GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: מר דוד, ההערה שלך מוצדקת ונכונה אלא שכרגע אנחנו מתמקדים בפתרונות.
דב חנין: יש ביקורת גדולה לכל מי שמסביב לשולחן הזה על מה שעשו או לא עשו, יותר נכון, הרבה שנים ביחס לציבור הערבי הבדואי בנגב.
דב חנין: אנחנו כרגע מדברים על השאלה מה עכשיו ניתן לבצע והביקורת שלך היא, כמובן, מוצדקת ובמקום.
דב חנין: טוב שאמרת אותה ובוא נתמקד בשאלה איך פותרים את הבעיה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אם יש משא ומתן על נושא האדמה שם, זה עלול להימשך, כפי שאנחנו מכירים, שנים.
עאידה תומא סלימאן: אז מה, אנשים שם יישארו שנים בלי תחנות אוטובוסים?
<רחלי רוזנזפט: אנחנו, כמובן, עושים עבודה גדולה בכלל ביישובים הערבים בארץ.
<רחלי רוזנזפט: יש לנו כל מיני בעיות כאלה וחלק מהבעיות נפתרות.
דב חנין: גברתי, מניסיון של עבודה בדברים האלה מול יישובים ערבים, כשאנחנו מדברים על יישובים, גם מוכרים וגם לא-מוכרים, יש נציגות לתושבים.
דב חנין: הדרך הכי טובה היא לא אחד-אחד רק לפתור בעיות לאדם שיש לו איזשהו קושי כזה או אחר, אלא לעבוד בצורה מסודרת מול הנציגות.
דב חנין: ביישובים לא-מוכרים יש את המועצה שהיא גוף מסודר ומאורגן שיודע לייצר פתרונות.
דב חנין: בוודאי כשאנחנו מדברים על יישובים מוכרים, יש להם בכל זאת את המסגרת של המועצות האזוריות שהוקמו והן המסגרת.
דב חנין: הן צריכות לייצר פתרונות, כולל גם לפתור עבורכם את הדברים.
דב חנין: מה שאנחנו רוצים לקבל מכם זה פירוט של כל הכפרים שעברו הכרה.
דב חנין: אומרת ד"ר רענן שבשבעה יישובים כאלה אין עדיין פתרונות תחבורה ציבורית טובים.
דב חנין: לגבי כל אותם שבעת היישובים אנחנו רוצים לקבל מכם נייר מסודר, שבו אתם אומרים מה התכנית הקיימת, אם יש קושי בתכנית הקיימת, איפה נמצא הקושי, מה אתם עושים כדי להתגבר על הקושי הזה ואם יש צורך בהתערבות שלנו מול גורם – מועצה אזורית, לפעמים גורמי תכנון או כל מיני גורמים אחרים – אנא, תעדכנו אותנו כי אנחנו יודעים לעבוד בצורה מאד טובה מול כל גורם שמקשה.
דב חנין: הבקשה שלנו היא לקבל תשובה על כל אחד משבעת היישובים המוכרים, ושהתשובה הזאת גם תכלול לוחות זמנים.
דב חנין: זאת אומרת, כשיש תכנית למסלול, מתי להערכתכם התכנית הזאת תפעל.
דב חנין: אנחנו גם מאד נשמח אם נקבל בתשובות שלכם הערכה לרמת הכיסוי של התכנית המתוכננת.
דב חנין: זאת אומרת, האם אתם מעריכים שזה יהיה כיסוי חלקי או כיסוי מלא.
דב חנין: אם מדובר בכיסוי חלקי אנחנו נרצה לדעת האם יש לכם תכנית להמשך ומה הקשיים בתכנית ההמשך הזאת.
דב חנין: האם אפשר לקבל את הנייר הזה, נניח במהלך השבועיים הקרובים?
דב חנין: זה בסדר?
<רחלי רוזנזפט: כן, אנחנו מוכנים עם מסלולים למקומות האלה.
דב חנין: אז אנחנו נודה לכם על קבלת המסמך הזה בתוך שבועיים.
דב חנין: עכשיו בואי נעבור לכפרים הלא-מוכרים.
<רחלי רוזנזפט: לגבי הנושא של הצבת תחנות על הצירים, אין שום ויכוח שהדבר הזה נצרך.
<רחלי רוזנזפט: אנחנו מעוניינים ורוצים להעביר תחבורה ציבורית אם אין תשתיות בתוך היישובים הלא-מוכרים, בוודאי על הצירים החיצוניים להם.
<רחלי רוזנזפט: בכל מקום שיש תשתית כבישית תקנית אנחנו רוצים להעביר אוטובוס ולוודא את עצירתו בתחנה.
<רחלי רוזנזפט: כבר לפני שנה תקצבנו את הנושא הזה, את נתיבי ישראל.
<רחלי רוזנזפט: הכנו תכנית לתחנות.
<רחלי רוזנזפט: תוך כדי הדיון אני מסתכלת גם על כביש 80, שיש בו כ-14 תחנות שאמורות לקום לאורך התוואי הזה וגם על כבישים נוספים שהוזכרו פה בדיון.
עאידה תומא סלימאן: את אומרת שאתם תקצבתם לפני שנה את נתיבי ישראל להקים תחנות.
עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים כמה הוקמו?
עאידה תומא סלימאן: אתם אומרים שהולכות לקום תחנות.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, עוד לא בוצע כלום מהתכנית ההיא של הקמת תחנות למרות שתקצבתם?
דב חנין: בהמשך לשאלת יושבת-ראש הוועדה למעמד האישה, קודם כל תודה על ההתייחסות שלכם ואני חושב שזאת התייחסות נכונה, אבל יש לנו תחושה שבתוך משרד התחבורה לא כל הגורמים עד הסוף מסונכרנים.
דב חנין: הרשות לתחבורה ציבורית מעוניינת לקדם תחנות, אבל בסך-הכול, מי שאחראי על הכביש הזה ושצריך להשלים את הפתרון זה נתיבי ישראל, שהם שני גורמים של משרד התחבורה.
דב חנין: השאלה היא האם את מרגישה, בהמשך לשאלתה של חברתי, שהממשק ביניכם עובד מספיק טוב?
דב חנין: אתם יצרתם תכנית, כולל תקצוב ובכל זאת לא ברור – אולי אנחנו נשמע, אבל התחושה שלנו היא שלא קרה הרבה עם התכנית הזאת – איפה הקושי בממשק הזה.
דב חנין: מה אנחנו יכולים לעשות כדי לסייע?
<רחלי רוזנזפט: אם היה פה נציג של נתיבי ישראל היינו יכולים - - -
עאידה תומא סלימאן: אמור להיות.
<רחלי רוזנזפט: אולי נשמע את ההתייחסות שלו איפה זה עומד.
<עדי גמליאל: אני מחליף כאן את מנהל אגף התכנון של נתיבי ישראל.
<עדי גמליאל: אני יודע שהתחנות האלה בעבודה.
<עדי גמליאל: בגלל שאני מחליף אותו אני לא יודע להגיד כל תחנה באיזה מצב היא, אבל אין בעיה להעביר עוד היום אליכם את המצב לאשורו.
<עדי גמליאל: זאת אומרת, מה התכנית שלכם ואיפה זה נמצא.
<עדי גמליאל: אני ממש לא יודע ולכן אני לא יכול להגיד דברים בלי אחריות.
דב חנין: אדוני, אני חייב להביע את מחאתנו.
דב חנין: אדוני כמובן עושה את עבודתו והטענה היא לא אישית לאדוני.
דב חנין: הטענה היא לחברת נתיבי ישראל שצריכה לבוא לכנסת עם תשובות ולא להגיד שתיתנו לנו עוד היום.
דב חנין: אנחנו, כמובן, נקבל את התשובות שלכם, אבל זו התנהלות לא ראויה.
דב חנין: אני מבקש שתעביר את זה לממונים עליך, שאנחנו מצפים שכאשר הכנסת מזמינה, אתם תגיעו עם תשובות והאדם שיודע לתת את התשובות יגיע, עם כל הכבוד וההערכה לכל אחד.
דב חנין: גברתי, בהמשך לדברים שהתחלנו לדבר עליהם אנחנו מבקשים שני דברים.
דב חנין: אנחנו מבקשים לקבל פירוט של תכנית התחנות שאתם הצעתם ותקצבתם בכל הכבישים שנמצאים בנגב.
דב חנין: ואנחנו גם נעביר אליכם שוב בצורה מסודרת את הפניות שהעברנו.
דב חנין: אני העברתי כיושב-ראש ועדת משנה בעניין תחנות נוספות וחברת הכנסת תומא סלימאן העבירה גם היא בעניין תחנות נוספות.
דב חנין: אנחנו נבקש התייחסות נקודתית לתחנות הנוספות שאנחנו ביקשנו, גם אם ההתייחסות היא שלילית.
דב חנין: גם אם אתם אומרים שזה בלתי אפשרי או לא הגיוני או שיש איזשהו קושי, תסבירו לנו בדיוק בצורה מפורטת למה.
דב חנין: אנחנו רוצים להיכנס לדברים לעומק.
דב חנין: מכם, מנתיבי ישראל אנחנו נבקש התייחסות לשני המישורים: לדברים שכבר אושרו ותוקצבו על-ידי רשות התחבורה הציבורית ולפניות שלנו, חברי הכנסת, לגבי פערים.
דב חנין: איפה ומה אתם מתכוונים לעשות בעניין.
דב חנין: אנחנו מאד נשמח, גברתי, גם מכם כרשות תחבורה ציבורית וגם מכם, כנתיבי ישראל, לקבל גם לוחות זמנים.
דב חנין: אנחנו רוצים לקבל לוחות זמנים.
דב חנין: אם יש פתרון מתי הוא צפוי לקרות בשטח כדי שהגברת הנכבדת שנמצאת כאן, בפעם הבאה שהיא תרצה לבוא לכנסת, תוכל לנסוע כל הדרך בתחבורה ציבורית.
דב חנין: אנחנו רוצים שהיא תבוא ואנחנו חושבים שהיא תורמת לדיונים של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: גם לא הייתה התייחסות לכניסה לתוך הכפרים הלא-מוכרים.
דב חנין: זו הנקודה הבאה ואנחנו מיד נגיע אליה.
דב חנין: הנקודה הזאת של התחנות על הכבישים, אני חושב שהיא ברורה.
דב חנין: כמובן, אני רוצה להדגיש שאנחנו מדברים על תחנות מסודרות, בטוחות ולא איזה עמוד שבו אנשים ייהרגו לנו בתאונות דרכים.
<רחלי רוזנזפט: אנחנו העברנו התייחסות איפה צריך להתבצע המפרט ואיפה לא.
<רחלי רוזנזפט: ברור שכאשר מדברים על תחנות, התחנות מתבצעות כמו שמתבצעות תחנות בכל הארץ ולא באופן שונה.
דב חנין: אנחנו מאד מעריכים את זה.
דב חנין: גברתי, רק תשלימי את ההתייחסות לגבי השאלה בתוך הכפרים הלא-מוכרים.
דב חנין: גם כאן יש נייר מסודר שהוכן על-ידי המועצה האזורית לכפרים הלא-מוכרים.
דב חנין: אני לא יודע אם הנייר הזה הועבר אליכם ואם לא, אנחנו נעביר אותו.
דב חנין: יש בו הצעה מאד מאד קונקרטית של פתרונות, מאיפה ולאן ובכמה אנשים מדובר וכדומה.
<רחלי רוזנזפט: כמו שציינת קודם, אנחנו עושים שימוש במיניבוסים ביישובים אחרים, ערבים ולא ערבים, כאשר יש לנו תשתית כבישים תקנית, רק שרוחב הדרך מצריך מיניבוס.
<רחלי רוזנזפט: זה לא המצב ביישובים הלא-מוכרים, שבהם אין כבישים שמאושרים סטטוטורית ולכן אנחנו לא יכולים גם לעשות עבודות תשתית על הכבישים האלה.
<רחלי רוזנזפט: גם כדי להכניס מיניבוס - - -
דב חנין: אבל באותם כבישים לא-מוכרים ולא-קיימים נוסעים אוטובוסים שמסיעים תלמידים.
<רחלי רוזנזפט: נכון.
דב חנין: בדרך כלל אני רגיל לחשוב שילדים הם יותר רגישים ופגיעים מאשר מבוגרים.
דב חנין: אם נוסע שם גם אוטובוס שנוסעים בו ילדים, השאלה שלי, גברתי, היא לא ברמה הפורמלית.
דב חנין: אני מבין את הקושי הפורמלי, אבל קושי פורמלי, בואי נתגבר עליו.
דב חנין: אם יש בעיה פורמלית של תקנה שצריך לשנות, תגידו לנו מה צריך לשנות ונתחיל לעבוד על זה.
דב חנין: אבל ברמה המהותית, אם נוסע שם אוטובוס עם ילדים, מה הקושי שייסע מיניבוס שנוסעים בו מבוגרים?
<רחלי רוזנזפט: כדי להקים תחנה יש לעשות הסדרים סטטוטוריים והדבר הזה לא ניתן לי כאשר אין לי כביש תקני סטטוטורי.
דב חנין: איפה הבעיה הסטטוטורית?
דב חנין: איפה היא נמצאת?
דב חנין: באיזה חוק?
דב חנין: באיזו הוראה?
<רחלי רוזנזפט: אני לא מתעסקת בסטטוטוריקה של הכבישים האלה.
דב חנין: אנחנו נקבל תשובה מהיועצת המשפטית של משרד התחבורה.
דב חנין: אנא פני אליה שתסביר לנו איפה הבעיה הסטטוטורית ולמה הבעיה הסטטוטורית הזאת לא קיימת לגבי האוטובוסים לילדים.
דב חנין: לא שאנחנו רוצים, חס וחלילה, שלא יהיו אוטובוסים לילדים.
עאידה תומא סלימאן: אתה עלול להגיע לשם.
דב חנין: אני יודע, אנחנו על חבל דק.
<רחלי רוזנזפט: לא משרד התחבורה עושה הסעות ילדים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהובהרה הבקשה ואנחנו באמת נרצה לדעת מה עמדת הייעוץ המשפטי שלכם והסבר איך מתגברים על הנושא הזה בעניין אוטובוסים, אבל בעניין מיניבוסים לא.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת טלב אבו עראר, בקשה.
טלב אבו עראר: יש כאן טענה שהיא טענה אבסורדית, הזויה ממש, שכל הזמן משרדי הממשלה נשענים עליה והיא תביעת בעלות.
טלב אבו עראר: כשאני רואה סלילת כבישים ראשיים על חשבונם של תובעי בעלות, הם יודעים להסדיר שם והכביש עובר ללא בעיות וללא תקלות.
טלב אבו עראר: למה כל הזמן טוענים אותה טענה וחוזרים עליה כל הזמן, שביישובים המוכרים, שהכירה בהם המדינה בעשור האחרון, יש להם בעיה קשה, בעיה של תביעת בעלות.
טלב אבו עראר: מנהלים שם משא ומתן עם אנשים?
טלב אבו עראר: מלפני 12 שנים ועד היום לא נסלל כביש.
טלב אבו עראר: אבו תלול הוא יישוב מוכר מלפני חמש שנים.
טלב אבו עראר: למה אין שם כניסה?
טלב אבו עראר: קשה להבין את זה.
טלב אבו עראר: חוץ מזה, יש תחנות בכבישים האלו שבוטלו.
טלב אבו עראר: בכביש 25, בכביש 31 ובכביש 40 היו תחנות שקיימות מאז קום המדינה והן בוטלו.
טלב אבו עראר: למה הן בוטלו?
טלב אבו עראר: ואת אומרת שיש תכנית לתחנות חדשות.
טלב אבו עראר: תחזירו לפחות את התחנות שהיו פעם.
טלב אבו עראר: מה מונע מיישובים מוכרים כמו אום בטין או פורעה, שיש שם כניסות מוסדרות, להכניס לשם אוטובוסים?
<בת-שבע אפרים: ואם עושים תחנות, שיעשו אותן מקורות ולא עמוד שצריך לעמוד שם בשמש היוקדת.
דב חנין: אם גברתי רוצה להתייחס לשאלות של חבר הכנסת אבו עראר, בבקשה.
<רחלי רוזנזפט: עשינו תכנית לאור השינויים שקורים בכבישים האלה.
<רחלי רוזנזפט: הכבישים האלה הם לא אותו דבר כמו שהם היו לפני 25 שנים.
<רחלי רוזנזפט: הם נראים אחרת, מהירות הנסיעה בהם השתנתה, הם רחבים יותר.
<רחלי רוזנזפט: גם בראייה הבטיחותית הרצון הוא, כמובן, לשדרג.
<רחלי רוזנזפט: זאת הייתה המחשבה.
<רחלי רוזנזפט: המחשבה היא לא מופרכת.
דב חנין: המטרה היא לא להחזיר אותנו לכבישים שהיו ועם התחלואות שהיו.
<רחלי רוזנזפט: אלא להציב תחנות ראויות.
דב חנין: התחנות שהיו, גברתי, נבנו שם כי הן ענו על צורך של אנשים.
דב חנין: לכן, כשאתם עושים דבר מבורך – אתם, משרד התחבורה – בונים כביש חדש, כביש 31, כולנו מברכים על זה.
דב חנין: אנחנו מקווים שנזכה ונגיע לנסוע בו ברצף בכביש בטוח.
דב חנין: כל פעם שאני נוסע בכביש 31 אני מתפלל בשקט ביני לבין עצמי שאני אצא מנקודת המוצא ואגיע לנקודת היעד.
דב חנין: אנחנו מברכים על הכביש החדש הזה, אבל לא פחות דחוף זה לייצר פתרונות לתחבורה ציבורית לאורך הכביש וכמו שגברתי אומרת, כולל מפרצים וכולל הכול.
דב חנין: מר רשרש, בבקשה.
<עמאר רשרש: בנוגע תשתיות של תחבורה ציבורית, מועבר תקציב לנתיבי ישראל על מנת להקים תחנות לאורך הכבישים הארציים.
<עמאר רשרש: בתוך היישובים המוכרים עשינו תשתיות להרחיב את שירות התחבורה הציבורית.
<עמאר רשרש: בחלק מהיישובים אפילו יש הרחבות של קווים ויש שיתוף עם אגף תחבורה ציבורית שמביא את האוטובוסים ואנחנו עושים להם את התשתית.
<עמאר רשרש: ניצול התקציב ביישובים המוכרים היה יותר ממה שתקצבנו.
<עמאר רשרש: ביישובים שאין בהם תשתית בכלל ואין כבישים, מאחר ואגף תחבורה ציבורית לא יכול להכניס לשם אוטובוסים, שם באמת לא יכולנו לנצל את כל התקציב כי פשוט אין כבישים שאפשר לעשות עליהם תקציב ואפשר להכניס אוטובוסים למקום.
דב חנין: גברתי, אני רוצה שתעני לי על השאלה הבאה.
דב חנין: בתחום התחבורה הציבורית יש אוטובוסים, יש קווים של מוניות שירות וכמו שכולנו יודעים, יש לא מעט שירותים של מיניבוסים שפועלים בצורה לא פורמלית כזאת או אחרת.
<עמאר רשרש: לא פורמלי, מה שנקרא פיראטי.
<עמאר רשרש: זה משהו לא מוסדר מבחינת משרד התחבורה.
דב חנין: כן, אני בהחלט מבין את זה.
דב חנין: אני רק אומר שהעובדה שזה קיים מלמדת על כך שיש צורך.
דב חנין: הרי בן-אדם לא מפעיל שירות כזה פיראטי אם הוא לא היה מתפרנס מזה.
דב חנין: הוא מתפרנס מזה מכיוון שיש אנשים שצריכים את זה וזה הפתרון שלהם.
דב חנין: אני מבקש לשאול את גברתי, בוודאי ששירות פיראטי הוא פחות טוב מאשר שירות מסודר, אבל כשאתם לא נותנים שירות מסודר, זה לא שאנשים פשוט לא זזים ממקום למקום אלא הם מוצאים פתרון אחר.
דב חנין: כולנו בעצם עוצמים את העיניים ואומרים: אוקיי, ייסעו להם איך שייסעו.
דב חנין: זה לא מסודר, אין הוראות ואין נהלים.
דב חנין: אבל זה לא שאנשים ימשיכו ויחכו עד שיהיו כבישים מסודרים ואז תגיע לשם הרכבת התחתית.
מסעוד גנאים: אין ואקום.
<עמאר רשרש: אין ואקום.
<עמאר רשרש: הדבר שאני מבקש שתביאי גם בפני ראש הרשות הארצית לתחבורה ציבורית, ואני בכוונה אומר בדרג הזה, הוא שאנחנו מדברים פה, גברתי, על שאלות שבסוף יש להן משמעות לחיי אדם.
<עמאר רשרש: כמובן שזאת שאלה של נוחות וכשאנשים הולכים בחום ובשמש זה זוועה, אבל זאת גם שאלה של חיים.
<עמאר רשרש: זאת באמת שאלה של חיים ואי אפשר ככה להתנהל.
<עמאר רשרש: לכן אנחנו מבקשים מהרשות לתחבורה ציבורית בנושא הזה, של השירות בתוך הכפרים הלא-מוכרים, אנחנו מבקשים חשיבה יצירתית.
<עמאר רשרש: לא רק להסביר לנו איפה הקושי, כי אנחנו גם מכירים את הקושי בעצמנו, אלא איך מתקדמים.
<עמאר רשרש: יש בני-אדם, יש בעיות, יש קשיים.
<עמאר רשרש: מה עושים?
<עמאר רשרש: מה התכנית שלכם כרשות לתחבורה ציבורית לפתור את הבעיה של האזרחים האלה?
<עמאר רשרש: הם אזרחים והם צריכים לקבל פתרון.
<עמאר רשרש: אתם הרשות שאחראית על תחבורה ציבורית, מה ההצעה שלכם?
<עמאר רשרש: אל תסבירו לנו מה אי אפשר.
<עמאר רשרש: את זה הבנו.
<עמאר רשרש: תאמרו לנו מה כן אפשר לעשות כדי שהאנשים האלה יקבלו פתרון.
<עמאר רשרש: אנחנו נבקש מכתב מראש הרשות הארצית לתחבורה ציבורית.
<עמאר רשרש: מכתב מסודר שייאמר בו מה כן ניתן לעשות, כולל גם דרישות מאתנו ככנסת.
<עמאר רשרש: צריך לשנות סטטוטוריקה?
<עמאר רשרש: בסדר גמור.
<עמאר רשרש: אנחנו באנו כדי לעבוד.
<עמאר רשרש: אנחנו לא ראש קטן.
<מוחמד אבו ג'ודה: יש נושא אחד שאני רוצה להעלות אותו.
<מוחמד אבו ג'ודה: בכביש 80 יש קטע אחד שאין בו שדה ראייה בשני הצדדים.
<מוחמד אבו ג'ודה: במקום הזה היו הרבה תאונות.
<מוחמד אבו ג'ודה: גם ילדים מתו וגם ילדים נפצעו והם נכים היום.
<מוחמד אבו ג'ודה: לא מזמן הבן-דוד שלי גם כן נפצע במקום הזה והוא פצוע קשה.
<מוחמד אבו ג'ודה: הכביש הזה עובר בתוך הכפר, חלק בצד ימין וחלק בצד שמאל.
<מוחמד אבו ג'ודה: כל הזמן עוברים שם ילדים ועוברים אנשים.
<מוחמד אבו ג'ודה: אי אפשר לעשות מעבר מעל הכביש, כמו שעושים למסילות רכבת?
<מוחמד אבו ג'ודה: אי אפשר לעשות מעבר לאנשים האלה?
עאידה תומא סלימאן: כלומר, הכביש חוצה את הכפר?
<מוחמד אבוגודה: כן, הוא חוצה.
<מוחמד אבוגודה: זה כביש ראשי, כביש מהיר.
<מוחמד אבוגודה: היו שם הרבה תאונות.
עאידה תומא סלימאן: דובר על משהו שהוא באחריות שלכם, על כביש 80 שהוא חוצה כפר ואין בו מעבר חציה מסודר.
עאידה תומא סלימאן: שדה הראייה לא טוב וגם אין סידור לעוברי הדרך שרוצים לחצות את הכביש.
עאידה תומא סלימאן: נוסעים שם במהירות גבוהה ויש שם הרבה תאונות.
עאידה תומא סלימאן: וזה באחריות שלכם להבטיח שם את הדרכים.
<עדי גמליאל: אני שוב מתנצל.
<עדי גמליאל: אני יצאתי כדי לנסות לברר ולתת כבר עכשיו תשובה.
<עדי גמליאל: אני כבר מפעיל את כל מי שצריך והרמתי טלפון ללשכה של המנכ"ל.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז נרצה לקבל תשובה.
<עדי גמליאל: אני מבטיח לכם תשובה מסודרת גם לכביש 80.
<עדי גמליאל: אם יש עוד פניות, אני אשמח.
<עדי גמליאל: אני מבטיח לכם תשובות היום או מחר.
דב חנין: הפנייה פה הייתה לגבי מצב שבו כביש מהיר בעצם עובר ברקמה יישובית.
דב חנין: מבחינת האנשים זה כפר, ואני לא יודע איך זה מוגדר אצלכם, אבל זה לא משנה.
דב חנין: אנשים עוברים שם יום יום וכל רגע ממקום למקום.
דב חנין: כיוון שזה כביש מהיר, הפתרון הוא לא מעבר חצייה, כי זה לא יעבוד.
דב חנין: אבל יכול להיות איזשהו גשר או פתרון אחר שיאפשר לאנשים לעבור.
דב חנין: מסתבר שאנשים עוברים שם ואז אנחנו שוב מסכנים את החיים ופוגעים גם בכביש וגם באנשים.
<עדי גמליאל: אני מסכים.
<עדי גמליאל: אני רוצה לציין במאמר קצת יותר רחב שכל אותם כבישים שמסדירים אותם עוברים אישור של משרד התחבורה.
<עדי גמליאל: אנחנו עושים הכול בשיתוף פעולה.
<עדי גמליאל: בסוף אנחנו מקבלים גם את התקציב וגם את ההנחיות, חלק ממשרד התחבורה עם התכנון של נתיבי ישראל והגופים האלה.
<עדי גמליאל: אני אעלה את זה בפני סמנכ"ל הפיתוח שאחראי על כל התכנון ואתם תקבלו תשובות מסודרות בהתייחסות לכל דבר.
דב חנין: במיוחד כולל לוחות הזמנים.
<עדי גמליאל: ברור לי לגמרי.
<עדי גמליאל: אם אין לוחות זמנים אנחנו ניפגש פה שוב.
דב חנין: מאה אחוזים.
<יעלה רענן: ברשותכם, יש לי כמה רעיונות לעזור אולי.
<יעלה רענן: אני שמחה מאד על הדיון הזה ואני חושבת שיש גם פתרונות שגם את העלית כרגע, לגבי איך נכנסים לתוך הכפרים.
<יעלה רענן: מדובר בעיקר הכפרים שכבר מוכרים ואין בהם תחבורה ציבורית.
<יעלה רענן: כמעט לכל בית ספר היום יש כביש.
<יעלה רענן: הכבישים נמצאים יותר קרוב לתושבים מאשר הכביש הראשי.
<יעלה רענן: אפילו תחנה באל פורה, אם האוטובוס ייכנס לתוך אל פורה – יש שם כביש מסודר – וישימו את התחנה על-יד בית הספר, תחנה של אוטובוס ציבורי על-יד בית הספר, זאת אפשרות שהיא בעלת משמעות אדירה לתושבים במקום.
<יעלה רענן: אז למרות שכבר יש בית ספר וכביש לבית הספר, גם באל אטראש אפשר לעשות את אותו הדבר.
<יעלה רענן: יש בתי ספר עם כבישים שאפשר לשים שם תחבורה ציבורית.
<יעלה רענן: דבר נוסף, אני מחזקת את מה שאמר חבר הכנסת טלב אבו עראר ואני מדברת על כביש 40.
<יעלה רענן: כביש 40 לא השתנה.
<יעלה רענן: במקומות בהם נמצאים הכפרים עבדה וסאייל אל בגר זה אותו כביש כמו כשאני הייתי ילדה, וזה הרבה מאד שנים.
<יעלה רענן: הייתה שם תחנה כשהייתי ילדה.
<יעלה רענן: התחנה הורדה בערך לפני עשר שנים ולא היה שינוי בכביש בכלל.
<יעלה רענן: היה שינוי מבחינת זה שיש יותר אנשים שצריכים את הכביש, אבל הכביש עצמו לא השתנה.
<יעלה רענן: לא שיפרו אותו, לא שיפצו אותו, לא עשו לו כלום.
<יעלה רענן: אבל הורידו את התחנה.
<יעלה רענן: אני ראיתי איפה הייתה התחנה כי הייתי נוסעת שם ועכשיו היא כבר איננה.
<יעלה רענן: זה בהמשך לדבריו של טלב או עראר.
<יעלה רענן: בחלק מהכבישים זה נכון כי היה שינוי, אבל בחלק מהכבישים פשוט התחנה ירדה.
<יעלה רענן: דוגמה אחרת היא מאום אלחיראן.
<יעלה רענן: באמת, הכביש הזה הייתה בו תחבורה ציבורית והורידו בערך לפני עשר שנים.
<יעלה רענן: כשתושבי הכפר שאלו למה, אמרו: כי זרקו שם אבנים.
<יעלה רענן: חיפשו במשטרה מתי הייתה תלונה על זריקת אבנים, אבל לא הייתה אף פעם.
<יעלה רענן: לכן לא ברור למה התחנה הורדה ומה הסיבה.
<יעלה רענן: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאנחנו יושבים פה עם האנשים האלה ולדבר על תחנת הרכבת של רהט-להבים.
<יעלה רענן: תחנת הרכבת רהט-להבים יושבת בתוך להבים.
<יעלה רענן: כדי להגיע ברגל לתחנת הרכבת מרהט, צריך ללכת חמישה קילומטרים.
<יעלה רענן: כי צריך ללכת עד הכביש של להבים, להסתובב ולחזור חזרה לתחנת הרכבת.
<יעלה רענן: מהצומת בקו אווירי זה בערך 300 מטר.
<יעלה רענן: יש לנו עיר של 50,000 תושבים, שזו רהט, ויישוב קטן, להבים.
<יעלה רענן: אנשי להבים יכולים ללכת ברגל ואנשי רהט צריכים לקחת אוטו כדי להגיע לתחנת הרכבת של להבים-רהט.
דב חנין: גברתי, אני מברך על ההערה הזו.
דב חנין: אנחנו עושים עבודה מאד מאומצת עם רכבת ישראל בימים אלה, על פרויקט שנקרא שילובים, איך מחברים יישובים לרכבת.
דב חנין: אנחנו נבקש את הפנייה שלך בצורה מסודרת ואנחנו מבטיחים בתוך זמן קצר לבוא עם תשובות מעשיות כי הרכבת מאד בראש חיובי בנושאים האלה.
דב חנין: חברות וחברים, אנחנו מגיעים לסיכום.
דב חנין: גברתי, יושבת-הראש, את רוצה להגיד כמה מילים?
עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני רוצה לברך על הדיון עצמו ולהודות לכל אלה שהגיעו והעשירו אותו.
עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר, המטרה העיקרית שלנו מקיום הדיון הייתה לנסות למצוא פתרונות, כאלה שיקלו על החיים של התושבים וינגישו להם את השירותים.
עאידה תומא סלימאן: אני שוב מדגישה שזה במיוחד לציבור הנשים, שהוא בעיקר ציבור שאין לו רכב פרטי והוא לא יכול להתנייד.
עאידה תומא סלימאן: הנשים לא יכולות להתנייד אם אין תחבורה ציבורית בצורה מספקת.
עאידה תומא סלימאן: האמת היא שישבתי והקשבתי ליצירתיות בפתרונות.
עאידה תומא סלימאן: זאת לא יצירתיות יוצאת מגדרה.
עאידה תומא סלימאן: במחשבה די קטנה אפשר להגיע לפתרונות האלה.
עאידה תומא סלימאן: ואני באמת פונה למשרד התחבורה – לא דרושה כל-כך יצירתיות יוצאת מן הכלל.
עאידה תומא סלימאן: צריך באמת לשבת ולחשוב על הציבור שצריך להנגיש לו את השירות האלמנטרי הזה, שנקרא תחבורה ציבורית.
עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שהגיע הזמן שכפר שמוכר כבר 15 שנה, אין שום הצדקה.
עאידה תומא סלימאן: אין שום הצדקה שלא תהיה לו תחבורה ציבורית.
עאידה תומא סלימאן: ואין שום הצדקה לכך שאם אוטובוסים יכולים לנסוע על כבישים, שמיניבוסים לא יוכלו לנסוע על כבישים.
עאידה תומא סלימאן: צריך רק לנסות ולחשוב ואני מאד שמחה שאנחנו נקבל את התשובות על כל השאלות שהעלינו כדי להמשיך ולקדם את הנושא הלאה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה שגם נשמע מנתיבי ישראל על התכנית שמתוקצבת כבר שנה ונתחיל לראות את התוצאות שלה בשטח.
דב חנין: את התשובות אנחנו בטוח נקבל.
דב חנין: מתוך היכרות עם שתי הוועדות האלה, הוועדה למעמד האישה וועדת הכלכלה, את התשובות נקבל.
דב חנין: אני רוצה גם להציע לך, גברתי יושבת-הראש, שאנחנו נקיים ישיבת מעקב במהלך כנס החורף.
דב חנין: אני אומר לכם מראש שבישיבת המעקב אנחנו לא רוצים לשמוע שוב את מה שהיה לנו כאן.
דב חנין: שמענו, אנחנו מאד מעריכים את הדיון הענייני שהיה כאן ואנחנו רוצים בישיבת המעקב לראות מה הפתרונות, מה השינוי, מה הדלתא שעשינו מעכשיו ועד ישיבת המעקב.
דב חנין: זה מחייב את כל הגורמים להרבה מאד עבודה.
דב חנין: אני רוצה להגיד בשם ועדת הכלכלה, ואני בטוח שגם הוועדה למעמד האישה בעניין, שאנחנו מוכנים להתגייס.
דב חנין: אנחנו לא באים רק כדי להגיד לכם מה צריך לעשות.
דב חנין: אנחנו מחויבים לעניין.
דב חנין: צריך לדבר עם שרים?
דב חנין: צריך לשנות חוקים?
דב חנין: צריך לטפל בסטטוטוריקה?
דב חנין: אנחנו יודעים לעשות את זה.
דב חנין: אנחנו יודעים לעשות את זה מצוין, רק תגידו לנו איפה הקושי.
דב חנין: אל תבואו בעוד חצי שנה ותספרו לנו שיש קושי.
דב חנין: עכשיו, מחר תגידו לנו איפה הקושי כדי שאם יש קושי שאנחנו צריכים לטפל בו, אנחנו נטפל בו.
דב חנין: המון תודה לכולכם ובהצלחה לכולנו, בברכת תחבורה ציבורית לנשים ולגברים ביישובי הנגב.
עליזה לביא: אני שמחה מאד לפתוח את ישיבת ועדת המשנה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי - ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות, את הישיבה הראשונה של ועדת המשנה.
עליזה לביא: ישיבה שבה ביקשנו לבוא, להתכנס, להקשיב, לשמוע, ללמוד ולהתוות את דרך ההמשך של הוועדה הזאת.
עליזה לביא: אני מאד שמחה שיושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי נמצאת איתנו כאן.
עליזה לביא: בוקר טוב לחבר הכנסת בגין, לחבר הכנסת שי, תודה שאתם כאן.
נחמן שי: אנחנו דומים?
נחמן שי: אז למה מתבלבלים בינינו?
עליזה לביא: לא, עובדה שלא התבלבלנו, להיפך.
עליזה לביא: אנחנו פה זקוקות ל- - -
עאידה תומא סלימאן: רק גברים יכולים להתבלבל.
זאב בנימין בגין: אני מקבל את זה כמחמאה.
נחמן שי: אני מקבל את כל הברכות למשפחת בגין.
נחמן שי: זה לא פשוט לעבור בירושלים ולא לקבל.
זאב בנימין בגין: אבל אני סומך עליך שאתה לא עושה לנו ביזיונות.
עליזה לביא: אז בבקשה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
עאידה תומא סלימאן: את האמת אני לא יכולתי לא להיות נוכחת אתכם בשעה חשובה זו.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על זה שהוועדה התחילה, ככה מהר מאד ועדת המשנה נכנסה לפועל.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחברת הכנסת עליזה לביא כבר הוכיחה בזה שהיא מיד קבעה ישיבה, עד כמה הנושא קרוב לליבה וחשוב לה והיא רוצה באמת לפעול.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה שוועדת המשנה באמת תיקח על עצמה להיכנס לכל הנושאים שמתפתחים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו דיברנו בישיבה שהתקיימה בוועדה לקידום מעמד האישה שכל הנושא של זנות ושל סחר בנשים בעצם יכול להיות שרשמנו הצלחה בעבר בנושא הזה והיה אפשר להגיד שישראל לא התקדמה למקום ראשון, אבל אנחנו מגלות יותר ויותר שהנושא מתחיל לקבל פנים אחרות ויכול להיות שהשתנתה הצורה של סחר בנשים שהכרנו אותה, הקלאסית שהכרנו אותה והיום מתפתחות צורות אחרות.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה, כפי שהוחלט בתחילת הדרך, שוועדת המשנה תמשיך לקיים את הישיבות, תעסוק בנושאים, תרד לפרטים הקטנים.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד גם כן בפתיחת הישיבה הזו, ששנה שלמה היו הרבה דיבורים – תקום ועדת משנה, לא תקום ועדת משנה.
עאידה תומא סלימאן: זה פוגע במאבק שלנו.
עאידה תומא סלימאן: כל הדיבורים ששמעתי לאורך כל הדרך ולי היה חשוב ואני אומרת לכם, מאז שהתחלתי לטפל בנושא בוועדה, קיימנו ישיבה כל שבועיים בנושא של מאבק בזנות וסחר בנשים.
עאידה תומא סלימאן: קיימנו סיורים, אנחנו ביום ראשון עוד סיור שכבר נקבע מהתחלה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהנושא מטופל.
עאידה תומא סלימאן: רשמנו לעצמנו קודם כל גם הישגים בעניין של האכיפה, גם בסגירת מועדונים ודירות וגם בהחשכת שלטים שבעצם קידמו את כל העניין של זנות וסחר בנשים.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שכל הנושא של אכיפה - גם עמדנו על דילמות ואני בטוחה שתיקחו את זה הלאה ותפתחו - עמדנו על דילמות שעומדות בפני רשויות האכיפה, איך להתמודד עם הבעיה ונמשיך, לא נמשיך, תמשיכו לקיים דיונים ואני אהיה שותפה.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד שגם השיח וגם האחריות של ארגונים ומשרדים שונים על הנושא מתחיל להשתנות.
עאידה תומא סלימאן: אם אתן זוכרות, אני קיימתי ישיבה עם משרד התיירות בנוכחות של השר יריב לבין בנושא הזה, והדבר הראשון שהשר בא ואמר באופן הכי ברור, תשמעו, זה לא באחריות שלי.
עאידה תומא סלימאן: אני אין לי סמכות ישירה על בתי המלון, אני לא יכול לעשות כלום בנושא.
עאידה תומא סלימאן: ואני הדגשתי בפני השר את האחריות המוסרית, את האחריות על התמיד של התיירות ועל התדמית של בתי המלון וכמה חשובה המעורבות שלו והאמירה הברורה וההכוונה שהוא יכול, אפילו אם אין סמכויות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: בשבוע שעבר התקיים דיון ביוזמת השר במשרד התיירות בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב הייתה לי הצעה לסדר, לא יכולתי להגיע באותו זמן, אבל נוכחנו לדעת שהמצב מדאיג את השר ואת המשרד והם לוקחים על עצמם את האחריות לטפל בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה ואני בטוחה, לא מקווה, אני בטוחה שחברת הכנסת עליזה לביא, יושבת ראש ועדת המשנה, תיקח את זה הלאה ותמשיך את כל מה שהתחלנו.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת אותך ואת חברי ועדת המשנה ואני אעקוב מקרוב ומרחוק על הפעילות הזו.
עליזה לביא: אז קודם כל אני מבקשת להודות לך על ההקמה של הוועדה ועל השותפות לדרך ועל העבודה המשותפת שלבטח תהיה.