GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רות פולצ'ק: קודם כל – ואני רוצה גם להתייחס לחלק מהדברים שנאמרו קודם וגם אנחנו קוראים, יוצאות כל מיני כתבות לגבי נשים בהייטק וחשוב לשים לב, הרי סמדר, שיש לנו את הכבוד לעבוד אתה וללמוד ממנה הרבה, היא יועצת ל she codes, בעצם דיברה על נשים במקצועות של הנדסה והרבה פעמים, כשמפרסמים נתונים על הייטק, אז צריך לשים לב אם הנשים האלו עוסקות בדברים הנדסיים או אם בכלל זה נשים בהייטק.
<רות פולצ'ק: שני הדברים האלה חשובים, גם לנשים באופן כללי וביחוד לנשים ערביות.
<רות פולצ'ק: כלומר, אנחנו מנסים להכניס נשים למקצועות שבהם גם השכר גבוה, שהם נחשבים מקצועות באופן מסורתי שהם גבריים – שלא בצדק.
<רות פולצ'ק: המטרה של she codes באופן כללי, ב- high lights, היא להגיע ל-50% מפתחות תוכנה בהייטק, אנחנו מסתכלות באמת על ה-vertical המאוד מאוד ספציפי של מפתחות תוכנה ומהנדסות תוכנה ואם מסתכלים על זה, אז אמנם מספר הנשים בהייטק הוא מעל 30% אבל מהנדסות תוכנה זה 15%, סדר גודל.
<רות פולצ'ק: אם מסתכלים על מקצועות אחרים שבהם היה המצב היה כזה בעבר – רפואה ומשפטים, הם שני מקצועות שבהם לא היו נשים בכלל והיום מעל 30%.
<רות פולצ'ק: 30% ברפואה ומשפטים.
<רות פולצ'ק: באופן ספציפי, ביחס לנשים ערביות, אלה שני תחומים שבהם יש נשים ערביות.
<רות פולצ'ק: נכון שלא כמו בהוראה או במקצועות אחרים, אבל כן שני מקצועות שבהם אפשר לראות שזה משהו שהוא לגיטימי, מקובל ונעשה ואנחנו מסתכלות על תעשיות ההייטק ובאופן ספציפי על פיתוח תוכנה, כעל משהו שאנחנו רוצות שיהיו בו עוד נשים ובפוקוס על נשים ערביות.
<רות פולצ'ק: אני אגיד כמה מלים על הפעילות שלנו ומה היא כוללת, היא כוללת כמובן גם נשים ערביות, צפאא היא אחת המנהלות בארגון וגם בוגרת "צופן", היא תדבר, הארגון הוקם לפני כשנתיים, יש לנו סדר גודל של עשרים סניפים ומעל עשרת אלפים נשים.
<רות פולצ'ק: למעשה, במוקדי הפעילות האלה, בכל אחד מהם, יש פעילות אחת לשבוע לכל הפחות, כלומר, בכל חודש יש לנו בין שמונים למאה אירועים ברחבי הארץ, כאשר מחצית מהם היא לסטודנטיות, בין אם באוניברסיטאות, במכללות או בתיכונים, יש לנו שני מוקדי פעילות בתיכונים, כאשר חלק מהפעילות הוא הרצאות, כמו שאתם מדמיינים בכל מיני אירועים אבל בעצם, חלק 'הארי' של המפגשים הוא מפגשי תיכנות, שבהם אנחנו ממש hands on כמו שאומרים, המתנדבות של הארגון יושבות עם המשתתפות וצפאא תוכל לספר על זה בהרחבה, שהיא מנהלת בכירה בארגון והן בעצם עוזרות למשתתפות, בין אם יש להן ניסיון בהייטק והן רוצות להתקדם בקריירה למשהו יותר בכיר עם יותר ניסיון, ובין אם הן לומדות תחומים חדשים ויש לנו מסלולי לימוד שמאפשרים להתחיל מאפס ולהגיע לאיזושהי רמה מאוד משמעותית.
<רות פולצ'ק: הפוקוס הוא על קהילה ולכן, אם מסתכלים על נשים ערביות או בכלל, אז כל אחד ממוקדי הפעילות שלנו מאוד מפוקס על גיאוגרפיה מסויימת.
<רות פולצ'ק: אנחנו מאוד מאמינות בקהילה וזו הסיבה ש she codes, כמעט ואין לנו שום תקציב והארגון מבוסס על מאה ששים מתנדבות שעושות המון, גם אני מתנדבת בארגון בעצם - - -
עאידה תומא סלימאן: הפעילות שלכן בבתי הספר, היא פעילות וולונטרית שלכן?
<רות פולצ'ק: לחלוטין.
עאידה תומא סלימאן: לחלוטין.
עאידה תומא סלימאן: משרד החינוך אין לו נגיעה לנושא הזה.
<רות פולצ'ק: אנחנו רוצים לדבר אתם ולהרחיב את זה יחד אתם אבל כיום לפעילות עצמה אנחנו מביאות תלמידות של תיכון ומביאות אותן לפעילות שלנו.
<רות פולצ'ק: דוגמה, אם מדברים על הגיל של בית הספר אז המנהלת של הסניף באוניברסיטת חיפה – שהייתה אמורה להגיע היום אבל נבצר ממנה, אמרה לי שהיא עוזרת לסטודנטיות ערביות בתיכון בכפר שלה והייתה רוצה לפתוח סניף של she codes שם, זה משבר את האוזן בכלל על הפעילות של הארגון אבל גם באופן ספציפי בהקשר של נשים ערביות.
<רות פולצ'ק: החסם הכי גדול שלנו כיום הוא באמת עניין תקציבי.
<רות פולצ'ק: יש לנו המוני מתנדבות שאפילו רוצות ואין לנו את כוח האדם לנהל את המתנדבות.
<רות פולצ'ק: יש לנו המון מקומות שמעוניינים ורוצים ומארחים אותנו ללא תשלום, גם היום בכל המפגשים שלנו מארחים אותנו ללא תשלום וכל הפעילות שלנו גרמה לכך, שכבר מאות נשים מצאו עבודה בזכות הפעילות וכן, דברים בסגנון internship שהזכרת, אלה דברים שאנחנו רוצים יותר 'למדל' ולהפוך אותם לצורה יותר מובנית.
<רות פולצ'ק: אם מסתכלים באופן כללי על הפעילות, אנחנו מאוד רוצות להרחיב את מוקדי הפעילות ואת מפגשי התכנות.
<רות פולצ'ק: באופן ספציפי, אילו היינו יכולים באופן כלכלי, אז מחר לצורך העניין היו לנו כבר עשרה סניפים נוספים, היום יש לנו עשרים, של נשים ערביות.
יוסף ג'בארין: מה קיים?
יוסף ג'בארין: לא אמרת מה קיים.
<רות פולצ'ק: מבחינת נשים ערביות?
יוסף ג'בארין: מבחינת הפריסה.
<רות פולצ'ק: יש לנו עשרים סניפים - - -
יוסף ג'בארין: פריסה ארצית אבל מה שיש לישובים הערביים.
<רות פולצ'ק: אז היום כל המפגשים שלנו נמצאים בערים הגדולות, יש לנו בחיפה, בירושלים, בבאר שבע, בתל אביב, באוניברסיטאות ולכן, באוניברסיטת חיפה יש לנו הרבה נשים ערביות – זה עניין דמוגרפי והכוונה שלנו, כי כיום אין לנו, גם בישובים יהודים וכו', אין לנו סגמנטציה כזאת אז אין לנו גם בכפרים אבל הכוונה שלנו לפתוח גם שם - - -
יוסף ג'בארין: כמה תלמידות ערביות בפרוייקט שלך?
<רות פולצ'ק: כיום, סדר גודל של משהו שדומה לתעשייה, כלומר, אנחנו מעריכות את זה בסדר גודל של 10% עד 15% מבין המשתתפות היום, והכוונה שלנו, בכל סניף חדש שאנחנו פותחים שהוא מפוקס על דמוגרפיה מסויימת וכיום, זה חלק מהאוכלוסייה הקיימת כמו למשל באוניברסיטאות, היכן שיש ריכוזים גדולים.
<רות פולצ'ק: עוד משהו משמעותי מבחינתנו הוא שחלק גדול מן הנשים הערביות שאנחנו מזהות הן מאוד חזקות והן לוקחות חלק בהנהגה.
<רות פולצ'ק: הזכרתי את נידין ויש את צפפא שתדבר בעצמה בעוד כמה דקות אבל היא משתתפת מאוד פעילה, ניהלה את הסניף באוניברסיטת תל אביב, קידמנו אותה לנהל אזור שלם וזה בעצם אומר שהיא מנהלת כמה סניפים של הארגון.
<רות פולצ'ק: וזה לחלוטין, כמו בתעשייה, לא משהו נפרד אלא לחלוטין חלק מהפעילות הרגילה של הארגון ומה שנוח לנשים ערביות - - - קשרים מסויימים שיש רק נשים אז - - -
עאידה תומא סלימאן: כשאת אומרת מנהלת סניף או מנהלת אזור, הכוונה היא מנהלת את הפעילות שלכן?
<רות פולצ'ק: כן.
עאידה תומא סלימאן: וזה ניהול אדמיניסטרטיבי או גם בתכנים ובתכניות?
<רות פולצ'ק: לא אדמיניסטרטיבי.
<רות פולצ'ק: אם מדברים על תקציב אז כל התקציב הולך למישהי אחת היום שהיא האדמיניסטרטיבית של הארגון וכל הניהול הוא בעצם ניהול ברמה תכנית טכנולוגית.
<רות פולצ'ק: לגבי ניהול, חלק מהנשים שמנהלות אצלנו בארגון, אנחנו רואות את זה כמעין מקום שבו אנחנו נותנות לנשים "להתגלח" על ניהול וללמוד ניהול, אז הן גם נשים שרוצות להתקדם אחר כך בקריירה – ראש צוות וכד' ואנחנו רואות את זה לא אחת.
יוסף ג'בארין: מהם היעדים שלכן?
יוסף ג'בארין: דיברת על 10%, 15%, אני מניח שזה לא מספק, אז האם יש יעדים של הארגון?
<רות פולצ'ק: כן, היעד העיקרי כיום הוא בתוך עשור להגיע ל 50% נשים בהייטק ומבחינת נשים ערביות - - -
יוסף ג'בארין: לא, הכוונה למשתתפות בתכניות שלכן.
<רות פולצ'ק: מבחינת משתתפות - - -
יוסף ג'בארין: כי אמרת שהיום משתתפות בתכנית 10%-15%.
<רות פולצ'ק: נשים ערביות.
יוסף ג'בארין: אז אני שואל האם זה מספק?
יוסף ג'בארין: אני מניח שיש לכם יעדים להגיע לשיעור יותר גבוה, נכון?
<רות פולצ'ק: כן, היעדים שלנו להגיע גם לשיעור גבוה יותר אבל - - -
<קריאה: פיחות מספרי - - -
עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד שזה 15% כאשר האחוז שלנו מהציבור הוא 20% והפריסה שלכן היא רק בערים הגדולות או המעורבות או היהודיות, כך שאני צופה שאם תגיעו לערים או לכפרים ערביים, אז בטח זה יקפיץ את ההשתתפות.
<רות פולצ'ק: וזו הכוונה.
<רות פולצ'ק: כלומר - - -
יוסף ג'בארין: לכן שאלתי מה היעדים, זאת אומרת, יש לכם יעדים להגיע אליהם?
<רות פולצ'ק: היעדים שלנו הם שזה יהיה גבוה יותר מן האחוז באוכלוסייה, בגלל שבאופן יחסי יש יותר נשים ערביות שעובדות בצורה משמעותית ולכן, אנחנו חושבים שזה הגיוני אם - - - שהם באזורים קטנים.
<רות פולצ'ק: אני רוצה להגיד משפט לסיום.
<רות פולצ'ק: אני רואה גם כאן ובכל מקום שאנחנו נתקלות, אנחנו מקבלות כל כך הרבה גישות חיוביות ורצון, ואנחנו מאוד היינו רוצות שזה יתקדם למעשים.
<רות פולצ'ק: נשמח מאוד ותודה לכם על הזמן ועל הפגישה.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח אחר כך לשמוע עוד פרטים על העשייה אבל אני קודם נותנת את זכות הדיבור לחבר הכנסת נחמן שי.
נחמן שי: קודם כל אני רוצה לתת חיזוק חיובי לעאידה, כי כל פעם היא מפתיעה אותי עם נושאים חדשים בישיבות של הועדה, וכל פעם חושפת טפח חדש מן העולם של הציבור הערבי, שאנחנו לצערי די אטומים לו ולא מכירים אותו וכאן היא ממש מעלה נושא שבעיניי – ואני מודה כמובן לדוברות, שלא הייתי מודע לו בכלל וכשאני חושב עליו, אז הוא אחד הדברים הכי מרעננים שיכולים להיות.
נחמן שי: אתה שומע, איימן?
נחמן שי: אתה עסוק.
איימן עודה: כן, אני עסוק.
נחמן שי: ראיתי גם את ההצעה לסדר שלך והיא גם משתלבת בזה.
נחמן שי: זה נראה לי ממש כמו פריצת דרך או חלוציות.
נחמן שי: חלוציות, בגלל שההתחלה קיימת.
נחמן שי: אם אני רואה שבחברה הערבית 54% מהבנות לומדות במגמות של הנדסה וטכנולוגיה אז זה יוצא מן הכלל.
<קריאה: בתיכון.
נחמן שי: אני מבין ואז נוצר איזשהו מעצור והן הולכות לעבוד ב"סודה סטרים" נגיד, אולי.
נחמן שי: "סודה סטרים" היא בדיוק העולם ההפוך.
נחמן שי: אני לא מזלזל ב"סודה סטרים", גם לצאת מרהט ולעבוד ב"סודה סטרים" זו פריצת דרך בפני עצמה, גם שם צריך לעבור הרבה אבל, כאן אנחנו מדברים על חזית הטכנולוגיה במדינה ש'מתעטרת' – בצדק – בתואר מדינת הסטארט אפ, שמחפשת מהנדסים בהודו, בהודו, את יודעת, כאלה עם נקודה על הראש ואילו פה, יש לנו מתחת לאף מאגר אנושי בלתי רגיל של אנשים מוכשרים - - -
עאידה תומא סלימאן: הם רוצים כנראה את הנקודה.
נחמן שי: את הנקודה, כן.
נחמן שי: העיתון של המתנחלים נקרא "נקודה" אז אולי - - -
עאידה תומא סלימאן: הנה, חיפשו את הנקודה.
נחמן שי: כאן ישנו באמת עולם מרתק.
נחמן שי: ברור לי, אני לא נאיבי, זה לא 'הוקוס פוקוס' וצריך להתגבר פה על מכשולים עצומים, עצומים, גם בתוך החברה והמשפחה וגם הטכניים, דיברנו פעם על שירותי תחבורה ועל כל מיני דברים שמקשים על הניידות אבל, אם המודל של נצרת – זו העיר היחידה בעצם אבל, היא מלמדת - - -
יוסף ג'בארין: יש לנו הרבה ערים.
עאידה תומא סלימאן: אבל היא היחידה שיש לה.
נחמן שי: שיש לה הייטק.
נחמן שי: עיר שיכולה - - - הייטק.
נחמן שי: יש ערים גדולות אבל אף אחת אין לה הייטק בסדר הגודל הזה.
נחמן שי: 700 אתה אומר ומתוכן 25% נשים אז המטרה היא תחת היד, זה אומר שאם יצרת את התשתית הטכנית והטכנולוגית, אז התשתית האנושית משתלבת, זה אפילו יותר פשוט ממה שזה נשמע.
נחמן שי: אני באמת, עודא, אנחנו חייבים לעשות לפעול בעניין.
נחמן שי: באמת אני אומר לךָ.
נחמן שי: זה - - -
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת נחמן שי, למה פתאום כשצריכים לעשות אתה פונה אל הגברים?
עאידה תומא סלימאן: אני זאת שהתחלתי את הדיון, מה קורה פה?
יוסף ג'בארין: הוא רוצה שהרשימה תתגייס לזה, הוא איש לא - - -
עאידה תומא סלימאן: אל תדאג, הם מגוייסים.
עאידה תומא סלימאן: העיקר שהמשרדים יתגייסו, שזה מחייב תשתיות וזה מחייב תחבורה ציבורית.
נחמן שי: לגמרי, אבל הרצון קיים.
נחמן שי: במקום שבו הנשים יכולות לבחור הן בוחרות מרצונן, למעלה מ-50%, במקצועות הנדסה וטכנולוגיה.
נחמן שי: זאת אומרת, הרצון קיים, את לא צריכה לעודד את הרצון, הבעיה היא לתרגם את הרצון הזה למונחים ויש לנו - - -
עאידה תומא סלימאן: ולהתגבר על החסמים המבניים הקיימים.
נחמן שי: אנחנו צריכים לראות תכנית פעולה - - -
עאידה תומא סלימאן: אתה תראה.
נחמן שי: תכנית פעולה.
נחמן שי: ואני לא אסתכל על איימן יותר, אני מבטיח לך רק עלייך, מעכשיו.
עאידה תומא סלימאן: לא, אתה יכול להסתכל.
נחמן שי: רק ימינה, רק ימינה, לא לראות.
אוסאמה סעדי: תסתכל על עודה, לא על איימן.
עאידה תומא סלימאן: זאת הצהרה שלך אישית או של כל המחנה הציוני?
נחמן שי: לגמרי, של כל, את יודעת שהולכים ימינה בלי קשר, בלי קשר.
עאידה תומא סלימאן: גברת צפאא עיק, מהנדסת תוכנה.
<צפאא עיק: אני אדבר קצת ממקום קצת שונה מזה שדיברו קודם כי אני גם בחורה ערביה, גם לומדת מדעי המחשב, גם עובדת בהייטק ואני גם מגיעה מעיר שהיא ממש שמרנית.
<צפאא עיק: אני מאום אל פאחם.
עאידה תומא סלימאן: העיר שלך, יוסף.
<צפאא עיק: כן, זו העיר שלך, אז אני גם מאום אל פאחם וגם מגיעה ממשפחה שמרנית וגם רציתי ללמוד מדעי המחשב וגם לעבוד בתעשייה אבל, אני לא מצאתי את הקהילה שהיא ממש תומכת בנשים בהייטק.
<צפאא עיק: גם לא בחברה הערבית וגם לא בכלל, בגלל זה אני מצאתי את עצמי ב she codes למשל.
<צפאא עיק: דמיינו לעצמכם שיש קהילה שהיא רק נשים וזה ממש מושך עוד נשים, בין אם הן נשים יהודיות, ערביות, חרדיות, לא משנה, אז למשל, דוגמה ממש קולעת היא הדוגמה של אוניברסיטת חיפה.
<צפאא עיק: בגלל שיש ממש הרבה נשים ערביות באוניברסיטת חיפה אז זה סניף שיש בו הרבה נשים ערביות וזו אוניברסיטת חיפה, אז במקום שבו אנחנו מקיימות סניף, תמיד זה מושך עוד נשים ערביות וגם אני נמשכתי לזה, כי אני רוצה מקום שיש בו נשים שעובדות, שהן מקצועיות ולומדות תוכנה.
<צפאא עיק: זה לא משנה איפה זה נמצא, אם זה בתל אביב, בנצרת, זה לא משנה איפה זה נמצא ובגלל זה, לעודד נשים בכלל זו חייבת להיות המטרה שלנו, ונשים ערביות, בגלל כל החסמים של החברה הערבית, יש הרבה חסמים של מחשבות בחברה הערבית, שתמיד בחברה הערבית מסרבים לדברים חדשים, לדברים שהם לא יציבים ואנחנו יודעים שתעשיית ההייטק היא לא הכי יציבה שיש, היא קצת שונה ובחברה הערבית - - - משהו שונה, אז בגלל זה הם לא רוצים שהבנות שלהם ילמדו מקצועות של מדעי המחשב.
<צפאא עיק: אפילו הבנות שכן רוצות ללמוד מדעי המחשב, בסוף לא מתעסקות עם זה כי תמיד יש את הלחץ של המשפחה ושל החברה "את לא תמצאי עבודה", "גם אם תחפשי לא תמצאי במקום שהוא כל כך טוב כי לא מעסיקים נשים ערביות" אז יש את הקהילה שלא ממש תומכת בנשים, גם נשים בכלל וגם נשים ערביות ויש את כל המחסומים החברתיים שנשים צריכות להתמודד אתם, אז צריך איכשהו להתמודד עם כל הקשיים, גם של נשים בכלל וגם של נשים ערביות.
<צפאא עיק: לכן צריך לקיים כמה שיותר מפגשים של נשים כי אני יכולה להגיד לכם שמפגש - - -
יוסף ג'בארין: הכוונה לסטודנטיות?
<צפאא עיק: גם וגם.
<צפאא עיק: אני יכולה להגיד בוודאות שאם יש מפגש שמתקיים, יש כמעט עשרים מפגשים בתוך תל אביב של תיכנות, של טכנולוגיה ושל הייטק ויזמות ולא מגיעות לשם נשים ערביות אבל, אם יש מפגשים שהם רק של נשים, אז כן יגיעו אליהם נשים ערביות.
<צפאא עיק: ככלל, אני יכולה לדבר גם על נשים כי נשים לא מגיעות בדרך כלל למפגשים כאלה, נשים - - -
נחמן שי: אז הן צריכות להגיע למפגש של נשים בלבד, אבל מה את עושה אחר כך, מקום העבודה הוא מעורב.
<צפאא עיק: לא, לא, אני אומרת שאין דברים שמושכים נשים כדי - - -
<קריאה: להעצים.
<צפאא עיק: להעצים אותן.
<קריאה: זה יותר כייף.
<צפאא עיק: זה יותר כייף, זה יותר תומך, כי יש קהילה של נשים שכולן מבינות אחת את השנייה, יודעות מהם החסמים, מה המכשולים, איך הן מתמודדות אחת עם השנייה, בתוך הקהילה עצמה יש נשים שהן עובדות בתעשייה, אז זה המקום למצוא את ה roll models שוואללה דיברה עליהן, אז צריך להכיר נשים שהן כן עובדות בתעשייה.
<צפאא עיק: תמיד בנות מגיעות ושואלות אותי: אז איך את יודעת שיש נשים בתעשייה ואיך אני אמצא עבודה, אז כן יש נשים ואני יכולה לספור הרבה נשים שעובדות בהרבה חברות, אבל את צריכה להכיר את הנשים האלה ולשמוע שיש, יש הזדמנויות, המון הזדמנויות, גם לנשים וגם לערביות, אז צריך את המקום הזה כדי לאפשר לנשים למצוא את המקום המתאים להן, גם מבחינה חברתית וגם מבחינה מגדרית.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, צפאא, אני חייבת להגיד שהצורה שבה דיברת ואיך שהצגת - - -
<צפאא עיק: מגיע ממקום ממש אישי אז בגלל זה.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה זה הגיע ישר ללב.
עאידה תומא סלימאן: זה יצא מן הלב ונכנס אל הלב.
עאידה תומא סלימאן: את הרשמת אותנו.
עאידה תומא סלימאן: בהצלחה בעבודה שלך.
נחמן שי: כמה עוד יש מאום אל פאחם נשים - - - שעובדות בהייטק?
<צפאא עיק: יש מספר קטן מאוד אבל יש מספר שהוא התקווה שלנו, שיהיו עוד.
<סמדר יהב-קמינר: יש באום אל פאחם אחד מבתי הספר המצטיינים בכלל, אני חושבת.
<צפאא עיק: אני יכולה להגיד שיש הרבה נשים מאום אל פאחם שלומדות מדעי המחשב, אבל לא כולן ממשיכות לתעשייה.
נחמן שי: אחר כך הן עוברות להיות מורות.
<צפאא עיק: בדיוק, כי זה יותר מתאים, יותר מתאים לחיי המשפחה, לנישואין - - -
<סמדר יהב-קמינר: זה קרוב לבית.
<צפאא עיק: קרוב לבית, כן.
נחמן שי: לטפל בילדים.
<צפאא עיק: בדיוק ואני לא צריכה להגיד כמה זה חשוב הנישואין בחברה הערבית, המשפחה והילדים ו"לחזור בשעה שתיים".
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה בכל חברה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא צריכות - - -
עאידה תומא סלימאן: השיח סביב שמיני במרץ השנה כולו על שילוב בין קריירה למשפחה, כאילו נעלמו כל הבעיות האחרות.
עאידה תומא סלימאן: כולנו קרייריסטיות ויש לנו בעיה עם המשפחה.
עאידה תומא סלימאן: טוב, אז אני רוצה לתת לגברת אלה אייל בר דוד, מנהלת תחום בכיר – תעסוקת מיעוטים, משרד הכלכלה.
<אלה אייל בר דוד: תודה.
עאידה תומא סלימאן: ככה זה כתוב במשרד, זה לא מה שאני אומרת – תעסוקת מיעוטים.
<אלה אייל בר דוד: אני מסתכלת על זה כתעסוקת חברה ערבית.
יוסף ג'בארין: רק שיריב לוין לא יאהב את זה, זה העניין.
<אלה אייל בר דוד: קודם כל אני רוצה להתחיל מכמה נתונים על התכניות של משרד הכלכלה, כי אני חושבת שבכל התחום הזה של יצירת אקו-סיסטם גם לחברה הערבית בכללותה בתחום ההייטק, כמנוע צמיחה של המשק, ובוודאי לנשים ערביות, אז משרד הכלכלה כמובן זיהה את זה, הוא מתמודד עם המחסור בכוח אדם מיומן והוא פועל באופן אקטיבי בהמון תחומים שאני עוד מעט אפרוט אבל קצת נתונים.
<אלה אייל בר דוד: חשוב להגיד, הבעיה של הקוטביות המגדרית הזו שאנחנו נתקלים בה, שנשים לא נמצאות בהייטק, היא בעיה בכל העולם המערבי.
<אלה אייל בר דוד: עכשיו, אני לא באה ומתרצת כאן, כמובן, אלא אני פשוט מתארת תופעה והיא קיימת, כמובן, בכל העולם הערבי, גם אצל נשים יהודיות וצריך לפעול למען תיקון העניין הזה.
<אלה אייל בר דוד: במדינת ישראל אנחנו מדברים על שוק של בערך 284,000 איש שעובדים בתחומי ההייטק, בערך 92,000 נשים עובדות ומתוכן – על פי נתונים של מינהל מחקר וכלכלה, רק 1,700 הן נשים ערביות אבל, הנשים הערביות הללו, כמו שציינו פה חברותיי קודם, הן באמת לא עובדות בתחומי הליבה שהם התוכנה ופיתוח החומרה, שהם בסוף התחומים עם השכר הגבוה, אלא רובן עובדות בתחום שירותי הסלולאר והתקשורת, אז גם בתוך זה אנחנו צריכים ליצור שינוי.
<אלה אייל בר דוד: אני קצת אפרט על מה שמשרד הכלכלה עושה.
<אלה אייל בר דוד: אני כן רוצה להגיד משהו על ה pipe line.
<אלה אייל בר דוד: יש לנו בעיה אמתית בזרימה של נשים ונשים ערביות להייטק.
<אלה אייל בר דוד: מפתיע להגיד, שנשים ערביות, בכלל, נערות בישראל, מהוות 47% – כמו שחבר הכנסת אמר, מן הלומדים חמש יחידות מתימטיקה בתיכון.
<אלה אייל בר דוד: במיגזר הערבי המצב יותר טוב, נערות ערביות בוחרות בלימודי הגברה במתימטיקה ובמדעים יותר מנערות יהודיות ובמובהק יותר מהבנים, מהנערים הערביים.
<אלה אייל בר דוד: בכל זאת, מה אנחנו רואים - - -
<קריאה: את יכולה לחזור על המשפט הזה בבקשה?
<אלה אייל בר דוד: נערות ערביות בוחרות בלימודי הגברה חמש יחידות מתימטיקה ומדעים, יותר מנערות יהודיות ובצורה מובהקת יותר מנערים ערבים.
יוסף ג'בארין: יותר מהבנים הערבים.
<אלה אייל בר דוד: יותר מנערים ערבים, אמת.
<אלה אייל בר דוד: כשאנחנו מגיעים לאקדמיה, מתוך הבנים שלמדו חמש יחידות מתימטיקה ומתוך הבנות, אנחנו רואים ששני שליש מהבנים הולכים ללימודים שהם רלבנטיים לתעשיית ההייטק, מדעי מהחשב, פיזיקה, מתימטיקה והנדסה כמובן, ומתוך הבנות כ-30%.
יוסף ג'בארין: למה את חושבת - - - לתעסוקה?
עאידה תומא סלימאן: כי הן הולכות, תסתכלו למשל, ברפואה, היום, בלימודי רפואה, הרוב בין הסטודנטים הערבים הוא נשים.
<אלה אייל בר דוד: נכון.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, הן מוסללות למקצועות אחרים, עוד לא גילו את התחום הזה.
<סמדר נהב-קמינר: יש להן מודל לחיקוי.
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, אני לא אומרת שזה הכול, אני מנסה להסביר.
יוסף ג'בארין: כשיש בתעסוקה עבודה בטוחה.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אני מנסה להסביר למה נשים שמסיימות תיכון עם מקצועות התיגבור לא נמצאות באותם אחוזים בהייטק, כי בעצם, הן עדיין הולכות למקצועות אחרים.
<אלה אייל בר דוד: אני רק - - -
נחמן שי: רוקחות כנראה הכי פופולרי.
<אלה אייל בר דוד: חשוב להגיד בעניין, חברות, חשוב להגיד, גם בשנות ה-70 בארצות הברית, נשים היוו 9% מלומדות המשפטים, רפואה ורפואת השיניים, שלושים שנה אחרי זה אנחנו במצב אחר, שחצי מהן הן בתחומים האלה, לכל הפחות, זאת אומרת, יש פה תהליך, אנחנו ניכנס למקצועות הללו, אני לא רוצה לחכות שלושים שנה, אני מאמינה - - -
עאידה תומא סלימאן: אז מה אתם עושים במשרד הכלכלה כדי שלא נחכה שלושים שנה?
נחמן שי: אני לא רוצה לחכות שלושים שנה.
עאידה תומא סלימאן: בואו ניכנס לזה.
עאידה תומא סלימאן: מה עושה משרד הכלכלה כדי שלא נחכה?
<אלה אייל בר דוד: כמו שאמרתי, אנחנו מתחילים מתכנית הכוון להשכלה גבוהה, שנקראת - - - היא פרוסה בכל מרכזי "ריאן" לתעסוקת חברה ערבית, שפרוסים ברחבי הארץ, לכוון נשים ללמוד מקצועות רלבנטיים ונדרשים במשק, באקדמיה.
<אלה אייל בר דוד: הדבר השני, צריך להביא את האקדמיה לנשים, כבר היום - - -
עאידה תומא סלימאן: שניה, שניה, שׂברי את אוזנינו, כמה נשים עברו ב-2015 את התכנית הזו?
עאידה תומא סלימאן: מה הן עושות עכשיו, אחרי שעברו את התכנית?
<אלה אייל בר דוד: התחילו ללמוד.
יוסף ג'בארין: זה בתיכונים.
<אלה אייל בר דוד: התכנית התחילה וסיימה את שנת הפעילות הראשונה שלה ב-2015, במהלך השנה הזאת יותר מ-70% מהמשתתפים בתכנית היו נשים.
<אלה אייל בר דוד: התחילו כ-354 נשים וגברים ללמוד, כשרובם ככולם במקצועות נדרשים, כמו הנדסה וכו'.
<אלה אייל בר דוד: אני כן אגיד שהתכנית הזאת, בשילוב עם עבודה שהמל"ג עושה בתכנית "רואד" באמת משַנָה, וכמו שאמרתי היא משנה אחרי שכבר בחרו את החמש יחידות מתימטיקה, זאת אומרת, היא באה לאלה שכן בחרו וכן יכולים להמשיך ואומרת: בואו תקשיבו מה אפשר, מה השכר שלכם יכול להיות ולאן לכוון.
נחמן שי: למה 54%?
נחמן שי: למה אחוז כל כך גבוה בוחר במקצועות הריאליים?
נחמן שי: האם יש הסבר לכך?
<אלה אייל בר דוד: במקצועות הריאליים - - -
נחמן שי: את אומרת ש-54% לומדים במקצועות של הנדסה וכד'.
<אביטל ינובסקי: בתיכון.
<אלה אייל בר דוד: 47% מהנשים לומדות חמש יחידות מתימטיקה.
נחמן שי: שואלים אותן למה הן בוחרות מתימטיקה ולא מקצועות הומניים?
<קריאה: כי הן - - - אתה פוגש את הבנות האלו, באופן - - -
<אלה אייל בר דוד: כי הן יכולות, כי הן מבינות שהן יכולות.
<אביטל ינובסקי: התיכונים, יש עוד ארגונים שעושים ובאירוע סוף השנה באום אל פאחם, 60% מהמשתתפים - - - או רוצים תחרות, זה גברי, 60% מהמשתתפים היו בנות אבל הן תיכוניסטיות.
<אביטל ינובסקי: ברגע שהן עוברות את השלב של התיכון - - -
<סמדר יהב-קמינר: בתיכון עוד מותר להן להצטיין.
נחמן שי: בתיכון עוד מותר להן להצטיין.
<קריאה: זו אמירה מאוד עצובה.
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת, אני לא הבנתי את המשפט.
<סמדר יהב-קמינר: בתיכון זה עוד מאוד לגיטימי, תשקיעי את כל הזמן שלך בלימודים ותצטייני ותהיי טובה וכו' ואחר כך רק מתחילים לחשוב על חסמים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאם במשפחה מלמדים כבר למצויינות אז הן ממשיכות אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: כדאי מאוד לבדוק את הנשים האלה, שהיו מצטיינות בתיכון, והלכו על לימודים כאלה, איפה הן נמצאות היום?
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שהן נמצאות בתחומים – אולי לא בהייטק כמו שאמרתי בהתחלה, יש לנו היום - - -
<סמדר נהב-קמינר: אבל אנחנו מדברים על אחוז גבוה שהולך להוראה.
<סמדר נהב-קמינר: אתם מכירים את זה.
<סמדר נהב-קמינר: הן הולכות להוראה ונחלקות.
<סמדר נהב-קמינר: האמת, הנתונים האלה הן - - - מן המשולש ואני לא בטוחה עד כמה זה אותו דבר, אבל זו פשוט תופעה מזעזעת, שהולכות כולן להוראה, למכללות אפילו כאלו עם חמש יחידות בסוף הולכות למכללות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאוד, שניה - - -
נחמן שי: מורות למתימטיקה?
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לגברת אלה להמשיך אבל כנראה אנחנו נצטרך באיזשהו שלב לקבל יותר מידע על החלוקה של הנתח הזה של התלמידות שבעצם, הן העתודה לשילוב יותר קל, גם בהייטק וגם במקצועות אחרים, לבדוק מה קורה אתן.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אלה.
<אלה אייל בר דוד: חשוב לי רק להגיד שחלק מהכלים שאנחנו נותנים הוא שאנחנו משקפים להן את השכר העתידי.
<אלה אייל בר דוד: לבוא ולהגיד: השכר בכלל המקצועות האקדמאיים הוא סביב 7,700 פלוס מינוס, אם את תלמדי מדעי המחשב, שלש שנים אחרי סיום התואר את תרוויחי יותר מ-15,000 שקל.
<אלה אייל בר דוד: לדוגמה.
<אלה אייל בר דוד: וזו דוגמה שבעצם מבהירה את הפער העצום ויכולה אולי, להוות תמריץ, גם למשפחה של אותה צעירה.
נחמן שי: למי אתם מסבירים את זה, לנשים?
<אלה אייל בר דוד: למשתתפים בתכנית ההכוון להשכלה גבוהה.
<אלה אייל בר דוד: סמדר ציינה משהו - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אבל - - -
<צפאא עיק: זה פחות מעניין שנים, זה יותר מעניין גברים – השכר עבודה, כי נשים מעדיפות לעבוד בשכר ממש נמוך גם בהייטק, ולא לעבוד בעבודה שהיא פחות מתאימה להן.
<אלה אייל בר דוד: אמת.
<אלה אייל בר דוד: צריך להביא את האקדמיה הרלבנטית, גם את האקדמיה, כדי לייצר את האקו-סיסטם בתוך הישובים הערבים.
<אלה אייל בר דוד: אנחנו כבר רואים, למשל, בבקעה אל גרבייה נפתחה מכללה להנדסאים, יש מכללה להוראה, "מכללת אל קסאמי" וממש לצידה, בחסות הקהילה, נפתחה מכללה להנדסאים אבל הרבה הרבה נשים הנדסאיות לומדות שם - - -
נחמן שי: רק לומר שיכולים להסמיך - - -
<אלה אייל בר דוד: מקבלים את התעודה ממשרד הכלכלה, תעודה של הנדסאים, כן.
<אלה אייל בר דוד: הדבר הנוסף הוא ליצור את מקומות העבודה.
<אלה אייל בר דוד: לא סתם ציינו פה את נצרת ונצרת היא דוגמה מצויינת.
<אלה אייל בר דוד: איך מייצרים שם חברות הזנק – סטארט אפים בלשוננו, המדען הראשי, במשרד שלנו, נותן מענקים לחברות הזנק שמתחילות עם בעלות מהחברה הערבית, על סך של 85%, זאת לעומת חברות של כלל הציבור, שמקבלות מימון של רק 50%, בגלל בעיות מימון וכו', גם בגלל החשש לקחת סיכונים – שדיברו עליו קודם, בחברה הערבית, זו דוגמה.
<אלה אייל בר דוד: בא סטף ורטהיימר - - -
עאידה תומא סלימאן: שניה, שניה, שניה.
יוסף ג'בארין: לא דיברו פה.
<אלה אייל בר דוד: אני מדברת על איך מייצרים - - -
יוסף ג'בארין: אבל לא דיברו פה על חשש לקחת סיכונים בחברה הערבית.
<אלה אייל בר דוד: היא דיברה.
<צפאא עיק: אני דיברתי.
יוסף ג'בארין: סיכונים מבחינת למצוא מקצוע.
<אלה אייל בר דוד: לא רק, לא רק, אני מדברת הרבה עם סטארט-אפיסטים ערבים והם אומרים: אני רוצה מימון, אני רוצה להשיג מימון, לאן היהודים הולכים?
<אלה אייל בר דוד: הם הולכים למשפחה - - -
נחמן שי: המדען נותן להם 30% יותר - - -
<אלה אייל בר דוד: 35.
עאידה תומא סלימאן: השאלה כמה ניתָן ב-2015 על יד המדען.
<אלה אייל בר דוד: אני אבדוק.
<אלה אייל בר דוד: אני יודעת שיש - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלא הייתה השקעה 'מי יודע מה' מהמדען הראשי, אז אם - - -
<קריאה: הייתה השקעה יפה דווקא.
<אלה אייל בר דוד: לפי דעתי יש לפחות 15 סטארט אפים שקיבלו.
<אלה אייל בר דוד: זו הטבה ממש ממש טובה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לדעת קודם כל, מהו התקציב שהמדען הראשי נתן ב 2015 לסטארטאפים ערבים ופילוח הנשים מתוכם.
<אלה אייל בר דוד: או.
<אלה אייל בר דוד: קיי.
נחמן שי: תעסוקת נשים.
עאידה תומא סלימאן: כמה סטארטאפיסטיות - - -
נחמן שי: וכמה הובילו ואם הוא נותן למי שמוביל - - -
<אלה אייל בר דוד: למי שבבעלות ערבית.
נחמן שי: בעלות, עאידה, זה מאוד מסובך.
נחמן שי: זה לא שזה בלתי אפשרי אבל האישה צריכה להיות - - -
עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי, אם זה חמש עשרה הם יודעים לפלח את זה, אם הבעלות היא של אישה או של גבר, אפילו לספור את זה עם היד.
<אלה אייל בר דוד: עאידה, אני אגיד בכנות, אני מאמינה שזה כמעט מאה אחוז גברים, אין לי ספק אפילו אבל, אני אביא לך את הנתונים המדוייקים, חד משמעית.
<אלה אייל בר דוד: כמו שאמרתי, הקמת אזור תעשיה, סטף ורטהיימר בא, עשה מעשה, הקים אזור תעשיה, אנחנו מכירים את רים יונס, שהיא - - -
עאידה תומא סלימאן: רים יונס היא לא תוצר של זה - - - את החברה שלה לפני חמש עשרה שנים.