GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נאוה כהן אביגדור: נתחיל טיפול ואנחנו נעקוב ונוודא שהטיפול הזה גם מושלם.
עליזה לביא: זה באחריות המשרד לבטחון פנים?
<נאוה כהן אביגדור: מערך מאו"ר הוא בהובלת המשרד לבטחון פנים, אבל הוא מערך לאומי שכולם שותפים לו וזאת העוצמה שלו.
עליזה לביא: אבל מי האבא שלו?
<נאוה כהן אביגדור: האבא שלו, תהיה ועדת היגוי שבראשה עומד מנכ"ל המשרד לבטחון הפנים, יהיה חבר שם גם המפכ"ל ויהיו חברים המנכ"לים של כל משרדי הממשלה השותפים.
עליזה לביא: מה התחזית?
עליזה לביא: מתי המערך הזה יתחיל לפעול?
<נאוה כהן אביגדור: אז אני אומרת, אנחנו חוזרים בחודש הקרוב - - -
עליזה לביא: ראינו שהחלטת הממשלה עברה, אבל מה ההערכה שלכם?
<נאוה כהן אביגדור: אנחנו חוזרים בחודש הקרוב פלוס מינוס לממשלה עם השלב הבא וברגע שיהיה אישור אנחנו מתחילים את העבודה.
<נאוה כהן אביגדור: אני לא רוצה להתחייב על צפי, אבל אני רוצה להגיד דבר אחד, זה בראש סדר העדיפויות, אנחנו עובדים על זה כמעט מסביב לשעון.
<נאוה כהן אביגדור: השר לבטחון פנים שם את זה בראש סדר העדיפויות שלו וכל המשרדים שותפים.
<נאוה כהן אביגדור: זה לא משהו שעוד שנה או עוד שנתיים יתגלגל, זה משהו שכולם עובדים עליו וכולם שותפים לו ואנחנו מבינים שזה צורך חיוני.
<נאוה כהן אביגדור: כמו שבנושא של זנות, שזה חלק, יש לי פה מצגת שלמה שאני יכולה לדבר גם על סמים וגם זנות וגם אלכוהול שעובר לרשת, הכול התחיל ברעיון, מי שמכיר את התכנית של סיירות הורים של המשרד לבט"פ, של הורים שיוצאים בסופי שבוע להסתובב במקומות הבילוי של הנוער והבנו שכמו שהורים מסתובבים, יש 5,000 הורים שמסתובבים בתכניות האלה ב-150 סיירות שפזורות בכל הארץ.
<נאוה כהן אביגדור: מרגע שהבנו שהכול עובר למרחב המקוון אמרנו אוקיי, אז בואו נעשה סיירות הורים וירטואליות ומפה זה התפתח לאן שהגענו.
<נאוה כהן אביגדור: אנחנו לומדים מה קורה בחו"ל, אנחנו בשלבים מאוד מתקדמים של העשייה שלנו וברגע שהממשלה תאשר אנחנו נצא לדרך.
<נאוה כהן אביגדור: רק מילה אחת על פעולות המניעה.
<נאוה כהן אביגדור: במשרד לבט"פ יש שלושה גופי מניעה, עיר ללא אלימות, אגף מצילה והרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.
<נאוה כהן אביגדור: אנחנו מפעילים פעילויות מניעה לאורך כל השנה, מאות פעילויות, בין היתר העצמת נערות ונשים, הבאתי דוגמה קטנה של גלויה שאנחנו מחלקים.
<נאוה כהן אביגדור: אנחנו עובדים גם עם נוער שנפגע מבחינה מינית, אפילו בבני ברק ובערים חרדיות, ואנחנו עושים איתם פעילויות כדי לתמוך, להעצים ולעזור ככל שאפשר גם בתחום של מניעה והסברה.
עליזה לביא: פלביה מהמכון ירושלים לצדק.
<פלביה סוולדה: אני ממש שמחתי לשמוע שהמדינה לוקחת על עצמה את האחריות לטפל בנושא של הקטינים, אבל על פי הדיון הזה מאוד ברור שהבוגרים הם תחום שהוא פרוץ אז לכן אני קוראת לוועדה כן לתמוך בהצעת הפללת הלקוח בזנות, אולי ההצעה הזאת גם תעזור להכניס את זנות בגירים לחוק של הממשלה ולקדם את הנושא מכל ה - - -
עליזה לביא: שרת המשפטים, אחרי זה, כשהיא מקימה ועדה לבחון את הנושא, ועדה מקצועית, ואנחנו נזמן את הוועדה או את המנכ"לית של המשרד בתוך חודש לדווח לנו על ההתפתחויות.
<פלביה סוולדה: תודה רבה.
עליזה לביא: עוד הערה לפני שאני סוגרת?
<מי-טל גרייבר שורץ: אני מי-טל מאיגוד האינטרנט הישראלי.
<מי-טל גרייבר שורץ: אני רוצה רגע להחזיר את הדיון למה שהתחילו איתו.
<מי-טל גרייבר שורץ: ניסו לעשות פה איזה שהיא הפרדה בין תפיסה של שרת לבין מניעת גישה.
<מי-טל גרייבר שורץ: אני רוצה רגע לתת דוגמה שתבהיר את ההבדלים.
<מי-טל גרייבר שורץ: תפיסה של שרת זה כמו לתפוס בית שבו מבוצעת הפעילות העבריינית, מניעת גישה לאתר היא כמו לחסום את הרחוב כשמגיעים לאותו בית שבו יש את הפעילות.
<מי-טל גרייבר שורץ: אני לא יודעת איך אתם אומרים שאתם יכולים להתמודד עם לחסום גישה ספציפית כשיש אתרים רבים שמאוכסנים, אבל - - -
<ניר אלקבץ: 1 ו-0 אף פעם לא - - -
<מי-טל גרייבר שורץ: אוקיי, אבל בדרך כלל זה חוסם את הגישה לכול והבעיה העיקרית זה ש - - -
<ניר אלקבץ: לא נכון.
<ניר אלקבץ: צריך להיות מדויקים.
<מי-טל גרייבר שורץ: בסדר, אנחנו נשמח גם לסייע טכנולוגית אם זה אפשרי, אבל הבעיה העיקרית בחסימה של גישה היא שקל מאוד לפרוץ אותה גם מהצד של המשתמש, לא אחד שמגיע לזה במקרה, אלא אחד שרוצה להגיע לזה יגיע לזה בלי בעיות, גם אם זה נחסם וגם מהצד של בעל האתר, כשהוא רוצה שיגיעו למידע שלו הוא פשוט ישים את זה במקום אחר ותוך שניות אתר כזה פשוט עולה במקום אחר.
<מי-טל גרייבר שורץ: וכמו שהוזכר פה על ידי כולם, זה לא נמצא רק באינטרנט, זה נמצא גם בווטסאפ וגם ברשתות החברתיות.
<מי-טל גרייבר שורץ: כלומר חסימת גישה לאתרים בעיניי היא לא הפתרון היעיל.
עליזה לביא: אבל לגבי השרת מה את אומרת?
עליזה לביא: מה הפתרון היעיל?
<מי-טל גרייבר שורץ: אחד הדרכים היא חינוך דרך - - -
עליזה לביא: זה אנחנו כולנו יודעים.
<מי-טל גרייבר שורץ: לתפוס את העבריינים.
<מי-טל גרייבר שורץ: מישהי פה הזכירה קודם לגבי אם זה יושב על שרת מארח, האם יש אחריות לשרת המארח, אז לשרת המארח אין אחריות, אבל המשטרה כן יכולה לפנות אליהם ולבקש מהם, להגיד שהוא מפר את תנאי השימוש שאותו לקוח חתם איתם ולהסיר.
<מי-טל גרייבר שורץ: עושים את זה באתרי בריאות, בכל מיני תרופות לא חוקיות עושים את זה.
<אביטל רוזנברגר: אם הוא יודע והוא לא עושה את זה, האם הוא שותף?
<מי-טל גרייבר שורץ: ברוב המקרים הוא לא יודע.
<מי-טל גרייבר שורץ: זו הבעיה.
<אביטל רוזנברגר: נניח שהבאנו את זה לידיעתו והוא לא עושה את זה, האם הוא שותף?
<מי-טל גרייבר שורץ: יש פה משפטנים שמתעסקים בזה, להערכתי כן.
<רחל זוארץ-לוי: כן, גם אני מעריכה שכן, לכן דיברנו על תפיסה.
<רחל זוארץ-לוי: תפיסה של אתרים שמתארחים בשרתים בארץ, לטעמנו יש סמכות משפטית לעשות את זה ולטפל בזה ובוודאי אם הייתה פנייה ועדיין זה לא טופל אז יש כאן - - -
<רעות גיא: בכל עבירה אחרת לא הייתה דילמה, רק בזאת יש.
<רחל זוארץ-לוי: ולכן אנחנו מדברים על פתיחה בחקירה של אותם חשודים שמעורבים באותו פרסום, על כל - - -
<מי-טל גרייבר שורץ: הדרך לפתרון נשארת בלתפוס את העבריין ולא בלחסום את הרחוב שבו עובר העבריין.
<מי-טל גרייבר שורץ: זה לא יעזור.
<מי-טל גרייבר שורץ: זה לא יעזור גם בעבירות פיזיות, זה בטח לא יעזור באינטרנט.
<נעמה ריבלין: אז יש פה, מה שהם אומרים, שמבחינה חוקית גם לשרת מארח, זה לא מחסום, העובדה שהוא מארח עוד אתרים.
<מי-טל גרייבר שורץ: הוא לא אמור לדעת מה יש, הוא מארח - - -
<נעמה ריבלין: לא, אני אומרת שהמשטרה הציגה את זה כמחסום לאופציה לפעילות אכיפתית, אבל אני מבינה כרגע שזה לא מחסום.
<ניר אלקבץ: המשטרה דיברה, כשאנחנו דיברנו על יעילות אכיפתית, ברגע שאתה עושה את זה זה עובר לחו"ל.
<נעמה ריבלין: לא, אנחנו מדברים כרגע על שרת.
<נעמה ריבלין: זה שיש עוד פרצות, אז בוא נפסיק למגן את הרכבים, הפורץ יודע גם אחר כך למצוא דרך אחרת.
<ניר אלקבץ: חשוב להבין, כשאנחנו מסתכלים על טיפה בים ועל הטיפה בים הזו, כשמסתכלים, אם אתה הולך ולוקח את הטיפה בים הזאת יש אוקיינוס, והאוקיינוס הזה נמצא מחוץ לגבולות מדינת ישראל.
<ניר אלקבץ: זה שהלכת לאתר אחד וגם אם תפסת את השרת שלו ופגעת במאה בעלי עסקים אחרים אחרי שנייה זה יהיה על שרת שנמצא באיי איפשהו ולא תהיה לך גישה לשם.
<נעמה ריבלין: אם הייתם יודעים שיש שם פדופיליה לא הייתם עושים את זה?
<ניר אלקבץ: לצערי הרב, אני יכול לומר לך שיש אתרים שלא משנה מה יש שם ברמת העבירה, וגם בדארקנט, שאתה לא יכול להגיע אליהם, אתה פשוט לא יכול להגיע אליהם ברמת - - -
<נעמה ריבלין: לא, אני אומרת שאנחנו יודעים שהשרת הזה מארח ויש שם פרסום לפדופיליה.
עליזה לביא: מה זאת אומרת לא יכול להגיע אליהם?
<ניר אלקבץ: שאתה לא יכול להגיע אליהם ברמה הפרקטית, כי הם נמצאים או במקומות שזה כל פעם מדלג, כמו הדארקנט או במקומות שאין לך נגישות.
<ניר אלקבץ: למדינת ישראל אין שותפות בסיוע משפטי עם כל מדינות העולם.
<ניר אלקבץ: ברגע שאתה רוצה לייצר אכיפה כלפי נקודה מסוימת, ואני אומר לכם את זה מכובע אחר, אנחנו טיפלנו בזה בהימורים באינטרנט.
<ניר אלקבץ: היו לנו שרתים בארץ, תפסנו את השרתים בארץ, כשהייתי בדרך מהשרת, עם השרת ביד למשרד, האתר כבר היה במקום אחר.
<מי-טל גרייבר שורץ: וכשחסמת גישה לאתר קרה אותו דבר.
<ניר אלקבץ: למה?
<ניר אלקבץ: כי לא הייתה חקיקה, אבל עכשיו הולכת להיות חקיקה.
<מי-טל גרייבר שורץ: והחקיקה הזאת תעזור?
<מי-טל גרייבר שורץ: מה החקיקה תעזור?
<ניר אלקבץ: שנייה, סליחה, אני לא מבקר משרד המשפטים, אני אומר שלגבי הימורים באינטרנט כשהבנו שתפיסה מעבירה אותם לחו"ל משרד המשפטים החליט, אגב אני חושב שזו החלטה נכונה - - -
<רחל זוארץ-לוי: קודם נאמר כאן שזו הייתה פנייה של המשטרה.
<רחל זוארץ-לוי: חבל, היא פשוט הלכה וזה לא לגמרי הצגת דברים מדויקת, כי הפנייה מבחינת סוג העבירות שהתבקשה הייתה של המשטרה.
<ניר אלקבץ: לא, אני לא מדבר כרגע על סוג העבירות.
עליזה לביא: הוא מדבר על ההימורים.
<רחל זוארץ-לוי: גם בהקשר של ההימורים.
<רחל זוארץ-לוי: ההימורים, שוב, צומצמו לעניין ארגוני הפשיעה.
<רחל זוארץ-לוי: וכאן אני קצת מרגישה שנוצר כאן איזה שהוא בלבול.
<רחל זוארץ-לוי: גם ההחלטה של בית המשפט העליון מדברת על שרת בחו"ל וזה נכון, אז אתה אומר, הם רצו ולמדו מאוד מהר את השיטה, משרת בארץ לשרת בחו"ל, אבל קודם כל בוא נעשה את החיים קשים ונמנע שרתים בארץ.
<רחל זוארץ-לוי: בזה לצערי אנחנו - - -
עליזה לביא: נכון, אנחנו מחכים עכשיו לתשובה של ה-670, של הסקר שהיה של משרד הרווחה, בואו נראה מה אנחנו יכולים לעשות עם הנושא הזה.
עליזה לביא: בואו נחליט ש - - -
<ניר אלקבץ: אגב, לא ידוע מה-670 האלה, כמה מהם בארץ וכמה לא, זו גם שאלה.
<ירון שטרן: לא יודע אם הם עדיין פעילים.
עליזה לביא: תחזרו אלינו עם תשובות ונראה באמת - - -
<מי-טל גרייבר שורץ: ניר, אבל גם אתרים שהשרתים שלהם בארץ או בחו"ל וחסמתם את הגישה, זה לא עזר, זמן קצר אחרי זה, וזה מה שהיה בתביעה, זו אחת הדוגמאות שנתנו בתביעה, תוך זמן קצר הם פשוט עלו ב-IP אחר.
<מי-טל גרייבר שורץ: זאת אומרת גם חסימה לא עוזרת, זה לא הפתרון.
<ניר אלקבץ: העניין הוא למי את חוסמת, את חוסמת לאדם התמים או למי שרוצה להגיע לאתר?
<מי-טל גרייבר שורץ: זה לא משנה, חסמת IP מסוים והוא פשוט עלה ב-IP אחר.
<ניר אלקבץ: צריך לדבר על טכנולוגיה, כדי שאני אוכל לענות לך אני צריך לענות תשובות טכנולוגיות שלא - - -
<מי-טל גרייבר שורץ: אין בעיה, נדבר אחר כך.
עליזה לביא: טוב, תם ולא נשלם.
עליזה לביא: אנחנו למעשה ביקשנו ללמוד על ההתקדמות בהמשך של הדיון שהיה פה בדיון הקודם, לפני כחצי שנה, על האתרים.
עליזה לביא: על הסקר של משרד הרווחה לא קיבלנו תשובה, לא קיבלנו מענה, אז אנחנו באמת מבקשים לקבל את זה ולראות איך אנחנו מתקדמים.
עליזה לביא: אני מחכה לניסוח שלנו לגבי הצעת החוק, הגבלת שימוש במקום לשם מניעת ביצוע עבירות, ההצעה הממשלתית.
עליזה לביא: הוועדה שלנו תפנה לוועדת חוקה, חוק ומשפט ותעקוב אחר מועד הדיון בחלק שדן בהגבלות גישה לאתר האינטרנט לשם מניעת ביצוע עבירות שפוצל מההצעה הכללית.
עליזה לביא: המטרה של הפנייה תהיה לדון בהגדרת העבירות בפרק הזה ולבחון הוספה של עבירות העוסקות בסחר בבני אדם לצרכי זנות, פרסום זנות והבאת אדם לידי עיסוק בזנות.
עליזה לביא: בהמשך לתשובת הפרקליטות לגבי האפשרות לתפוס שרתים בצו בית משפט, הוועדה מבקשת מהמשטרה תשובות מדוע לא נעשתה אף פנייה לפרקליטות לתפוס שרתים שהועברו למשטרה מהסקר שנעשה על ידי משרד הרווחה ודווח כאן בוועדה הקודמת.
עליזה לביא: הוועדה תפנה לשר לבטחון פנים ולמשרד המשפטים ותדרוש להעמיק שיתוף פעולה בסוגיות החקיקה למענה ספציפי בחקיקה לפרסום זנות בכל רחבי הרשת הדיגיטלית וכן לפעול להצלבת מידע על אכיפה בכל סוגיית פרסום זנות ועל העברת תיקים לבדיקת הפרקליטות.
עליזה לביא: הוועדה דורשת ממשרד החינוך לקיים דיון שיתקיים כאן
עליזה לביא: בעוד שבועיים, אנחנו נשמח מאוד שתבואו מוכנים, אנחנו ניתן לכם את הזמן גם לדבר על פעולות ואנחנו נשמח מאוד אם תגבו את זה גם בדוגמאות מהשטח.
עליזה לביא: נשמח מאוד לראות איפה זה מתקיים וללמוד.
עליזה לביא: אנחנו לא מכירים, חלק מזה שאנחנו לא מכירים לא מלמד על נפח העבודה שלכם, אבל הוא כן מלמד על זה שלפחות אנשים כאן שהנושא כן קרוב אליהם היו אמורים משהו להכיר.
עליזה לביא: אנחנו מבקשים ללמוד על כך בדגש על הזנות ולא רק בדברים הנוספים, כי כאן אנחנו רוצים לבוא ולראות איך אנחנו מתמודדים, גם נוכח הדברים שנאמרו מהארגונים.
עליזה לביא: אני פונה ומבקשת ממפכ"ל המשטרה לראות במצוקה הגדולה של הזנות וריבוי הזנות באופנים המתקדמים הטכנולוגיים כנושא שיש להציב אותו על סדר היום ולקבוע סדר עדיפויות ואנחנו מבקשים מאוד את עזרת המשטרה במיגור של התופעה הקשה והאומללה הזאת שיש לה השלכות רבות, קשות, לעתים לכל החיים.
עליזה לביא: תודה רבה לכם, אנחנו נמשיך וניפגש כאן בעוד שבועיים.
עליזה לביא: אנחנו ניתן את התאריך בהקדם.
עליזה לביא: ועוד דבר, בעקבות החוק שעבר בצרפת אנחנו נקיים פה ישיבה עם השגרירים, שגריר צרפת, שגריר שבדיה, או מי מטעמם שאחרי ויכול לתת לנו פירוט על מה נעשה במדינות שכן מקדמות את החוק או חוקקו את החוק כדי לבוא ולראות איך אנחנו גם כאן, דרך הוועדה, נוכל לבוא ולהשפיע.
עליזה לביא: ישיבה נוספת שאנחנו מתכננים זה, כמו שאמרתי, עם משרד המשפטים נוכח ההצהרה של השרה על הקמת הוועדה, מי יהיו החברים בוועדה, מה אמור להיות שאיך הדברים יתקדמו ביתר מהירות.
עליזה לביא: תודה רבה והמשך יום טוב.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולן וגם לכולם.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של הועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום 7 למרץ 2016, ערב יום האישה הבינלאומי.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת את כולכן, למרות שנעשה את זה - - -
נחמן שי: אנחנו עכשיו סופרים גם את הערב.
נחמן שי: אולי שבוע - - -
עאידה תומא סלימאן: אני, בשבילי, כל השנה זה להתכונן ליום הזה.
עאידה תומא סלימאן: מה לעשות, אתה צריך להיות שמח בזה.
נחמן שי: אני סופר את הימים.
עאידה תומא סלימאן: כך אני מנסה להזכיר לכל אלה ששכחו, שיתכוננו, מחר יום האישה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום את הישיבה הזו נקדיש לקידום העסקת נשים ערביות בתעשיית ההייטק.
עאידה תומא סלימאן: את האמת, בשבוע הזה, במקריות רבה, הרי אנחנו קבענו את הישיבה לפני שבוע אבל, בסוף השבוע אנחנו רק ראינו בכלי התקשורת ובעיתונים, כל מיני דיווחים ודוחות על המצב של שילוב הנשים בהייטק ועל החשיבות של שילוב נשים, גם בתעשיית ההייטק וגם במוקדי קבלת החלטות.
עאידה תומא סלימאן: התפרסם לאחרונה הדוח האמריקאי, המחקר הכי גדול שעסק בשילוב נשים במוקדי קבלת החלטות והוכיח בצורה די ברורה, שחברות ששילבו נשים ודאגו שיהיו נשים במוקדי קבלת החלטות אצלן, בעצם זכו להכנסות ורווחים יותר גבוהים מחברות אחרות, בממוצע של 21% אם אני לא טועה, ממוצע העלייה בהכנסות של החברות האלו הגיע ל-21%, כי ראו בזה, מה שאמרנו כל הזמן, ראו בשילוב נשים מדד עיקרי של השאלה איפה נמצאת החברה, מבחינת כל מיני נושאים אחרים של שילוב, של ראייה יותר רחבה, של הבנה לבנות את המערך בתוך החברה בצורה כזו, שיוכל כן להביא למצב שהעובדים ירגישו יותר בנוח וירגישו שהם יכולים לתרום לעבודה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להזכיר בתחילת הדיון הזה שאנחנו היום, אם כבר מדברים על נשים במוקדי קבלת החלטות, אנחנו חייבות לברך את הנציבה החדשה, שכולנו גאות בה, מרים כבהא, נציבה לשוויון הזדמנויות בעבודה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעות שאנחנו נביא לפתחךְ הרבה מן הנושאים שתצטרכי לטפל בהם אבל בטוחות שאת תעשי את העבודה בצורה הכי טובה, מקוות ומאחלות לך כל הצלחה בתפקיד, גבירתי.
עאידה תומא סלימאן: הדיון היום הגיע מבקשה של ארגון "צופן", ארגון שרק לפני שבועיים קיבל את אות יושב ראש הכנסת, לעשייה בנושא של יחסים בין יהודים וערבים, למרות שהוא ארגון ללא מטרת רווח בנושא הייטק, אבל הדאגה לשלב ערבים בתעשיית ההייטק הייתה המטרה העיקרית של הארגון הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שבזמן שמדברים על העלאת אחוז השילוב של נשים ערביות בעבודה, אי אפשר לדבר על הנושא הזה בלי להתייחס לתחום הגדול שהולך ומתפתח ויכול להוות מקום תעסוקה, לא רק גדול לנשים הערביות, אלא גם כן מכבד עם פרנסה, למרות הפער שעדיין קיים בין הכנסות גברים לנשים בתעשיית ההייטק, הוא מקור להכנסה מכובדת, לכן, ראינו לנכון לשלב את הנושא הזה בלו"ז של הועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש קודם כל מהגברת סמדר נהב, מייסדת "צופֶן", חברה במועצה הציבורית של "צופן" לקידום ההייטק בחברה הערבית, להציג את הנושא בהתחלה, גם את ההישגים שהגעתם אליהם עד עכשיו במצב הקיים וגם את האתגרים שעומדים בפניכם.
עאידה תומא סלימאן: גבירתי, בבקשה.
<סמדר נהב-קמינר: תודה רבה לעאידה ולוועדה, תודה שבחרתם להעלות את הנושא הזה לכבוד יום האישה, כבוד לנו.
<סמדר נהב-קמינר: אני אתחיל - - - חסמים, כולנו יודעים שהשתלבות של נשים ערביות בעולם התעסוקה הוא אחד החסמים הגדולים וגם אחת ההזדמנויות שהכלכלה הישראלית כל הזמן מדברת עליה אבל, עוד לא הצליחה לפתור את זה.
<סמדר נהב-קמינר: אנחנו מדברים היום על כ-30% השתתפות של נשים ערביות בעבודה, בשוק העבודה, אם אני לא טועה, זו עלייה גדולה כי - - -
עאידה תומא סלימאן: שווקי עבודה.
<סמדר יהב-קמינר: לפני - - -
נחמן שי: 30% מהן - - - משתתפות בשוק העבודה.
עאידה תומא סלימאן: 30% מהנשים ערביות משולבות בשוק העבודה.
נחמן שי: 70% לא.
עאידה תומא סלימאן: 70% לא.
נחמן שי: זה באופן כללי.
<סמדר נהב-קמינר: שזו אגב, התקדמות מאוד גבוהה ביחס לנתון מלפני עשר שנים, שזה היה בערך 19%, אז אנחנו מדברים על כיוון ממש טוב אבל, כמו שיו"ר הועדה עאידה תומא אמרה: הייטק הוא לא רק עבודה, הוא גם הזדמנות לקריירה או גם הזדמנות לבנייה של הקריירה האישית, של ההתקדמות הכלכלית, גם של הסביבה כולה.
<סמדר נהב-קמינר: יש נתון יותר מעודד לגבי תעסוקה של נשים ערביות והוא ש- 1,000 אקדמאיות, התעסוקה אצלן יותר גבוהה אבל, בדרך כלל ההשתלבות שלהן לא מתאימה לרמת ההשכלה שלהן.
<סמדר נהב-קמינר: הן בדרך כלל עובדות במישרות חלקיות וכו'.
<סמדר נהב-קמינר: אגיע יותר קרוב אלינו, לנושא ההייטק, אז "צופן" הוקמה ב-2008, כש"צופן" הוקמה מספר הנשים הערביות בהייטק היה ספור, מספר הנשים בכלל היה - - - 350, מספר הנשים היו כעשרים שלושים והן עבדו ב"אינטל" בדרך כלל.
<סמדר נהב-קמינר: אנחנו התקדמנו מאז הרבה ואנחנו היום מדברים על זה שבסך הכול – את המספרים הכלליים אנחנו לא כל כך יודעים אבל, אנחנו יודעים על נצרת.
<סמדר נהב-קמינר: רגע, סליחה, אנחנו יודעים שאחוז הנשים שלומדות באקדמיה את מקצועות ההנדסה הוא בערך 10%, מהערבים, הנשים הערביות מן הערבים, 10% לומדות - - -
נחמן שי: 10% מן הערבים שלומדים מקצועות הנדסה הם נשים.
נחמן שי: אחת לעשרה.
<סמדר נהב-קמינר: נכון, זה בסימן עלייה.
נחמן שי: כמה זה אצל היהודים?
<סמדר נהב-קמינר: הרבה יותר.
נחמן שי: הרבה יותר אבל לא הרבה הרבה יותר .
נחמן שי: שלש לעשרה?
<סמדר נהב-קמינר: לא, לא, לא.
<סמדר נהב-קמינר: מעל 30.
<סמדר נהב-קמינר: כשאתה מדבר על מדעי המחשב שנה ראשונה יש לך 50% נשים, הן נושרות וככל שאתה עולה בסולם הדרגות או בסולם האקדמיה הן יורדות - - -
נחמן שי: זה משהו אחר, גם נשים יהודיות לא לוקחות - - -
<סמדר נהב-קמינר: מה שקורה גם אצל נשים יהודיות - - -
<קריאה: 25% מהסטודנטים להנדסה הם נשים.
נחמן שי: בבקשה, אז זה לא שלושים פלוס אלא 25% וזה 10%, אז הפער הוא גדול אבל הוא לא עצום.
<סמדר נהב-קמינר: ההערה נכונה כי הבעיה היא של נשים בכלל ואנחנו ביום האישה ואם יכולתי לדבר על נשים בכלל, מדברת אליך מישהי - - -
נחמן שי: אנחנו מכירים את זה.
נחמן שי: זה שתי - - -
<סמדר נהב-קמינר: רק בשביל הרקורד - - -
<קריאה: הערביות נושרות.
<סמדר נהב-קמינר: רק בשביל הרקורד אני התחלתי את חיי בתעשיית ההייטק ב-84' ואז היינו ממש - - - אז יש הרבה סיכוי.
<סמדר נהב-קמינר: החדשות הטובות, כשאנחנו מדברים על התעשייה שפותחה בנצרת, אנחנו מדברים שם על מאות עובדים, להערכתי 700, יש כאלה שאומרים יותר, מתוכם - - -
<קריאה: כמה זה?
<קריאה: 700 נשים?
<סמדר נהב-קמינר: לא, לא, 700 נשים, אלא 700 עובדים בנצרת בהייטק, מתוכם 25% הם נשים, שזה דומה לאחוז הנשים שעובדות בסך תעשיית ההייטק כלומר, ה'פוואנטה' הזאת היא אולי המסר העיקרי - - -
יוסף ג'בארין: סליחה, כמה הן, בסך הכול, הנשים?
<סמדר נהב-קמינר: 25% מהעובדים בנצרת הם נשים, בעוד שבסך כל התעשייה הישראלית, יהודים נניח, שזה עיקר התעשייה, 25% נשים, או 30%.
עאידה תומא סלימאן: 26% עכשיו בדיוק, כתוב לי פה.
<סמדר נהב-קמינר: 26% כלומר, אנחנו מדברים - - -
יוסף ג'בארין: אבל זה רק נצרת.
<קריאה: 20% נשים בהייטק.
<סמדר נהב-קמינר: הדבר שאני רוצה להגיד כאן ואתו אני ישר מגיעה להזדמנות, אני מגיעה להזדמנות שברגע שקמה תעשייה בנצרת אנחנו רואים את הנשים באות לשם, אנחנו רואים את החברות מעוניינות לקלוט נשים, זה כוח עבודה מעולה, כמו שאנחנו יודעים לכלל התעשייה ואני יכולה להעיד על זה.
יוסף ג'בארין: רגע, מה לגבי חוץ מנצרת, חוץ מה-700?
יוסף ג'בארין: האם יש בכלל?
<קריאה: יש ואני לא יודעת - - -
<סמדר יהב-קמינר: אחוז מאוד קטן.
<קריאה: יש כאן נציגות.
<סמדר נהב-קמינר: סך הכול היום להערכתנו יש כ-2,700 עובדים ערבים בתעשיית ההייטק ואגב, תזכרו שאנחנו מדברים רק על מקצועות הנדסה 'פרופר', לא על טכנאים ושרתים ומנקים, ששם יש יותר.
<סמדר נהב-קמינר: אנחנו מדברים על אנשי מקצוע, שם ההערכה – על פי הערכות של לפני חצי שנה – היא שיש 2,700 עובדים, אולי 3,000, כמה נשים מתוכם אני לא רוצה לשלוף כי אני לא יודעת אבל זה יהיה הרבה יותר מצומצם.
<סמדר נהב-קמינר: ההצלחה שלנו בהשמות של נשים היא ביחוד בנצרת, שלנו – אני מדברת על "צופן".
עאידה תומא סלימאן: כדאי להזכיר, סליחה, כדאי להזכיר למה את כל הזמן אומרת נצרת, כי בעצם זה המקום היחיד שבינתיים, באוכלוסייה הערבית, ניבנה בו איזשהו כיוון של תעשיית הייטק ובעצם אתם יזמתם את היוזמה הראשונה שם, נכון?
<סמדר נהב-קמינר: נכון.
<סמדר נהב-קמינר: "צופן" דיברה על זה לפני שמונה שנים ואז זה היה חלום, לא הייתה אף חברה, אנחנו מדברים היום על כמה חברות גדולות - - - "גליל סופטוור" וגם "אמדוקס" וגם "ברודקום" ועכשיו גם "מייקרוסופט" מגיעה לנצרת אז זו מהפיכה.
<סמדר נהב-קמינר: אני לא רוצה להרחיב על העבר, אני רוצה רגע כן להגיד עוד רקע וזה שייך לרקע אופטימי.
<סמדר נהב-קמינר: בעוד בסקר שנעשה, ש The-Marker פירסם לפני שנה בערך, הקבוצה המצטיינת בתיכונים בתחומים של מתימטיקה הנדסה וכו', היו הבנים היהודים.
<סמדר נהב-קמינר: הקבוצה מיד אחריה הייתה בנות ערביות.
<סמדר נהב-קמינר: אנחנו מדברים על זה שבין בוגרי התיכון – עכשיו אני 'שולפת' ויכול להיות שאני לא מדייקת, כ-60% מבוגרי התיכון במדעים מדוייקים חמש יחידות הם נשים ערביות, אז זה מאוד חשוב לצד האופטימי של זה.
<סמדר נהב-קמינר: יש לנו עתודה, ואגב, שהממשלה מדברת על "לייבא" אנשים מהודו אז יש לנו עתודה כאן, עכשיו.
<סמדר נהב-קמינר: מה שאנחנו רואים – ואני חושבת שוואללה תדבר אחריי על החסמים, אנחנו רואים שבאופן מופלא כוח האדם המדהים הזה – הנשים הערביות, הבנות, שגמרו חמש יחידות, לא מגיעות למדעי ההייטק, הן מגיעות להוראה ואנחנו מוצאים את התופעה שיש לכם שלש נשים שמתחרות על משרת הוראה אחת, הן מגיעות לכל מיני נגזרות של מדעי החיים, תעשיית מזון, כל מיני דברים, הן לא מגיעות להייטק וזה לב העניין שאנחנו רוצים להעלות כאן, שיש הזדמנות מדהימה והכנסת והממשלה יכולות מאוד לעזור, כדי לחבר את ההזדמנות לצרכים של התעשייה, במקום לייבא אנשים מהודו.
עאידה תומא סלימאן: הם יכולים אפילו לחבר את זה עוד לפני שמגיעים לתלמידות וזה רעיון חשוב של הכוונה מקצועית, בואו נגיד, לאופציות הקיימות, לקחת לפחות את האקדמאיות, שכבר נמצאות ומוכשרות, ועברו לימודים אקדמאיים, ולעשות להן תכניות הסבה שיכולות לשלב אותן בתעשייה יותר מהר, מאשר לחכות עד שהבנות ילכו ללמוד.
<סמדר נהב-קמינר: אני אעיר שאנחנו הגשנו לוועדה כמה המלצות וזה כלול בהן אבל אני חושבת שלפני זה אנחנו נדבר על - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אני רוצה לתת לגב' וואללה אברהים, רכזת השמות בארגון "צופן", בבקשה.
<וואללה אברהים: אני רוצה להמשיך מהנקודה שסמדר סיימה אתה.
<וואללה אברהים: כפי שסמדר ציינה מספר הצעירות והנשים הערביות שלומדות במגמות של מדעים בתיכונים הוא מאוד גבוה, הוא אפילו עולה על 50% ממספר התלמידים באותן מגמות אבל, כשאנחנו מגיעים לאקדמיה אז התמונה משתנה.
<וואללה אברהים: אנחנו רואים שהאחוזים מתהפכים ומספר ממש מועט של נשים בוחר ללמוד מקצועות הנדסה ומדעי המחשב.
<וואללה אברהים: למה זה קורה?
<וואללה אברהים: אני חושבת שזה קורה ממספר סיבות.
<וואללה אברהים: אחת, חוסר היכרות של נשים וצעירות- ערביות את עולם ההייטק ואת ההזדמנויות שיש בעולם ההייטק.
<וואללה אברהים: אין מודל לחיקוי, אין סיפורי הצלחה.
<וואללה אברהים: בוגר תיכון, בהגיעו לבחור מקצוע ללימודים באקדמיה, הוא מחפש תחום שיהיה לו קל למצוא בו עבודה, נשים צעירות כמעט ולא שומעות על נשים ערביות שהצליחו בעולם ההייטק.
<וואללה אברהים: יתכן וזה נובע מהחסם הגיאוגרפי, שאנחנו לא רואים ריכוזים של חברות הייטק בקרבת מקום לישובים ערביים.
<וואללה אברהים: חסם גיאוגרפי זה הוא מבין הסיבות שהזכרתי קודם.
<וואללה אברהים: הוא גם מחזק את העובדה שצעירות ערביות לא מכירות את עולם ההייטק וההזדמנויות שבו, וגם שאין מודלים לחיקוי.
<וואללה אברהים: כשאישה בוחרת ללמוד מקצוע היא גם חושבת על מקום שיהיה לה נוח לעבוד בו ואילו כשאנחנו מדברים על חברות הייטק שנמצאות במרחק נסיעה של שעתיים עד שלש שעות ונשים חושבות להקים משפחה בעתיד, אז אנחנו רואים שזה הופך להיות לא מעשי, לא ריאלי.
<וואללה אברהים: בנוסף, אנחנו שומעים מהרבה צעירות סטודנטיות, שהן יכולות להמשיך את הלימודים שלהן אחרי תיכון, שרואות את עולם ההייטק כעולם גברי, שלא מתאים לנשים, עם שעות עבודה מרובות, אז זה מחזק שהייצוג של ההייטק בחברה הערבית עדיין נחשב כמקצוע גברי וזה שוב, נובע מחוסר היכרות וחוסר במודלים לחיקוי.
<וואללה אברהים: איך אנחנו יכולים לטפל בזה?
<וואללה אברהים: אנחנו צריכים לחבר בין נשים צעירות ותלמידות לעולם ההייטק, בין אם זה על ידי תכניות עוד בתקופת התיכון, תכניות internship עם חברות הייטק, חיבור של נשים שהצליחו כמהנדסות בחברות הייטק עם תלמידות תיכון, אני חושבת שזה בהחלט יכול לעודד צעירות לבחור בלימודי הנדסה.
<וואללה אברהים: לצערי, אנחנו גם רואות ב"צופן" שגם נשים שעוברות ללמוד הנדסה, באיזשהו שלב הן גם מחליטות או נאלצות להשתלב בתחום אחר.
<וואללה אברהים: לצערי מגיעות אלינו סטודנטיות ונשים עוד במהלך התואר או לקראת סיום התואר, שבוחרות לעשות הסבה להוראה וזה שוב, כי הן רואות שיהיה להן קשה להשתלב במשרות הייטק.
<וואללה אברהים: הן כמעט ולא מכירות נשים שהצליחו להשתלב בחברות הייטק, הן לא רואות גם חברות הייטק באזורים שקרובים למקום המגורים שלהן.
<וואללה אברהים: לכן אנחנו חושבים שתכניות internship ותכניות שמשלבות ומחברות בין תלמידות לעולם ההייטק, צריכות להמשיך גם באקדמיה ולכלול גם סטודנטיות.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, האם אתם יודעים משהו על תכניות שקיימות בבתי ספר תיכון, לשילוב כזה?
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת על התכנית של חיוך טכנולוגי, השאלה היא כמה זה קיים, האם אתם יודעים כמה זה נמצא בבתי הספר שלנו?
עאידה תומא סלימאן: האם זה מספיק או שצריך תכניות אחרות?
<וואללה אברהים: אנחנו יודעים על יוזמות פרטיות של אנשים ושל ארגונים, כן, בנוסף ליוזמות של חלק מחברות- ההייטק, לקיים תכניות בתיכונים, בין אם הן "מייקרוסופט", "גוגל" ו"אינטל" ובין אם זה יוזמות של צעירות ושל מהנדסות, כמו - - - היום אבל, עדיין מדובר בעיקר ביוזמות פרטיות.
עאידה תומא סלימאן: לא יוזמות של משרד החינוך.
<סמדר נהב-קמינר: יש יוזמה של משרד החינוך ש"צופן" נפגשה אתם, זה עוד לא התפתח אבל זה ברמה של פיילוט, אפשר להגיד, והם מדברים בפרט על תכנית internship בזמן או בסיום התיכון, תכנית שתחייב או תבקש מחברות הייטק לשכור תיכוניסטים בזמן שהם לומדים, מדברים על שלוש עשרה שנה או אחת עשרה שנה, לא משהו שאנחנו - - - אלא משהו עתידי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אין בינתיים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמע יותר מאוחר מנציגות המשרדים השונים אבל, קודם גברת רות פולצ'ק, ארגון she codes אבל אני אבקש באמת, ככה, לקלוע ישר ולהתקדם בדיון.
<רות פולצ'ק: אין בעיה.
<רות פולצ'ק: קודם אגיד כמה מלים על she codes באופן כללי ועל הקשר הספציפי לנשים ערביות.