GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית זוארץ: מה שהשרה התייחסה אליו זה באמת העתודה הניהולית ואני חושבת שזה מונח לפתחה, כלומר, המקום שבו צריך לפקח על העתודה הניהולית, על עצם קיומה של עתודה ניהולית בתוך המערכת הציבורית, גם ברמה המוניציפלית וגם ברמה הארצית, זה לפתחה, אני חושבת שיו"ר הוועדה עושה עבודה מצויינת בפיקוח שאכן הדברים האלה ייושמו.
אורית זוארץ: לצערי הרב ומניסיון, ככל שאת עומדת יותר עם יד על הדופק ומפקחת מקרוב, ומזמינה את הגורמים הממשלתיים להגיע הנה לעתים יותר תכופות, דברים זזים.
אורית זוארץ: לצערי הרב זה עובד כך ולא בגלל המחוייבות שלהם ואם זה מצריך שינוי נהלים אז בבקשה, יתכבדו וישנו את הנהלים, כדי שנשים תוכלנה להתקדם בתוך המערכות ושזה לא ייעצר.
אורית זוארץ: הציר האחרון הוא המחוייבות מעבר להקמת הוועדה, שדובר עליה בתוך הרשות לקידום מעמד האשה, דובר על צוות שיעסוק בהיבטים המשפטיים והחקיקתיים, כשמונחת הצעת חוק.
אורית זוארץ: יש חוק שמחייב את הבחינה של כל הצעת חוק שמונחת בבית המחוקקים מנקודת מבט מגדרית, שזה ציר נוסף לפני שהולכים גבוהה גבוהה לסוגיות של ביטחון לאומי, אני חושבת שהתשתית צריכה להיות כאן בבית הזה והחוק שנחקק עוד בקדנציה לדעתי של חברתי חברת הכנסת לשעבר אתי לבני, קוּדָם על ידי חברת הכנסת לשעבר עמירה דותן, שכל חוק שמונח לשולחנה של הממשלה לדיון ייבחן באופן מקדמי בצורה מגדרית.
עאידה תומא סלימאן: בעצם זה מה שעושה הרשות היום, שהיא נותנת חוות דעת.
אורית זוארץ: בתוך הרשות, שזה אמור להתעסק משפטיים בלבד, מעבר לשאר הדברים.
באסל גטאס: אני רציתי להגיד שלום שאני מתייצב, לפני כן, כל הזמן אבל אני מנוע מלהשתתף.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת באסל גטאס מגיע להתנצל, הוא מושעה, אסור לו להשתתף בישיבות ועדה.
באסל גטאס: לא רוצה לסבך אותך.
אורית זוארץ: להצביע מותר לו?
עאידה תומא סלימאן: להצביע רק במליאה.
עאידה תומא סלימאן: בוועדות אסור לו.
באסל גטאס: בעשר אצבעות.
אורית זוארץ: יש לך פה יו"ר ועדה, היא יודעת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבחינתי אתה יודע מה, אתה יכול אפילו להשתתף אבל אז ישלחו אותי לוועדת אתיקה.
אורית זוארץ: זה בדיוק הדבר שאני רוצה - - - אני חושבת שלוועדה יש תפקיד נוסף, באילוץ הממשלה לבחון מגדרית כל הצעת חוק, גם בהיבטים הכספיים וגם בהיבטים שבהם היא עוסקת.
עאידה תומא סלימאן: גברת עדי עזוז, מנהלת פורום צעירות לקידום החלטה 1325, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: האם ביטאתי זה נכון?
<עדי עזוז: עיזוז.
<עדי עזוז: זה בסדר, אפשר לעברת לגיבור, אבל אין בעברית.
<נבילה אספניולי: עזוז באל"ף או בעי"ן?
עאידה תומא סלימאן: בעי"ן.
<נבילה אספניולי: אם בעי"ן אז עזוז.
עאידה תומא סלימאן: אמרתי עזוז אבל בעברית אומרים את זה כך.
<עדי עזוז: זה סלוניקאי.
<עדי עזוז: אני מנהלת פורום צעירות לקידום 1325.
<עדי עזוז: הפורום נולד מתוך התכנית הכוללת של 1325, בפגישה ראשונה עם ענת לפני כשנתיים ומה שאני רוצה להגיד הוא, שאנחנו כמובן מסכימות ומאוד חשוב לנו הייצוג – גם המגוון גם השווה אבל, אני רוצה ללכת למשהו שהוא קצת יותר basic מבחינתנו, מבחינת הצעירות וזה הגנה על נשים, בעיקר הגנה על נשים צעירות, על סטודנטיות, אני מגיעה מהאוניברסיטה העברית, וזו, למי שמכירה, מציאות גיאו-פוליטית קצת מורכבת שהיא סביב האוניברסיטה, הטרדות מיניות מאוד שכיחות, גם של יהודיות וגם של פלסטיניות, אין פה באמת אבחנה, וגם ונדליזם, כאשר הנושאים האלה לא באמת מטופלים כי הם לא נתפסים כסוגיה ביטחונית, כי זה לא ביטחון במובן - - - של ביטחון אבל, בהחלט ופה יש את הקישור - - -
עאידה תומא סלימאן: דווקא סגרו את הכניסה לשכונה כולה בגלל זה.
<עדי עזוז: זה לא הפתרון מבחינתנו, לסגור את הכניסה.
<נבילה אספניולי: סיום הכיבוש זה הפתרון.
<קריאה: עיסאוויה - - - לפני 48 במדינת ישראל, היה פעם מופלג - - -
<עדי עזוז: לא ניכנס - - -
עאידה תומא סלימאן: בואו לא נחלק עכשיו את שתי המדינות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נקדיש לזה ישיבה אחרת, נעשה משא ומתן ונגיע לאיזשהו סיכום.
<נבילה אספניולי: נסגור את העניין, זהו.
<עדי עזוז: זה נושא שהוא קצת מורכב, אני כן אגיד שמבחינת הפורום ההגדרה של הר הצופים היא כן כמופלג ומשם בעצם הגיע הסיפור, כי אנחנו עצמנו חווינו אלימות מאוד קשה סביב הקמפוס ויש לזה גם עלויות כלכליות, שהייתי רוצה שבאמת ייכנסו לתוך תכנית פעולה רחבה ולמה אני מתכוונת.
<עדי עזוז: למשל, יש את החניון החיצוני של הקמפוס שעולה 350 שקלים לשנה.
<עדי עזוז: אחרי שניפצו לי את השמשה של הרכב והשוטר אמר לי בפרצוף:
<עדי עזוז: עדיף לך לקנות חניה בתוך האוניברסיטה כי בחוץ זה קצת לא בטוח בשבילך, אז הלכתי וקניתי חניה לחניון המקורה באלף שקלים לשנה, שיש לזה משמעות כלכלית שמבחינתי היא גדולה, בטח כסטודנטית וזה לא נחשב כמשהו בטחוני והאוניברסיטה גם לא נותנת לזה משקל, אז מה שאני רוצה להגיד זה שברגע שהוועדה תקום סוף סוף, הייתי רוצה שכן ייקחו בחשבון פגיעות בנשים צעירות במובן של הגנה על הביטחון שלנו, הביטחון האישי שלנו במובנים הכי רחבים, אם זה כמו שאמרתי, במובנים של נשים צעירות, אנחנו - - - לזה אפילו במובנים של נערות, ואם זה במובנים של צבא כמו שעכשיו אנחנו רואים ולא נזכיר שמות, אבל יש את הפרשה עכשיו בצבא, אז זה לא נתפס שגיבור ישראל יכול לפגוע, זה לא מושג אפילו כביטחון אישי של חיילת, אלא היא ישר מתוייגת כמתלוננת שווא וכאלה, ובתור אחת שהתיזה שלי היא - - - תלונות שווא אז סביר להניח שזה גם לא המקרה אבל, חשוב להגיד שאנחנו היינו רוצות ללכת למקומות הרבה יותר בסיסיים של הגנה על זכויות של נשים, במיוחד בהקשר של הרחבת המושג ביטחון.
עאידה תומא סלימאן: תודה, גברת מיכל שריג כדורי ממשרד החוץ.
<מיכל שריג כדורי: תודה רבה.
<מיכל שריג כדורי: אני רוצה גם לברך על הדיון המאוד חשוב, בנושא שהוא באמת בחזית העשייה של המשרד, ברמה הבינלאומית.
<מיכל שריג כדורי: אנחנו מייחסים חשיבות לנושא של קידום מעמד האישה ובכלל, קידום ושיקוף העשייה הישראלית בזירה הבינלאומית, בעשייה שלנו גם בנציגויות בחו"ל וגם בעזרת עבודת המטה בארץ.
<מיכל שריג כדורי: מי שיודעת ומכירה, בשבוע הבא יפתח תיפתח הועידה למעמד האישה באו"ם C.S.W. - - -
עאידה תומא סלימאן: ששים שנה לוועדה.
<מיכל שריג כדורי: גם שם יש ששים שנה וגם שם משרד החוץ מקדם אירועי - - - שעוסקים גם בנשים בפוליטיקה, גם בנשים במגזר העסקי, משלב גם את המגזר של החברה האזרחית ועמותות שישתתפו באירועים, גם ברמה של שיקוף הפעילות של שלל השחקנים בזירה הישראלית וגם כמובן, לקדם ולאפשר את הפעילות הזו.
<מיכל שריג כדורי: היה חשוב לנו לציין את זה וגם השרה לשוויון חברתי, השרה גמליאל תצא עם משלחת שכוללת גם נשים ממשרד החוץ לאירוע הזה וכמובן, מקווים, עם עוד 'שחקניות' גם מהכנסת וגם מהחברה האזרחית.
<מיכל שריג כדורי: חשוב עוד לציין שלצד הפעילות הזו לקידום מעמד האישה והפעילות החיובית, מצער לראות שהנציג הפלסטיני באו"ם מנסה לנצל את הבמה הזו בניסיון לקדם החלטות פוליטיות ואנחנו במשרד החוץ פועלים נגד הניסיונות האלה והניסיון הזה.
<מיכל שריג כדורי: חשוב גם, בחלקת האלהים הקטנה שלנו - - -
עאידה תומא סלימאן: החלטות פוליטיות שהן קשורות לחיי נשים, לא?
<מיכל שריג כדורי: החלטות פוליטיות בזירות שאמורות להיות מקצועיות, שמנסות לערב נושאים שמקומם אינו בוועדות שאמורות להתמקד - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל אם מתמקדים כבר ב-1325, אני אמרתי את דעתי בהתחלה, אי אפשר לדבר על 1325 בלי להכניס את זה לקונטקסט הפוליטי שאנחנו חיים בו.
<מיכל שריג כדורי: אנחנו מדברים על C.S.W.
<מיכל שריג כדורי: ועל זירות אחרות באו"ם שאמורות להיות מצויות ולטפל בנושא של שוויון חברתי, של מעמד האישה, שלא אמורים להיכנס לסוגיות הפוליטיות שלהן יש במה אחרת - - -
<נבילה אספניולי: שזה הכול פוליטי דרך אגב.
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, אני חושבת שאנחנו לא נתקדם לשום מקום ביישום החלטת 1325 בלי להבין שבעצם, באופן כללי הפמיניסטיות דוגלות מאז ומתמיד בכך שהאישי הוא פוליטי והפוליטי הוא אישי ואי אפשר לפצל ואי אפשר להתקדם לשום מקום בלי להבין את האל"ף-בי"ת הזה.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני, החלטת 1325 באה באופן – אני לא רוצה להגיד הבוטה, אבל באופן הגלוי ביותר, לעשות את הקשר הזה בין הפוליטי לבין האישי, עד כמה המצב הפוליטי שאנחנו נמצאות בתוכו משפיע על הדברים הכי קטנים בחיים שלנו כנשים, אז לבוא ולעשות את ההפרדה הזו, אני חושבת שאנחנו פוגעים בעצמנו כאשר אנחנו עושות את ההפרדה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה אותך, את מייצגת קו של משרד החוץ, אני מבינה, אבל אני חייבת לשים את הדברים בפרופורציות שלהם.
<מיכל שריג כדורי: רק לצטט, לא דיברתי בהכרח רק על הקונטקסט של 1325 אלא על הנושא של מעמד נשים בכלל בזירות שונות באו"ם שמתעסקות בנושא הזה, וזירות שמגדירות את עצמן ככאלה שלא יהיו פוליטיות בנושאים מקצועיים שקשורים לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: אין שום דבר - - -
<מיכל שריג כדורי: רק אזכיר שגם בחלקת אלהים הקטנה שלנו כמשרד ממשלתי ואפרופו היעדים של 50-50 שהזכירה חברתי לפני כמה דקות, אז במשרד החוץ יש עוד הרבה עשייה לעשות אבל יש באמת מאמץ גדול גם בנושא הזה, והשנה, קורס הצוערים שנפתח – אם אני לא טועה הראשון, אבל בהחלט באופן יחסי תקדימי, שבו היה רוב נשי לצוערות שהתחילו את מסלול הדיפלומטיה וגם מספר הנשים שמכהנות כראשת נציגות עלה ועומד היום על 20% בערך, שזה שיפור משמעותי לעומת מה שראינו בעבר.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שזה יביא גם לשיח אחר, הימצאות הנשים.
<עדי עזוז: אבל זה גם לא מנותק מהשכר הנמוך יחסית.
<עדי עזוז: זה לא מנותק מן השכר הנמוך יחסית שמקבלים בתפקידים האלה ולכן גברים מראש פחות ניגשים לזה ויותר נשים.
עאידה תומא סלימאן: , אני נותנת את זכות הדיבור לגברת אתי לבני, חברת הכנסת לשעבר וממובילות החקיקה בנושא, בבקשה, גבירתי.
<אתי ליבני: אני שמחה להיות פה, אני מזדהה עם מה שאת אומרת, שהכיבוש ושהכול קשור אחד בשני אבל אם אנחנו נתעסק רק בזה ולא נסתכל על דברים אחרים, של 1325 וחקיקות שמנסים לקדם, אז אני אדבר על הצד השני, בלי חס וחלילה להגיד שמה שאת אומרת זה לא נכון.
<אתי ליבני: אני רוצה להגיד שעשינו דרך ארוכה בחמש עשרה השנה האחרונות מאז חקיקת החוק.
<אתי ליבני: כשאני ויולי תמיר התחלנו בחקיקה עם ארגוני הנשים, זה היה דבר שאף אחד לא ידע על מה מדובר.
<אתי ליבני: כשאנחנו הלכנו לציפי לבני שהייתה אז שרת המשפטים ואמרנו לה, בעקבות ארגוני הנשים שיחד אתם עבדנו על זה, שאנחנו רוצים לחוקק את 1325 בחקיקה, היא לא ידעה על מה אנחנו מדברים.
<אתי ליבני: היא חשבה שזה "מה זה מיותר, חבל על הזמן" ועוד אחר כך, באו אלינו ארגונים והאמת, לימדו אותנו שהייצוג צריך להיות לא ייצוג של נשים לבנות מתל אביב אלא ייצוג של החברה הישראלית הנשית שאז זה היה – אני לא יודעת אם עדיין קיימת החלוקה הזו, של רבעים, ה'עליות', ערביות, לסביות, דתיות - - -
עאידה תומא סלימאן: שיטת הרבעים.
<אתי ליבני: רבעים, בדיוק.
<אתי ליבני: חזרנו לציפי ואמרנו לה: הייצוג יהיה לפי חלוקה, איזושהי, זה בכלל נראה דבר מופרך מאין כמוהו.
<אתי ליבני: אני רוצה להגיד שהיום ובשנים האחרונות זה כבר לא מופרך, אלה דברים שאנחנו קיבלנו והפנמנו אותם, אולי אין שינוי עצום בשטח אבל כל אחת יודעת על מה אנחנו מדברים ומי צריך להיות מיוצג.
<אתי ליבני: אתמול רק בתל אביב היה כנס התרבות וכולם הבינו שכולם צריכים להיות מיוצגים, גם כאן וגם במקומות אחרים.
<אתי ליבני: אני פה יושבת ואני לא מייצגת כלום אבל, בכל זאת אני נמצאת בשלושה ארגונים שהם רלבנטיים.
<אתי ליבני: ראשית כל, אני יושבת ראש פורום "דבורה", שזה נשים בביטחון ובמדיניות, שזה בעצם הגלגול והיישום של 1325 שקודם היה exclusive security ואני חושבת שאת, עאידה, גם היית עם - - - בכל העולם, לקדם נשים באזורי סכסוך שיהיו מיוצגות.
<אתי ליבני: זה התגלגל לפורום "דבורה" שהוא קיים, שהוא פעיל - - -
עאידה תומא סלימאן: ופעם הייתה IWC.
<אתי ליבני: נכון והכל גלגולים.
<אתי ליבני: יש – וחשוב שיידעו, שזה יופץ, יש קבוצה של נשים שהיו בכירות ביותר, משמעותיות ביותר בכל התחומים והן רוצות להיות גם מנטוריות, גם מקדמות, גם איזשהו עוגן לנשים ישראליות מכול המגזרים ומכול המקומות, הן מן חוד חנית.
<אתי ליבני: גוף אחר שחברתי דיברה עליו הוא "נשים עושות שלום", אני - - - "נשים עושות שלום" ואנחנו מאמינות שמהשטח, מכמויות עצומות של נשים שיגידו 'לא יותר', אנחנו נוכל לדחוף את המערכת הפוליטית המנוונת, התקועה, שהיא לא עושה כלום, נוכל להזיז אותה.
<אתי ליבני: הגוף השלישי שאני חברה בו הוא שדולת הנשים, שעושה מכיוון אחר, גם את אותם הדברים.
<אתי ליבני: שדולת הנשים יוצרת את החקיקה הנכונה כדי לייצר את השינויים, כדי לייצר את התיקונים ולהסתכל על כל דבר ודבר אז אני פשוט רוצה לברך, אני חושבת שנעשים שינויים, חלקם גלויים, חלקם סמויים מן העין, ברמה הממשלתית לא נעשה מספיק, אנחנו צריכות לקחת את היוזמה ואת הכוח ואת היכולת אלינו וזה נמצא בכמויות.
<אתי ליבני: תודה.
עאידה תומא סלימאן: גברת רינה בר טל, שדולת הנשים בישראל.
<רינה בר טל: טוב, אני שמחה שיצא לי לדבר אחרי אתי.
<רינה בר טל: אני קצת אמשיך אבל אני כן מוכרחה לחזור כמה שניות אחורה.
<רינה בר טל: קודם כל אני רוצה להודות על הדיון, הדיון הזה היה מיועד להיות בעבר, התבטל לפחות פעם אחת, לשמחתי הוא לא התבטל היום, גם זה ציפיתי שאולי יקרה.
עאידה תומא סלימאן: זה כמעט קרה.
<רינה בר טל: לא בגללי, ועאידה, אני רוצה לומר את זה, אני לא השתתפתי בשום ישיבה קודמת שאת עמדת בראשה עדיין, זו ישיבה ראשונה שאני משתתפת, מברכת אותך, גם את תפקידך וגם על המשימות הרבות והגדולות שיושבות עלייך ועל האחריות הגדולה שאני חושבת שיש עלייך כרגע, עניינים שאותם אני רוצה להזכיר.
<רינה בר טל: אנחנו נלחמנו – ואני חוזרת לדברים שנאמרו כאן קודם, על הקמת הרשות.
<רינה בר טל: יש בחדר הזה לפחות שתי נשים אם לא יותר, שנלחמו על הקמתה של הרשות בשנות התשעים ואני רוצה להכריז כאן שאין מצב, אין מצב שבו אנחנו נוותר עליה, אז אני לא משפטנית ואין לי את הכלים המשפטיים להסביר ושיסבירו לי גם, אני רק רוצה לומר שזה לא יהיה ובמסגרת 2331 אני מבינה שההמלצה היא, שהרשות בעצם משנה את שמה והופכת להיות הרשות לקידום שוויון מגדרי, אז זה בסדר אבל היא עדיין נשארת הרשות ואסור שהיא תיבלע בשום מקום אחר, לא רק שמא בשלטון הבא לא יקום משרד לענייני נשים, אלא גם תלוי מי יעמוד בראשו של המשרד הזה כשהוא יקום ולכן, דברים – ואת זה אני מוסרת ליושבת ראש הוועדה מניסיוני, דברים שנלחמנו עליהם נאבקנו עליהם, קיבלנו אותם, לא מוותרים עליהם, לא מוותרים עליהם וזה - - -
עאידה תומא סלימאן: הפתרון האידיאלי הוא שהרשות תהיה גוף עצמאי.
<רינה בר טל: וזה מה שאני - - -
עאידה תומא סלימאן: ממשלתי-עצמאי לא תחת אף אחד.
<רינה בר טל: זה מה שאני מנסה - - -
עאידה תומא סלימאן: זה הפתרון האידיאלי.
עאידה תומא סלימאן: אבל, אני לא חושבת שאני לבד אוכל להוביל תהליך כזה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי - - -
<רינה בר טל: אז אני לא סתם אומרת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יושבת באופוזיציה עדיין.
<רינה בר טל: אני לא סתם אומרת את דבריי כאן, יש כאן גופים נוספים ואנשים נוספים וארגונים רבים, שייקראו לדגל ביחד איתך ואת צריכה להפעיל אותם.
<רינה בר טל: את צריכה לערב אותם, לשתף אותם ואת מתבקשת, את לא צריכה, את מתבקשת להפעיל אותם.
<רינה בר טל: זה דבר ראשון שאני רציתי, לחזק את הנושא הזה.
<רינה בר טל: אנחנו לא הולכות עכשיו להטמיע את הדבר הזה בדבר שאנחנו אפילו לא יודעות מהו עדיין.
<רינה בר טל: המשרד החדש המבורך, המשרד החדש המבורך, יתברך ברגע שהוא יעשה, אז בואו נראה, הוא עוד לא עשה, אז אני גם רוצה לשלוח מכאן, ברשותך, תודה, למי שעמדה בראש הרשות.
<רינה בר טל: לא שמעתי שום מילה בעניין הזה, אז אני רוצה להודות לוורד שעשתה את מה שהיא חשבה ויכלה לעשות.
<קריאה: היא עדיין.
<רינה בר טל: לא, היא כבר לא.
<רינה בר טל: נאמרו כאן קודם דברים שהמלים לא היו לי נוחות באוזן.
<נבילה אספניולי: בכלל לא.
עאידה תומא סלימאן: לא היו נוחות לאף אחד ואני לא - - -
<רינה בר טל: ואני רוצה לפרוטוקול לומר, שאני מודה, אני מבקשת להודות לה על התקופה שבה היא כיהנה ועשתה את מה שהיא הרגישה וחשבה שהיא יכולה לעשות.
<רינה בר טל: המלים האחרונות והדקה שנותרו, אני לא יכולה ולא מספיק מקצועית ומנוסה כדי להיכנס לכל הפרטים הקטנים של 1325 ולומר מה חשוב יותר ממה, אבל אני כן רוצה לומר שאנחנו בין המדינות הבודדות בעולם עדיין, שנמצאות בתוך קונפליקט ובמקומות אחרים בעולם, פחות מפותחים מאתנו, הממשלות יישמו את 1325, עם ארגוני נשים שהובילו את זה, עם ארגוני נשים שהובילו את זה ואנחנו לא יכולות להרשות לעצמנו להתבזות במקום הזה.
<רינה בר טל: והעובדה שהחוק התקבל בסוף 2014 - - -
<קריאה: לא, לא, החוק התקבל - - -
<רינה בר טל: סליחה, 2013.
<נבילה אספניולי: ההחלטה להקים ועדה התקבלה ב-2013.
<רינה בר טל: החלטת הממשלה התקבלה ערב הבחירות, מזכירה לכולנו, ערב הבחירות ואסור לנו לתת לדבר הזה להיעלם.
<רינה בר טל: אנחנו חייבות להסביר למי שצריך – ואת תגידי לנו למי צריך אם אנחנו לא מספיק מבינות, איך לדאוג – לא צריך את כל משרדי הממשלה בבת אחת, לא צריך לקחת את כולם, אפשר להתחיל - - -
עאידה תומא סלימאן: רינה, זו הייתה הדקה?
<רינה בר טל: שלושה ארבעה פיילוטים, שלושה ארבעה פיילוטים ולצאת לדרך.
<רינה בר טל: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני אסכם לקראת הסוף ואני אקח בחשבון את כל ההמלצות.
עאידה תומא סלימאן: גברת חמוטל גורי, יושבת ראש קרן "דפנה".
<חמוטל גורי: תודה גבירתי.
<חמוטל גורי: אני רוצה קודם כל להצטרף להוקרה ולתודה, גם לך, יושבת ראש הוועדה על האופן שבו את מנהלת את הדיונים האלה וגם לארגונים, שבאמת אספו וצברו הרבה מאוד ידע מאוד חיוני, גם "הקואליציה" שאת דיברת בשמה, וגם "אתך מעכי".
<חמוטל גורי: אני כנראה בדעת מיעוט שהאזינה לדבריה של גלית לא כביקורת על נשים אלא כביקורת על החברה.
<חמוטל גורי: אני חושבת ש-1325 וכל העבודה שנעשתה כאן, מראה שאנחנו יודעות שלנשים יש הרבה מה להגיד ואנחנו יודעות להגיד אותו.
<חמוטל גורי: אני חושבת שיש לנו אתגר של הקשבה, של הקשבה, של יישום ושל סולידריות.
<חמוטל גורי: כלומר, מה שמעסיק אותי כשאני יוצאת מכאן בידיעה שיש כוחות כל כך מדהימים בשטח, כל כך הרבה חכמה של נשים בשטח ושל נשים בכנסת, הוא איך אנחנו מתרגמות את הכוח ואת הידע הזה, שקיים בחברה האזרחית, עם השותפות שיש לנו בכנסת, כדי לדאוג לכך שיקשיבו לנו ושיהיה יישום של הדברים ואני יודעת, עאידה, שאמרת בתחילת דברייך שכולנו הבנו את שנאמר כאן על הצורך בתרגום אבל אני מאוד שמחה על מה שאמרה רינה.
<חמוטל גורי: זה מאוד הפריע לי שגלגלו את האשמה בכך שלא חלה שום התקדמות בנושא של הקמת הוועדה ויישום ההחלטה, על כתפיה של מנהלת הרשות היוצאת, ואני כן הייתי רוצה לראות איך אנחנו כן מתקדמות קדימה, כן בשיתוף פעולה, כן בסולידריות, כדי לקדם את ההקשבה לנו וגם, כן, להחזיר את המילה כיבוש למרכז השיח שלנו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו דיון לקראת סוף השנה על הפעילות של הרשות לקידום מעמד האישה, שבו נכחה הגברת ורד סוויד ונתנה דוח מפורט על העשייה של הרשות, אני חושבת שאנחנו לפחות בוועדה, נתנו לה את התודה האמתית וכבר אז היה ידוע שהיא לקראת סיום תפקידה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מכולן גם לקרוא את החלטת הממשלה בעניין קידום שוויון מגדרי והטמעת חשיבה מגדרית ואז אנחנו גם נוכל ללמוד על מי הייתה האחריות ולהקים את הוועדה הזו ולקדם את העשייה שלה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי, אני חושבת שגם בהחלטה יש אמירה מאוד ברורה שחלק גדול מן ההובלה של הוועדה – כי אז לא היה משרד, כשהוחלט על הוועדה הייתה האחריות על הרשות בכל זאת, ואני חושבת ש fair enough להגיד גם את זה וגם את זה.
עאידה תומא סלימאן: שני הדברים.
עאידה תומא סלימאן: כולנו יודעים שיישום החלטות ממשלתיות כרוך בהרבה לחצים ומאבקים וזה לא תמיד ניבנה על הרצון הטוב של אף אחד מאתנו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לגברת ציפי רון, אחרונת הדוברות, חברת נציגות מועצת ארגוני הנשים בישראל.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גבירתי ואנא, באמת, שלש דקות כדי שאני אוכל לסכם את הדיון הרחב הזה.
<ציפי רון: כן, אני אעשה את זה קצר.
<ציפי רון: קודם כל תודה ועוד פעם ברכות על הניהול של הדיון, על העלאת הנושא וכן הלאה.
<ציפי רון: יש לי קצת הרגשה של דה ז'וו, כאילו כבר היינו בנושא והיינו בארגון.
<ציפי רון: אני רוצה לספר סיפור קצר מההיסטוריה הלא רחוקה שלנו, איך התחיל הדיון.
<ציפי רון: בראשית שנות האלפיים הטילו על דן מרידור להקים ועדה לתכנון האופק האסטרטגי של מדינת ישראל.
<ציפי רון: מפרסום הקמת הוועדה נודע לנו – ואני הייתי אז בהנהלת איגוד נשים אקדמאיות, שאין שם אף אישה.
<ציפי רון: עשינו מעשה וכתבנו מכתב לכבוד דן מרידור, איך יכול להיות שבוועדה שאמונה על ראייה אסטרטגית לדורות הבאים את מה שקורה במדינת ישראל, אין ייצוג של אף אישה.
<ציפי רון: הוא היה מאוד בסדר, קיבלנו מכתב תשובה.
<ציפי רון: במכתב התשובה נכתב שלא נמצאה אף אישה בעלת דרגה ביטחונית מתאימה ולכן אי אפשר לשלב נשים.
<ציפי רון: שלחנו לו מכתב חוזר עם רשימה ארוכה של נשים, שיכולות להיות בוועדה, שייצגו את ישראל בוועדות אחרות והיה להן הייצוג הראוי.
<ציפי רון: לא היה כלום וזה הניב בהמשך את החקיקה שיולי תמיר עמדה בראשה וכן הלאה.
<ציפי רון: כך זה התחיל להתגלגל.
<ציפי רון: אני רוצה לומר כאן שני דברים.
<נבילה אספניולי: יש היסטוריה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: יש נרטיבים שונים, סליחה, סליחה, כל אחד - - -
<ציפי רון: הגיע כל אחד עם ההיסטוריה שלו.
עאידה תומא סלימאן: כחלק מן העשייה הפמיניסטית, אמורה להיות באיזשהו יום ישיבה, כל אחת תשים את החלק שלה בפאזל הזה ולהרכיב נרטיב אחד משותף, של כולנו, שכולל את כל הסיפורים.
<ציפי רון: נכון, אבל מכתב כזה קיבלנו, מה לעשות, כתבנו וקיבלנו.
<ציפי רון: וכן הלאה.
עאידה תומא סלימאן: נכון, לא אמרנו שזה לא - - -
<ציפי רון: לא היינו היחידות בשטח, ברוך השם - - -
עאידה תומא סלימאן: בואו נעבור להיום.
עאידה תומא סלימאן: במעבר חד, היום.
<ציפי רון: אני חושבת שבמעבר חד, דבר אחד שהייתי רוצה לראות, הוא לקבוע תאריך, לקצוב זמן ליישום 1325, כי אנחנו רואים שהדברים משתהים ולא מגיעים ליישום וכן הלאה.
<ציפי רון: בואו נבקש באופן קבוע, מותר על פי חוק לבקש נתונים על יישום, גם קביעת לוח זמנים בעניין הזה.
<ציפי רון: יש לנושא הזה חשיבות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה, את מדברת על התיקון 6ג1 או על 1325, כי 1325 היא הרבה מעבר ל 6ג1.
<ציפי רון: אני מדברת על שני הדברים אבל בעיקר על 1325.
<ציפי רון: אני רוצה לראות נשים במוקדי קבלת החלטות, גם בתחומים שהם הרי גורל, שאין בהם היום ייצוג של נשים בכלל או כמעט לחלוטין לא וגם בחיי היומיום שלנו, בתחומים של השלטון המוניציפלי וכן הלאה.
<ציפי רון: אנחנו לא מוצאים מספיק נשים.
<ציפי רון: אני רוצה לבקש ממך – ואני רואה שאת עושה את זה אבל אני אומרת את זה עוד פעם, לא להוריד את האצבע מהדופק, לדון בזה עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, כי אחרת הדברים האלה לא קורים.
<ציפי רון: יש משרד חדש, מעבירים, משנים – אין דבר כזה, אנחנו מאבדים את הרצף, אנחנו מאבדים את האחיזה בעניין וזה לא מתקדם.
<ציפי רון: לטובת כולנו ולטובת המדינה, אני מצטרפת למה שנאמר פה, ואני מאוד מבקשת לבקש יישום בפועל ודיווח שוטף על העניין הזה.
<ציפי רון: תודה עוד פעם.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכל הדוברות.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שכל פעם כשאני דנה ונמצאת בפורום שדן בנושא של 1325, אני יוצאת עם תובנות חדשות ואני חושבת שכולנו היום יצאנו עם תובנות חדשות.
עאידה תומא סלימאן: אני שוב מדגישה – ואני לא יכולה להתנער, שאם הדיון הזה התקיים סביב 1325 אז אני מתחננת, אל תצמידו את זה רק לייצוג נשים בעמדות של קבלת החלטות.
עאידה תומא סלימאן: 1325 היא החלטה היסטורית, שאמורה לשנות את כל ההתייחסות לנשים, לצרכים של נשים ולמאבקים של נשים.
עאידה תומא סלימאן: היא שמה אותן בקונטקסט פוליטי ספציפי.
עאידה תומא סלימאן: ייצוג נשים חשוב אבל ייצוג נשים שכן יכולות לתרום לשיח שמסיים סכסוכים ומסיים מלחמות ומסיים כיבוש.
עאידה תומא סלימאן: אני רואה במו עיניי, כל יום בבית הזה, נשים, שלצערי, מלבות את האש ונשים שתורמות לליבוי האש, אז בואו נשים את הדברים בקונטקסט האמתי שלהם, כי אז, גם העשייה שלנו כנשים, אמורה להיות שונה.
עאידה תומא סלימאן: העשייה שלנו, כאשר מדברים על 1325, היא לקחת אחריות, כל אחת, לא רק הנשים שנמצאות בדרג הגבוה ביותר, אלא גם השכנות שלך וגם האימא שלך – אני לא יכולה כבר, אימא שלי לא יכולה לעשות כלום כבר אבל, שכולם ייקחו אחריות על זה שאנחנו רוצות לבנות מצב שונה לגמרי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברות על כך ש-1325 אומרת שנשים יכולות לתרום לפתרון סכסוכים.
עאידה תומא סלימאן: לכן היא דיברה על ייצוג נשים, לכן היא דיברה על הכללת נשים ושיתוף שלהן.
עאידה תומא סלימאן: היא אמרה שנשים סובלות מסכסוכים בדרך אחרת ומחר תשמעו את זה.
עאידה תומא סלימאן: בדיון אשר יתקיים מחר, תראו איך הרגשת הביטחון של נשים היא שונה לפי הקבוצה שהן שייכות אליה ואני חושבת שאנחנו צריכות, כנשים, קודם כל, לקחת על עצמנו את האחריות להשתתף באופן פעיל בשינוי של המציאות שלנו, בשינוי של המציאות שלנו בקונטקסט של 1325, שזה להחזיר לתנועה הפמיניסטית את תפקידה בהובלת פתרון הסכסוך והרצון להגיע לשלום, אז אם כבר אמרתי את זה, אני עוברת הלאה.
עאידה תומא סלימאן: יש כלים שנוצרו בדרך, הם כלים מאוד חשובים ואני לא מזלזלת בהם.
עאידה תומא סלימאן: אחד מהם, הוא התיקון 6ג1 שמדבר על ייצוג נשים בעמדות קבלת ההחלטות ואני חושבת שכן, צריך להשאיר את היד על הדופק ויש נסיגה, לצערי הרב, ואנחנו רואים, שככל שאנחנו חוזרים לזמנים של התלהמות ושל הדרדרות, אז מצב הנשים נעשה יותר גרוע אפילו בעמדות של קבלת ההחלטות לכן, כאשר מדברים עם שרים על הייצוג של נשים בוועדות השונות אנחנו מקבלות את התשובות שאנחנו מקבלות אז אנחנו לא נרפה מזה, אנחנו נמשיך לדאוג לזה ונמשיך לדאוג לייצוג נשים מכלל קבוצות האוכלוסייה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם חשוב לציין, שאחד הכלים החשובים שפותחו לאורך הזמן הוא החלטת הממשלה 2331, שלא בוצעה עד עכשיו ואנחנו נדרוש ונלחץ עד שהיא תתקיים מהר מאוד.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שתוקם הוועדה באופן מידי ואז אנחנו גם במקביל, נבקש ונדרוש ואמרו לי שזה ברמות שונות של בקשה, אז ברמה הכי גבוהה של דרישה, שארגוני הנשים יהיו מיוצגים לפחות בדרך של התייעצות עד למתן התכנית הכללית, ואז גם עם כלל הנשים, לקחת בחשבון את כלל הרצונות והצרכים של הנשים באופן כללי, כולל נשים ערביות, כולל נשים מקבוצות אוכלוסייה שונות, חרדיות ואחרות.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש בקרוב מאוד, אני חושבת בחודש אפריל, שוועדת ההיגוי שפועלת במשרד לשוויון מגדרי להכנת כל הנושא של תקצוב מגדרי, תבוא לוועדה פה ותציג את התכנית ואת ההנחיות שהם עובדים על פיתוחן, כדי שנוכל לעמוד מקרוב על כל הנושא של תקצוב מגדרי במשרדים, שהוא כלי די חשוב לנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמתי לב שגם עלה הנושא של עתודה ניהולית, וגם הנושא של הרשות ומעמד הרשות.
עאידה תומא סלימאן: אני התחלתי ואמרתי שבנושא הרשות אנחנו עומדות מול דילמה מסוימת ואני מנסה לקדם את הנושא.
עאידה תומא סלימאן: מה שאני עושה בוועדה הזו זה לא רק שאנחנו מבקרות אלא אנחנו גם מנסות לפתור בעיות ומקדמות דברים, אז העניין הצעת החוק של הרשות אנחנו נעבוד עליו, ונקדם אותו.
עאידה תומא סלימאן: בנושא של עתודה ניהולית, כבר כינסנו פגישת עבודה בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חברה בוועדה של הרפורמה בשירות המדינה ולשם אני מביאה את כל הנושא הזה של עתודה ניהולית מגדרית, ואני חייבת להגיד אשחד הדברים החשובים ביותר שאנחנו צריכות להתחיל לחשוב עליו, הוא כל ההגדרה של העדפה מתקנת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכל הנושא של העדפה מתקנת הוא לא כלי מספיק במקרה הזה, כי אם את כבר לא שם אז לא צברת ניסיון שהם דורשים אותו, ואת לא ניהלת תקציב שהם דורשים את זה, ואת לא עונה על תנאי הסף ואין לך בכלל על מה להתמודד, אז גם זה נושא שאנחנו התחלנו לטפל בו ונשמח לכל רעיון שאתם תביאו אליי או לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שבאמצע הישיבה פתאום הרגשתי ירידת מתח.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהדיון היה דיון מעולה, אני מודה לכולן על ההשתתפות ואנחנו נמשיך את המאבק, גם ליישום 1325, גם של 6ג1 וגם של הוועדה.
דב חנין: חברים יקרים, ברוכים הבאים, אנחנו עומדים להתחיל.
דב חנין: מי שלא נרשם, אני מבקש להירשם ויועבר גם דף.
דב חנין: גם אם הוא נרשם בישיבה הקודמת, אנחנו מתחילים ישיבה אחרת עם פרוטוקול נפרד.
דב חנין: אנחנו נמצאים בדיון משותף של הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי וועדת המשנה של ועדת הכלכלה לענייני תחבורה ציבורית.
דב חנין: נושא הדיון הוא תחבורה ציבורית והנגשתה לנשים בכפרים הבלתי מוכרים.