GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<נעמה ריבלין: זאת שאלה שעצם זה שאני מאכסנת, באכסניה שרת, ואני יודעת, בטח אתר כמו סקס אדיר, שהוא לכל הדעות אתר שהוא רק מפרסם זנות, אבל גם אם אני יודעת שלמשל 'ידיעות אחרונות', לפני חצי שנה, אני חשבתי שיש לי פה את ההתכתבות הזאת, כי העברתי לעורכת דין מיכל לייבל, הבן שלי בן 24 פתח 'ידיעות', הוא חיפש עבודה כסטודנט והוא אמר לי 'אמא, תגידי זה לא מודעה מהתחום שלך?
<נעמה ריבלין: דרושות נאות לעבודה מכניסה מהבית, צ'טים.
<נעמה ריבלין: את תעשי הרבה מאוד כסף', הבטיחו בין 15,000 ל-20,000 שקל בחודש ואף יותר.
<נעמה ריבלין: ככה בין הדרושים של עבודות לסטודנטים וסטודנטיות, הבן שלי היה מספיק מודע, איתר את זה וצילם לי את זה ואני העברתי את זה הלאה, אני זוכרת, למטה למאבק.
<נעמה ריבלין: כשאנחנו יודעים שיש היום איסור פרסום זנות, וזה בלוח מודעות של עיתונות כתובה - - - דרך אגב, העיתונות האינטרנטית מלאה בזה ואני רוצה להגיד שזו מלכודת, הזנות הכי גדולה, המודעות האלה, אין כמעט אישה בזנות, צעירה, בת 21 שמגיעה לזנות, תמיד שואלים איך היא מגיעה לשם, אם יש לה במקרה חברים והיא כבר התחילה, אז היא יודעת איך להגיע, אבל זה בדרך כלל דרך מודעה.
<נעמה ריבלין: אני אתן דוגמה של בחורה שהגיעה אלינו לפני שנה לטיפול, אין ספק שהיא עברה פגיעה מינית בבית, בילדות, זה נפתח כשהיא הייתה בת 20, היא פתחה את זה, זה היה מישהו מהמשפחה, בחרו שלא להאמין לה והיא הסתכסכה עם המשפחה, מצאה את עצמה מחוץ לבית, בגלל המריבה ובעיקר בגלל שהקיאו אותה מהמשפחה.
<נעמה ריבלין: היא מתארת איך שהיא יוצאת החוצה לרחוב, בוכה, בת 20, 'אין לי בית', פותחת את האינטרנט ורואה מודעה של דרושות נאות והולכת ברגל בוכה לאותו מכון עם אותו מספר טלפון ושם התחיל המסע שלה של הזנות, שבע שנים כבר.
<נעמה ריבלין: אצלנו היא שנה בטיפול, עוד לא יצאה ממעגל הזנות, אבל בתהליך של לראות איך היא יוצאת משם.
<נעמה ריבלין: זה המקום, הרגע השביר שאישה צעירה שנמצאת במעגל של ייאוש וזקוקה לכסף הזה והמודעה הזאת שבאמת מבטיחה הבטחות של כסף גדול.
<נעמה ריבלין: הן יודעות מה הן צריכות לעבור, הפגיעה המינית כמובן עוזרת להן מילדות איך לשרוד את זה, אבל זה הגיוס הראשוני ואין כמעט צעירה שלא הגיעה דרך המודעות האלה.
<נעמה ריבלין: אין כמעט נשים שהגיעו לזה ברחוב - - -
עליזה לביא: ואת אומרת את זה בידיעה, שהמודעות היום זה המגייס ה - - -
<נעמה ריבלין: אני יודעת את זה בידיעה.
<נעמה ריבלין: זנות רחוב היא הקצה, נשים לא מגיעות לזנות רחוב, אני יכולה לספור על כף היד נשים שאמרו 'הייתי במצוקה והגעתי לתל ברוך והתחלתי לעבוד'.
<נעמה ריבלין: הגיעה אלינו, דרך אגב, אישה כזאת לפני כמה חודשים, זה לא מה שקורה.
<נעמה ריבלין: רוב הנשים מתחילות את הדרך במשרדי ליווי, מחפשות את המודעות או שהמודעות מחפשות אותן וברגע שביר הן מוצאות - - - זה גם באתרים המאוד מאוד לגיטימיים, שיודעים ששם מחפשים זנות, כמו סקס אדיר, אבל גם בכל מיני מילים מכובסות, כמו שתיארתי לוח מודעות רגיל.
<נעמה ריבלין: זה שיטת הגיוס.
<נעמה ריבלין: הן גם מפרסמות את עצמן.
<נעמה ריבלין: כשהן כבר נמצאות בתוך מעגל הזנות, האינטרנט הוא זירה לפרסם את עצמך.
<נעמה ריבלין: סקס אדיר, את פותחת כרטיס ואת יכולה לפרסם את עצמך, את יכולה לסגור כשאת לרגע רוצה לעשות הפסקה.
<נעמה ריבלין: את יכולה לקרוא על עצמך בדירוגים שונים מה את שווה בשוק.
<נעמה ריבלין: זאת זירה שהיא ידועה לכל מי שלוחץ ובמובן הזה שאמרת, אם אני רוצה להגיע לאולם מסוים, כמו סקס אדיר, כנסת, אני יודע שזה ייעודי לזנות, אבל יש הרבה מאוד אתרים נוספים.
<נעמה ריבלין: אנחנו מכירות צעירות שבאטרף, זקוקה לכסף, זה מחפש, תומך, נתמך.
<נעמה ריבלין: אנשי עסקים מציעים את עצמם להיות תומך עם הרבה מאוד כסף בחודש לצעירות שרוצות להיות נתמכות.
עליזה לביא: זה גם באתר הזה?
<נעמה ריבלין: גם באתר.
<נעמה ריבלין: כן, באתרי היכרות, באתרי של אטרף, אנשים - - -
עליזה לביא: אטרף זה שם של אתר?
<רעות גיא: זה אתר היכרויות של הקהילה.
<נעמה ריבלין: באטרף יש ממש אתר שנקרא 'זקוקה לכסף'.
<נעמה ריבלין: הנשים שלנו, שזקוקות לכסף, הגוף שלהן היה כבר מופקר, יודעות להשתמש באתר הזה.
<נעמה ריבלין: שוב, אם אנחנו יודעים המשטרה יודעת ואני בטוחה שיש להם את הכלים.
<נעמה ריבלין: אני אשמח לקבל תשובה חוקית האם למשל אירוח של שרת - - - אני חושבת, שוב, שלכל בעיה יש פתרון, הרי אנחנו יודעים שבנושא של גניבות, הרי תמיד הגנבים חכמים יותר מאיתנו, כל אזעקה, כל מצלמה, הם יודעים לפענח וממציאים משהו יותר מתוחכם, הייתי מצפה ממשטרת ישראל וממשרד המשפטים להיות מתוחכמים בהתאם לעבירות, אבל אנחנו צריכים קודם כל להחליט שזאת עבירה ולהבין שבמקום הזה יש ניצול ציני כל יום של מאות צעירות חדשות להיכנס למעגל הזנות.
עליזה לביא: ראומה, למשל פנייה כזאת שמגיעה אליכם, על פרסום באתר של 'ידיעות אחרונות', מה היה המשך גורלה?
<ראומה שלזינגר: האמת, בדיוק נכנסתי ו - - -
עליזה לביא: קודם כל ברכות על התפקיד החדש.
<אביטל רוזנברגר: אז אני אגיד, זה הגלגול שלי במטה ואחד הדברים הרציניים שעשינו בגלגול הקודם, לא נעים לומר, זה כבר היה לפני שבע שנים, אבל היינו יושבים עם עיתוני סוף שבוע, גם מוספים, מסמנים הודעות ומגישים תלונות.
<אביטל רוזנברגר: גולת הכותרת של הדבר הזה היה שהגשנו בג"צ נגד משטרת ישראל, צירפנו אליו את העיתונים הגדולים, 'מעריב' ו'ידיעות', ואנחנו קיבלנו התחייבות כתובה במעמד בית המשפט העליון, מהעיתונים הגדולים, בעידוד כמובן של שופטי בית המשפט העליון שאמרו 'בואו, תמחקו את העתירה ותהיה פה התחייבות ג'נטלמנית שהדבר הזה לא קורה'.
<אביטל רוזנברגר: אני רק אומר, שמבדיקות שאנחנו עשינו אז העיתונים הגדולים ידעו היטב מה הם מפרסמים, הם היו מתמחרים את אותה קוביית פרסום בפי שישה.
<אביטל רוזנברגר: זאת אומרת הם הבינו שהם נושאים פה איזה סיכון והם מוכנים לקחת אותו כי יש בזה כסף גדול ואני חושבת שזאת תעשייה והתעשייה הזאת, נשים אפשר למכור שוב ושוב ושוב ושוב, זאת תעשייה שמכניסה הרבה מאוד כסף ולכן כן צריך לבוא ולתת איזה אמירה שאומרת שאנחנו כחברה לא מוכנים לאפשר את זה.
עליזה לביא: זו אמירה לא מספיקה ואנחנו נגיד ונאמר את זה ואני אפתח את הישיבה הזאת והבאה ואת זאת שתהיה אחריה באותה אמירה, אבל זה לא מספיק.
עליזה לביא: ואין לנו חוקים.
<אביטל רוזנברגר: החוק הזה יש.
<אביטל רוזנברגר: אני רק רוצה להגיד שאני מוכנה להרים את הכפפה הזאת של העיתונים ומכיוון שאני הייתי נוכחת כשהם נתנו את ההתחייבות שלא לפרסם, שוב אני אשמח להחזיר את זה - - -
<נעמה ריבלין: אני יודעת שמיכל לייבל נתנה לי תשובה, אני לא חושבת שנעשתה עם זה איזה שהיא בדיקה יותר מעמיקה.
<נעמה ריבלין: על נושא הצ'טים זה בכלל שאלה אם זו זנות או לא, ואז האם בכלל 'ידיעות אחרונות' עובר עבירה של פרסום זנות כי זה צ'טים.
<נעמה ריבלין: זה עוד עניין שאנחנו יודעים, אנחנו לא מדברים בכלל כבר על זירה של רק פרסום, אלא באינטרנט מתקיימת זנות לכל דבר ועניין, באצטלה שזה במצלמות אבל אין מגע.
<רעות גיא: אבל אפשר להכניס את זה בתוך שידול ובתוך ספסרות.
<רעות גיא: הם חיים על רווח של כאילו.
<נעמה ריבלין: חשבתי שיש לי כאן - - - אבל אני בטוחה שגם אם היום נסתכל על לוח המודעות המודעה הזאת עדיין מתפרסמת.
עליזה לביא: גם מודעה וגם המודעות האישיות העצמיות.
עליזה לביא: כלומר כאן את נכנסת לשימוש בפלטפורמה של האינטרנט לשיווק, שיווק עצמי.
עליזה לביא: וכאן לא פשוט, בכלל לא פשוט.
עליזה לביא: והנקודה המשותפת לכולם, גם יש פה נציג של משרד החינוך, וגם מצילה שתיכף אני אתן לכם, החינוך, ומה אנחנו עושים עם חינוך.
עליזה לביא: אנחנו נקיים פה דיון בעוד כשבועיים באמת על הסוגיה של החינוך וגם של המקום של ההתמודדות בבתי הספר, אם היא קיימת, איך היא קיימת, איפה היא קיימת.
עליזה לביא: נציג משרד החינוך, יש לנו את רוני דיין, מנהל אגף טכנולוגיות מידע, בבקשה.
<רוני דיין: אז כמה דברים.
<רוני דיין: קודם כל הזירה הזאת שנקראת אינטרנט, במהותה היא זירה מאוד חיובית ואנחנו כך מתייחסים אליה בעבודה שלנו עם הילדים.
<רוני דיין: ככל שאנחנו נחשוף את הילדים להיבטים החיוביים שבה ולדברים היפים שאפשר לעשות בה, ככה הם יימנעו גם, ותיכף אני אפרט גם את התכנית החינוכית שלנו.
עליזה לביא: רק שאלה, הטאבלטים שמחלקים, יש בתי ספר שמחלקים עם כל מיני פרויקטים ותכניות, הם טאבלטים חסומים?
<רוני דיין: אני אסביר את זה תיכף.
<רוני דיין: לגבי מה שדובר פה על הטכנולוגיה, היא טכנולוגיה מאוד חמקנית ומאוד בעייתית.
<רוני דיין: ככל שאנחנו נבין את המהות הזאת של החמקנות הזאת ונדע לתת את ההיבטים הנכונים בחינוך אנחנו יכולים במידה מסוימת קצת לעזור לילד כדי שלא יגיע לאותם אזורים שהוא אמור להגיע.
<רוני דיין: בעיקרון אנחנו מפעילים למעשה או פועלים בשלוש מסגרות.
<רוני דיין: יש מסגרת אחת מאוד מרכזית שהיא התכנית החינוכית, שהיא מופעלת מגני הילדים, יש גם דברים שאנחנו עושים אותם בגני הילדים עד סוף התיכון, זו תכנית שמופעלת בכל בתי הספר, בכל הכיתות, כל בית ספר אמור להקים צוות שנקרא חיים ברשת וצריך להפעיל בכל כיתה שלוש פעולות לאורך השנה.
עליזה לביא: בית הספר צריך להקים בעצמו?
<רוני דיין: הוא מחליט מי הצוות.
<רוני דיין: אנחנו מספקים לו את החומרים, את תכני הלימוד, את מערכי השיעור וכדומה ובית הספר, מנהל בית הספר מקים צוות שעוסק בנושא הזה שנקרא חיים ברשת.
עליזה לביא: מהניסיון שלך בכמה בתי ספר בארץ פועלת התכנית הזאת?
<רוני דיין: אני יכול לומר בהרבה מאוד, באזור ה-3,000 בתי ספר, אנחנו לא נכנסים לבתי ספר שהם במגזר החרדי, כי הם מנועים מלטפל בנושא, שגם שם יש מספר מאוד - - - עקרונית, אנחנו כמעט נמצאים בכל בתי הספר.
עליזה לביא: חטיבה, תיכון?
עליזה לביא: איפה זה קיים?
<רוני דיין: הכול, אמרתי, מגני הילדים - - -
עליזה לביא: אני עושה רגע בדיקה, בסדר?
עליזה לביא: מישהו פה מכיר, דרך הילדים שלו את התכנית הזאת?
עליזה לביא: גם אני לא מכירה.
<רוני דיין: אז אני אפרט?
עליזה לביא: לא, אתה תפרט כשאנחנו נעשה דיון.
עליזה לביא: אבל העובדה, אני שמחה לשמוע שזה קיים - - -
<רוני דיין: אולי הם קוראים לזה משהו אחר, אז את לא יכולה - - -
עליזה לביא: אבל אני לא שמעתי על זה.
עליזה לביא: יש לי גם אחיינים, גם ילדה בבית ספר, אני לא שמעתי על שום פעילות כזאת.
עליזה לביא: זה מעניין, אנחנו מקדישים לזה דיון, כי לא מעט תכניות יש במשרד החינוך, גם הבדלים, שוויון בין המינים ועוד ועוד, רק הם לא מגיעים לבתי הספר.
עליזה לביא: תכניות תכניות תכניות, רק הן לא יורדות לשטח.
<רוני דיין: אני מתפלא על מה שאת אומרת - - -
עליזה לביא: לא, אני שואלת, אדוני.
עליזה לביא: אמרת 3,000 בתי ספר, אני רק מכינה, יש לנו דיון נקודתי ואנחנו נשמח מאוד לשמוע וללמוד על התכנית וגם לקבל מספרים וגם לדעת על האחריות של בתי הספר, כי לא מעט פעמים בנושאים הללו ובהתמודדות זה מוטל על בתי הספר ולא תמיד, אני לא יודעת, במקרה הזה אני לא מכירה, אנחנו ניתן לך ולצוות שלך את הזמן, אבל לא מעט פעמים אני מקבלת פה תשובות, גם של מורות, שאומרות 'אנחנו לא מקבלים, לא הכשרה, לא לימוד, לא ימי השתלמויות ומפילים עלינו עוד נושא'.
עליזה לביא: לכן אני מקדימה, אני לא אומרת שזה המצב, אני רק מקדימה ואומרת שאנחנו נרצה מאוד לשמוע בהרחבה גם על הדרך שזה יורד לשטח וגם איפה זה קיים.
<רוני דיין: אבל בקצרה ברשותך אני אומר כמה מילים.
<רוני דיין: למרות שיכול להיות שאנשים מכירים את זה אולי כתכנית אקלים וכדומה, יש לזה כמה מושגים, השאלה איך המורה בבית הספר הציג את הנושא לתלמידים ויכול להיות שזה לא מגיע בצורה הנכונה.
<רוני דיין: בכל מקרה יש פעולה שאנחנו מחייבים את בתי הספר לקיים אותה בתחילת השנה, עם הגעת התלמידים לבית הספר, יש פעולה אחת מאוד מרכזית שאנחנו עושים אותה באזור של שבוע האינטרנט הלאומי, שלא ייתכן שאף אחד לא שמע על מה שנעשה בשבוע הזה, או בפעילות הזאת, זה ממש מפתיע אותי ויש פעולות שאנחנו עושים ממש עכשיו, בחודש הקרוב, במהלך יוני, לפני היציאה של הילדים לחופש.
<רוני דיין: התחלנו תכניות לימודים מסודרות שמבהירות לילד את הדברים החשובים שהוא צריך לעשות ברשת, איפה הוא צריך להימנע מלהגיע לשם בפעולות המסוימות, תיכף גם איריס תוכל לפרט, אבל זו תכנית מאוד מסודרת ובהחלט היא קיימת וצר לי לשמוע את מה שאמרת, אבל נציג את זה.
עליזה לביא: אני לא אמרתי, אני רק שאלתי, אנחנו מקדישים לכך בעוד שבועיים ישיבה מיוחדת, ויש לי הרבה מאוד שאלות.
עליזה לביא: אנחנו מנסים פה להתקדם ביחד, אנחנו לא נגד, אנחנו דווקא בעד ואנחנו רוצים לבוא ולשמוע כי חלק גדול מההתמודדות שכרגע שמענו תבוא דרך חינוך ודרך משרד החינוך, ואתה יודע שלא מעט הורים מנותקים לגמרי, לא באמת מבינים שהילדים שלהם לא מוגנים בחדרים שלהם.
עליזה לביא: התפיסה שהחדר זה המקום המוגן של הילד שלי מזמן כבר לא קיימת ויש הרבה מאוד הורים שלא מכירים את השינוי הזה, השינוי הזה דילג עליהם, הם לא יכולים להכיל בכלל - - - אני זוכרת שסבתא שלי, בעלי היה בין הראשונים שהיה להם טלפון באוטו והיא לא האמינה שיש כזה דבר.
עליזה לביא: כלומר לקח לה טכנולוגית להבין.
עליזה לביא: אז יש הרבה מאוד הורים שלא נמצאים במציאות הזאת של כל הדיון הזה שהתפתח פה.
עליזה לביא: גם אם אתה היית ממשיך להתפתח בשפה שאתה מדבר אני הייתי מנותקת, מבחינת יכולת להבין את המקום שזה נמצא.
עליזה לביא: חלק מהמקום היום של בתי הספר זה לבוא ולהתמודד עם גם התופעה הזאת של להחזיר את האחריות ההורית, אבל להסביר אותה בשפה מדוברת לכאן ולעכשיו.
עליזה לביא: אנחנו נקדיש את הדיון, אני לא באתי ממקום ביקורתי, להיפך, אני רוצה שתבואו עם תשובות ועם הרחבה של ה - - -
<רוני דיין: בסדר, אבל אני חייב להשלים כמה דברים קצרים ממש.
<רוני דיין: כדי לעשות את כל ההכללה ולהכיל את כל הגופים והגורמים אנחנו מפעילים ועדה בין משרדית שפועלת בנושא הזה.
עליזה לביא: מי המשרדים?
<רוני דיין: שותפים בה כמעט כל המשרדים, כולל משרד המשפטים, הפרקליטות, הסנגוריה הציבורית, המשרד לבטחון פנים, משרד התקשורת, משרד הרווחה, כלומר מאוגדים בתוך הוועדה הזאת קבוצות מאוד גדולות של אנשים שבאים לתרום כל אחד מהתחום שלו.
<רוני דיין: כמובן חברות היי טק, נציגים של עמותות שונות וכדומה, זו פעולה שנעשית בצורה מאוד רחבה ולאחרונה, ותיכף תרחיב על זה כמובן נאוה, בהיבט של איך אנחנו חוברים לתוך הגוף הזה שנקרא מערך מאו"ר.
<רוני דיין: אנחנו שותף מאוד פעיל שם ומאוד משמעותי.
<נעמה ריבלין: שאלה.
<נעמה ריבלין: בתכניות האלה, אני מניחה שהן קיימות, אתה אומר שבשלושת המקרים בכלל הנושא של שימוש באתרי זנות, פורנו, אנחנו דיברנו על הגיוס של נוער לזנות, אבל צרכני הזנות הם היום הולכים וקטנים, מגיל 14, מגיל 12, אני יודעת על נערים ונערות שצורכים, כולל להתקשר, דרך אגב, לנערת ליווי.
<נעמה ריבלין: האם מישהו מדבר איתם על זה?
<רוני דיין: איריס תיכף תאמר את הדברים, היא תשלים את הדברים, כי היא בצד של שפ"י יכולה לתת את ההיבטים האלה.
<רוני דיין: שפ"י עוסק בכל מה שנקרא מניעה וטיפול וחשוב שהיא תפרט את זה.
<רוני דיין: אני רוצה להוסיף רק עוד מנגנון אחד לשאלה ששאלת על הטאבלטים.
<רוני דיין: אנחנו כן מפעילים כל מיני טכנולוגיות באמצעים שאנחנו מספקים אותם לתלמידים, בין אם הם אמצעים ניידים ובין אם אמצעים שולחניים כאלה או אחרים.
<רוני דיין: יש נקודה מסוימת שאנחנו לא יכולים להגיע אליה, אם הטאבלט או האמצעי שהילד משתמש בו הוא פרטי אני לא יכול ללא אישור של הורים לבצע התקנה של כלי כזה או אחר באמצעי שנמצא בידי הילד ושם יש לנו איזה שהיא פרצה.
<רוני דיין: אבל בעבודה שאנחנו עושים עם ארגוני ההורים אנחנו כן מנסים להגיע להסכמות ושהם יפיצו את הדברים הנכונים להורים כדי שנוכל לבצע גם שם חסימות מסוג כזה או אחר, שכמובן לא נפרט, אלא באותו מפגש.
<רוני דיין: אבל חשוב שאיריס תאמר כמה מילים על הנושא של מניעה.
עליזה לביא: כן, אז ממש בקצרה, כי אנחנו נרחיב בדיון שלם בנושא הזה.
<איריס מנדה בן יעקב: ברמה של תכניות מניעה, אנחנו בשפ"י, בשירות הפסיכולוגי ייעוצי, קודם כל יש תכנית של מיניות ומניעת פגיעה ושם אנחנו מקדישים זמן גם להיבטים הבריאים יותר, של חברות, זוגיות, וגם להיבטים של שימוש בפורנוגרפיה, ניצול, נורות אדומות בקשר, נורות ירוקות בקשר.
<איריס מנדה בן יעקב: יש לנו גם תכניות ממוקדות שנקראות 'זה לא מין, זו פגיעה', 'חברות וזוגיות ללא אלימות'.
<איריס מנדה בן יעקב: את כל הנושאים האלה אנחנו מעבירים בשיעור כישורי חיים ויש לנו גם שבוע מערכת נגד פגיעות מיניות ושם גם כל פעם אנחנו מתמקדים בנושא מסוים.
<נעמה ריבלין: זנות מעולם עוד לא נשמעה במערכת החינוך.
<נעמה ריבלין: רק פה בוועדה הזאת - - -
<איריס מנדה בן יעקב: זה שלא דיברנו באופן ישיר על זנות זה לא אומר שלא מדברים על יחסים, על כבוד, על הדדיות בקשר.
<נעמה ריבלין: אבל זה לא זנות.
<נעמה ריבלין: האם במניעה לסמים לא נדבר על המילה סמים?
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו בוודאי שנדבר על המילה סמים ו - - -
<נעמה ריבלין: אז למה אנחנו כל כך מפחדים בבית הספר לדבר על המילה זנות?
<איריס מנדה בן יעקב: אנחנו לא מפחדים לדבר על זנות, אנחנו מדברים על פורנוגרפיה ועל ניצול.
<רוני דיין: אבל אולי נציע להם שייפנו לתכניות החינוכיות, יש אתרים, אנחנו מזמינים אתכם לאתרים.
עליזה לביא: אני לא פותחת את זה, אני ממש נותנת לך שני משפטים.
עליזה לביא: אנחנו עושים על זה דיון עוד שבועיים בדיוק.
<איריס מנדה בן יעקב: בסדר גמור.
<איריס מנדה בן יעקב: אז זה מה שאני אומרת, יש לנו בתכניות המניעה וחוץ מזה שיש לנו - - -
<אביטל רוזנברגר: מי קהל היעד של התכניות?
<אביטל רוזנברגר: איזה גילאים?
<איריס מנדה בן יעקב: זה מגן עד י"ב בדרך כלל.
<רעות גיא: אני כן יודעת, כי ישבתי עם נציגות שפ"י לכתוב תכנית על בני נוער בזנות, שהיא דווקא כן מדברת במפורש על הנושא של זנות.
<רעות גיא: זאת אומרת יש תכנית כזו, השאלה אם היא חובה, אם מזמינים אותה, אם היא מתקיימת.
<רעות גיא: אני יודעת שישבנו לפני שנתיים, כתבנו אותה, סייענו לכם בכתיבה בשמחה רבה.
<רעות גיא: ראיתי אותה כתובה, אבל אני לא יודעת האם היא באמת מיושמת בבתי ספר, מעבירים אותה, מה התגובות אליה.
<רעות גיא: זו השאלה.
<איריס מנדה בן יעקב: בבתי הספר אין לנו תכניות חובה, תכנית חינוך למיניות היא תכנית שמועברת בבתי ספר.
<איריס מנדה בן יעקב: כל בית ספר בוחר לעצמו את הנושא שלו.
<רעות גיא: אז האם אתם עושים פעולה, האם אתם יודעים אם בחרו את זה בכלל?
<רעות גיא: או שהשאירו את זה במגרה כי זה לא נוח להתמודד עם זה?
<רעות גיא: זה גם אפשרות.
<איריס מנדה בן יעקב: לא השאירו את זה במגרה, יש לנו סקר כישורי חיים כל שנה ובסקר הזה אנחנו שואלים, היות שזו תכנית חדשה, אין לי עוד נתונים לגבי מי השתמש ומה.
<רעות גיא: אבל זה חשוב ל - - -
<איריס מנדה בן יעקב: אבל בהחלט יש פיתוח של תכנית כזו, בוודאי.
עליזה לביא: אנחנו נעשה את שיעורי הבית לקראת הדיון, גם אתם מוזמנים להעביר לנו ניירות עמדה לאורך הניסיון שלכם, כי אם באמת הייתה פעילות קודמת והיא לא הוטמעה או לא נכנסה, מכל מיני סיבות, גם סיבות של - - - היה לנו פה דיון אחרי שהייתה את הפרשייה של אייל גולן מורים העידו פה בוועדה שאף אחד לא תדרך אותם, מעולם לא היו השתלמויות, 'מה רוצים ממני?
עליזה לביא: אני יכול לדבר עם כיתה כשאני עצמי אף פעם לא דיברו איתי?
עליזה לביא: זה לא התפקיד שלי.
עליזה לביא: העולם משתנה, הטכנולוגיה משתנה, אני לא שם', אומרת המורה, 'ומבקשים ממני להיות המתווכת לדור הצעיר בלי שיש השתלמויות'.
עליזה לביא: אלה עדויות שניתנו כאן, אני לא ממציאה שום דבר.
<איריס מנדה בן יעקב: יחד עם זאת, אני רוצה רק הערת ביניים, יש יועצות חינוכיות בבתי הספר שהן כן עוברות השתלמויות והן אמורות להכשיר את הצוותים החינוכיים.
עליזה לביא: בסדר, אני הבנתי כאן ש - - -
<איריס מנדה בן יעקב: זאת אומרת שגם אלנבי 40, את מוזמנים לפתוח את האינטרנט ולראות, היה תדריך ליועצות והיועצות הן אלה שהדריכו את צוותי החינוך.
<רעות גיא: באופן אישי ראיתי על הלוח בכיתה באילת שהיה רשום אלנבי 40 בבוקר שבאתי.
<איריס מנדה בן יעקב: תודה על החיזוק.
עליזה לביא: אני רוצה להתקדם, הזמן בורח לנו.
עליזה לביא: נאוה, לפני שאני מעבירה אלייך, אני רוצה עוד פעם לחזור לשאלה, כי אתם לקחתם אותנו לגבי ההעדפות במשטרה נוכח צוק העתים בחודשים האחרונים, כשבאמת גברה פה ההסתה, אבל בדיון הקודם דיברו על 670 אתרים, הדוח הועבר אליכם, מה עשיתם ומה לא עשיתם והאם באמת היום נוכל לבוא ולבקש, אחרי שהאווירה נרגעה קצת, שמעתי על הימורים ושמעתי על הסתה ועוד ועוד, אבל לשים את תשומת הלב, 670 אתרים, דיברו איתכם בוועדה הקודמת, איפה הדברים עומדים?
<ירון שטרן: הועבר אלינו מסמך - - -
עליזה לביא: של משרד הרווחה?
<ירון שטרן: לא, משרד הרווחה לא העביר אלינו את המסמך הזה ישירות, איכשהו בעקבות דיוני הוועדה עלה המסמך הזה.
<ירון שטרן: להגיד שהסתכלנו בכל ה-670 אתרים?
<ירון שטרן: עדיין אנחנו לא שם, אבל בהחלט, כמו שאמרתי קודם, יש טיפול בחלק מהדברים.
<ירון שטרן: 670 אתרים לטפל זה לא ביום אחד, צריך להבין את זה.
עליזה לביא: אבל השאלה מבחינת סדר עדיפויות שלכם, כלומר אני כן רוצה לקרוא מפה למפכ"ל לבוא ולשים את הנושא הזה על סדר היום.
עליזה לביא: אנחנו צריכים עזרה, זה התפקיד שלכם.
עליזה לביא: אני מבינה שידיכם מלאות עבודה וזה נושא שהופך ונהיה עוד יותר מורכב בשל ההתקדמויות הטכנולוגיות ובשל המורכבות שעלתה כאן, אבל אני לא שמעתי משניכם שהנושא הזה חזר אל סדר היום והייתי רוצה לקרוא מכאן, וגם בסיכום של הדיון, לבקש מממשלת ישראל, לדרוש מממשלת ישראל, לקחת את הנושא בידיים.
עליזה לביא: סקר של משרד הרווחה שהועבר כאן לפני כמה חודשים, הועבר אליכם, 670 אתרים, מה נבדק, איך נבדק, לאן נלקח?
<רעות גיא: אגב, גם המשרד לבטחון פנים שותפים בסקר הזה.
עליזה לביא: זוהו 550 אתרי מין, מתוכם - - - הסקר הועבר אליכם, יש לכם אותו.
<ירון שטרן: כן, אני יודע.
<ירון שטרן: אני לא הייתי בדיון הקודם של הוועדה, אנחנו מטפלים בתחום הזה אז איכשהו שאלו אותנו כל מיני דברים, אני יודע שיצא איזה שהוא מסמך של יושבת ראש הוועדה שמוען גם למשרד המשפטים וגם לבט"פ, אני לא יודע אם היא קיבלה תשובות או לא קיבלה תשובות מוסמכות.
עליזה לביא: לא קיבלנו.
עליזה לביא: לכן, בין השאר, גם כינסנו את הדיון היום, משום שהנושא לא זכה לטיפול, לא זכה להתייחסות.
<ירון שטרן: - - - המענה הרשמי שמגיע לוועדה ובצורה לא מסודרת.
עליזה לביא: זה סקר של משרד הרווחה, אתם הייתם שותפים, המשרד לבטחון פנים, אנחנו מבקשים לקבל תשובות, אני מבקשת שהתשובות יגיעו תוך שבועיים-שלושה למנהלת הוועדה.
<ירון שטרן: בסדר.
<ירון שטרן: אני אדאג שיהיה.
עליזה לביא: נאוה, קודם כל ברכות על היוזמה ועל ההחלטה בדבר ההקמה שתיכף תרחיבי עליו, הפרויקט הנהדר והחשוב הזה.
עליזה לביא: כמי שמעורה ומקדמת אותו, תספרי לנו קצת על המערך, על האפשרויות ועל ההתחברות לנושא של זנות.
עליזה לביא: הנושאים הנוספים, על הפדופיליה ובכלל חינוך אנחנו נשמח לשמוע גם בוועדה הבאה אבל אותנו מעניין בפריזמה הזאת היום על הקשר בין המערך שקם ובין ההתמודדות עם הזנות.
<נאוה כהן אביגדור: תודה רבה.
<נאוה כהן אביגדור: צהריים טובים.
<נאוה כהן אביגדור: אני רוצה להתייחס ולספר קצת על מערך מאו"ר ולמקד את זה לנושא הדיון ובסוף להגיד מילה אחת גם על הפעילות של גופי המניעה במשרד לבטחון הפנים, שזה תחום עשייה שקיים ומתקיים מדי יום ואני אסיים עם זה.
<נאוה כהן אביגדור: לגבי מערך מאו"ר, ב-17.1.2016 עברה הצעת החלטה בממשלה, הצעת החלטה פה אחד, להקים מערך שהוא מערך לאומי למניעת אלימות ופשיעת רשת כנגד ילדים ובני נוער.
<נאוה כהן אביגדור: המערך הזה יטפל בכל התחום, בכל מרחב העבירות והפעילות ברשת האינטרנט כלפי קטינים, ילדים ובני נוער.
<נאוה כהן אביגדור: מתוך הבנה שכל הפעילות שהייתה במרחב הפיזי עברה גם למרחב המקוון והתעצמה בו הבנו שצריך לעשות מעשה.
<נאוה כהן אביגדור: אני באמת אתן בנקודות, ואם אפשר וצריך יהיה להרחיב אז אני ארחיב.
<נאוה כהן אביגדור: הבנו שצריך לעשות מעשה, שכולם צריכים לשלב כוחות ביחד, שנעשים דברים כאשר כל משרד עושה איזה שהוא דבר ואין את החיבור של הדברים ולמעשה בסינרגיה, בשילוב כוחות, נצליח לעשות משהו שלא קיים היום, שנותן מענה לפער של עשייה.
<נאוה כהן אביגדור: מערך מאו"ר משלב את כל משרדי הממשלה הרלוונטיים, זה כולל משרד החינוך ומשרד הבריאות ומשרד המשפטים, הפרקליטות ותקשורת וכל המשרדים.
<נאוה כהן אביגדור: הוקם צוות שעובד באופן אינטנסיבי ולמעשה בחודש הבא, כדי גם לתת איזה שהיא מסגרת של זמנים, לאחר שהיינו שם והתקבלה ההחלטה בינואר, אנחנו חוזרים לממשלה כבר עם ההצעה כדי לצאת לדרך.
<נאוה כהן אביגדור: מה זה מערך מאו"ר?
<נאוה כהן אביגדור: למעשה כל הגופים ביחד ישתפו פעולה כאשר יהיה מוקד לאומי מקוון, יהיה קו חם, יהיה אתר אינטרנט שכולל כפתור דיווח, תוקם, וזה נוגע מאוד לדיון כאן, יחידה משטרתית מיוחדת שתפעל בכל הנושא של פשיעה נגד קטינים ברשתות החברתיות.
<נאוה כהן אביגדור: ומה שנאמר פה נכון, זה לא המחשבים, זה בכף היד וזה מלווה את הילדים 24/7.
<נאוה כהן אביגדור: היחידה הזאת לא רק תאכוף, היחידה הזאת תצמצם, תנטר, תחשוף ותמנע.
<נאוה כהן אביגדור: זה לא רק היחידה עצמה שיוקדשו לזה משאבים ואנשי מקצוע, אלה יהיו חוקרי נוער מיומנים, מיומנים בתחומים של בילוש, של מודיעין וחקירות שיפעלו בתחום הזה.
<נאוה כהן אביגדור: יהיה מערך שלם של מניעה והסברה.
<נאוה כהן אביגדור: עליזה, את אמרת חינוך, זה נכון, חינוך והסברה ובאמת משרד החינוך שותף לפעילות.
<נאוה כהן אביגדור: באפריל, לפני כחודש, היינו בסיור מקצועי שהיו שותפים גם נציגים של משרד החינוך, רוני היה שותף בסיור, משרד הרווחה, כמובן נציגי המשטרה, הסייבר והבט"פ, היינו ב-NCA בלונדון, ה-National Crime Agency, שזה כמו הלה"ב 433, בבריטניה, שהם גוף מוביל ואנחנו ביקרנו ב-CEOP.
<נאוה כהן אביגדור: ה-CEOP זה היחידה של ה-Child Exploitation and Online Protect וקיבלנו יומיים של הרצאות.
<נאוה כהן אביגדור: הם מתמחים במניעת פגיעות מיניות.
<נאוה כהן אביגדור: זה גוף מוביל, ראש הממשלה בבריטניה מעמיד את הנושא הזה בראש סדר העדיפויות, מבחינת משאבים, מבחינת מאות שוטרים.
<נאוה כהן אביגדור: אנחנו למדנו את הדברים ובאנו וגם הצגנו את המאו"ר.
<נאוה כהן אביגדור: ב-CEOP הם מדברים רק על פגיעות מיניות ואנחנו במאו"ר ניתן מענה שכולל מחרמות ונידויים, שזה עבירות שהן אינן פליליות, ועד העבירות הקשות ביותר.
עליזה לביא: תני לנו דוגמה איך זה יקרה, מה יקרה.
<נאוה כהן אביגדור: אז עבירות מין, פדופיליה, זנות קטינים, מבחינת החשיבות אנחנו נותנים לזה חשיבות עליונה.
<נאוה כהן אביגדור: זה לא איזה נושא שגם הוא יטופל.
<נאוה כהן אביגדור: איך זה יקרה?
<נאוה כהן אביגדור: קודם כל תהיה כתובת אחת במדינת ישראל לאומית שכולם יידעו שכאשר יש בעיה ברשת, מהתחום הלא פלילי של חרמות ונידויים, כי גם זה אולי לא פלילי אבל יכולה להיחרב משפחה אם הילד מוחרם ולא רוצה ללכת לבית הספר וההורים לא יוצאים לעבודה ולא יודעים מה לעשות איתו וזה אולי לא פלילי, אבל - - -
עליזה לביא: אוקיי, אז אפשר לפנות אליכם דרך האינטרנט.
<נאוה כהן אביגדור: אז אפשר יהיה לפנות למוקד הזה 24/7 בשיחת חינם בכל דרך אפשרית, גם באמצעות טופס מקוון וגם באמצעות כפתורי דיווח שיהיו בכל האופציות הטכנולוגיות האפשריות.
<נאוה כהן אביגדור: ברגע שתגיע פנייה ולא משנה באיזה דרך לאותו מוקד בשורה הראשונה יהיו מי שיענו לפניות, ואת זה גם למדנו בלונדון, אלה יהיו מומחים להגנה על הילד.
<נאוה כהן אביגדור: זה לא יהיה מוקדן רגיל, זה יהיה עובדים סוציאליים, אנשי טיפול, אנשים שהם מומחים בהגנה על הילד, הם יקבלו את הפנייה, תיעשה חלוקה האם מדובר בעניין שהוא פלילי ואז יהיה מדרג טיפול מסוים, או שמדובר בפנייה שהיא פחות חמורה.
<נאוה כהן אביגדור: בקו השני יהיו דסקאים, יהיה דסק חינוך, דסק רווחה, הפרקליטות מעורבת ואז אותה פנייה שמגיעה תנותב לתחום הפלילי או לתחום הרגיל.
<נאוה כהן אביגדור: אני דווקא אתן דוגמה לא של התחום הפלילי.
<נאוה כהן אביגדור: מצלצלת אמא בשתיים בלילה שהיא פתאום ראתה את הבת שלה בוכה והיא התחילה לדבר איתה והיא הבינה שהבת שלה מאוימת ותמונות שלה מופצות בבית הספר ואני לא יודעת מה.
<נאוה כהן אביגדור: בשתיים בלילה היא לא תתקשר למורה, היא לא יודעת מה לעשות, לא תמיד יודעים למי לפנות, פה תהיה כתובת אחת.
<נאוה כהן אביגדור: כשהיא תתקשר הקריאה תתקבל ואז מערבים את משרד החינוך מיידית, גם אם זה באמצע הלילה, בודקים מה קורה במשרד הרווחה, יכול להיות שזו משפחה שיש לה איזה שהוא רקע שצריך לערב את משרד הרווחה.
<נאוה כהן אביגדור: אם חלילה זו קריאה של אובדנות או משהו כזה, אז הטיפול מיד עובר למשטרה שמיד מפעילה את השטח עצמו.
<נאוה כהן אביגדור: זאת אומרת יהיה מוקד שכולם יהיו מחוברים אליו והקריאה גם תיסגר.
<נאוה כהן אביגדור: מה זאת אומרת תיסגר?