדרגו את המקום בכלל.
<רעיה שטראוס: לא שדרגו וזה עצוב מאוד.
<יריב המאירי: ולא מדובר בהשקעות.
<יריב המאירי: היינו שם עם הבעלים של הרשת - - -
<רעיה שטראוס: גם קרלטון בנהריה.
<יריב המאירי: זה לא עניין של השקעות, הם לא צריכים לשים עכשיו מיליון שקל כדי להיות נקיים, הם צריכים להיות נקיים.
<רעיה שטראוס: תודה רבה לכם.
<רעיה שטראוס: (בהמשך הסיור)
<אופיר שיק: זה החלק השני של הסיור והאחרון.
<אופיר שיק: לא נמצאת נורית, שהיא בחופשת לידה, המנכ"לית של אשכול גליל מזרחי.
<אופיר שיק: עשינו בִּילד אפ מאוד ארוך למושג אשכול בחלק הקודם.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אני חושבת שכל ההצגה של ה - - - אני ניסיתי להבין, יכול להיות בגלל שזה התערבב ב'רוח הגליל' ו - - -
<אופיר שיק: 'אוצרות הגליל' ו'לב בגליל'.
עאידה תומא סלימאן: זה קצת התערבב.
שולי מועלם-רפאלי: יצא הרבה גליל.
<אופיר שיק: אני אנסה בקצרה לעשות לך סדר ולהעביר את זה לאשכול.
עאידה תומא סלימאן: אני לא הבנתי את הרעיון, כאילו 'לב בגליל' זה ארגון?
עאידה תומא סלימאן: זה מוסד ממשלתי?
עאידה תומא סלימאן: תסביר לי מי אתם, מהתחלה.
<רונית עובדיה: בואו נעשה סבב, שנדע מי נמצא כאן.
<רונית עובדיה: (סבב נוכחות).
<אופיר שיק: אני מנהל את ארגון 'לב בגליל', זה ארגון, זו עמותה, עמותה, מגזר שלישי לכל דבר ועניין.
<אופיר שיק: אנחנו כן עובדים בשיתוף פעולה גם עם המשרד לפיתוח הנגב והגליל והרשות לפיתוח הגליל, מצד אחד, חלק מהתקצוב, כדי להיות הכול על השולחן, זה גם משם, והמצ'ינג הוא מפילנתרופיה, כמו ידידות טורונטו לדוגמה.
<אופיר שיק: אלה שני האיזונים.
<אופיר שיק: כל הארגון הזה, מטרתו להיות סוג של שדכנית, שדכנית חכמה, שמתחברת לחשיבה אסטרטגית שקיימת בגליל עבור כל הגליל, בהמשך לדיון שהיה לנו קודם, ולחבר את מקבלי ההחלטות ומעצבי דעת הקהל לחשיבה הזאת.
<אופיר שיק: בזה אנחנו נמדדים, בשדכנות הזאת.
<אופיר שיק: כלומר זה לא רק לייצר סיורים כאלה שהם נחמדים ותמונה לפייסבוק, אלא שהם פרודוקטיביים, שאחר כך אנחנו נוכל, בזכות החיבור הזה וההיכרות הזאת נניח עם רוח הגליל או עם האשכולות, שעכשיו הם יציגו, לעשות דברים משותפים ביחד למען כל הגליל.
<אופיר שיק: זה המקום שלי, ממש שדכן, שדכנית.
<אופיר שיק: לכן הקמנו גם את שדולת הגליל בכנסת שאנחנו מנהלים אותה, השדולה פועלת באופן רב תחומי, מכלכלה, בריאות - - -
עאידה תומא סלימאן: מי יושבי הראש שלה?
<אופיר שיק: יושבים שניים מהמחנה הציוני ושניים מהבית היהודי.
שולי מועלם-רפאלי: לא, אחד מהבית היהודי.
<אופיר שיק: לא, שניים.
<אופיר שיק: זה בצלאל סמוטריץ ואיל בן ראובן ומוטי יוגב ואיתן ברושי.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני אוהבת לנקות שולחן לפני שאני מתחילה.
עאידה תומא סלימאן: האמת, אני אמרתי לך שם בישיבה שמשהו לא הסתדר לי.
עאידה תומא סלימאן: בדרך לפה אני עיינתי בחומר שנתתם לי וגם הסתכלתי על הפייסבוק שלכם.
<אופיר שיק: של 'לב בגליל'?
עאידה תומא סלימאן: כן ואני חייבת להגיד שיש לי בעיה עם הצורה שמציגים בה את הדברים שם.
עאידה תומא סלימאן: יש לי בעיה די רצינית כי אני חושבת שמי שצריך לפעול למען הגליל צריך לפעול למען הגליל איך שהוא נראה.
עאידה תומא סלימאן: לנסות לכוון בצורה - - - קודם כל אני קראתי שם הסתה נגד ה - - - או לפחות דברים שלא אהבתי, בוא לא נקפוץ להסתה, דברים ממש לא ענייניים עליי, כחלק מהרשימה המשותפת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאני לא באתי לשרת מטרות פוליטיות שברור שהן מנוגדות לכל מה שאני מאמינה בו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתרום לגליל, אני רוצה לחזק את הגליל, אבל אני רוצה לחזק את הגליל גם מתוך הבנה שזה לא עוד מקום שצריך לעשות בו איזון דמוגרפי ואם בגליל יש רוב ערבי אז יש בו רוב ערבי ואם הופכים אותו למקום טוב ויפה שאפשר שכולם יחיו בו, אז כל אחד יעשה את השיקול האינדיבידואלי שלו אם הוא רוצה להיות חלק מהגליל או לא חלק מהגליל.
עאידה תומא סלימאן: להפוך למין חלק ממסע שבעיניי מאוד בגישה כמה שהיא תיראה כאילו יפה, אבל היא גישה שיש בה כיוונים גזעניים כלפי האוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אתן לזה יד ואני לא מוכנה לתת לזה יד.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד ברורה בזה כי בסופו של דבר יש פרוטוקולים, כדי שתבינו.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מוכנה לשתף פעולה עם מי שרואה בי או באנשים שלי או בציבור שבחר בי כמשהו שמאזן, לא מאזן, או מפר את האיזון בגליל, או שמציג אותו מצד אחד או פשיעה חקלאית, או אני לא יודעת מה.
עאידה תומא סלימאן: שים את הכול על השולחן, אני יכולה לדבר איתך פוליטיקה כמה שאתה רוצה, אבל להסוות את זה אני לא מוכנה.
עאידה תומא סלימאן: בוא נדבר דוגרי, מה זה 'לב בגליל', שים את זה על השולחן ואז נוכל לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת, אבל כשאני קולטת דברים אצלכם בפייסבוק שמדברים בצורה כזו ומעניין אותי למה האתר שלכם חסום - - -
<אופיר שיק: אנחנו מחדשים אותו.
עאידה תומא סלימאן: לא, צריך סיסמה כדי להיכנס אליו.
<אופיר שיק: כן, הוא נעול כי אנחנו מחדשים אותו.
<אופיר שיק: בשמחה אפשר לקחת את זה למקום הזה, אני חושב שזה יהיה קצת פספוס.
<אופיר שיק: לא אכפת לי לשבת איתך באמת - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, זה לא שאני הולכת למקום הזה, אתם נמצאים במקום הזה.
<אופיר שיק: אני לא בטוח.
עאידה תומא סלימאן: אני פשוט שמה את זה על השולחן.
עאידה תומא סלימאן: כשאתם אומרים 'מאזן גנאים, ראש עיריית סכנין, 'אנחנו לא בכיינים, אבל אף אחד לא מזכיר את החברה הערבית, 50% מהחברה הערבית מתחת לקו העוני, אין תכניות.
עאידה תומא סלימאן: ובכן, כן, אבל ראשוני הזונחים את המגזר הערבי הם נציגיו הפרלמנטריים'.
<אופיר שיק: לצערי אני נאלץ לעמוד מאחורי האמירה הזאת.
<אופיר שיק: אני לא חושב שיש כאן איזה שהיא הסתה - - -
עאידה תומא סלימאן: לצערי אתה לא מבין כלום כאשר אתה אומר את זה.
<אופיר שיק: בסדר, יכול להיות שאנחנו נמצאים במחלוקת.
עאידה תומא סלימאן: תתחיל בזה, לבקר את הממשלה שמזניחה את האוכלוסייה הערבית.
<אופיר שיק: תאמיני לי, אני לא חוסך - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא מוכנה, באמת, כאילו, זה עכשיו מתחיל להיראות התמונה האמיתית.
עאידה תומא סלימאן: אתה רוצה שאני אמשיך לקרוא מה כתוב פה?
<אופיר שיק: אפשר.
<אופיר שיק: אני חושב שזה יהיה פספוס.
שולי מועלם-רפאלי: לא, השאלה, רגע, רגע, שנייה.
שולי מועלם-רפאלי: תנו לי רגע להגיד מילה.
שולי מועלם-רפאלי: השאלה אם הגענו לפה ועכשיו אנחנו עוצרים ונוותר על הביקור פה או שנמשיך אותו לפי התכנית ואחר כך תנהלי את הדיון הזה מול אופיר, כי מבחינתי אני - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אני רוצה להבין מה הקשר ומה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני נמצאת בקשר כבר מהכנסת הקודמת עם אופיר באמת על הסיפור של הגליל.
שולי מועלם-רפאלי: ניסיתי לעשות הרבה דברים, גם כחברת כנסת, גם כאישה, בכל מיני מיזמים שהצטרפתי אליהם, גם כשמשרד הכלכלה היה בבית היהודי.
שולי מועלם-רפאלי: חלק מהדברים יותר הצלחנו, רוב הדברים פחות הצלחנו, אני לא קוראת את הדברים כמוך כי אני לא קוראת אותם ככה, אבל מבחינתי כל הביקורים שעשיתי עם אופיר היו ביקורים חשובים וטובים וענייניים ומאוד מקצועיים.
שולי מועלם-רפאלי: אני מכבדת כל החלטה שלך עכשיו, כיושבת ראש הוועדה, אם את רוצה שנעצור פה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין את הדברים מהתחלה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אוהבת להיות במקום ולנסות לדלות מידע ולהבין מה קורה בדיוק ומה הקשר בין ארגון לארגון.
שולי מועלם-רפאלי: אבל זה משהו שאת יכולה לשאול מראש - - -
<אופיר שיק: עאידה, אני אגיד לך - - -
עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי - - -
שולי מועלם-רפאלי: השאלה אם לא נכון היה לשאול את זה מראש, בסוף היה הרבה זמן להתארגן לביקור הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהשאלות שהיו צריכות להישאל זה נראה על פניו מאוד יפה, כשהגעתי ואני שאלתי שאלות בתחילת המושב שמה וגם לא קיבלתי כל כך תשובות, וכשאני קוראת בדרך לפה את המידע שניתן לי במקום ואני רואה מה כתוב שם, אז זכותי להעלות את זה.
עאידה תומא סלימאן: וחובתי להעלות את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין איפה אני משתלבת כדי שאני אחליט אם אני ממשיכה או לא.
<יעל רון: אני רוצה מהמקום של האשכולות, מבחינת רונית, מבחינתי ומבחינת נורית, אני מרשה לעצמי לייצג גם אותה, מדובר, לפחות בחלק הזה, בסיור שמטרתו להכיר את מיזם האשכולות הלאומי.
עאידה תומא סלימאן: מה זה האשכול?
<יעל רון: בדיוק, המיזם הוא מיזם עצמאי שאינו קשור ל'לב בגליל', אנחנו פה ניצלנו איזה שהיא הזדמנות.
<יעל רון: אופיר אמר 'יש סיור של הוועדה, האם אתן מעוניינות להציג?' ואנחנו מאוד נשמח כן להציג.
<יעל רון: אז אם את מעוניינת - - -
עאידה תומא סלימאן: זה משהו ממשלתי?
<רונית עובדיה: כן, זה משהו ממשלתי, בהחלט.
עאידה תומא סלימאן: אתם שייכים לאיזה משרד?
<יעל רון: למשרד הפנים.
<רונית עובדיה: הוקמה ועדה משותפת להקמת - - -
עאידה תומא סלימאן: אז זה לא שייך ל - - -
<יעל רון: אבל זו בהחלט הזדמנות מבחינתנו - - -
שולי מועלם-רפאלי: שאני אבין רק מה - - -
<אופיר שיק: התנהלות רגילה.
<אופיר שיק: הדבר הכי פחות חשוב סביב השולחן הזה זה 'לב בגליל' וככה אני רואה גם את עצמי וגם את הארגון.
<אופיר שיק: אנחנו באמת באמת מנסים לשדך בחשיבה אסטרטגית.
<אופיר שיק: יכול להיות שיש לנו נקודות מחלוקת בדברים שכתבתי, זה לא לעניין עכשיו, אני מבחינתי הרבה יותר חשוב שאתן, שהוועדה, אתן כנציגות של הוועדה ואת כיושבת ראש ועדה, תכירו מה זה אשכול, איזה פוטנציאל אדיר יש לזה לפיתוח אזורי, בעיקר בעיקר למגזר הערבי, האוכלוסייה הערבית, כמו שתיקנת, וזה הרבה יותר חשוב מהמקום של 'לב בגליל'.
<אופיר שיק: אמיתי.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מבינה שעכשיו הישיבה מתנהלת - - -
שולי מועלם-רפאלי: מול המגזר הזה של האשכול.
<יעל רון: אני אתחיל.
שולי מועלם-רפאלי: רגע, אני רוצה רק להגיד, כמו שקודם היא התנהלה מול 'אוצרות בגליל'.
<יעל רון: כי 'אוצרות' זה מיזם עצמאי, אם תרצו אני ארחיב עליו.
שולי מועלם-רפאלי: לא, זה כבר שמענו שם.
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שם, עצם העובדה שבעצם זה נפתח על ידי 'לב בגליל' למרות שזה כאילו - - -
<יעל רון: לא, 'אוצרות הגליל' לא נפתח על ידי 'לב בגליל'.
עאידה תומא סלימאן: לא, הישיבה.
<יעל רון: כי אופיר - - -
<רונית עובדיה: כי אופיר הוא השדכן.
<יעל רון: אני לא יודעת אם אנחנו היינו מצליחות להביא אתכם ועל זה אנחנו מודים לאופיר.
<רונית עובדיה: נכון.
<רונית עובדיה: אני אפתח ברשותכם.
<רונית עובדיה: אני אעשה את זה כמו משפך, אני אספר על המיזם בכללותו ואז קצת נרד לרזולוציות של האשכול שלנו ויעל תספר על האשכול שלה ונחשוב ביחד מה אפשר לעשות בתמיכה שלכם, מה יכול לעניין אתכם.
<רונית עובדיה: מיזם האשכולות הוא מיזם ממשלתי, משרד הפנים, משרד האוצר, הג'וינט וחלק מנגב גליל הם הובילו אותו.
<רונית עובדיה: המיזם הוקם בצורה הלא פורמלית שלו לפני שש-שבע שנים, על ידי בוחבוט.
<רונית עובדיה: כשהוא ראה במלחמת לבנון השנייה שיש קושי למקומות, לערים, ליישובים קטנים להתמודד עם מה שמלחמה מביאה אותה הוא הבין שצריך ליצור פה סוג של פלטפורמה אשכולית ולאט לאט הממשלה ומשרדי הממשלה ראו כי טוב וצריך לתת את זה ולעגן את זה בחוק או בדרך מוסדרת ואז הם הוציאו קול קורא ליישובים שרוצים להתאגד ביחד באופן וולונטרי לחלוטין.
<רונית עובדיה: יש יישובים שלא הצליחו להיכנס לקול קורא הזה.
<רונית עובדיה: יש בסך הכול חמישה אשכולות היום, שלושה בצפון, גליל מערבי, בית הכרם באמצע, גליל מזרחי, ושניים בדרום, נגב מזרחי ונגב מערבי.
<רונית עובדיה: בסך הכול יש לנו 160 רשויות, משהו כזה, בתוך כל הרשויות.
שולי מועלם-רפאלי: וזה קרא לרשויות מגוונות, גם ערים, גם מועצות אזוריות - - -
<רונית עובדיה: בכל אשכול כזה יש עיר אחת שהיא העיר החזקה יותר, העיר הגדולה.
<רונית עובדיה: פה לדוגמה, באשכול בית הכרם, יש לנו את כרמיאל, יש לנו את מועצה אזורית משגב ויש לנו חמישה יישובים, מג'ד אל כרום, דיר אל אסד, בעיינה, נחף וראמה, שבעה יישובים בסך הכול.
<רונית עובדיה: מאוד מגוון, פערים מאוד גדולים, אחר כך אני אצלול לתוך זה.
<רונית עובדיה: המיזם הזה הוא מיזם שקיים בצורה הנוכחית שלו, כשמשרד הפנים הוא זה שנותן את הגב יחד עם משרד האוצר, הוא מממן חלק מהמשכורות שלנו ויש פה אג'נדה, הם אומרים, בואו נראה איך אנחנו באמצעות האשכולות האלה יכולים להתקדם ולנסות לקדם חשיבה מעל החשיבה היישובית, חשיבה אזורית, תוך כדי שאנחנו מנצלים את היתרונות של האזור, את היתרונות של היישובים הגדולים, ומביאים לפיתוח כלכלי וחברתי וסביבתי של כל היישובים שנמצאים באזור.
<רונית עובדיה: יש אשכולות שהם מאוד אשכוליים, כמו האשכול שלנו, כשמאוד ברור איך הוא תחום מבחינה גיאוגרפית, ויש אשכולות שהם הרבה יותר מפוזרים, כמו אשכול גליל מזרחי ובנגב.
<רונית עובדיה: כל הרעיון הוא לראות איך אנחנו מקדמים גם ברמה האזורית, אבל תוך כדי הפיתוח האזורי אנחנו מביאים לפיתוח של היישובים עצמם.
<רונית עובדיה: יש ועדה שהיא ועדה מרכזת, ועדה משותפת, שיושבים בה כל הנציגים של משרדי הממשלה, יש חברות שמלוות את התהליך, כמו חברת אורבניקס, ובה מחליטים בכל אשכול - - -
שולי מועלם-רפאלי: מה התפקיד של החברות שמלוות?
<רונית עובדיה: הם הייעוץ והבקרים.
<רונית עובדיה: לדוגמה חברת אורבניקס היא הבקרית של משרד האוצר, על הכספים שהמשרד נותן וכו'.
<רונית עובדיה: יש המלצה לאשכולות לתת שלושה שירותי ליבה.
<רונית עובדיה: שירותי ליבה זה אומר שירות שהרשות היום נותנת ובמקום שהרשות תיתן אותו אז האשכול ייתן אותו, או שירות שהרשות לא נותנת והאשכול יכול לתת אותו.
<רונית עובדיה: כל זה תוך כדי רצון לשפר את רמת השירות, לשפר את איכות החיים של התושבים, בחלק מהיישובים יש תת שירות, בחלק מהיישובים יש שירותים מסוימים שלא ניתנים בכלל והאשכול, כמישהו שיש לו תפיסה רחבה יותר, באמצעות משרדי הממשלה, יכול לקדם את התפיסה הזאת.
<רונית עובדיה: מה שאני יכולה להגיד, לאט לאט יותר ויותר משרדי ממשלה - - - קשה לבלוע דבר כזה, לא פשוט, גם לפעמים מבחינה פוליטית, לפעמים הוא גם, אני יכולה להגיד, שהוא נוגד דנ"א של ראש רשות כי בעצם רגע 'אני צריך עכשיו לשבת עם עוד ראש רשות ולא לחשוב רק על הרשות שלי, אלא להסתכל קצת יותר גבוה', ולהגיד שזה מיזם פשוט, זה לא, מאוד מורכב מכל ההיבטים, מצד שני טמון בו פוטנציאל מדהים.
<רונית עובדיה: לאט לאט את הפוטנציאל הזה התחילו לגלות גם משרדי ממשלה נוספים, כמו משרד הרווחה ומשרד הבריאות והגנת הסביבה, שהוא המשרד הראשון שלקח את המיזם הזה לידיים.
עאידה תומא סלימאן: איך החלוקה נעשית בין - - - מועצות מקומיות אמורות לשרת את האזרחים שלהן, מה התפקיד של האשכול ברמה שאת אומרת שהיא יותר רחבה?
עאידה תומא סלימאן: איך זה מתחלק מבחינת האחריות של הרשות המקומית והאחריות של האשכול עצמו?
<רונית עובדיה: אז אני אתן דוגמה, קודם כל הרשויות שהצטרפו באופן וולונטרי הקימו חברה, היום זו חברה בע"מ, יש חברה לתועלת הציבור.
<רונית עובדיה: זה חוק שעומד להיכנס עכשיו, הוא עומד להיות מאושר, נושא חוק האשכולות, ואנחנו מקווים שנסדיר את זה סטטוטורית בצורה הרבה יותר טובה.
<רונית עובדיה: תבינו איך זה בנוי, זה דירקטוריון, לכל אחת מהרשויות באופן שווה יש חלק שווה במניות של החברה, לא משנה אם - - -
עאידה תומא סלימאן: כמו חברה כלכלית?
<רונית עובדיה: בדיוק.
<רונית עובדיה: לא משנה אם זה כרמיאל או אם מג'ד אל כרום, הן שוות וגם הנציגות שלהן בתוך האשכול.
<רונית עובדיה: הם נותנים סוג של מס חבר, בכל אשכול זה שונה, אצלנו לדוגמה הוחלט שזה מס שהוא משקל לתושב לשקל וחצי לתושב, מה שאומר שהרשויות החזקות הן אלה שמסבסדות ומשלמות יותר היום לאשכול.
<רונית עובדיה: לדוגמה סוג של שירות.
<רונית עובדיה: הנושא הסביבתי אצלנו באשכול היה הנושא הכי משמעותי שעלה, אנחנו לא צריכים להסתובב הרבה, את בטח מהאזור, את מבינה מה המשמעות של נושא הסביבה והפסולת, וזה הבסיס שעליו קם האשכול שלנו וראשי הרשויות החליטו שהם רוצים שהאשכול הוא זה שיישא בשירות של פינוי האשפה.
<רונית עובדיה: היום יש תת שירות, היום לא באמת מפנים את האשפה מהרשויות הערביות, מפנים באופן חלקי מאוד - - -
<רונית עובדיה: כי הן לא מסוגלות לעמוד בתקציבים שזה דורש ולא תמיד זה גם בראש סדר העדיפויות וכולן נמצאות עם חשב מלווה.
<רונית עובדיה: אנחנו מדברים על סוציו, ההפרש, כרמיאל ומשגב הן 5-6 וכל הרשויות פה שהן 2.
<רונית עובדיה: אז בעצם זה אחד הדברים המשמעותיים.
<רונית עובדיה: אנחנו הובלנו תהליך מול המשרד להגנת הסביבה ומשרד האוצר ואנחנו אלה שנפנה עבורם את האשפה, זה בתהליכים של חתימת חוזה, יצא מכרז וכו', והכול בשותפות איתם.
<רונית עובדיה: זאת אומרת אנחנו אלה שנפנה את האשפה, אנחנו נקבל איזה שהוא סבסוד - - -
עאידה תומא סלימאן: כשאת אומרת אנחנו זה?
<רונית עובדיה: זה האשכול.
<יעל רון: האשכול, כחברה כלכלית משותפת הוציא מכרז משותף, יש כאן יתרון לגודל, הקבלן, במקום לפנות 20 טון ליום הוא מפנה 100.
<יעל רון: זאת אומרת באותה משאית הוא יכול לעשות אותה עבודה.
<רונית עובדיה: אני אגיד מה זה אשכול.
<רונית עובדיה: האשכול זה אני, הייתי שנתיים לבד באשכול, יש לי את סמיחה, ויש את מרגריטה שלא נמצאת פה היום, זה בעצם שלושתנו באשכול.
<רונית עובדיה: המשרד מאוד דגל בעניין של גופים רזים ולא להתחיל עכשיו עוד כוח אדם וכך אנחנו נוהגים.
<רונית עובדיה: כוח האדם המקצועי שלנו, היום למשל אנחנו צריכים לתכנן טיילת לאורך כביש 85.
<רונית עובדיה: זה משהו שהוא מאוד, במיוחד למג'ד אל כרום ונחף שאנחנו מכירים איך זה נראה וכמה זה חשוב שטחים ירוקים, ואין לנו מהנדס, אין לנו כמו ברשות מקומית, מה אנחנו עושים?
<רונית עובדיה: יש לנו פורומים מקצועיים.
<רונית עובדיה: בכל אחד מהתחומים, כמו רווחה, הגנת הסביבה וכו', יש לנו פורום של כל שבע הרשויות, מנהלי מחלקות איכות סביבה יושבים ביחד, המהנדסים יושבים ביחד, דנים בנושאים שקשים, שמציקים, שרוצים לפתח, מעלים את זה ביחד לדירקטוריון, הדירקטוריון מאשר את זה, מעלים את זה לוועדה המשותפת של משרדי הממשלה, מתקצבים חלק, רואים איפה מגייסים משאבים וכו'.
<רונית עובדיה: זה בעצם התהליך.
<רונית עובדיה: תהליך מאוד שקוף, מאוד שיתופי, אנחנו לא יכולים לעשות צעד, בעצם אנחנו בראשות הרשויות המקומיות.
<רונית עובדיה: אז אם אנחנו לוקחים ומפנים את האשפה לרשויות אז כולם, 'רגע, מה?
<רונית עובדיה: אז מה קורה עם בעלי התפקידים?
<רונית עובדיה: ' אז אנחנו אומרים אוקיי, אנחנו מפנים לכם עכשיו תחום אחד, תעסקו בתחומים נוספים, תחומים שעד עכשיו - - - הרי בכל מחלקה כזאת נמצא בן אדם אחד במקרה הטוב, אז מה אני עכשיו אעשה?
<רונית עובדיה: אז בואו תתעסקו בנושא של חינוך סביבתי ותתעסקו בנושא של בריאות הציבור.
<רונית עובדיה: זה לא שאתם לגמרי מתפנים, אנחנו בקשר איתכם, אתם אלה בעצם שבקשר עם התושבים.
<רונית עובדיה: אז יש פה תהליך, הוא תהליך מאוד מאוד מורכב, זה משהו חדש, קשה לעכל אותו, לא פעם ולא פעמיים אנחנו בשיח על זה, איפה התפקיד של האשכול, איפה התפקיד של הרשות.
שולי מועלם-רפאלי: מאיפה בא הרעיון הזה?
<רונית עובדיה: אני סיפרתי.
<רונית עובדיה: בזמנו, במלחמת לבנון השנייה, כשבוחבוט, הביאו את הרעיון מצרפת.
<רונית עובדיה: הוא הביא את הרעיון מצרפת.
שולי מועלם-רפאלי: זה מה שעניין אותי.
<יעל רון: גם בארץ אנחנו מכירים את הנושא ממועצות אזוריות.
<יעל רון: את תושבת במועצה אזורית?
<יעל רון: גם אני תושבת במועצה אזורית.
<יעל רון: פעם זה היה נראה כאילו מה פתאום שאנחנו ביחד נעשה בתי ספר, אנחנו מתנועת נוער אחרת, אנחנו מסוג התיישבות אחרת ובסופו של דבר כן יושבים, התאחדו במועצות אזוריות, כשכל יישוב על האופי שלו, על הגוון שלו, על תחומים מסוימים, על תרבות, על נוי משותף, מה שהיישוב מחליט, ויש דברים שכדאי לעשות יחד, כמו פינוי הפסולת, כמו חינוך, כמו רווחה.
<יעל רון: המודל הזה כבר קיים בארץ במועצות אזוריות.
<יעל רון: לא כולם רוצים להצטרף למועצה אזורית ואז במסגרת האשכול, שהוא וולונטרי ולא כל רשות חייבת להשתתף, בוחרים גם את הנושאים.
<יעל רון: אצלנו, אצלי באשכול גליל מערבי, בכלל לא עוסקים בנושא של פינוי פסולת, החלטנו, ראשי הרשויות, מנהלי מחלקות איכות הסביבה, אמרו 'זה לא בשבילנו, לא בשלב זה'.
שולי מועלם-רפאלי: למשל ראיתי שאחד הנושאים שמוצגים בפלייר הזה הוא הסיפור של רווחה, מיפוי שירותי רווחה.
שולי מועלם-רפאלי: פה כתוב מיפוי, השאלה אם עלינו שלב גם לאיזה שהוא איגום של שירותי רווחה, כי בסוף אם יש איקס משפחות, שוב, יש פה גיוון גדול גם ברמה של האשכול פנימה, אבל אחד הדברים שאנחנו מאוד מאוד ערים לו בנושאים של רווחה זה היכולת לעשות מקום אחד חזק ואז להביא אליו מכמה מקומות.
שולי מועלם-רפאלי: השאלה אם כבר עליתם לשלב הזה, או שזה עדיין בתהליך של מיפוי.
<רונית עובדיה: עשינו את המיפוי.
<רונית עובדיה: לפני שאנחנו מתחילים כל תהליך אנחנו חייבים לראות מה קיים קודם כל.
<רונית עובדיה: עשינו את המיפוי והבנו שבכרמיאל קיימים הרבה מאוד שירותים והצרכנים המרכזיים, לפעמים יותר מכרמיאל עצמה, זה הכפרים שמסביב.
<רונית עובדיה: לא תמיד השירות שקיים בכרמיאל הוא תואם את מה שהרשויות האלה צריכות, הן מבחינה תרבותית, הן מבחינה - - - למרות ששפה כן, אבל לפעמים המקום, הסיטואציה וכו'.
<רונית עובדיה: אז אחד הדברים המרכזיים שעלו זה הנושא של מרכז למשפחה, מרכזי משפחה לא קיימים כמעט בכפרים הערביים, זה משהו שהוא מצרך מאוד מאוד מבוקש, לפעמים הם צריכים לנסוע עד לשפרעם, לדעתי, לא תמיד הם עושים את זה, לא תמיד זה נוח, לא תמיד כולם ניידים, אז הצורך הזה עלה.
<רונית עובדיה: אנחנו נפגשנו מספר פעמים עם מנהל מחוז הצפון של הרווחה, עם גדי פולק, אנחנו מנסים לקדם את ההקמה של מרכז למשפחה עבור חמש הרשויות הלא יהודיות.
שולי מועלם-רפאלי: עבור האשכול הזה.
<רונית עובדיה: לדוגמה הנושא של התנדבות.