GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שנשלב ידיים ולא רק נבדוק את הסמכויות אלא נבדוק גם כן את האחריות שלנו כלפי המרחב הציבורי הזה.
עאידה תומא סלימאן: ונכון, זה מרחב ציבורי, אבל זה לא מונע מחברות שכן רוצות להגיש את השירות הטוב ביותר, להתייחס אליו כמקום העבודה הפרטי שלי כחברה וכנציג של החברה ולדאוג לו.
עאידה תומא סלימאן: נכון, אתם צריכים את הכלים, ואנחנו למדנו היום שחלק מהכלים הם לא ממש ברורים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחברה תבוא מיזמתה – או רכבת ישראל, שאני לא חושבת שהיא נמצאת בבעיות כלכליות, עד כמה שידוע לי – תבוא מיזמתה ותשים מדבקה כזו בכל קרון או בכל אוטובוס, כמו ששמים את המדבקות על תלונות הציבור, שתעשה את זה.
עאידה תומא סלימאן: בכל העולם חברות גדולות מנסות לעשות דברים שהם חברתיים, לתרום לחברה שלהם בחזרה וזה לא תמיד עולה כסף.
עאידה תומא סלימאן: ואם זה עולה, במקרה הספציפי הזה זה לא הרבה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא עלות שאי אפשר לשאת אותה.
עאידה תומא סלימאן: להדפיס כמה אלפי מדברות, תאמינו לי, זה לא ישבור אף חברה וזה לא יגרום לה לפשיטת רגל.
עאידה תומא סלימאן: צעד כזה הוא צעד בונה אמון עם הציבור, שהוא משתמש בכלי הזה ואני חושבת שהגיע הזמן ואני זורקת את הכפפה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה שאני אשמע שמישהו לוקח על עצמו את היוזמה הזו ואשמח לקבל תשובה במובן הזה.
עאידה תומא סלימאן: מצד שני אני חושבת, נציג משרד התחבורה, חבל שהגעתם לדיון עם אפס סטטיסטיקה ומידע אמיתי.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהמינימום שדרוש ממשרדי הממשלה, כאשר הם מופיעים בוועדות, להגיע עם המידע המלא.
עאידה תומא סלימאן: זה בלתי אפשרי ולא מתקבל על הדעת שמשרד התחבורה מגיע לדיון ולא אומר אפילו סטטיסטיקה אחת – כמה תלונות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מטפלים, אנחנו מכשירים, אנחנו עושים ואין שום מידע ספציפי ואני עומדת על זה, אני רוצה לקבל את המידע שדרשתי ואני אקבל אותו תוך שבועיים.
עאידה תומא סלימאן: הדבר האחרון שהייתי רוצה להעלות אותו ואני גם אפנה, אולי הגיע הזמן שתעשו סקר לאומי בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אוטובוס שמאחר – זה דבר חשוב וצריך לדעת אותו, אבל גם כן אם הנשים לא מרגישות בטוחות בתחבורה הציבורית, אז מה עוד יותר?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניזום את כל נושא החקיקה בנושא של רענון הבקשה לתעודה - - -
<דב-מאיר ברקוביץ: אישור לפי החוק למניעת העסקת עבריינים.
מיכל רוזין: וגם נבדוק האם צריך להפעיל את זה על כל הנהגים.
מיכל רוזין: צריך לבדוק.
עאידה תומא סלימאן: כן, וצריך לבדוק את הנושא – האם צריך להכיל אותו על כל הנהגים או לא.
עאידה תומא סלימאן: כל רעיון נוסף איך לטפל בבעיה הזו ולמגר את התופעה, אני אשמח לקבל.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מבקשת ואמרתי והודיתי בהתחלה על ההגעה שלכם, אנחנו ניזום קשר נוסף כדי לבדוק איך הדברים מתקדמים.
עאידה תומא סלימאן: נעדכן אתכם אם אנחנו מגיעים לאיזו שהיא הבנה ואני אחכה לטלפון הראשון של הממונה הראשונה שתתקשר ותגיד – הדפסנו, תלינו וזה כבר בחברה שלנו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום עושים ישיבה מיוחדת לציון יום העיוור, ביוזמתה של חברת הכנסת קארין אלהרר.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שהיא נמצאת באיזו ועדה שדנה גם כן בנושאים האלה.
<קריאה: היא מנהלת את שלה.
עאידה תומא סלימאן: יש לה ועדה עכשיו?
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב חבר הכנסת נחמן שי.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת את חברת הכנסת קארין אלהרר על היוזמה שלה לקיים את היום הזה בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: זאת יוזמה מבורכת, ששמה שוב במרכז העניינים ובמרכז סדר היום של חברי הכנסת ולו ליום אחד – את הנושא החשוב, את האנשים והנשים היקרים והיקרות שלצערי הרב, לאורך השנה כמעט לא מקבלים את היחס ואת הזכויות המתאימות להם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא מדברים על זכויות יתר ואנחנו לא מדברים על יחס שהוא יוצא מגדר מה שדורשים.
עאידה תומא סלימאן: סך הכל מה שנדרש במקרה הזה זה יחס שלוקח בחשבון שאנשים עיוורים או אנשים לקוי ראייה רוצים לחיות את החיים הנורמאליים, לעבוד, לתרום, להשתכר בכבוד וגם לחיות חיים חברתיים כמו שרוצים.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, לפני כמעט שנה, בתחילת הקדנציה הזו, רק כשהתחלתי לכהן כשיושבת ראש הוועדה, קיימנו גם כן דיון ואני רואה חלק מהפנים שנמצאות מפנים לשולחן והשתתפו בדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: זה היה דיון מלמד.
עאידה תומא סלימאן: קצת קשה לי להגיד, אבל אני אגיד את זה בכל זאת – מאיר עיניים.
עאידה תומא סלימאן: ואלה שלצערי הרב נמנע מהם האור הזה, מאיר ליבם.
עאידה תומא סלימאן: ניגשתי למשרד הרווחה בדרישה לתת תשובות על חלק מהשאלות המהותיות שעלו בדיון הזה, במכתב למשרד הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול האם יש לנו נציג/ה מהמשרד?
עאידה תומא סלימאן: ברוכה הבאה, יש לך המון תשובות שהבטיחו לנו שהיום את תעני לנו, אחרי שנה של המתנה, זה קודם כל.
עאידה תומא סלימאן: פנינו ב-9 ביוני בשנה שעברה וביקשנו לקבל תשובות.
נחמן שי: יש יום הולדת לשאלות.
עאידה תומא סלימאן: כן, כבר חגגו יום הולדת והתחילו לזחול ויש להם שיניים ואני מאד מקווה - - -
נחמן שי: נחגוג את השנה.
עאידה תומא סלימאן: רק דבר אחד אין להם: תשובות.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מקווה שהיום אנחנו נקבל תשובות, כי עלו שאלות מאד מהותיות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו התכנסנו כדי לשמוע לא רק על החלק של המוסדות ביחס לנשים עם עיוורון או עם לקויות ראייה, אלא גם היחס שלנו, אנחנו, גם כנשים וגם כחברה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נתחיל בזה שנשמע קודם סקר, שאני חייבת להגיד, כמי שקראה ודפדפה בסקר, הוא מאד מעניין ולפעמים מאכזב, על עצמנו.
עאידה תומא סלימאן: נשמע קודם את הסקר ונתייחס לנושא.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך נשמע מהמוסדות.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן למר נתי ביאליסטוק-כהן, מנכ"ל המרכז לעיוור בישראל לפתוח, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך נשמע על הסקר.
<נתי ביאליסטוק כהן: תודה רבה גברתי, תודה רבה אדוני.
<נתי ביאליסטוק כהן: קודם כל אני רוצה להגיד תודה על עצם קיום הדיון.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה לא מובן מאליו בעיני שהכנסת מייחדת יום והוועדות מקדישות את זמנן היקר ודוחות את כל סדרי היום הדחופים כדי לעסוק בנושאים שלנו.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני רוצה גם להתנצל שאני לא אשאר עד הסוף, כי כמו שהבנת, מתקיימים מספר דיונים במקביל ואני רוצה להשתדל ולבקר בכולם.
<נתי ביאליסטוק כהן: שני דברים אני רוצה להציג לוועדה, או שתי עמדות.
<נתי ביאליסטוק כהן: אחת, עמדה מזווית מקצועית ופרטנית יותר, שתציג גברת נורית חי, והשנייה, בתל אל תציג את הסקר שערכנו לכבוד יום האישה הבינלאומי, בו ניסינו לבדוק עמדות של נשים בישראל לגבי נשים עם עיוורון ולקויות ראייה.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני מוכרח לומר, ואני לא כאישה, מאד הופתעתי והתאכזבתי מהתוצאות של הסקר הזה, משום שהשורה התחתונה שלו בסופו של דבר זה שנשים בישראל מטילות ספק ביכולת של אישה עיוורת למלא את תפקידיה בחברה כאישה, כעובדת, כמנהלת, כאם, וזה פגע בי ממש ברמה האישית, למרות שאני לא אישה ויש לי ילדים ואני מנהל פה משפחה.
<נתי ביאליסטוק כהן: כל חיי הבוגרים עסקתי בצורה כזו או אחרת בניסיון או במאמצים לשלב אנשים עם עיוורון בחברה.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה מתחיל בקבלה של המשפחה של אדם עם מוגבלות.
<נתי ביאליסטוק כהן: אנחנו מדברים היום על עיוורים, אבל כנראה זה לא רק במקום הזה, לקבל אותם כמשפחה נורמטיבית.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה מתחיל בלקבל את הבחירות של אישה עם עיוורון, גם אם היא לא הקימה משפחה ולא הסתייע בידה להביא ילדים באופן עצמאי לעולם כאם יחידנית.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה ממשיך בקבלה למקומות עבודה ותפיסות של החברה לגבי נשים כאלה.
<נתי ביאליסטוק כהן: זה נכון גם לגברים, אבל אני מדבר על נשים, משום שנשים מראש מודרות בחברה במידה מסוימת, וכשאתה מוסיף להן גם את ההדרה שנובעת מהנכות שלהם, אתה מטיל חטא על פשע.
<נתי ביאליסטוק כהן: יתרה מזאת, כשאנחנו מדברים על נשים ששייכות לאיזה שהוא מגזר נוסף שמופלה בצורה כזו או אחרת, אנחנו מדברים כבר על הדרה משולשת.
<נתי ביאליסטוק כהן: שאם לא שפר עליך מזלך ונולדת אישה ובנוסף לזה גם עם מוגבלות ואת חרדית או ערבייה, או אתיופית במדינת ישראל – הסיכוי שלך להתקבל באופן שווה בחברה הולך ופוחת.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני לא יודע, באמת, הרבה פעמים אנחנו חושבים איך אנחנו מקדמים את הנושאים האלה ופורצים דרך, ואני חושב שצריך להתחיל במודעות ובתודעה.
<נתי ביאליסטוק כהן: הסקר אולי יציג את המראה של החברה הנשית הישראלית בפנינו, אבל נורית, שתוכל לדבר גם מההיבט המקצועי, מעלה גם הצעות לדרך פעולה ואנחנו נשמע אם תוכלו לשמוע אותה.
עאידה תומא סלימאן: תודה אדוני.
עאידה תומא סלימאן: אחד הדברים ששאלתי את עצמי ואני חושבת שהיה מן הראוי לעשות גם השוואה, הסקר מתמקד – ותיכף נשמע אותו – יותר בעמדות של נשים, כאילו עמדות של גברים הן שונות או הרבה יותר טובות, ולהיפך - - -
<נתי ביאליסטוק כהן: מי שחשב שנקבל תוצאות טובות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזאת הנחת יסוד שיכולה להיות מוטעית.
עאידה תומא סלימאן: נשים בסופו של דבר הן חלק מהחברה ולצערי הרב הן גדלות ומתבגרות ומתנסות באותן דעות קדומות שקיימות בחברה באופן כללי, והרבה פעמים בלי התנסות אמיתית ופגישה יותר אינטימית עם הנושא, הן ממשיכות לחיות עם האשליה.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין זוכרת, כשדודה מצד אמא שלי, שהיא אישה עיוורת, תמיד הדהימה אותי היכולת שלה לסרוג דברים מאד מסובכים עם הרבה צבעים ולהבדיל בין הצבעים, רק מתוך מישוש ולהרגיש.
עאידה תומא סלימאן: אצלנו אומרים בערבית עמאל באסר וולא עמאל באסירה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר להיות עיוור בעין עדיף מאשר להיות עיוור בלב ובמחשבה, בתפיסה.
עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב הרבה מאיתנו יש להם עיוורון בלב ובתפיסה, וזה העיוורון הכי חמור בעיני.
<עבאס עבאס: לרבות פוליטיקאים.
עאידה תומא סלימאן: זה אתה אומר, עבאס, אל תסבך אותי.
עאידה תומא סלימאן: עבאס כהרגלו עושה את הכניסה שלו תמיד לא בשקט.
<נתי ביאליסטוק כהן: עבאס, עכשיו אנחנו כולנו יודעים שאתה פה.
<נורית חי יהודה: זה טוב לנו כדי לזהות את קולך, אז תודה שקולך דיבר, כדי שבאמת נתמקד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מתמקדים, אל תדאגי.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אתן לאף אחד לא להתמקד.
עאידה תומא סלימאן: זה אחד מהדיונים שאני חושבת שבאמת כדאי להתמקד ולשמוע את תוצאות הסקר.
עאידה תומא סלימאן: גברת בת אל נטלי מור, המרכז לעיוור בישראל, בבקשה גברתי.
<בת אל-נטלי מור: פחות או יותר ההקדמה של נתי די מתייחסת לסקר, נתי הציג את הנושא והוא די דיבר על הסקר ועל המשמעויות שלו, אז אני אתן את הנתונים ואולי אוסיף ממש בקצרה.
<בת אל-נטלי מור: אני כן חושבת שיש משהו קצת מאכזב בעניין הזה שזה עמדות של נשים כלפי נשים, כי ביחס למה שהעילית קודם, אולי הייתה ציפייה מזה שאולי יש היכרות או קרבה יותר או שנשים מכירות את היכולות של עצמן, להשליך את זה גם על יתר הנשים.
<בת אל-נטלי מור: באופן כללי הנתונים די מביעים איזה שהן דעות בעייתיות על כל תחומי החיים הבסיסיים והמהותיים שלנו כנשים בחברה, אם זה זוגיות, אם זה הורות, אם זה עבודה, ככה שכשיש תפיסות חברתיות כאלה, אז זה הרבה יותר קשה להתקבל בכל מקום שהוא.
<בת אל-נטלי מור: מהיכרות שלי, אני חושבת שכשמכירים יותר נשים עם עיוורון, אז הרבה מהדברים האלה מתפוגגים או נראים אחרת לגמרי.
<בת אל-נטלי מור: אז זה העניין.
<בת אל-נטלי מור: עכשיו לנתונים: נשאלו שאלות לגבי נישואין, לגבי הורות וזוגיות ולגבי עבודה.
<בת אל-נטלי מור: למשל שני שלישים מהנשים שנשאלו בסקר, סבורות שלאמא תהיה התנגדות שהבן שלה יינשא לאישה עם עיוורון או עם לקות ראייה ושהם ינסו לשכנע אותו להימנע מזה.
עאידה תומא סלימאן: הן סבורות שלאמא תהיה התנגדות או שהן בעצמן, אם היו אימהות היו מתנגדות?
<נתי ביאליסטוק כהן: הן בעצמן היו מתנגדות.
<בת אל-נטלי מור: הן בעצמם.
<בת אל-נטלי מור: זה נראה לי כך ניסוח השאלות.
<נתי ביאליסטוק כהן: השאלה הייתה כפולה, גם מה העמדה שלך וגם מה את חושבת באופן כללי.
<בת אל-נטלי מור: עצם הנתונים האלה מעידים באופן זהה על הדברים האלה.
<בת אל-נטלי מור: 20% מהנשים סבורות שאישה עם עיוורון לא תתפקד ברמה כזאת או אחרת בצורה טובה כאם וכרעיה, שזה מותיר 80% שלא חושבים ככה, אבל מצד שני 90% מאותן נשים סבורות שהן לא היו נותנות לאישה עם עיוורון לטפל או להיות בייבי סיטר או מטפלת לילדים קטנים.
<בת אל-נטלי מור: אז ככה שזה לא בהכרח פותר את העניין של ה-80%.
<בת אל-נטלי מור: בנוסף, קרוב ל-40% - וזו שאלה שמתייחסת לעבודה – קרוב ל-40% מהנשים לא סבורות שאישה עם עיוורון ולקות ראייה יכולה לתפקד כראוי כמורה בכיתה טיפוסית.
<בת אל-נטלי מור: מרבית הנשים התייחסו לתפקוד של אישה עם עיוורון באופן זהה.
<בת אל-נטלי מור: זאת אומרת אם היא הייתה מנהלת במקום עבודה כלשהו, אז הם לא רואים שוני בתפקוד, אבל מתוך אלה שכן רואים שוני, אז מספר הנשים שסבורות שהתפקוד יהיה גרוע יותר - הוא כפול מאלה שסבורות שהן יתפקדו בצורה טובה יותר.
<בת אל-נטלי מור: זאת אומרת 14% לעומת 7%.
<בת אל-נטלי מור: זה בגדול הנתונים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהנתונים, למרות שהם קצת צפויים, לצערי הרב, בעיני צפיתי שהסקר לא יחמיא עם הדעות שקיימות בתוך החברה בעניין הזה, ואכן זה לא מפתיע, למרות שזה מזעזע, אני חייבת להגיד.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, מזעזע שעדיין אנחנו כנשים חושבות והחברה באופן כללי עדיין חושבת בצורה כזו, למרות כל הדוגמאות שהצליחו.
עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת שהצליחו להוכיח לנו אחרת, כי לרבים לא ניתנת ההזדמנות אפילו להוכיח שאפשר אחרת ושיש כישורים מדהימים שלצערי הרב אנחנו, עם העיניים הפתוחות, לא רואים אותם.
<נורית חי יהודה: מפסידים.
עאידה תומא סלימאן: מפסידים, ברור.
עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר החברה מפסידה מזה.
עאידה תומא סלימאן: גברת נורית חי-יהודה מהמרכז לעיוור, בבקשה גברתי.
<נורית חי יהודה: אז קודם כל לעאידה ולחברי הוועדה, שלום.
<נורית חי יהודה: עאידה, אני שמחה לפגוש אותך פעם שלישית בוועדה הזו.
<נורית חי יהודה: שימי לב, משנה לשנה הנוכחות של הנשים כאן מתעבה ואנחנו מדברים כבר ממקום אחר ואני מאד שמחה שאת חוזרת על הדוגמא של בת משפחתך ועל זה שאנחנו העיוורים מאירים את עיניכם, כי זה דברים שנאמרו בוועדות הקודמות וכבר את משתמשת בזה.
<נורית חי יהודה: זה פשוט מדהים ותודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: גם אני מפנימה לפעמים, מה לעשות.
<נתי ביאליסטוק כהן: אני מתנצל, אני צריך לצאת.
<נורית חי יהודה: בשונה מהסקר, את אדם יחיד והלוואי ורבות היו כמוך.
<נורית חי יהודה: אני קודם כל באמת מודה שוב על ההזדמנות שניתנה לי לדבר ולהפנות את הזרקור אל הציבור של נשים עם לקות ראייה ועיוורון בישראל.
<נורית חי יהודה: בואו ניתן לנתי לצאת כמו נשיא המדינה.
עאידה תומא סלימאן: זהו, יצא נתי.
<נורית חי יהודה: את רואה איך ראיתי.
<נורית חי יהודה: זה חלק מההתרגשות שלי.
עאידה תומא סלימאן: את בבית, את לא צריכה להתרגש, מה קרה?
<נורית חי יהודה: זהו, זהו, אני ממש מתחילה להרגיש בבית.
<נורית חי יהודה: אני נורית ואני רוצה להציג את עצמי לאנשים שלא הכירו אותי משנים קודמות.
<נורית חי יהודה: אני בזהות האישית שלי אני אישה.
<נורית חי יהודה: אני אישה שאיבדתי במהלך חיי את הראייה באופן כליל.
<נורית חי יהודה: אני אישה, אני רעייה, אני נשואה, אני אמא לשני ילדים בגיל ההתבגרות.
<נורית חי יהודה: אני בעלת תואר שני בעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית ורכזת שירות לעיוורים ולקויי ראייה באגף הרווחה בעיריית פתח תקווה.
<נורית חי יהודה: אני באה ממקום של אדם עצמאי, של אישה שצלחה את המשימות של החיים, עד כה לפחות.
<נורית חי יהודה: אני מציפה את הנושא מתוך דאגה לאותן כל אלה שלא תצלחנה בשל חוסר התייחסות לצרכים האישיים, הייחודיים לנשים, שהן למעשה נשים עם לקות ראייה, כחלק מעולם הנכות.
<נורית חי יהודה: כידוע לכם, קיימת אפליה ויש הרבה עדויות על אפליה חברתית כלפי נשים בכלל בכל תחומי החיים, הן בתעסוקה ולא כל שכן נשים נכות.
<נורית חי יהודה: במחקר שהבאנו לפני שנתיים, משנת 2014 מאוניברסיטת חיפה, של מרכז אישה לאישה - נאמר ששיעור הנשים הנכות המועסקות נמוך יותר לעומת נשים בריאות, או ללא אותה נכות בגילן, לעומת גברים נכים.
<נורית חי יהודה: כמו כן, באותו מחקר נאמר שהסיכוי לנשים להגשים את נשיותן בזוגיות ואימהות, נמוך יותר לנשים נכות מאשר נשים בריאות, לעומת גברים נכים בגילן.
<נורית חי יהודה: במחקר הזה, וממה שנתי - - -
עאידה תומא סלימאן: מוגבלות.
עאידה תומא סלימאן: עם מוגבלות במקום נכות.
<נורית חי יהודה: תבינו, תקשיבו, מוגבלות זה אדם מחליט במה הוא מוגבל.
<נורית חי יהודה: אני לא בעלת מגבלה, כי לא נתתי למגבלה להגביל אותי.
<עבאס עבאס: ו - - -
<נורית חי יהודה: ברור, ברור, בסדר.
<נורית חי יהודה: תן לי ואחר כך תגיב, שאני לא אטעה.
<נורית חי יהודה: באותו מחקר, מה שנתי ככה שם את האצבע על זה, דיברו על הדרה כפולה ומשולשת, לכל אותן נשים נכות.
<נורית חי יהודה: לא מדברים עוד על עיוורות, רק על נשים נכות, שיש להן סטאטוס שיוכי נוסף, כמו למשל שייכות למגזר הערבי, למגזר החרדי, בעלות נכות נוספות, חברה שמתגוררות ביישובי ספר וגם עולות חדשות וגם צבע עור, מוצא אתיופי.
<נורית חי יהודה: הנשים הנכות הללו – יש להן הדרה כפולה ומשולשת ואפילו מרובעת.
<נורית חי יהודה: ד"ר גילי המר, שהגיעה שנה שעברה, הציגה את המחקר שלה על נשים עיוורות.
<נורית חי יהודה: היא היחידה בארץ שעשתה מחקר על נשים עיוורות ואני שמחה מאד שזה כבר מתחיל להתעבות בסקר של השנה מהמרכז לעיוור.
<נורית חי יהודה: גילי המר מדברת על זה שהזהות הנשית של אישה עיוורת, היא מתגבשת על ידי העמדות החברתיות, אם תזכרו מה העמדות החברתיות כלפי אישה עיוורת.
<נורית חי יהודה: לכן התפיסה האישית, הזהות האישית של האישה העיוורת – היא דימוי עצמי מאד נמוך והיא מדברת על זה שזו בעיה חברתית-רגשית.
<נורית חי יהודה: בסקר שהובא בשנים הקודמות ממשרד הרווחה, נמסר שבעלות תעודות עיוור, רובן בודדות, רווקות, גרושות, פרודות וגם אלמנות וזה בעצם תופעה חברתית.
<נורית חי יהודה: אם הן מתחתנות, הן מתחתנות בגיל מבוגר, כשכל הנושא של יילודה מאחוריהן, או שהן מתחתנות ומביאות ילדים בגיל מבוגר ואז מגדלות בגיל מבוגר ילדים קטינים וצעירים, שיש לזה השלכות.
<נורית חי יהודה: אנחנו רואים בעצם למעשה שהקשיים זו תופעה חברתית.
<נורית חי יהודה: על כל זה הבאתי מחקרים והסקר גם מראה על עמדות שליליות כלפי עיוורים בכלל ובכלל על הקבוצה המגדרית של נשים.
<נורית חי יהודה: מאז שנת 2014 התקדמנו.
<נורית חי יהודה: ביטוח לאומי מכיר בשירותים מיוחדים לכל בעלי תעודות עיוור, כולל נשים עיוורות נשואות ואני אומרת באמת רווח לנו קצת ותודה רבה למרכז לעיוור ולפעילים שהצליחו להשיג דבר כזה, אבל שוב, אין חשיבה מגדרית.
<נורית חי יהודה: השירותים המיוחדים זה לכל עיוור באשר הוא.
<נורית חי יהודה: לא מתייחסים לצרכים הייחודיים, תוספת לנשים עיוורות.
<נורית חי יהודה: אבל זו הצלחה יפה.
<נורית חי יהודה: זו התקדמות.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, גברת, אחר כך תתייחסי.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה נורית, תמשיכי, אבל תנסי להתמקד.
<נורית חי יהודה: אני אתמקד.
עאידה תומא סלימאן: להתמקד יותר במה עוד - - -
<נורית חי יהודה: בעבודה שלי, בתכניות.
<נורית חי יהודה: את רצית ממני שנה שעברה תכנית.
נחמן שי: עשית תכנית, אנחנו קראנו אותה.
נחמן שי: תספרי לנו עליה.
<נורית חי יהודה: בסדר, אבל עוד שנייה.
<נורית חי יהודה: לפי העבודה שלי בשטח, כעובדת סוציאלית שהקימה בשיתופי פעולה עם כל מיני גורמים שירות לעיוורים, המסר שאני באמת הצלחתי באופן אישי להשפיע על המוסדות, שאדם שלוקה בראייתו במהלך חייו, עובר תהליך של זהות עצמית מחודשת ויש צורך בהתערבות מקצועית ובוא נגיד שזה אלפית מהעבודה שלי.
<נורית חי יהודה: אולי המסר העיקרי שהוקם שירות לעיוורים וכל השירות לעיוור מטפל באנשים שמתעוורים במהלך חייהם.
<נורית חי יהודה: לא כל שכן אישה שהתפיסה שלה היא שלילית כלפי עצמה.
<נורית חי יהודה: אנשים מפנימים את העמדות החברתיות וכאשר הם הופכים להיות נכים, הם מתקשרים להתמודד ולהסתגל למצב החדש, כי הם עצמם כבר חשבו שלילית על אותה נכות והם הופכים להיות נכים, אז שומו שמיים עד שנוציא אותם מהבית, וזו עבודה מאד קשה של עובדים סוציאליים ועל זה אני לא אדבר.
<נורית חי יהודה: אבל אני רק אומרת – תארו לעצמכם עם נשים.
<נורית חי יהודה: לכן, לפני שנתיים דיברנו על הצרכים וגם הבאנו את זהבה, נציגה של הנשים העיוורות שגם תביא צריכם מהשטח.
<נורית חי יהודה: אני מציעה איגום משאבים.
<נורית חי יהודה: איגום משאבים של כל משרדי הממשלה.
<נורית חי יהודה: זה אומר משרד הבריאות, משרד הרווחה, הרשויות המקומיות וכל פעילי הנגישות שעוסקים בכל הנושא של שינוי עמדות, שיכניסו את הנשים, שיכניסו נשים נכות.
<נורית חי יהודה: מדברים על חוק, החברה שלנו צועדת לקראת שוויון זכויות נשים עם מוגבלויות, אז קצת חשיבה מגדרית.
<נורית חי יהודה: אבל מעבר לחשיבה המגדרית, אני מתמקדת מילדה לקוית ראייה מלידה וגם כולל אותן נשים שבמהלך חייהן איבדו את ראייתן.
<נורית חי יהודה: זה מתחיל עם סדנאות לחינוך חברתי-מיני מגיל צעיר.
<נורית חי יהודה: סדנאות לטיפוח מראה חיצוני.
<נורית חי יהודה: לימוד סדנאות לתקשורת בין אישית.
<נורית חי יהודה: שימו לב, לא דיברנו על אלימות כלפי נשים ועל פחד וחרדה שהמחקר אמר שנשים נכות סובלות יותר מכל אישה אחרת.
<נורית חי יהודה: אז לא כל שכן אדם שמתעוור והחרדה שלו באופן טבעי עולה.
<נורית חי יהודה: אז תבינו שנשים עיוורות סובלות מחרדה גבוהה יותר מגבר עיוור.
<נורית חי יהודה: אז שיפור התקשורת הבין אישית, נושא של החינוך החברתי, שינוי עמדות ואמא עיוורת.
<נורית חי יהודה: אמא עיוורת צריכה קודם כל קורסים להכנה ללידה – מותאמים לנשים עיוורות.
<נורית חי יהודה: ליווי שלהן לתחנת טיפת חלב, או שמשרד הבריאות יקצה תקציב לאחיות שתתמחינה בנושא של נשים עיוורות, תבאנה לבתי ותעשנה את טיפת החלב בבית, למנוע את הסבל האנושי של האישה, כדי לחפש ליווי וכו' עד לטיפת החלב.
<נורית חי יהודה: ליווי של האישה עם ילדיה התינוקות לכל מוסדות החינוך, אם זה מעון – שיהיה על משרד הרווחה.
<נורית חי יהודה: על הרשויות המקומיות ומשרד הרווחה להעניק הנחות למעונות לילדים להורים עיוורים וזה לא משנה אם הילדים לקויי ראייה או אמא עיוורת מלידה או לא מלידה או היא חד הורית או היא לא חד הורית.
<נורית חי יהודה: באשר היא, כי אמנם רוב הנשים הן יחידניות ודיברנו על זה שהן רווקות, אבל יש נשים נשואות, יש נשים שמתנהלות ומנהלות אורח חיים תקין, שהן מעטות אמנם בסקר, ולכן זה מעט תקציב – שימו לב, אני באה לקראתכם.
<נורית חי יהודה: יש אפשרות לרשויות המקומיות להעניק הנחות בצהרוניות להורים.
<נורית חי יהודה: מימון חונכים להעשרה וגם שחקית וגם חוויות מחוץ לבית.
<נורית חי יהודה: על האמא העיוורת להשגיח על שמירת הבריאות של הילד, על ההתפתחות הקוגניטיבית הרגשית של הילד.
עאידה תומא סלימאן: נורית, אנחנו חייבים לסיים.
<נורית חי יהודה: רגע, רגע.
<נורית חי יהודה: אני מסיימת, משפט אחרון.
<נורית חי יהודה: ובגיל ההתבגרות – הדרכה הורית לאמא העיוורת.
<נורית חי יהודה: אני אומרת משפט מוחץ, חבר הכנסת - - -
עאידה תומא סלימאן: מוחץ?
עאידה תומא סלימאן: שנתכונן?
<נורית חי יהודה: אני חושבת שלמרות הכל אני זעקתי בפנים, אני התכוננתי המון ואני הרגשתי שאני זועקת מבפנים.
<נורית חי יהודה: אני רוצה לומר שהזעקה שאני מביאה, אמנם במחקר הזה של הקול השקוף זה היה קול של נכים לא של נשים עיוורות, ועדיין לא נעשה מחקר מה נשים עיוורות חושבות על עצמן.
<נורית חי יהודה: אני מזמינה.
<נורית חי יהודה: אני זועקת את זעקתן של רבות שלא יכולות לעמוד כאן ולדבר כמוני ועוברות מסכות ומוצאות את עצמן פרודות ומוצאות את עצמן כנחשבות אימהות בסיכון כדי לקבל טיפול.
<נורית חי יהודה: באמת, זה כואב כאב עצום ואני קוראת לכל השירותים הקיימים לפתוח את ליבכם, לפתוח את עיניכם.
<נורית חי יהודה: אני מוכנה לעזור לכם כדי לפתח שירותים מיוחדים לנשים העיוורות.
<נורית חי יהודה: עאידה, חיבוק אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמה שהצעת בתכנית שלך הם צעדים מאד מקיפים שיכולים כן לענות על הצרכים במיוחד של נשים אימהות, אבל אני בטוחה שיש עוד צרכים שלא קיבלנו עליהם שום התייחסות בינתיים - - -
<נורית חי יהודה: ברור.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לגברת גילה זיידל.
<נורית חי יהודה: ואחר כך זהבה, אני חושבת שזהבה כהן תדבר על הצרכים ו - - -
<עבאס עבאס: גם הקול הערבי, ברשותך.
עאידה תומא סלימאן: מה דעתכם לתת לי לנהל את הישיבה?
עאידה תומא סלימאן: מה הכוחניות הזו?
עאידה תומא סלימאן: חכו שנייה, אני מאד מבקשת.
נחמן שי: את לא שמה לב שאני יושב כמו חתול ליד עאידה?
נחמן שי: אסור לי לדבר.
עאידה תומא סלימאן: חתול לפעמים מסוכן.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת אם מישהו או מישהי רוצים לדבר אז אנחנו נרשום.
עאידה תומא סלימאן: בינתיים יש לי רשימת דוברים, אני רוצה ללכת לפי הרשימה ואם יש עוד אנשים שרוצים לדבר אני מבקשת שייגשו למנהלת הוועדה.
מסעוד גנאים: אני צריך לצאת, יש לי דיון.
עאידה תומא סלימאן: רשמנו אותך.
מסעוד גנאים: אני מתנצל, מאחר שיש לי עוד דיונים - - -
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת גנאים.
מסעוד גנאים: חבר הכנסת מסעוד גנאים.
מסעוד גנאים: אני מברך את כל האורחות פה בוועדה, ואנחנו בטח כנבחרי ציבור לצידכם, כל מה שאתם צריכים, אבל אני רואה שאתם לא צריכים, אתן חזקות ויודעות איך להשיג את מה שאתן רוצות, אבל אנחנו פה, אם זה בחקיקה, אם זה בלהתערב אצל הרשויות, אבל מאחר שאני חושב שהחלק של המודעות הוא חשוב מאד, של החברה במיוחד, בקשר לנשים עיוורות – לפי דעתי זה תחום שצריכים לעבוד עליו בצורה רצינית מאד, להעלות את המודעות שהאישה – רציתי להגיד העברייה, העיוורת - - -
עאידה תומא סלימאן: אל תתערב בענייני האישה העברייה.
מסעוד גנאים: העיוורת – היא גם אישה, היא גם אם, היא גם עובדת, היא גם לומדת, היא גם יכולה להיות יוצרת ואפקטיבית ואנחנו רוצים לעזור לה להיות כך.
עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת מסעוד גנאים.
עאידה תומא סלימאן: גברת גילה זיידל, יו"ר ארגון אופק לילדינו, בבקשה גברתי.
<גילה זיידל: שלום לכולם.
<גילה זיידל: אני באמת אקצר, כי אני רוצה לתת אפשרות לכל הנוכחות פה גם לתת את הזוויות האישיות שלהן.
<גילה זיידל: אני חושבת שנורית נתנה סקירה מאד מקיפה של המצב הנוכחי.
<גילה זיידל: אני רק רציתי להדגיש את הנושא שכל המיומנויות האלה, הרגשיות, מבחינת הביטחון העצמי וכו', נבנות בגיל הרך ובגיל הצעיר.
<גילה זיידל: כיום אין מספיק שירותים שניתנים לילדים, בכל התחום של חינוך חברתי וחינוך מיני-חברתי, וזה מאד מדאיג אותנו.
<גילה זיידל: הנתונים הם לא ברורים, אבל בקרב אנשים עם מוגבלות, הנתונים מדברים על פי 10 או פי 20 פגיעות מיניות בקרב נשים כאלה, ועל אחת כמה וכמה נשים עם מוגבלות ראייה, שמטבע העניינים חייבות להיעזר יום-יום, שעה-שעה, בציבור הרחב כדי להיות עצמאיות ולהתנייד ולהיעזר בציבור הרחב.
<גילה זיידל: ואם הנשים הללו לא ישדרו באופן ברור אסרטיביות מאד גדולה וביטחון עצמי, שמשדר שאני מבקש מהציבור מסביבי עזרה בתחום כדי להגיע מפה לפה ולא שום דבר אחר, אז הפגיעות האלה ימשיכו ויגברו.
<גילה זיידל: לכן אני מאד מבקשת לחזק את כל התחום הזה, מהגיל הרך ועד בגרות.
<גילה זיידל: אני מתנצלת שאני חייבת לצאת לדיון כדוברת בוועדת החינוך.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רגילים שחברי הכנסת מתרוצצים בין הוועדות.
עאידה תומא סלימאן: היום גם האורחים מתרוצצים.
עאידה תומא סלימאן: גברת רונית פיסו, מאישה לאישה, בבקשה גברתי.
<רונית פיסו: בוקר טוב, תודה רבה.
<רונית פיסו: אני כמובן מצטרפת מאד לכל הדברים שנאמרו פה.
<רונית פיסו: אני רוצה להוסיף שני נושאים.
<רונית פיסו: אנחנו גם היינו כאן לפני שנה בדיון והדברים שאני מעלה עכשיו אלה דברים שגם העלינו שנה שעברה ולצערי אנחנו לא ראינו שינוי.
<רונית פיסו: הדבר הראשון, כאשר אנחנו מנסות להתוות איזו שהיא מדיניות או לדרוש שינוי במדיניות, אנחנו צריכות מסד נתונים.
<רונית פיסו: אנחנו צריכות להבין, כאשר אנחנו מדברות על נשים עם מוגבלות, כמה נשים עם מוגבלות יש – עיוורות, מוגבלות פיזית, מוגבלות נפשית או מוגבלות אחרת, ואנחנו כמעט ולא מקבלות את הנתונים האלה.
<רונית פיסו: אני פעילה כחלק מפורום מאד רחב של ארגונים - - -
עאידה תומא סלימאן: זה חלק מהנתונים שביקשנו בישיבה הקודמת מהמשרד, לעשות פילוחים ולתת לנו.
<רונית פיסו: אני אתן דוגמא אחת לגבי נשים עיוורות.
<רונית פיסו: אם אנחנו צריכות לדרוש או דורשות ממשרדים שונים – רווחה בריאות – לסייע למשל לנשים, לאימהות עיוורות – אנחנו צריכות לדעת לא רק כמה עיוורות יש מבין העיוורים, אלא מה הגילאים, באיזה מצב משפחתי הן ואנחנו לא יודעות את זה.
<רונית פיסו: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הוציאה דו"ח מאד יפה לקראת יום העיוור.