GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: מה תכנית העבודה שגורמי המקצוע שנמצאים פה בחלקם מסביב לשולחן הזה, יכולים להציע.
דב חנין: האם למשל אם אנחנו נקבע חובה של התקנת שלטים, זכותך לשמור על פרטיות ועל כבודך ועל גופך, גם כשאת נמצאת באוטובוס צפוף.
דב חנין: אם את נתקלת בבעיה – אנא פני לנהג.
דב חנין: סתם אני אומר, אני לא יודע בדיוק מה הנוסח הנכון.
דב חנין: אבל שלט כזה, או משהו כזה שהוא בולט והוא חזק והוא ניכר לעין והוא גם אולי בעברית וערבית, הוא מעביר את התחושה שזה לא הפקרות פה.
דב חנין: שאנחנו כמערכת ערים לזה שישנה בעיה ואנחנו עומדים לצידה בעיקר של אותה אישה, למרות שיכולות להיות גם הטרדות מיניות נוספות, אבל קודם כל של אותן נשים שהן מטרה אפשרית להטרדות מיניות.
דב חנין: אני חושב שהישיבה הזאת צריכה להסתיים באיזו שהיא דרישה מכל הגורמים המקצועיים שנמצאים מסביב לשולחן, החל במשרד התחבורה, עבור בחברות מפעילי התחבורה הציבורית וארגוני הנוסעים, כמובן ארגוני הנשים, לגבש תכנית עבודה עם לוחות זמנים איך אנחנו מביאים למצב שתחבורה ציבורית נחשבת בעיני נשים, קודם כל בעיני נשים, כמרחב בטוח.
עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת דב חנין.
עאידה תומא סלימאן: אני מזמינה את מר יהודה בר-אור, יושב ראש איגוד המוניות הארצי.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה אדוני.
<יהודה בר-אור: שלום לכם.
<יהודה בר-אור: אני יהודה בר-אור, יו"ר איגוד המוניות הארצי.
<יהודה בר-אור: אני מכהן כבר 15 שנה בתפקיד ונהג מונית כבר 37 שנים.
<יהודה בר-אור: כמובן שאתם, כמו שכל אחד, אני עכשיו חוגג את 40 שנות הנישואים שלי ונשים, תמיד יש זוגיות.
<יהודה בר-אור: לא מוחאים כף ביד אחת, תמיד מוחאים בשני כפיים, בכל נושא, גם בנושא הזה וגם בנושא החיים המשותפים.
<יהודה בר-אור: אנחנו עומדים על זה ואנחנו מסבירים את זה ועשינו כל מאמץ כדי לסדר את העניין.
<יהודה בר-אור: אנחנו ביזמתנו, יחד עם משרד התחבורה, ביקשנו לשים על הדלתות שלנו את מספר המונית ואת כל הדרכים שאפשר להתקשר ולהתלונן על כל נהג מונית ומונית.
<יהודה בר-אור: פעם זה היה רק בכובע, היום זה על הדלתות ובכל המקומות.
<יהודה בר-אור: שנית, אנחנו מקבלים תלונות אישיות, אם יש תלונות אישיות, ואנחנו מטפלים בהן ומעבירים את זה לתחנות.
<יהודה בר-אור: לצערנו, אנחנו מטפלים בתחנות המסודרות בארץ ולא כל התחנות ויש הרבה נהגים שעובדים פרילנס בעצמם ולא קשורים לתחנות.
<יהודה בר-אור: אבל תחנה מסודרת שמקבלת נהג מונית אליה והיא מעסיקה ומסיעה וגם דרך העירייה וגם דרך חברות מסודרות, היא מחייבת את הנהג שבא ונרשם בתוך המשרד.
<יהודה בר-אור: היא לא תקבל אותו בלי אישור של תעודת יושר.
<יהודה בר-אור: היא מבקשת ממנו שיביא תעודת יושר מהמשטרה וזה נקודה שהיא בדוקה.
<יהודה בר-אור: דבר שני, נהג המונית הזה עובר תשאול של התחנה והוא כבר מגיע לתוך הנהיגה.
<יהודה בר-אור: ברגע שאתה מקבל אותו אתה עושה לך תיקייה עליו ואתה יודע בדיוק מה הוא אומר.
<יהודה בר-אור: בעירייה, במקומות מסודרים, מבקשים אישורים גם מאיגוד המוניות שייתן המלצה על נהגים כאלה ועל תחנות כאלה שהן תחנות מסודרות, וגם מהתחנה עצמה, לפני שהיא נכנסת למכרז, שידוע להם שנהג המונית לא עבר עבירות מין ואין לו שום תיקים בנושא של הטרדה מינית.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לשאול שתי שאלות בעיקר.
עאידה תומא סלימאן: השאלה הראשונה – נהג מונית שעובד כבר באותה תחנה מעל ל-10 שנים.
עאידה תומא סלימאן: מבקשים באיזה שהוא שלב רענון של ה - - -
<יהודה בר-אור: קודם כל יש רענון - - -
עאידה תומא סלימאן: של תעודת היושר שלו?
<יהודה בר-אור: באופן כללי, אם הנהג לא עשה שום בעיה והרי אין דבר שאתה לא יודע בתוך העסק שלך, זה עסק הרי.
<יהודה בר-אור: אם הוא יודע שהנהג הזה נעדר כמה חודשים, אז הוא יודע שהוא הלך למשפט, הוא יודע שהוא הלך לבעיה מסוימת.
<יהודה בר-אור: הוא נעדר מהעבודה, שואלים למה.
<יהודה בר-אור: הוא לא נעלם בין לילה - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא מדברים על מישהו שנעלם, אדוני.
<יהודה בר-אור: לא, אני אומר אם הוא עובד - - -
עאידה תומא סלימאן: אדוני, השאלה שלי מאד פשוטה.
עאידה תומא סלימאן: מבקשים או לא מבקשים?
<יהודה בר-אור: השאלה פשוטה והתשובה שנהג שעובד ולא ידוע עליו שיש לו בעיה, לא מבקשים.
<יהודה בר-אור: זו התשובה, חד משמעית.
עאידה תומא סלימאן: אין נוהל לבקש?
<יהודה בר-אור: יש.
<יהודה בר-אור: אמרתי לך, ברגע שאנחנו - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, אני מאד ברורה.
<יהודה בר-אור: אמרתי.
<יהודה בר-אור: גם אני ברור.
עאידה תומא סלימאן: יש נוהל באופן סדיר של התחנה לנהגים שהועסקו כמה וכמה שנים, לרענן את התעודות שלהם?
<יהודה בר-אור: את התעודות לא, אבל כן מרעננים בדיבור איתו ובשיחה על זה, אם יש לו, הם יודעים.
<יהודה בר-אור: אם לדוגמא אני הולך ומגיש והוא צריך להגיע לאיזו עבודה שהיא עם ציבור, הוא צריך לתת הצהרה שאין לו שום עבירה או הטרדה מינית בשנים האחרונות.
עאידה תומא סלימאן: שאלה שנייה.
עאידה תומא סלימאן: אמרת שאתם מקבלים תלונות ומטפלים בהן בתחנות המסודרות.
עאידה תומא סלימאן: ובעצם גם אתם כהתאחדות - - -
<יהודה בר-אור: איגוד.
עאידה תומא סלימאן: איחוד, סליחה.
עאידה תומא סלימאן: איגוד, איחוד.
עאידה תומא סלימאן: אתם גם מיועדים לזה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי האם יש איזה שהוא מאגר מידע של התחנה עצמה, על כמה תלונות הגיעו בשנה ובאיזה סוג של תלונות אתם מטפלים?
<יהודה בר-אור: אז בצורה ברורה אני אומר.
<יהודה בר-אור: תחנת מוניות מסודרת שמקבלת דיווח מהמשטרה או מכל גורם אחר ויש לה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, של קליינטים אני מתכוונת.
<יהודה בר-אור: אני אומר, אנחנו גם מפוקחים על ידי קצין בטיחות.
<יהודה בר-אור: כל תחנה יש לה קצין בטיחות שהוא מחויב לבדוק את כל העניין הזה.
<יהודה בר-אור: כל תחנה מסודרת יש לה קצין בטיחות שהוא מחויב.
<יהודה בר-אור: זה אחד הדברים שקצין הבטיחות בודק, את כל הדברים האלה.
<יהודה בר-אור: אם אנחנו יודעים על נהג מונית כזה, שהגיע לבית המשפט או שהייתה לו הטרדה עם נוסעת, הרי הנוסעים, תבינו, הנוסעים שולחים לנו את האינפורמציה על כל תחנה.
<יהודה בר-אור: אם הוא נוסע למשל במוניות סולד, שאני במקרה המנהל שלה גם באופן אישי, היא שולחת את המכתב והיא כותבת על נהג מונית שככה וככה היה איתו, אני יודע לפני שהנהג אפילו יודע את זה, שהוא יקבל ויזמינו אותו.
<יהודה בר-אור: היא קודם כל פונה לתחנה, כי היא נוסעת בתחנה מסודרת, היא ראתה שלט.
<יהודה בר-אור: אני ממליץ לכל אחד שעולה במוניות שיראה קודם כל שיש להן שלטים, שהן מתחנות מסודרות ואז הדברים האלה יעזרו להם לפתור הרבה בעיות.
<יהודה בר-אור: דבר שני, אנחנו מציעים לכל הנוסעות שישבו אחורה.
<יהודה בר-אור: תאמיני לי, זה ימנע את כל הבעיות.
<יהודה בר-אור: אף אחד לא מוטרד כשהוא יושב אחורה.
<יהודה בר-אור: ההיפך, לשבת כמו גברת מסודרת והכל בסדר.
<יהודה בר-אור: הבעיה היא שיש הרבה הטרדות הפוכות ועל זה יש הרבה תלונות גם.
<יהודה בר-אור: והבחור הזה שסיפר לכם על העניין הזה, נהג המונית שי שסיפר על הטרדות, שזה יש הרבה הטרדות גם הפוכות וגם על זה צריך גם לתת את הדעת.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני - - -
<יהודה בר-אור: הוא יושב עם נוסע לבד ו - - -
עאידה תומא סלימאן: אדוני, אדוני, אני רק מנסה להבין האם יש מסלול ברור לקבלת תלונות אצלכם בכל תחנה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אני אישה שעברתי איזו שהיא בעיה מסוימת, הטרדה או לא הטרדה, אני יכולה לפנות לתחנה ולהתלונן.
עאידה תומא סלימאן: מי יקבל את התלונה שלי?
<יהודה בר-אור: יקבל מנהל התחנה.
עאידה תומא סלימאן: למי מעביר אותה מנהל התחנה?
<יהודה בר-אור: מעביר אותה, במקרה ויש בזה באמת בעיה מעבירים את זה אלינו לאיגוד ואנחנו משתפים את משרד התחבורה במקרה.
עאידה תומא סלימאן: איך מנהל התחנה - - -
<יהודה בר-אור: אני אגיד לך משהו אחד, שגם המשטרה עצמה מבקשת מאיתנו את העזרה ואנחנו עוזרים להם בכל דבר – מטפלים באנשים שנעלמים, באנשים שבורחים, וגם את המידע הזה אנחנו מעבירים אליהם.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה נתון לשיקול - - -
<יהודה בר-אור: למשרד התחבורה אנחנו מעבירים את זה באופן פרטני כל פעם.
עאידה תומא סלימאן: זה נתון לשיקול דעתו של המנהל להחליט אם בתלונה הזאת יש משהו או לא?
עאידה תומא סלימאן: ככה אני הבנתי.
<יהודה בר-אור: כן.
<יהודה בר-אור: זה כן.
<יהודה בר-אור: אם המנהל לא יעביר את זה אלי, בטח שאני לא יכול לדעת.
עאידה תומא סלימאן: מנהל התחנה שאין לו שום הכשרה בנושא של הטרדות מיניות יכול להחליט.
<יהודה בר-אור: לא, אבל טובת התחנה שלו מול העיניים.
<יהודה בר-אור: סליחה רגע.
<יהודה בר-אור: טובת התחנה שלו מול העיניים.
<יהודה בר-אור: הוא משרת ציבור, אם עכשיו הוא - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אדוני, אדוני - - -
<יהודה בר-אור: אז הוא לא יעסיק אותו בתחנה.
<יהודה בר-אור: זה הגיוני גם.
עאידה תומא סלימאן: אדוני, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני גם ראיתי תגובות בעבר לכל הנושא של הטרדות מיניות ולא במקריות דובר על הכשרות לאנשים שמטפלים בתלונות.
עאידה תומא סלימאן: לא במקריות.
עאידה תומא סלימאן: נציג משרד - - -
<ישראל לוי: רגע, חברת הכנסת, נמצא פה ראש מדור להתייחסות שלו.
מיכל רוזין: הגיע.
מיכל רוזין: ראית מה זה?
מיכל רוזין: איזו יעילות.
<ישראל לוי: ראית, קראתי לו והוא הגיע ישר בשנייה.
<דב-מאיר ברקוביץ: הייתי בדיון אחר.
עאידה תומא סלימאן: כן, יש לי תשובה?
<דב-מאיר ברקוביץ: על מה?
<דב-מאיר ברקוביץ: תגידי את השאלה.
עאידה תומא סלימאן: את השאלה?
עאידה תומא סלימאן: נאמר מאחת מחברות התחבורה הציבורית שבעצם כשהם מבקשים מה שנקרא תעודת יושר או רישום פלילי, הם מקבלים מהמשטרה רק אישור שנתי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר לאותה שנה שבה ביקש הבן אדם וזה לא חוזר אחורה אם יש לו תיק מהעבר.
עאידה תומא סלימאן: זה נכון בעבירות מין?
<דב-מאיר ברקוביץ: אין דבר כזה.
עאידה תומא סלימאן: אין דבר כזה?
<דב-מאיר ברקוביץ: אלף אין דבר כזה תעודת יושר, נסדר את זה קודם.
<דב-מאיר ברקוביץ: אפשרות אחת זה לקבל מידע מהמרשם, שזכאים לפי החוק לקבל.
<דב-מאיר ברקוביץ: זה בדרך כלל לא לגבי תחנת מוניות, זה מקבלים לרישוי של מונית.
<שני מימון: אני אחדד.
<דב-מאיר ברקוביץ: אם זה אישורי העסקה לפי החוק למניעת העסקת עברייני מין, אז שם מקבלים, הרי לא מועבר מידע פלילי, אלא על פי החוק מועבר רק אישור.
<דב-מאיר ברקוביץ: יש אישור להעסקתו או אין אישור להעסקתו והאישור הזה, התוקף שלו הוא לשנה, אבל המידע שהוא בודק, הוא בודק עד 20 שנה אחורה.
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם הבנו עכשיו מאיפה בא כל הבלבול.
עאידה תומא סלימאן: המידע שאת מקבלת זה שאפשר להעסיק אותו בשנה הזו, אבל הם בעצם בודקים אחורה 20 שנה.
<דב-מאיר ברקוביץ: למה כל שנה מחדשים את האישור?
<דב-מאיר ברקוביץ: אלף לא על פי החוק.
<דב-מאיר ברקוביץ: זאת אומרת עקרונית לפי החוק היבש, אדם שקיבל אישור, וזה אמור להיות מתוקן בתזכיר שנמצא באיזה שהוא מסלול חקיקה - - -
<לילך וגנר: נכון, בתיקון לחמש שנים.
<דב-מאיר ברקוביץ: זה אמור להתחדש אחת לכמה זמן לבקש, אבל היום על פי החוק עקרונית, בן אדם שביקש למקום העבודה שלו את אישור ההעסקה פעם אחת, בזה הוא סיים.
<שני מימון: אוקיי.
<שני מימון: בהנחה שאותו נהג עשה עבירה במהלך הזאת ואני לא יודעת הרי על העבירה הזאת, כי זה לא בהכרח היה תחת הגוף שלי ועל פניו אני לא צריכה לבקש את האישור, כי אתה אומר – אין חוק לבקש את האישור, אז איך אני אמורה לדעת שאת אותו נהג אני יכולה להעסיק או לא יכולה להעסיק אותו?
<דב-מאיר ברקוביץ: על פי החוק הזה אי אפשר לדעת.
מיכל רוזין: לא, השאלה האם המשטרה, זה גם שאלנו את רב פקד לוי, האם המשטרה מעבירה מידע.
מיכל רוזין: היו 136 תיקים שנפתחו, האם היא מעבירה את המידע למשרד הרישוי, משרד התחבורה, על מנת שישעו את הנהג מתפקידו?
<שני מימון: לא.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שנאמר לך, שלא.
<דב-מאיר ברקוביץ: לא, זה לא מידע שמועבר.
<דב-מאיר ברקוביץ: משרד הרישוי מקבל מידע בזמן שהוא נותן את הרישיון למי שנוהג על מונית - - -
מיכל רוזין: הבנתי, אבל מה קורה אם עכשיו פתחת תיק, יש חקירה על אונס - - -
עאידה תומא סלימאן: זה לא יתעדכן.
<דב-מאיר ברקוביץ: אין את זה - - -
מיכל רוזין: אז היא לא מקבלת מידע.
מיכל רוזין: זאת אומרת היא לא יודעת - - -
<ליאת קליין: במשרד החינוך זה בעייתי.
<דב-מאיר ברקוביץ: זה באף תחום, אבל זה מגבלות החוק.
<דב-מאיר ברקוביץ: זה לא שאלה אם המשטרה רוצה להעביר או לא.
<דב-מאיר ברקוביץ: חוק המרשם הפלילי מגדיר מתי, לאיזה צורך ובאיזה היקף מותר להעביר ועל פי זה מעבירים.
מיכל רוזין: גם אם הוא מורשע ונפסקו לו עבודות שירות, היא לא תדע על זה?
<דב-מאיר ברקוביץ: נכון.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אני שאלתי אם מרעננים מדי שנה את האישורים האלה או לא.
עאידה תומא סלימאן: כי ברגע שהחברה מחויבת לרענן, אפילו פעם בשנתיים את האישורים האלה, כמו שממלאים טופס 101 כל תחילת שנה, שיביאו את ה טופס הזה ואז אם יש, מתעדכן.
<יהודה בר-אור: ולכן אני אמרתי שבכל שנה הם צריכים להביא אישור כדי להמשיך לעבוד בעירייה או בכל מקום מסודר.
<דב-מאיר ברקוביץ: אז בחוק למניעת הטרדה יש הצעה ממשלתית שעוסקת בתיקון של החוק הזה, שמסדירה תקופות לחידוש, כי היום בעצם אין כלום.
<דב-מאיר ברקוביץ: זאת אומרת היום פעם אחת אתה מקבל אישור כל עוד אתה באותו מקום עבודה.
עאידה תומא סלימאן: אתם עובדים על זה?
<דב-מאיר ברקוביץ: לא, נגמרה ה - - -
<לילך וגנר: מי שמבקש כל שנה לכאורה יכול לעשות את זה, אבל זה לא חובה לפי החוק.
<לילך וגנר: התיקון הוא שהוא חייב כל חמש שנים.
מיכל רוזין: כל חמש שנים, אבל על זה נדון כשתביאו את החוק.
<לילך וגנר: אוקיי.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לגברת נופר סלמן, נציגת התאחדות הסטודנטים הארצית.
עאידה תומא סלימאן: אני אשאיר את התחבורה כדי לתת לנו את כל התשובות בבת אחת.
<נופר סלמן: שלום.
<נופר סלמן: קודם כל אני באמת מברכת על הדיון הזה בנוגע להטרדות מיניות בעיקר באוטובוסים.
<נופר סלמן: עוד פעם, אנחנו מדברים פה על מרחב שהוא מרחב שהוא קצת יותר בעייתי בתחום האפור ולכן חשוב גם להעלות את הדיון הזה לסדר היום הציבורי.
<נופר סלמן: אני, כשאני מוטרדת מינית ברחוב אז אני יודעת שזה ביני לבין השמיים, לבין הבן אדם שהטריד אותי ואולי האנשים שעברו ברחוב והתעלמו.
<נופר סלמן: כשאני מוטרדת מינית באוטובוס, זה כבר סיפור אחר, כי אנחנו מדברים בדיוק על המקום הזה שאת, חברת הכנסת, דיברת עליו, על ההכשרות.
<נופר סלמן: שזה משהו שהוא חד משמעית כמו שקורה היום באקדמיה, צריך לקרות.
<נופר סלמן: באקדמיה היום, לא רק כמו מה שחבר הכנסת דב חנין אמר, יש שילוט בכל מקום – אם הוטרדת מינית – כמו במערכת הצבאית, לאן את צריכה לפנות, מי האדם שמטפל בנושא הזה ומה בדיוק התהליך שאת צריכה לעשות במידה ואת מרגישה את הצורך לעשות אותו.
<נופר סלמן: היום בתחבורה הציבורית התהליך הזה לא קיים, המודעות הזאת לא קיימת.
<נופר סלמן: אנחנו מתחילים מרמת השילוט שצריך להיות באוטובוסים ועד רמת ההכשרות, שנהג אוטובוס צריך לדעת מה הוא עושה כשהוא נקלע לסיטואציה כזאת.
<נופר סלמן: שהוא יידע בדיוק מה הנוהל שהוא צריך לעשות כדי לעזור לנערה, לבחורה, לא משנה, או לגבר שהרגישו שהם הוטרדו מינית.
<נופר סלמן: היום הדבר הזה לא קיים.
<נופר סלמן: זה כבר נכנס לאקדמיה - - -
<שני מימון: קיים.
<נופר סלמן: יכול להיות שזה קיים ברמת הנוהל, השאלה מה קורה בשטח.
<שני מימון: לא, כמו שאת אומרת, צריך לעבור הכשרות.
<שני מימון: אצלנו כל נהג עובר כל שנה הכשרה בנושא הטרדה מינית, בלי קשר לכל ההדרכות הנוספות.
<נופר סלמן: אז יכול להיות שצריך לחדד את העניין הזה ברמת האדם שמטפל בנושא של הטרדות מיניות, שיהיה אדם שזה הוא תפקידו, כמו במערכת הצבאית, כמו במערכת - - -
<נופר סלמן: תראי, אנחנו מדברים מהשטח.
<נופר סלמן: בסופו של דבר, כשאנחנו פרסמנו סטאטוס בהתאחדות הסטודנטים על הנושא הזה קיבלנו עשרות על גבי עשרות פניות של נשים שחוו דברים כאלה שלא ידעו מה לעשות.
<נופר סלמן: כשהם פנו הם לא קיבלו מענה הולם.
<נופר סלמן: אנחנו משקפים את מה שהשטח אומר.
<נופר סלמן: בסופו של דבר האחריות היא על הכתפיים של המבצעים פה.
<נופר סלמן: כל מה שיש לנו לעשות זה רק להגיד מה קורה באמת ביום יום.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין יפעת בלפר, מאיגוד מרכזי הסיוע, בבקשה.
<יפעת בלפר: אני רק אוסיף על כל הדברים שנאמרו פה.
<יפעת בלפר: חשוב לי כן להגיד שגם תקנות התעבורה וגם הפסיקה כבר עשתה דרך עם העניין הזה וקבעה שנהג האוטובוס הוא הקברניט של האוטובוס ושהוא מחויב להבטיח את הזכויות של הנוסעים.
עאידה תומא סלימאן: הבנתי שיש היום הצעה להפסיק לקרוא להם נהגים.
<יפעת בלפר: נכון.
עאידה תומא סלימאן: אלא רב נהג.
<יפעת בלפר: אז זה נראה לי שזה רק מחזק את מה שאני אומרת.
עאידה תומא סלימאן: ככה הבנתי מהתקשורת.
<יפעת בלפר: אז זה אולי אפילו יותר מזה, כי המינוח של קברניט אפילו מתאים יותר ובאמת נעשתה עבודה מאד מאד משמעותית בכל מה שקשור לנושא של הדרה מגדרית באוטובוסים, ואני חושבת שבנושא הזה של הטרדה מינית אנחנו יכולים להישען על העבודה שנעשתה ולהרחיב את זה לנושא הזה, לכל מה שקשור לתקנות ונהלים ושילוט והכשרות – מה שהוצג פה.
<יפעת בלפר: אבל מעבר לזה, אני רוצה להגיד וזה גם מתחבר לדברים שנאמרו פה, זה נכון שצריך לראות את הרישום הפלילי של הנהג וזו סיטואציה אחרת.
<יפעת בלפר: מעבר לזה, הנהג צריך להיות גם אם הוכשר אבל גם בעל הכוח, הסמכות והגיבוי ממשרד התחבורה לעשות ולקיים את התפקיד הזה, מה שכרגע לא קיים ובגלל זה זה המשמעות שלי כשאני קוראת את הפסיקה שמדברת על קברניט האוטובוס.
<יפעת בלפר: כרגע הם לא יודעים שזו הסמכות שלהם, שיש להם סמכות לעכב נוסע שמטריד או לעצור אוטובוס.
<קריאה: אין להם סמכות.
<קריאה: הופכים את הנהגים לשוטרים.
<יפעת בלפר: משפט אחרון.
<יפעת בלפר: בהמשך לעבודה של איגוד מרכזי הסיוע, שהוזכרה קודם על ידי ליאת, אז בנוסף לזה גם פנינו למשרד התחבורה לגבי כל מה שקשור להטרדות מיניות בשיעורי נהיגה, שזה נושא אחר, אבל גם קשור למשרד התחבורה.
<ליאת קליין: שזה דיון בפני עצמו.
<יפעת בלפר: ולא קיבלנו על זה מענה, אבל מבחינתנו זה משקף את כל הנושא שצריך הרבה יותר שיתוף פעולה והבנה של משרד התחבורה להתעסק בתחום הזה.
<קריאה: למי פניתם במשרד התחבורה?
<יפעת בלפר: אני יכולה להעביר את המכתב.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחברת הכנסת עליזה לביא ואחר כך אני מעוניינת לשמוע נציגה מהרכבת.
<דרור גנון: יש לנו עוד דיונים.
<דרור גנון: פשוט יש לי דיון נוסף בוועדה נוספת בנושא תאונות דרכים.
עליזה לביא: אז אני אדבר קצר, כי אני רוצה שתקשיב.
<דרור גנון: אנחנו כבר באיחור, אז אם אפשר.
עאידה תומא סלימאן: כבר באיחור.
עאידה תומא סלימאן: אז אני אתן לך תיכף את זכות הדיבור.
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר לקצר, חברת הכנסת.
עליזה לביא: אני רוצה שאדוני ישמע.
עאידה תומא סלימאן: חשוב לי מאד לשמוע את נציג משרד התחבורה.
עליזה לביא: כן, גם אני רוצה וגם אני מאד אשמח לשמוע אותו, משום שעיקר דברי מכוונים אליך.
עליזה לביא: אני קודם כל רוצה להודות על הדיון החשוב הזה – גם לך גברתי יושבת הראש ולחברתי מיכל רוזין על היוזמה של הדיון הזה, החשוב מאד.
עליזה לביא: את יודעת, לפעמים בחיים, כמו שאנחנו יודעים בטח בשדה הזה, קשה מאד לתת הגדרות להרבה מאד תופעות והדיון היום מציב בצורה מאד חד משמעית את המצוקה הגדולה של הטרדות מיניות בתחבורה הציבורית.
עליזה לביא: זה לא סוד שדיונים רבים בחודש האחרון נעשים כאן בכנסת ישראל על דרך ההכשרה, הבחירה וההנחיה של נהגים בשירות הציבורי.
עליזה לביא: איך אנחנו בוחרים נהגים, איך מחזירים אותם לכביש אחרי שהם אולי עשו איזו שהיא תאונה או היו מעורבים בבעיה כזו או אחרת.
עליזה לביא: מה תהליך ההכשרה שלהם.
עליזה לביא: אני חושבת שזו שעת רצון.
עליזה לביא: יש היום הבנה שאין מספיק הכנה, הכשרה, פיקוח.
עליזה לביא: אם הנציג של אגד בדיון הקודם דיבר על תיק בטיחות שיש לכל אחד ואחד מהנהגים ושזה צריך להיות בכל החברות, אנחנו יודעים שבכלל הסוגיה הזאת של תחבורה ציבורית ונהגים ציבוריים עברה הפרטה.
עליזה לביא: גם הצבא מסיע את החיילים והחיילות בתחבורה של חברות ציבוריות ולא של הצבא, וראוי שבמסגרת כל הפיקוח על הנהגים בשירות של התחבורה הציבורית, ייכנס הנושא הזה של הפיקוח, של האחריות על המצוקה הזאת של ההטרדות המיניות.
עליזה לביא: חד משמעית, אם יש פה איזו שהיא אי הבנה לגבי התפקיד של נהג, החל ממה הוא עושה כשחלילה הוא מעורב בתאונה, כמו לא לרוץ ולקחת את הקופסה השחורה ולהחביא אותה וממשיך אם יש הטרדה מינית בזמן שזה במשמרת שלו, כשהוא נוהג והוא צריך לתת מענה ולגלות אחריות, אז זה הזמן.
עליזה לביא: כלומר יש היום הבנה שאין פיקוח ואין הדרכה ואין הכשרה של הנהגים בתחבורה הציבורית וצריך לכלול את כל מה שאנחנו כרגע מדברות עליו כבר יותר מדי שנים ויש לו הגדרה ויש לו שם, אל תוך המעטפת הזאת של ההכשרה של הנהגים בתחבורה הציבורית.
עאידה תומא סלימאן: מר דרור גנון, מנהל רשות ארצית לתחבורה הציבורית, בבקשה.
<דרור גנון: לא הרשות הארצית, אני מנהל אגף בכיר בתחבורה הציבורית.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שכתבו לנו כשרשמו אותך.
<דרור גנון: קודם כל בוקר טוב, או צהריים טובים כבר.
<דרור גנון: תראו, קודם כל התחבורה הציבורית היא תחבורה ציבורית והיא משרתת את כלל הציבור וזה נכון שזה באוטובוס ובאופן עקרוני ברור שאנחנו בצורה גורפת נגד כל הטרדה שהיא, לאו דווקא מינית אלא בכלל גם בנושא מגדרי וגם בנושאים של אלימות – גם מילולית וגם פיזית.
<דרור גנון: אנחנו פועלים בעניין הזה כמה שאנחנו יכולים, במסגרת הסמכויות שלנו שהן לא רבות, דרך אגב.
<דרור גנון: נאמרו פה מספר אמירות שיש סמכות עיכוב לנהג.
<דרור גנון: לנהג אין סמכות עיכוב.
<דרור גנון: הוא לא יכול לעכב אף אחד, הוא גם לא יכול - - -
מיכל רוזין: לכל אדם יש סמכות עיכוב.
<דרור גנון: הוא לא יכול לעכב.
מיכל רוזין: ברחוב.
מיכל רוזין: לכל אזרח יש סמכות עיכוב ברחוב, בוודאי לנהג באוטובוס.
<דרור גנון: הוא לא יכול לעכב - - -
<ליאת קליין: רק אם זה פשע וזה נקרא - - -
<דרור גנון: אין סמכות עיכוב.
<דרור גנון: אנחנו כבר ישבנו על העניינים האלה בנושא - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, אנחנו חיכינו לתשובות.
עאידה תומא סלימאן: כדי שנעשה את זה מסודר, אני רוצה לשמוע את התשובות האלה ואני מעדיפה שתתחיל, אם אפשר, במה כן אתם עושים ומה שלא אנחנו נבין.
עאידה תומא סלימאן: אבל מה אתם כן עושים כמשרד אחראי.
עאידה תומא סלימאן: עלה גם נושא הרישיונות, עלה גם נושא ההוראות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתם בעצם יוצאים במכרזים על ניהול קווים.
עאידה תומא סלימאן: האם מעוגן בהסכמים שאתם עושים עם החברות איזה שהוא אזכור לעניין ההטרדות המיניות וכו' וכו'.
<דרור גנון: קודם כל יש.
<דרור גנון: אני יכול להתייחס רק לנושא של תחבורה ציבורית, לא לנושא של רישיונות.
<דרור גנון: זה לא הסמכות שלי, אני מתנצל.
<דרור גנון: גם לא לנושא של בתי ספר לנהיגה שעלה כאן ואחרים.
<דרור גנון: בתחבורה הציבורית יש נוהל, נוהל מאד ברור וכתוב שהופץ לכלל מפעילי התחבורה הציבורית ומרוענן מעת לעת, שמגדיר בדיוק מה קורה במצב שבו יש פנייה של אחד הנוסעים או הנוסעות באוטובוס בעניין של הטרדה כזאת או אחרת.
<דרור גנון: היא יכולה להיות, עוד פעם, מגדרית, היא יכולה להיות אחרת – מילולית, פיזית וכל הטרדה שהיא.
<דרור גנון: לנהג יש, בצורה ברורה, מה הוא צריך לעשות.
עאידה תומא סלימאן: מתי הוא רוענן פעם אחרונה הנוהל הזה?
<דרור גנון: לפני שנה וחצי ואם היא מרועננת כל שנה, שנה וחצי.
<דרור גנון: בנוסף, יש שם גם הגדרה כמו שנאמר כאן, למפעילים לבצע את אותן הדרכות, שמתייחסות באופן כללי לכל הנושא של ההטרדות.
<דרור גנון: יושבת פה נציגת מטרופולין - - -
עאידה תומא סלימאן: זה מעוגן בהסכמים איתם?
<דרור גנון: זה לא צריך להיות מעוגן, זה נהלים את המשרד.
<דרור גנון: גם החוק לא מעוגן בהסכם, כי זה חוק.
<דרור גנון: הנוהל הוא נוהל שמופץ, הוא מרוענן והם מחויבים לו, כמו שהם מחויבים לכלל המרכיבים האחרים שהם במסגרת הנהלים האחרים שלא רשומים בהסכם.
<דרור גנון: ההסכם הוא הסכם כלכלי בעיקרון, הוא הסכם תפעולי.
<דרור גנון: אין בו היבטים אחרים וכל השאר זה נהלים של המשרד.
עאידה תומא סלימאן: איך אתם מבטיחים שהם באמת ממלאים את הנהלים האלה?
<דרור גנון: קודם כל אנחנו בודקים את זה.
<דרור גנון: אנחנו עושים גם בקרות יזומות אם זה בנושאים של מגדרים, כל הנושא של זכות ישיבה באוטובוס.
<דרור גנון: יש לנו פקחים שגם מסתובבים בתחבורה הציבורית ובודקים אם יש מקרים כאלה ואחרים, כמו שנבדקת העמידה בלוחות הזמנים, נבדקים גם הנושאים האלה.
<דרור גנון: חשוב להבין שנהג התחבורה - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, הפקחים יכולים להסתובב בתחבורה ציבורית, הם יכולים לבדוק את זמני האוטובוסים, הם יכולים לבדוק את הצפיפות, הם יכולים לבדוק את זכות הישיבה, אבל הם לא יכולים לבדוק את הנושא אם יש תלונות להטרדות מיניות או הכשרות לנהגים בנושא הזה.
<דרור גנון: קודם כל הם כן יכולים, כי ההכשרות מדווחות.
<דרור גנון: ההכשרה עצמה מדווחת.
<דרור גנון: חבל שהרצון הוא להוכיח שאנחנו לא עושים כלום.
<דרור גנון: אז אם זו הכוונה, אז זה - - -
עאידה תומא סלימאן: הרצון הוא - - -
<דרור גנון: אני אקבל את זה.
עאידה תומא סלימאן: לא מקובלת עלי ההערה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: משרד שמגיע לפה חייב לדווח לי על שאלות שאני שואלת אותו.
<דרור גנון: אני מדווח.
עאידה תומא סלימאן: המטרה של הדיון הזה היא לנסות לשנות את המציאות הקיימת, כאשר הנוסעים והנוסעות אין להם כתובות ברורות לתלונות, והמטרה שלנו היא למגר את התופעה.
עאידה תומא סלימאן: אם אתה תופס את המטרה בצורה אחרת, אז זה עניינך, אבל בינתיים אתה תצטרך לתת לי תשובות.
<דרור גנון: אני אשמח לתת לך כל תשובה שהיא, רק שאת לא מאפשרת לי להציג את הפעולות שמתבצעות בצורה מלאה - - -
עאידה תומא סלימאן: תפקידי הוא לשאול את השאלות, אדוני.
<דרור גנון: אני מקבל את זה.
<דרור גנון: אני אומר שוב, אנחנו כן עושים את הבקרות.
<דרור גנון: אנחנו יודעים שהמפעילים כן מנהלים תהליכים בעניין הזה ואני בטוח שכל נוסע או נוסעת שפונה לנהג, הנהג אמור לתת את המענה.
<דרור גנון: במידה ולא ניתן המענה, הנוסע יכול לפנות אלינו בתלונה.
<קריאה: איך הוא יודע?
<דרור גנון: חשוב להבין שהטרדה מינית היא קודם כל עבירה פלילית כהגדרתה ולכן הנהג גם כן במקרים מסוימים, וזה קרה בעבר, הוא פשוט בעצמו מתקשר למשטרה או שהוא עוצר את האוטובוס, או שבמקרים חריגים מאד הוא לוקח את האוטובוס לתחנת משטרה קרובה.
<דרור גנון: אלה הנהלים - - -
<ליאת קליין: אין פה חובת דיווח אם היא בגירה.
<ליאת קליין: צריך לשאול אותה מה היא רוצה.
<דרור גנון: לא, אין חובת דיווח.
<דרור גנון: הוא יכול להתקשר למשטרה באותו רגע, אין לו חובת דיווח אחרת.
<דרור גנון: הוא נהג.
<דרור גנון: תקשיבו, נהג צריך גם לטפל במערכות כרטוס, גם לנהוג את הרכב, גם לדאוג לבטיחות, גם לדאוג לכל המרכיבים האחרים שקשורים - - -
עאידה תומא סלימאן: אדוני, אתה יודע בכמה דברים אני מטפלת בתפקיד שלי?
<דרור גנון: בסדר, נכון, אבל יש גם אחריות לכל אדם.
<קריאה: אבל אומרים שהאישה כזאת.
עאידה תומא סלימאן: אז תחליפו את כל הנהגים שלכם בנהגות.
<יהודה בר-אור: לי יש 5,000 מקומות עבודה לנהגות, אם אין רוצות.
<יהודה בר-אור: 5,000.
עאידה תומא סלימאן: נדבר על זה אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: בינתיים, בבקשה.
<דרור גנון: זה בגדול מה שנעשה.
<דרור גנון: עכשיו, אם מגיעה אלינו כמובן תלונה לגבי הטרדה כזו או אחרת, אנחנו פותחים בהליך חקירתי כנגד אותו נהג שלגביו נפתחה תלונה ובמקביל אנחנו גם מעבירים את הפנייה למשטרה.
<דרור גנון: אנחנו מתעסקים בצד המשמעתי של התהליך הזה והמשטרה מתעסקת בצד הפלילי.
<דרור גנון: זאת אומרת הטיפול שלנו הוא גם טיפול מעבר.
<דרור גנון: אלה הם הדברים שלכאורה אנחנו יכולים לעשות.
<דרור גנון: כמובן ש - - -
מיכל רוזין: כמה תלונות הגיעו אליכם?
מיכל רוזין: כמה תלונות מגיעות אליכם בשנה?
<דרור גנון: אני לא יודע להגיד לך כרגע, כי אין לי פילוח של תלונות.
<דרור גנון: אני לא באתי עם העניין הזה.
<דרור גנון: אני חושב שלא הרבה אבל.
עאידה תומא סלימאן: אתם מגיעים לישיבה שמדברת על הטרדה מינית בתחבורה ציבורית.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי מצפה שני דברים לשלוף ככה מיד.
עאידה תומא סלימאן: דבר ראשון - מספר תלונות.
עאידה תומא סלימאן: דבר שני - ההוראות שאתם מפיצים למפעילי תחבורה ציבורית, על איך לטפל בנושא של הטרדות מיניות וכל כמה זמן צריך הכשרות.
עאידה תומא סלימאן: זה המינימום שאני מצפה.
עאידה תומא סלימאן: יש תשובה לזה?
<דרור גנון: אז אמרתי שאת ההוראות אנחנו מפיצים.
<דרור גנון: הפעם האחרונה שהן הופצו הייתה לפני שנה והשנה אנחנו מפיצים שוב.
<דרור גנון: אנחנו מבצעים בקרה, אנחנו עוקבים אחרי פעילות המפעילים בכל מה שקשור להדרכות ואנחנו גם דואגים - - -