GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל עזריה: אחד מהם הוא הוספת ימי חופשה במשק.
רחל עזריה: עשיתי.
רחל עזריה: החוק עבר.
רחל עזריה: הולכים להיות עוד יומיים חופש במשק, כולם אמרו לי – לא תצליחי, לא תצליחי.
רחל עזריה: התעשיינים לא יתנו לך, המעסיקים.
רחל עזריה: הצלחתי.
רחל עזריה: הדבר השני – מזון בריא בגני הילדים.
רחל עזריה: החוק מתקדם.
רחל עזריה: הולך להיות מזון בריא בכל גני הילדים בישראל.
רחל עזריה: אמרו לי – לא תצליחי, לא תצליחי.
רחל עזריה: שינויים בנושא של עבודת נשים – כל הזמן אומרים לי אי אפשר.
רחל עזריה: הכל מצליח.
רחל עזריה: מסורבות גט?
רחל עזריה: זה כולם אומרים אי אפשר, ואתם יודעים מה, באמת אי אפשר.
רחל עזריה: לא בגלל שזה מכביד עלינו מבחינה כללית לעומת ה-OECD.
רחל עזריה: שום דבר.
רחל עזריה: רק כי לא רוצים.
רחל עזריה: הבאתי הצעת מחליטים לממשלה, אמרתי – הבנתי – חקיקה זה מסובך, רוצים שהכל ייעשה בטוב, אין בעיה.
רחל עזריה: הבאתי הצעת מחליטים.
רחל עזריה: כל מה שביקשתי היו שני דברים.
רחל עזריה: אחד, שבבתי הדין הרבניים, כיוון שזה יושב גם על שבר דתי, נכון, גם על עניינים של דת ומדינה וגם על עניין מגדרי.
רחל עזריה: מגיעה אישה לבית הדין הרבני, כולם גברים.
רחל עזריה: עכשיו, מה לעשות שבישראל לטוב או לרע, לא משנה – מתגרשים גברים מנשים, ולכן, ברגע שהגברים מגיעים, יש להם עדיפות מאד משמעותית בבית הדין הרבני לעומת האישה.
רחל עזריה: מה ביקשתי?
רחל עזריה: שתהיינה יועצת משפטיות בבית הדין הרבני.
רחל עזריה: אין בזה שום עניין הלכתי.
רחל עזריה: זה לגמרי לגיטימי, הכל בסדר.
רחל עזריה: אמרו – צריך כסף.
רחל עזריה: באתי לשר האוצר, אמרתי לו – תקשיב, השר כחלון – הוא יו"ר המפלגה שלי – זה נורא, נורא חשוב, אני ממש מבקשת תקנים, שיהיה כסף לתהליך הזה.
רחל עזריה: הוא אמר לי – אני מבין שזה בנשמתך ואני מבין שזה חשוב ואני מבין שזה נוגע לכלל נשות ישראל, אני אתן לך מה שצריך.
רחל עזריה: חזרתי עם זה, אמרתי מה שצריך.
רחל עזריה: אחד – אמרנו יועצות משפטיות והדבר השני, שתהיה איזו שהיא מערכת מחשוב בבתי הדין הרבניים, שתגרום לכך שכשהאישה לא מקבלת את הגט ועובר הזמן שנתנו לגבר, זה יקפוץ במחשב ויידעו שצריך לטפל בתיק ולא שהאישה תצטרך לחזור לבית הדין הרבני ולבקש שוב ושוב דיון.
<הדס גרוסמן: ואז יסגרו לה גם את התיק, כי עבר הזמן.
רחל עזריה: כי עבר הזמן שלה.
רחל עזריה: שני הדברים מאד מאד לא מורכבים הלכתית.
רחל עזריה: זה אפילו לא פתרונות הלכתיים, זה ממש פתרונות ברמה הטכנית.
רחל עזריה: הבאתי את הכסף, הבאתי את התקנים, משכו אותי באף עוד פעם ועוד פעם.
רחל עזריה: קודם כל אמרו – הנושא הזה של - - -
עאידה תומא סלימאן: מה המסקנה, רחל?
רחל עזריה: הנושא של היועצת המשפטיות – זה אי אפשר.
רחל עזריה: למה אי אפשר?
רחל עזריה: משכו אותי.
רחל עזריה: הבאתי תקנים.
רחל עזריה: הבאתי את הכסף ואת זה כבר הורידו.
רחל עזריה: לגבי העניין של המחשוב – שוב הבאתי את הכסף.
רחל עזריה: רצו עוד תקנים ועוד תקנים ועוד תקנים, וברגע האחרון מהצעת המחליטים הוציאו בכלל את החלק שהם צריכים לעשות את העניין המחשובי.
רחל עזריה: רק ביקשו את הכסף.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, רחל - - -
רחל עזריה: לא, שנייה אחת, אני מבקשת, זה חשוב.
רחל עזריה: מה שאנחנו רואים ועזבו, אני אפילו לא מדברת על פתרונות הלכתיים, שעושים בחו"ל.
רחל עזריה: עזבו.
רחל עזריה: זה כאילו ארבעה צעדים קדימה.
רחל עזריה: אני מדברת על דברים טכניים.
רחל עזריה: טכניים.
רחל עזריה: אף אחד לא רוצה לפתור את בעיית סרבנות הגט.
רחל עזריה: זו השורה התחתונה.
רחל עזריה: אם זה היה מעניין מישהו - - -
רחל עזריה: איך אני מסבירה את זה?
רחל עזריה: כי זה יושב על מקומות של כסף וכוח ושליטה ועניין מגדרי ועניין של דת ומדינה, ויש פה אנשים סביב השולחן, יושב פה מנכ"ל בתי הדין הרבניים, ואתה יודע – אני ישבתי איתך באין ספור דיונים.
רחל עזריה: אתה לא רצית את היועצות המשפטיות, למרות שאתה יודע בדיוק כמוני שאין שום בעיה עם זה.
רחל עזריה: ואתה לא רצית לעשות את המהלך הזה, שרק יגרום לזה שזה יקפוץ במחשב ויקל על נשים מסורבות גט לקבל את הגט.
רחל עזריה: אתה לא רצית את זה.
רחל עזריה: אני לא יודעת למה הם לא רוצים.
רחל עזריה: זו שאלה שתמיד שאלו אותי - למה - - -
עליזה לביא: את לא יודעת?
רחל עזריה: למה הדיינים לא פוסקים ככה ואני יכולה לתת אלף תירוצים, אבל בסוף, בסוף, לא משנה מה התשובה – הם לא מעוניינים לפתור את הבעיה.
רחל עזריה: ולכן אני חושבת שצריך לחדד את הדיון, כבוד יושבת הראש, באהבה גדולה ובהערכה ענקית – אני חושבת שצריך לחדד את הדיון.
רחל עזריה: זה לא רק זה שיש פתרונות ועכשיו יסבירו לנו למה הלכתית זה נורא מורכב פה.
רחל עזריה: שפשוט יגידו מה הם עושים כדי לפתור את הבעיה של סרבנות הגט, ואיך זה שהצעת מחליטים כל כך פשוטה, כל כך מדויקת, כל כך הגיונית, שנוסחה אגב עם מכון רקמן – משהו כל כך נכון, הם הצליחו לשמוט את הקרקע.
רחל עזריה: שנה שלמה למשוך אותי באף, כשהבאתי כסף, תקנים – כל מה שהם ביקשו – ובעצם הם לא רוצים לפתור את הבעיה.
עליזה לביא: רק בואו נזכיר שבקדנציה הזאת בתי הדין עברו ממשרד המשפטים למשרד הדתות וזה המחיר שהל ההסכם הקואליציוני בכנסת הזאת.
עליזה לביא: אז אנחנו לא הולכים קדימה, אנחנו הולכים אחורה.
עליזה לביא: כי ברגע שבתי הדין שייכים למשרד הדתות – ואני רוצה לתת לך דוגמא.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה - - -
עליזה לביא: רק ברשותך, דוגמא.
עליזה לביא: לפני כמה חודשים אני מקבלת טלפון באמצע היום על התדיינות בבית הדין הרבני.
עליזה לביא: אחרי 4 שנים מגיעה עגונה לבית הדין והדיין מסרב לגרש אותה – את יודעת למה?
עליזה לביא: משום שזה היה ראש חודש.
עליזה לביא: אני בטוחה שנמצאת פה אותה אישה שייצגה אותה.
עליזה לביא: היא מתקשרת ואומרת אבל אני נמצאת פה.
עליזה לביא: הבאנו את הגבר, 4 שנים לקח להביא אותו.
עליזה לביא: התערבנו.
עליזה לביא: פנו אלי ולמזלי מנכ"לית בתי הדין הזמנית הייתה מנכ"לית משרד המשפטים והיא נתנה פיתרון ומזור.
עליזה לביא: הפתרון הזה היום לא קיים, כי בתי הדין כפופים היום למשרד הדתות.
עליזה לביא: אז אנחנו הולכות אחורה ולא הולכות קדימה וזה בקואליציה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב אנחנו הולכים אחורה בהרבה דברים שקשורים לנשים במיוחד, אבל גם כן באופן כללי במדינה ואני מאד שמחה לראות שדווקא בנושא הזה יש לנו כנראה הסכמה גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מצטערת להגיד שכשביקשנו שיהיה גם נציג של משרד שירותי דת, הם ראו לנכון לא להגיע - - -
<הרב שמעון יעקבי: אני באתי גם בשם המשרד.
עאידה תומא סלימאן: אם היית מחכה, זה בדיוק המשפט הבא שהייתי אומרת.
עאידה תומא סלימאן: הם אמרו שכבודו ייצג גם את המשרד, למרות שאני חושבת שהיה מן הראוי בכל זאת שמישהו יגיע גם ממשרד שירותי הדת, כדי לא רק לייצג את בתי הדין, אלא שאני אשמע גם כן מהמשרד שאמון על השירות הזה – מה המדיניות של ואיך הוא הולך לטפל בעניין שבנדון היום, שהוא עניין העגונות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת - - -
רויטל סויד: עאידה, אני חייבת ללכת לוועדת חוקה.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, חברת הכנסת רויטל סויד, בבקשה.
רויטל סויד: תודה רבה על הגמישות, אני חייבת ללכת לוועדת חוקה.
רויטל סויד: בוקר טוב ותודה לך על הדיון הזה ועל היום המיוחד הזה.
רויטל סויד: אני רציתי לומר לפני שחבר הכנסת אלעזר שטרן נכנס, שכמה מצער שכולנו פה נשים ואז הוא נכנס.
עאידה תומא סלימאן: היה גם דב חנין.
רויטל סויד: ואז אני רוצה להראות משהו.
רויטל סויד: אני בדרך כלל לא נוהגת לעשות את זה, אבל ארבעת חברי הכנסת שיושבים פה – וכל אחד ממפלגה אחרת לחלוטין – כולנו מרקע דתי, שומרי מסורת ודתיים וזה לא - - -
עאידה תומא סלימאן: את כללת אותי גם?
רויטל סויד: וזה לא סתם.
רויטל סויד: זו אמירה.
רויטל סויד: זו אמירה מאד מאד משמעותית.
רויטל סויד: זו אמירה מאד מאד משמעותית מכיוון שזה כואב לנו מהמקום שאנחנו מכירים ויודעים שאפשר לפתור.
רויטל סויד: לא ממקום שהוא נגד הלכה, לא ממקום שהוא נגד דת, לא ממקום שהוא נגד הממסד הדתי, ממקום שמכבד את הדת, מכבד את ההלכה, מכבד את הממסד הדתי ואומר אפשר לפתור.
רויטל סויד: לא אפשר לפתור – חייבים לפתור.
רויטל סויד: נושא העגונות במדינת ישראל – אין לי מילה אחרת לתאר אותו – מאשר התעמרות והתעללות בנשים.
רויטל סויד: וזה דבר שאנחנו לא יכולים להמשיך ולאפשר אותו.
רויטל סויד: רק תסתכלו על שני המקרים האחרונים שעלו לכותרות.
רויטל סויד: גם עודד גז, סרבן הגט, שבית הדין החליט בהחלטה מאד חשובה לעשות לו ביוש חברתי במקום שהוא גר בו.
רויטל סויד: לא יעלה על הדוכן, לא יתפלל, לא יאמרו לו שלום, לא יזמינו אותו הביתה.
רויטל סויד: ותראו איזו אמירה משמעותית.
רויטל סויד: וכמובן את זה שבית הדין החליט לקנוס את האב.
<קריאה: ואין גט.
רויטל סויד: איפה היינו כל עשרות השנים האחרונות?
רויטל סויד: למה הדבר הזה לא נעשה?
רויטל סויד: למה לא מרימים את נס הדגל ומחליטים - לא תהיה אישה יותר במדינת ישראל שתבכה לילה אחד בגלל שיש גבר שממשיך להחזיק אותה.
רויטל סויד: גבר שנקרא בעלה אבל הוא בעצם שונא אותה, אבל הוא בעצם לא רוצה את טובתה, הוא רוצה להמשיך להתעלל בה.
רויטל סויד: ואני פונה אלי, הרב יעקבי, מנכ"ל בתי הדין.
רויטל סויד: אני מכירה אותך.
רויטל סויד: אתה איש מאד נאור ומתקדם לא רק בתפיסת עולמך אלא גם בהיכרות שלך לא רק עם ההלכה, אלא גם עם המשפט, אתה גם עורך דין.
רויטל סויד: וזה בידיים שלך וזה במשמרת שלך.
רויטל סויד: ואתה יכול לשנות.
רויטל סויד: בתי המשפט לעתים יודעים שיש מכת מדינה והם מחמירים ענישה או מקבלים החלטות להפסיק תופעה.
רויטל סויד: לא יהיה יותר סחר בנשים.
רויטל סויד: לא יהיה יותר עבירות של גניבת רכב לדוגמא, והם מצליחים.
רויטל סויד: ואתה יכול לקבל את ההחלטה הזאת.
רויטל סויד: אתה.
רויטל סויד: ואתה יכול – ואני לא חס וחלילה מטילה את האחריות עליך – אני אומרת שיש לך את הכוח ואפשר לקבל את ההחלטה שלא תהיינה יותר נשים עגונות במדינת ישראל ולהחליט עכשיו שזה נושא שמתמודדים איתו, בין אם זה בהפקעת נישואין – ואני מדברת על העבר.
רויטל סויד: על העתיד – בוודאי.
רויטל סויד: יש את הסכמי קדם הנישואין ונמצאים פה גם רבנים שמוליכים את זה.
רויטל סויד: זה סיפור אחר, אבל אני מדברת אחורה, כתפיסת עולם שלא תהיה יותר.
רויטל סויד: וזה דבר שהוא אפשרי וצריך לעשות את זה עכשיו.
רויטל סויד: צריכה לצאת פה אמירה מאד ברורה מהדיון הזה.
רויטל סויד: חברת הכנסת עאידה תומא, יושבת ראש הוועדה - שאת עושה דברים מדהימים, וחברת הכנסת עליזה לביא, יושבת ראש הוועדה הקודמת שגם מוליכה את הנושא הזה, ובוודאי חברת הכנסת עזריה.
רויטל סויד: צריכה לצאת פה אמירה היום שמופנית כלפיכם – תקבלו את ההחלטה שזה לא יהיה.
רויטל סויד: יש אחד שצריכים לשלוח אותו לכלא ויש אחד שצריך לעשות לו ביוש חברתי במקום שהוא גר בו, בחברה הדתית, הדתיים הציוניים, ששם זה מאד חזק וזו פשוט צריכה להיות החלטה, זה הכל.
רויטל סויד: לא תהיה יותר התעמרות והתעללות בשם ההלכה.
עאידה תומא סלימאן: גברת אורית אלעד.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאת נותנת עדות.
<אורית רייך-אלעד: הסיפור שלי זה בדיוק על מה שמתדיינים פה היום.
<אורית רייך-אלעד: אני הייתי מסורבת גט 7.5 שנים.
<אורית רייך-אלעד: בעלי ברח לחו"ל ובכל ניסיון לבוא איתו באיזה שהוא משא ומתן או הידברות – הוא סירב בתוקף.
<אורית רייך-אלעד: מה שהיה זה שלקח 4 שנים עד שבכלל חייבו אותו בגט.
<אורית רייך-אלעד: 4 שנים עד שחייבו אותו בגט.
<אורית רייך-אלעד: זה דבר ראשון.
<אורית רייך-אלעד: דבר שני, באחד הדיונים הראשונים שלי - אני החלפתי כמה הרכבים בבתי הדין – הדיין, ראש בית הדין של ההרכב הזה, האשים אותי – אמר לי את אשמה, למה התחלת עם זה?
<אורית רייך-אלעד: את הזמנת לו משטרה, למה עשית את זה?
<אורית רייך-אלעד: אז את אשמה.
<אורית רייך-אלעד: זאת אומרת להפוך אותי מהקורבן לזאת שעושה בעיות.
<אורית רייך-אלעד: אחרי ארבע שנים עברנו.
<אורית רייך-אלעד: ראינו שאי אפשר להסתדר עם בית הדין הזה.
<אורית רייך-אלעד: הם פשוט שולחים אותי הלוך וחזור, הלוך וחזור ולא מחליטים שום דבר.
<אורית רייך-אלעד: כל פעם סיפור אחר וכל פעם צריך לספר את הסיפור מחדש, כי הם בכלל לא זוכרים את המקרה.
<אורית רייך-אלעד: הם בכלל לא אוחזים ראש, הם עוד לא פתחו בכלל את התיק שלי.
<אורית רייך-אלעד: אז כל פעם מחדש צריך לספר את המקרה.
<אורית רייך-אלעד: זו השפלה מאד מאד גדולה לאישה לעמוד בפני הדבר הזה, בפני שלושה דיינים והתחושה היא שהם גם מזלזלים.
<אורית רייך-אלעד: זה כמו איזה תור לקופת חולים, יאללה, סיימת, ממשיכים הלאה.
<אורית רייך-אלעד: זה היה מאד מאד מאד קשה.
<אורית רייך-אלעד: מישהי שהייתה שם לפני כן אמרה לי – תחזיקי חזק באמונה, כי שם זה המקום הראשון שאפשר לאבד אותה.
<אורית רייך-אלעד: ולא האמנתי לה, לא הבנתי על מה היא מדברת, עד שהגעתי למקום הזה וזה ממש ככה.
<אורית רייך-אלעד: אחרי 4.5 שנים חייבו אותתו בגט מפה, מהארץ, ואז ממש בנס ניסים הייתה לפני שנה תכנית בערוץ 2 על מסורבות גט ובסוף התכנית ביקשו מאנשים לעזור למצוא סרבני גט, ומישהו בארצות הברית ראה את התכנית הזאת וראה את התמונה של בעלי ואמר אני יודע, אני מכיר אותו ויצר קשר עם הרב של הקהילה שבה הוא חי, ואף אחד שם לא ידע.
<אורית רייך-אלעד: הם הבינו שהסיפור מוזר, כי הוא חי עם אישה אחרת, אבל לא ידעו מה הסיפור.
<אורית רייך-אלעד: ואז הרב הזה פנה אלינו, פה להנהלת בתי הדין, למחלקת עגונות ומשם זה התגלגל שהרב ארגן שאני אסע לחו"ל, לארצות הברית ויהיה דיון בבית הדין בשיקגו.
<אורית רייך-אלעד: חשבתי מה הולך להיות שם, אם זה הולך להיות לי כמו שהולך להיות פה.
<אורית רייך-אלעד: פשוט הייתי בהתרוממות הרוח מלראות מה קורה שם.
<אורית רייך-אלעד: אלף כל הם ביקשו ממני את כל המסמכים לפני כן.
<אורית רייך-אלעד: הם ביקשו מבעלי – על מה הוא רוצה להתדיין.
<אורית רייך-אלעד: הם ביקשו ממנו מראש – תשלח על מה אתה רוצה להתדיין ועל זה היה הדיון.
<אורית רייך-אלעד: הצורה הזאת שכל דבר שהוא אמר, כל דבר שהוא הביא – לא משנה שזה היה מופרך – הם ענו לו הלכתית ובצורה מאד מכבדת ואסרטיבית ושמו אותו במקום, שהוא לא יכול היה להגיד כלום.
<אורית רייך-אלעד: גם ההתייחסות אלי הייתה התייחסות שהייתה ברצינות ובכובד ראש והתחושה הזאת, שאני נראית, אני מישהו, אני לא עוד איזה שהיא, רק להעביר אותה בסדר היום וללכת הביתה.
<אורית רייך-אלעד: הבנתי שאפשר אחרת.
<אורית רייך-אלעד: אפשר אחרת.
<אורית רייך-אלעד: גם פסק בית הדין אחר כך, הוא פושט היה מדהים, איך שהם לא השאירו שום דבר למניפולציה שלו.
<אורית רייך-אלעד: לא סחיטות.
<אורית רייך-אלעד: הם סגרו את כל הפינות.
<אורית רייך-אלעד: זהו.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, קודם על זה שבאתם ושיתפת אותנו.
עאידה תומא סלימאן: ומעבר לזה, שנתת תקווה שיש אפשרות למשהו אחר.
עאידה תומא סלימאן: יש אפשרות להליך שנראה שונה ומשפיע בצורה אחרת.
<אורית רייך-אלעד: הבעיה שהמנויים פה בישראל זה מנויים פוליטיים.
<אורית רייך-אלעד: זה שמור לי ואשמור לך.
<אורית רייך-אלעד: זה לא שהרבנים ראויים, כי שם גם האנשים היו רחבי אופקים מכל הבחינות.
<אורית רייך-אלעד: ועדיין, הלכתיים ותורניים כמו שאני רוצה.
עאידה תומא סלימאן: אתה רוצה עכשיו?
אלעזר שטרן: אני אשמח.
אלעזר שטרן: אני צריך לצאת.
<הרב שמעון יעקבי: חברת הכנסת עזריה, את לא רוצה לשמוע את התשובה?
רחל עזריה: אני שמעתי אותך כל כך הרבה פעמים, אני אשמח אם יש לך חידוש כי אני חייבת לחזור לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: כולנו נשמע, למרות שגם אני אצטרך באיזה שהוא שלב לצאת.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שאני אהיה פה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה.
אלעזר שטרן: יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת עאידה תודה לך ועליזה תודה גם לך.
אלעזר שטרן: אני מכיר את המחויבות שנים, עוד מהכנסת הקודמת.
אלעזר שטרן: אורית, הצבת לנו אתגר.
אלעזר שטרן: לנו, ליהדות במדינת ישראל, לצערי הרב, או לממסד הדתי במדינת ישראל.
אלעזר שטרן: תראו, אנחנו דנים פה על עגונות, אבל האמת היא שהמספרים המדידים עושים שקר עם המציאות האמיתית.
אלעזר שטרן: לצערי הרב, וכך זה נתפס ובצדק, אני הייתי מתחיל לספור עגונות בערך שנה אחרי שהתחיל הדיון בבית הדין, בגלל שזאת האמת.
אלעזר שטרן: כיוון שבהתייחסות של בתי הדין הרבניים – ואני לא רוצה להכליל פה ויש בתי דין שמתייחסים כמו בשיקגו – אבל הדימוי הציבורי שקנו אותו ביושר לאורך הרבה שנים, הוא שלאישה לא כדאי להתקרב לבית דין רבני.
אלעזר שטרן: אני חושב שאנחנו עדים לדבר הזה, שיש לו הרי גם השלכות אחורה.
אלעזר שטרן: זאת אומרת אנשים גם לא רוצים להתחתן בגלל שהם חושבים בטעות, בדרך כלל, שהם לא יצטרכו להתגרש בבית דין רבני, אז הם גם לא מתחתנים עם רבנים.
אלעזר שטרן: ואז ממילא גם חושבים שהמשפחה זה לא בעלי ואשתי זה בן זוגי ולא משנה מה.
אלעזר שטרן: וגם כל המוסד, כל היהדות מתערערת דרך העניין הזה של יחס בתי הדין לגירושים.
אלעזר שטרן: אני חושב שאם היינו סופרים את הנשים, כמו שאמרתי קודם, אחרי שנה שהתחיל דיון והבעל כבר יכו לחיות עם מישהי, יכול לחיות עם מישהי אפילו בחדר המיטות שלו - - -
עאידה תומא סלימאן: אף פעם לא הבנתי את הקטע הזה.
עאידה תומא סלימאן: הסבירו לי את זה אתמול, שהגבר יכול להמשיך בחיים שלו, הוא יכול להיות עם עוד אישה - - -
עליזה לביא: וללדת ילדים.
עאידה תומא סלימאן: ואם ייוולדו לו ילדים הם לא יקבלו את הסטאטוס של ממזר.
אלעזר שטרן: אני מתנדב להרבה דברים והתנדבתי בחיים.
אלעזר שטרן: לצערי הרב אני לא יכול להתנדב להסביר לך את זה כל השאלה הזאת.
אלעזר שטרן: אבל אני רוצה לסיים ולהגיד מה האתגר הגדול של הדיון הזה.
אלעזר שטרן: ועאידה, תסתכלי עלינו מהצד בהקשרים האלה, שפניה של היהדות במדינת ישראל והרצון להשתייך - למי שנולד יהודי ואין ספק ביהדותו - לדבר הזה שנקרא יהדות, פעם שאלה הפנים שלה, האפקט הוא על הכל.
אלעזר שטרן: אני אמרתי קודם, האפקט הוא על נישואים מראש והאפקט הוא על הרבה מאד מנהגים או על ההפסד של הדת – גם פה תסלחי לי עאידה – הכי יפה בעולם – על היהדות.
אלעזר שטרן: ומה שאנחנו בעצם עושים בהצגה הזאת, אנחנו מרחיקים אנשים וזה עוד נדבך ואת התוצרים שלו תלכו לראות לפי מי שנוסע לקפריסין ולפארג ולבורגס ולאן שאתם רוצים.
אלעזר שטרן: שוב, אני מברך אתכם ואני מקווה שהשדולות האלה, למרות שאנחנו אופוזיציה - - -
עליזה לביא: זה דיון ועדה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא שדולה, זה ועדה.
אלעזר שטרן: סליחה, סליחה, טעיתי.
אלעזר שטרן: למרות שאנחנו אופוזיציה.
אלעזר שטרן: גם כן, לפחות שואלים אותנו מה אנחנו עושים, לפחות מחזיקים תקווה שפעם יהיה פה יותר טוב, גם בהקשרים האלה.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך, חבר הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לפרופסור אביעד הכהן.
<אביעד הכהן: תודה רבה גברתי יושבת הראש.
<אביעד הכהן: אני רוצה ראשית להודות לך, לחברת הכנסת ד"ר עליזה לביא, לחבר הכנסת שטרן ולכל החברים שהשתתפו פה בדיון החשוב הזה.
<אביעד הכהן: אחרי הדברים הנרגשים ששמענו פה, אני חושב שקודם כל צריך להגיד תודה.
<אביעד הכהן: יושבות ויושבים פה הרבה מאד אנשים שעוסקים בפעילות הזאת יום יום.
<אביעד הכהן: אני חושב שבתור מישהו מהציבור, כולנו חייבים להם תודה רבה, כל אחד כמובן מסגנונו ומכיוונו.
<אביעד הכהן: לגוף העניין.
<אביעד הכהן: לפני הרבה מאד שני, לפני כחצי יובל שנים כבר, כתבתי איזה שהוא מאמר שהכותרת שלו הייתה – אם תרצו אין זו עגונה.
<אביעד הכהן: והדבר הזה, אני חושב, מתקשר לדברים שלך – כבוד יושבת הראש.
<אביעד הכהן: פתרונות יש, ושאלת מה נעשה בשטח.
<אביעד הכהן: אז ראשית אני רוצה לומר, למרות כל הכמיהה שלנו לשיקגו ולניו יורק, אני חושב שלמדינת ישראל יש מקום אחר, מן הסיבה הפשוטה שבתי הדין בחו"ל הם בתי דין פרטיים, שיש בהם בתי דין טובים ויש בתי דין פחות טובים, ומדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם – צריך לומר את זה – המדינה היחידה בעולם שבה המדינה נתנה פתרונות למקרים של סרבנות גט באמצעות כמה חוקים.
<אביעד הכהן: הבעיה המרכזית – ופה אני רוצה בשני משפטים אחד להפנות לבתי הדין ואחד למקום הזה שאנחנו יושבים פה, לכנסת ישראל.
<אביעד הכהן: לגבי בתי הדין, בתי הדין יש בהם שעושים דברים, ושמענו רק מקודם על בתי דין שעושים עבודה נפלאה, גם ביחס שלהם וגם בפתרונות שהם מציעים, ושמענו פה כמה מקרים.
<אביעד הכהן: הבעיה הגדולה, ופה אני רוצה להביא את הנתונים – אתמול פרסם מנכ"ל בתי הדין, הנהלת בתי הדין פרסמה את הסיכום שלה לשנת 2015.
<אביעד הכהן: מתוך כ-7,500 תביעות גירושין שמוגשת בשנה, וכמובן לא כולן צריכות לעשות שימוש בסנקציות, מספר פסקי הדין שבהם הושתו סנקציות – 165 – הם על הנקודה החשובה שמדובר רק ב-47 תיקים.
<אביעד הכהן: כלומר גם אם יש 200 או 300 תיקים של סרבנות גט, ואני אומר את זה בלשון המעטה, מכיוון שארגוני הנשים מדברים על אלפי תיקים, אבל גם אם נגיד מדובר בכמה מאות, רק ב-47 תיקי סרבנים הושתו נגדם סנקציות שהחוק מאפשר להם וההלכה מאפשרת להם.
<אביעד הכהן: זה מה שקורים בהלכה הרחקות דה-רבנו תם.
<אביעד הכהן: ההלכה נתנה בידי בית הדין את האפשרות הזאת, ורק ב-23 מקרים הושתו צווי מאסר על סרבני גט.
<אביעד הכהן: שוב, סנקציה שהיא לא תמיד יעילה, צריך לומר את זה ,כל מקרה לגופו, אבל בהרבה מאד מקרים הדבר הזה אחרי יום - ברגע שסרבן גט יושב בכלא – אחרי יום הוא נותן את הגט לא פעם ולא פעמיים.
<אביעד הכהן: ב-23 מקרים לעומת 8,000 מקרים, לעומת 500 מקרים, אני חושב שהנתון הזה אומר הכל.
<אביעד הכהן: אז זה כלפי בתי הדין.
<אביעד הכהן: לצד זה, כמו שאמרתי, צריך לשבח את אותם דיינים ויש כאלה, שעושים באמת מלאכת קודש והמקרים ששמענו עליהם.
<אביעד הכהן: לגבי הכנסת, ופה אני חושב שלכנסת יש בשלושה מישורים תפקיד אחד.
<אביעד הכהן: שמענו פה על מינוי הדיינים.
<אביעד הכהן: בסופו של דבר בתי הדין לא חיים בחלל ריק.
<אביעד הכהן: מי שנותן את פסקי הדין זה הדיינים.
<אביעד הכהן: יושבים נציגים של הכנסת.
<אביעד הכהן: ישבה חברת הכנסת רויטל סויד.
<אביעד הכהן: היא יושבת בוועדת המינוי לדיינים.
<אביעד הכהן: ממש בימים אלה הולכים למנות שבעה מתוך תשעה דיינים של בית הדין הגדול, מתוך 11.
<אביעד הכהן: כלומר, 7 דיינים זה רובו של בית הדין – בידי המקום הזה.
<אביעד הכהן: בידי חברת הכנסת היכולת לבחור את אותם דיינים, שבאמת יעשו את המלאכה, שצריכים לעשות, שחייבים לעשות מבחינת ההלכה.
עליזה לביא: זה גם שינוי היסטורי.
עליזה לביא: אתה יודע שנשים מעורבות זה שינוי היסטורי.
עליזה לביא: 4 נשים בוועדה למינוי דיינים.
<אביעד הכהן: בהחלט, ובין השאר תודות לך ולכל אותם אנשים חשובים שפעלו בעניין.
<אביעד הכהן: אז זה דבר אחד.
עאידה תומא סלימאן: נחכה ונראה איך תצבענה הנשים.
עאידה תומא סלימאן: זה לא בהכרח שהן תצבענה - - -
<אביעד הכהן: הנקודה השנייה זה הנושא של החקיקה.
<אביעד הכהן: בסך הכל החקיקה במדינת ישראל היא מצוינת בנושא הזה.
<אביעד הכהן: הבעיה היא כמו תמיד היא בעיה של אכיפה.
<אביעד הכהן: ופה שוב, לכנסת יש תפקיד גם כפיקוח על בתי הדין, כדי לאכוף את השימוש בסנקציות.
<אביעד הכהן: דובר בזמנו שיהיה דיווח כל כמה חודשים לוועדת הכנסת, לוועדה הזאת או לוועדה אחרת, שיהיה דיווח תלת חודשי שידברו על הסנקציות.
<אביעד הכהן: הדבר האחרון, דיברו פה על האתגרים ובזה אני רוצה לסיים.
<אביעד הכהן: האתגר הזה של הפתרון שדיברתי קודם הוא אתגר כפול.
<אביעד הכהן: גברתי דיברה פה על מדינה דמוקרטית.
<אביעד הכהן: צריך לזכור שמקרה של סרבנות גט הוא שלילית חירות של אישה, פגיעה בכבוד שלה.
<אביעד הכהן: מאסר עולם בעצם.
<אביעד הכהן: אני כבר לא מדברת על הזכות להורות ולחיי משפחה בהיבט הדמוקרטי.
<אביעד הכהן: האתגר השני הוא האתגר של מדינה יהודית.
<אביעד הכהן: תורת ישראל היא תורת חיים, וכל עוד שיש עגונה אחת בעולם ולכל עגונה – כמו שלכל איש יש שם – לכל עגונה יש שם וקול ופנים – כל עוד שיש עגונה, אפילו אחת, לא בא שלום לעולם.
<אביעד הכהן: ולכן אני חושב שכולנו צריכים מצד אחד לחזק, לא רק לדבר על השלילה, אלא לחזק את כל ידי אלה שעושים במלאכה.
<אביעד הכהן: מצד שני, להמשיך במאבק הזה עד שלא יהיה מקרה אחד שנוכל לבוא ולומר שאנחנו יכולים לשבת בשקט, שלא עשינו הכל כדי לפתור את הבעיה הזאת.
<אביעד הכהן: אם תרצו, אין זו עגונה.
עאידה תומא סלימאן: אני עכשיו מתחילה את השעה השנייה בדיון הזה והרשימה של האנשים שרוצים לדבר עוד מאד ארוכה ואני מבינה את זה, אבל אני מבקשת לנסות כמה שאפשר לקצר.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אתן לאף אחד מאלה שמתדיינים לעבור את השלוש דקות, שזה זמן שבכנסת הזו נחשב בסדר גמור כדי להעלות פה כל מיני נושאים.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאולי כדאי עכשיו להתחיל לקבל לפחות חלק מהתשובות על שאלות שעלו ואני ארצה לשמוע את הרב שמעון יעקבי, מנהל בתי הדין הרבניים.
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר, אדוני, לתת לנו גם הסבר מה בדיוק בתי הדין עושים היום בנושא הזה, איך אתם מתכוונים לפתור את הבעיה הזו ובאיזה כלים תשתמשו.
<הרב שמעון יעקבי: תודה רבה גברת יושבת הראש, חברות הכנסת, האורחים.
<הרב שמעון יעקבי: באתי לדיון על היחס שבין בתי הדין בחו"ל ובתי הדין בארץ, ואני רואה שהכיוון פונה למחוזות רחבים בהרבה מהכותרת של הדיון ואני בשלוש דקות מתבקש לתמצת תשובות - - -
עאידה תומא סלימאן: שלוש הדקות היו להתדיינויות.
<הרב שמעון יעקבי: כל כך הרבה טענות.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לך יותר זמן, בתנאי שתקבל יותר תשובות.
<הרב שמעון יעקבי: ברוך השם התמנו לאחרונה, לאחר שנים רבות, 22 דיינים חדשים ואני חושב שבחודשים האחרונים רואים בציבור תקופה שונה של עשייה בבתי הדין הרבניים.
<הרב שמעון יעקבי: העשייה הזאת עושה פירות.
<הרב שמעון יעקבי: יש התקדמות גדולה מאד בכל התחומים שבתי הדין עוסקים בהם וסוף סוף יש דיינים שיכולים להקשיב ולשמוע מצוקות של אנשים.
עאידה תומא סלימאן: אתה יכול לתת לנו כמה דוגמאות למשל מה התחומים שחלה בהם התקדמות?
<הרב שמעון יעקבי: יש לנו הרבה יותר פסקי דין.
<הרב שמעון יעקבי: יש פתרונות אד-הוק.
<הרב שמעון יעקבי: אם לא יכולנו לסדר גיטין בגלל מחסור בדיינים, היום אנחנו יכולים לסדר גיטין.
<הרב שמעון יעקבי: אבל צריכים לזכור שבמערכת בתי הדין יש סדר גודל של כ-90,000 תיקים בשנה.
<הרב שמעון יעקבי: אם אנחנו מחלקים את זה למספר הדיינים, התקנים, מבחינת עומס שיש על דיין, זה סדר גודל של 1000-1,200 תיקים בשנה שדיין צריך להתמודד איתם.
<הרב שמעון יעקבי: שמענו על היחס הכל כך טוב שיש בבתי דין בחו"ל לבעלות דין ושמענו את הדברים המרגשים של הגברת שעניינה גם היה בחו"ל, אבל כמה שעות יכלו להקדיש אותם דיינים עבור הנשים שמופיעות בפניהם בצורה וולונטרית.
<הרב שמעון יעקבי: הם בתי דין פרטיים.
<הרב שמעון יעקבי: אנחנו מדברים פה על עומסים בלתי נתפסים שיש על הדיינים.
<אסנת שרון: שהדיונים יהיו עד שלוש אחר הצהריים ולא עד שתיים עשרה וחצי.
<קריאה: שיגיעו בזמן.
<הרב שמעון יעקבי: דיונים צריכים להיות במשך שעות שעת המשפטים וגם צריכים לכתוב פסקי דין.
<הרב שמעון יעקבי: הדיינים - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, רק כדי להבין.
עאידה תומא סלימאן: בתי הדין ומתקיימים ועובדים רק עד השעה שתים עשרה?
<הרב שמעון יעקבי: לא, לא.
עאידה תומא סלימאן: דיונים?
עאידה תומא סלימאן: אפשר לשמוע תשובה?
<הדס גרוסמן: מה קורה בתוך הזמן שהם - - -
עאידה תומא סלימאן: עד עכשיו קיימנו את הדיון בצורה מסודרת.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש לשמור על הסדר הזה.
<הרב שמעון יעקבי: יש שעות שמיעת משפטים בבתי הדין הרבניים, בבתי המשפט.
<הרב שמעון יעקבי: שופט ודיין יושב בדין במשך כחמש שעות ביום שבהן הוא שומע משפטים.
<הרב שמעון יעקבי: בשאר השעות הוא כותב החלטות ופסקי דין.
<הרב שמעון יעקבי: היום כל המערכת היא מערכת ממוחשבת ואנחנו רואים את השעות המרובות שדיינים יושבים וכותבים החלטות.
<הרב שמעון יעקבי: המערכת שקופה.
<הרב שמעון יעקבי: בפני היא שקופה.
<הרב שמעון יעקבי: הדיינים חותמים על החלטות גם חמש דקות לפני כניסת שבת וגם במוצאי שבת וגם בשעות הקטנות של הלילה.
עאידה תומא סלימאן: כמה שעות יושבים שופטים בבתי דין אחרים?
<הרב שמעון יעקבי: אותו דבר.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני שואלת.
עליזה לביא: לא, את שואלת ובצדק, כי הרחש שעלה כאן נובע – אתה יודע את זה – מהמקום שדיינים מאחרים ומקצרים ויוצאים, ואנחנו אין לנו כלים להתמודד.
עליזה לביא: ויושבות פה רבות - - -
<הרב שמעון יעקבי: חברת הכנסת לביא - - -
עליזה לביא: היה ניסיון - - -
<הרב שמעון יעקבי: אנא, אנא, בואו לא ניצמד לסטיגמות שיש וקיימות – אני לא מתעלם מהן – שהן היו נכונות לפני כמה שנים.
<הרב שמעון יעקבי: היום בבית הדין בחיפה, שדיינים מגיעים ממקומות רחוקים, הדיינים נמצאים במקום בשעה רבע לתשע, גם כשהם מגיעים מרחוק, וכך גם מהמקומות האחרים.
<הרב שמעון יעקבי: אני ערכתי ביקורת בבית הדין בירושלים בשבוע שעבר.
<הרב שמעון יעקבי: השר לשירותי דת ערך ביקורת פתע בבית הדין בפתח תקווה בשבוע שעבר.