GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ענת טהון אשכנזי: ההובלה של החלטה 2331 הייתה עם מעורבות רבה מאוד מצד כל הארגונים ואנחנו בהחלט רואות גם את התפקיד המשמעותי שלנו, גם כהיוועצות וממש כחלק מן המחשבה של איך הולכת להתהוות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יכולה - - -
<קריאה: מהבחינה הזאת אולי טוב - - -
גילה גמליאל: התהליך הזה - - -
<קריאה: ורצינו שההחלטה תהיה - - -
גילה גמליאל: ליישוב הענין ואני חושבת שכדאי לחשוב על שיתוף - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד, לפני שהשרה יוצאת, אני יכולה לסכם שהוועדה פונה באופן חד משמעי לשרה ומבקשת שכל מי שיוביל את התהליך של הקמת הוועדה – ואנחנו בטוחות שנכון שהמנהלת תעסוק בזה אבל, כמובן, בלי הראיה - - -
גילה גמליאל: יש דברים שצריך - - -
עאידה תומא סלימאן: נכון, כי אז לא היה משרד אבל היום יש שרה לשוויון חברתי, ואני בטוחה שאת גם כן תנסי לדחוף את העניין אז אני מבקשת, שבאמת, מהשלבים הראשונים לחשוב על דרך ומנגנון להיוועצות בארגונים.
גילה גמליאל: ראשית, אם יש לכן תכניות מובנות, ואני תמיד טוענת שהידע קיים - - -
עאידה תומא סלימאן: יש.
גילה גמליאל: אפשר גם לייצר דברים חדשים.
גילה גמליאל: בשמחה רבה, תודה רבה.
גילה גמליאל: תודה רבה לכן, יום טוב שיהיה.
עאידה תומא סלימאן: אני תמיד טוענת שהידע הכי טוב בהחלטות הכי טובות, יוצא מארגוני השטח, אז אל תרגישו נפילת מתח עכשיו, יש לי הרגשה שכולם כבר רוצים לקום וללכת הביתה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהייתי מעדיפה שהשרה הייתה נשארת אתנו בישיבה ושומעת מה שיש לכן להגיד, ואני בטוחה שיש לכן הרבה מה להגיד אבל, אני חושבת שתפקידי הוא גם לאסוף את מה שיש לכן להגיד ולהעביר את זה, להעביר אותו עם דרישה מאוד ברורה שזה ישפיע על קבלת ההחלטות שיתקבלו לאחר מכן.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאני לא צריכה לתרגם הרבה מהמילים והמשפטים שנאמרו לפניי ואתן מספיק חכמות להבין את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הדיון ואני מבקשת, בבקשה, ענת.
<ענת טהון אשכנזי: אני אמשיך מהנקודה שבה נגעת וסיימת איתה, בתפקיד הוועדה.
<ענת טהון אשכנזי: אנחנו גם מברכות על הדיון עצמו ורואות את התפקיד של הוועדה, לעשות בעצם פיקוח על החלטה 2331 ולעקוב ולדאוג שהיא מיושמת, מבחינתנו זה התפקיד, שאנו נושאות בעבודתך ובעבודת הוועדה, כאשר מאוד חשובים לנו שני הדגשים, ואני אדגיש לפני שעורכת הדין - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד דבר אחד, ענת, סליחה שאני קוטעת אותך.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו במצב שההחלטה הזו הוחלטה בדצמבר 2014.
עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא נגע בזה חוץ מארגוני הנשים.
עאידה תומא סלימאן: שום גורם ממשלתי לא התייחס להחלטה הזו, שום גורם ממשלתי מקודם, לא בדרגת שר ולא פחות מזה, התייחס להקמת הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: היום, לפחות, קיבלנו הבטחה – ובדרך כלל אני עוקבת אחרי הבטחות וגורמת להן להתקיים, קיבלנו הבטחה שהשרה הממונה על הנושא הולכת להקים את הוועדה הזו, אז אנחנו נדרוש שהוועדה כן תתקיים ואנחנו נמשיך את הלחץ שלנו.
עאידה תומא סלימאן: מה שראיתם, גם ההבטחה הזו, לא הגענו אליה משום מקום.
<ענת טהון אשכנזי: לעניין הזה, ב"אתך מעכי" פועלות הרבה נשים ליישום סעיף 6ג1 וגם יחד עם הארגונים להובלת תכנית פעולה, אז שלש נקודות קצרות.
<ענת טהון אשכנזי: ראשית, צריך לדאוג שההחלטה תהיה מיושמת.
<ענת טהון אשכנזי: מאוד חשוב לנו שההחלטה תהיה מיושמת כמכלול, ההחלטה מדברת על חמישה יעדים שכוללים גם את הנושא של ההגנה, גם את הנושא של ייצוג, גם gender mainstreaming, גם בכלל שוויון הזדמנויות לנשים והיא צריכה להישאר כמכלול.
<ענת טהון אשכנזי: אני יודעת שנעשית הרבה עבודה על ידי ועדות שונות, אם זה בנושא של מניעת אלימות ואם בנושאים אחרים והחשש שלנו הוא שזה יפורק על ידי כל מיני ועדות שונות, אז צריך לדאוג שהחלטה 2331 בבסיסה מוקם צוות שעוסק בעשייה כמכלול, בנושאים כמכלול, ולא מפורק על ידי הועדות השונות.
<ענת טהון אשכנזי: הדבר השלישי החשוב שנגענו בו ואנחנו נצטרך לעמוד עליו, הוא התפקיד שלנו כארגונים, בין אם זה בתוך הוועדה ובין אם בתפקיד רשמי כיועצות, כמפקחות, בכל מהלך הדרך.
<ענת טהון אשכנזי: בתחילת הדרך לגבי השאלה מי יישב בתוך הוועדה הזו, מאוד חשוב לנו – אולי זה מובן מאליו אבל חשוב שייאמר שאלה יהיו נשים ממיגוון קבוצות האוכלוסייה וגם עם מומחיות הרבה שנוצרה בקרב הארגונים, חשוב מאוד שיהיה תפקיד מרכזי, כדי להוביל באמת לתכנית פעולה שבסופו של דבר היא ראויה, כי זאת המטרה, לא רק תכנית הפעולה ועכשיו עורכת הדין נטע לוי, שמובילה את הנושא, תוסיף.
עאידה תומא סלימאן: אני תיכף אתן לך נטע, אבל אני חושבת שגם מן הראוי בדיון הזה, בהתייחס לעובדה שהתכנית שנבנתה ושתיכף נשמע עליה, או שלא נשמע עליה, או.
עאידה תומא סלימאן: , אבל כדאי מאוד, גם עכשיו, כשהקשבתי לך ענת, אני לא שמעתי על החלק שעוסק גם בעניין השיקום ובעניין של תפקיד הנשים או הקונטקסט הכללי שמתקיימת בו 1325, הרי היא לא החלטה שמדברת על קידום מעמדן של הנשים, אלא זאת החלטה שמדברת על מצב הנשים באזורי סכסוך מזויין כלומר, הקונטקסט נעדר בינתיים, אני לא שמעתי כלום עד עכשיו, למרות שהתייחסתי לזה בפתיחה.
עאידה תומא סלימאן: הלוקליזציה של 1325 בקונטקסט הישראלי נעשתה באופן מאוד נקודתי על ייצוג נשים בעיקר, אני חושבת שאני מאוד אשמח אם תהיה לזה התייחסות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאחר כך גם נמשיך את הדיון אבל בבקשה.
<נטע לוי: נטע לוי, עורכת דין מעמותת "איתך – מעכי" ואני רוצה לתת קצת רקע.
<נטע לוי: במובן הזה באמת חבל שהשרה איננה אבל, האמירה שלנו צופה פני עתיד, מה צריך לעשות, מהם הצעדים קדימה עם איזשהו מבט אל העולם ודברים שניתן ללמוד ממדינות אחרות בעולם.
<נטע לוי: נגעת בעקרונות של החלטה 1325 וכיוון שכך גם נותרנו הרבה מאוד ארגוני נשים שמבינות בזה מאוד, אני לא אתעמק בזה אבל, החלטה 1325 של מועצת הביטחון של האו"ם משנת 2000 יש לה שלושה מרכיבים, ומה שחשוב לי להדגיש הוא השילוב של המרכיבים האלה, של ייצוג הנשים, של ההגנה על נשים ושל המניעה של הסכסוכים, באיזושהי תפיסה הוליסטית של הנושאים האלה, סביב החלטה אחת וסביב תכנית פעולה לאומית, שיכולה לתכלל ולראות ולתפוס ביחד את כל המרכיבים האלה, וכך בעצם למצות ולקדם באופן משמעותי את הנושאים האלה.
<נטע לוי: ייצוג נשים שוויוני, הגנה על נשים מפני כל סוגי האלימות במוקדי סכסוכים ומניעת סכסוכים.
<נטע לוי: ממש בקצרה, הזכרת את 2005 ואת תיקון 4 לחוק שיווי זכויות האישה, של - - -
עאידה תומא סלימאן: אתנו חברת הכנסת לשעבר, אתי לבני, שהובילה.
<נטע לוי: הדברים שחברות הכנסת אתי לבני ויולי תמיר הובילו בשנת 2005, נתנו בעצם את הביטוי הראשון בחקיקה של 1325 והביטוי הזה בא לידי ביטוי באלמנט של הייצוג.
<נטע לוי: זה היה מאוד מאוד משמעותי, התיקון הזה.
<נטע לוי: אחר כך נוצר כאן
<נטע לוי: מנגנון ממשלתי ראשון לקידום נשים במוקדי קבלת החלטות בנושאי שלום וביטחון, עם התוספת של מגוון קבוצות אוכלוסייה.
<נטע לוי: עכשיו אנחנו מגיעות לשלב היישום, את נגעת בזה בהתחלה, בהתחלה לא היה בכלל, היישום היה כמעט מזערי, אחרי שבע עתירות לבג"ץ של "איתך מעכי" נגד ועדת טירקל, טרכטנברג ועוד, הייתה מגמת שיפור, קודם כל מבחינת החלטות בג"ץ וגם מבחינת תגובות פרקליטות המדינה, תגובות הממשלה, ואפילו ביישום פה ושם.
<נטע לוי: בשנה האחרונה – ואת עמדת על זה בתחילת הדברים, והשנה האחרונה היא בעצם הממשלה החדשה, אנחנו מרגישות – כמי שעושות monitoring ליישום סעיף 6ג1, אנחנו מרגישות הדרדרות ביישום של סעיף 6ג1 ואפילו במודעות, החל בתשובות שאנחנו מקבלות, שמזכירות לנו תשובות מהעבר, תשובה של שר הבריאות לטענה בעניין הירידה בייצוג בוועדת סל תרופות, אז הייתה שם אמירה שצריך לבחור את האנשים הטובים ביותר, שזו באמת איזושהי הדרדרות.
<נטע לוי: כעת אנחנו בהתכתבות - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, הוא צדק, הוא אמר: את האנשים הטובים ביותר, הוא לא אמר בני אדם באופן כללי, הוא אמר אנשים.
<נטע לוי: אז אני גם אעדכן - - -
עאידה תומא סלימאן: הוא לא דיבר על נשים.
<נטע לוי: האחרונה שאת מעודכנת בה, לגבי ההתכתבות שלנו עם משרד התשתיות, בעניין הוועדה ליישום מתווה הגז, ששם שוב, בעצם עלו שתי טענות, אחת, הוועדה הזו לא חוסה תחת החוק ושתיים, שיש רכזת לוועדה ובכך הם כביכול, רואים את עצמם פטורים מהחובה הזאת.
<נטע לוי: זאת אומרת, אנחנו באמת רואות הדרדרות משמעותית ביישום.
<נטע לוי: וכאן אנחנו מגיעות, בעצם, לצורך בתכנית פעולה כוללת.
<נטע לוי: כי סעיף החוק הוא מאוד מאוד משמעותי אבל בעולם לקחו את זה קדימה.
<נטע לוי: עד היום, חמשים וחמש מדינות גיבשו תכנית פעולה כוללת לאומית, ליישום 1325, שזה בעצם היה המהלך הבא, של אחרי העתירות לבג"ץ ואנחנו הסתכלנו החוצה ואמרנו שבאמת נדרש השלב הבא.
<נטע לוי: אנחנו גם רואות נתונים מהרבה מאוד מדינות שבהן זה יושם והחלה להיות מגובשת תכנית הפעולה, שמיד הייתה לזה השפעה על קידום מעמד האישה ועל הרבה מאוד אלמנטים, על ישוב סכסוכים, על הסדרים, על הסדרים ברי קיימא וגם על שוויון מגדרי.
<נטע לוי: לכן, בשנת 2012 נוצרה הקואליציה של ארגוני נשים, כארבעים ארגוני נשים פעילות, נשות אקדמיה, פמיניסטיות, שישבו למען תהליך של גיבוש תכנית פעולה כוללת, שנועדה להיות בסופו של דבר מוגשת לממשלה ובסוף 2014 קודם כל הוגשה תכנית הפעולה הכוללת, היא הוגשה לממשלה ובסוף 2014 התקבלה החלטת הממשלה, זאת אומרת, סעיף 6ג1 לא עומד כבר לבדו, כי החלטת הממשלה 2331 קובעת את העיקרון של צוות בינמשרדי, שיגבש תכנית פעולה לשוויון מגדרי ובדברי ההסבר מצוין במפורש שזה יהיה לפי עקרונות, שהוא יגבש תכנית לפי עקרונות החלטה 1325 וכמובן, שיש התייחסות לשיתוף החברה האזרחית ומומחיוֹת.
<נטע לוי: כאן אני רוצה לחשוב על הצעד הבא ועל התבוננות בעולם כי העולם נותן לנו חומרים, חומרים שאפשר ללמוד מהם.
<נטע לוי: יש מדינות שעשו את התהליכים בכל מיני דרכים ואנחנו רואות שבמדינות רבות הוגשה תכנית פעולה בשיתוף פעולה הדוק עם ארגוני הנשים.
<נטע לוי: כאן פירטתי את הדוגמה של המהלך בפיליפינים, אנחנו יכולות לראות גם בפיליפינים וגם בנפאל, התייעצות עם מסה מאוד גדולה של נשים מהשטח, ארגוני נשים, מהלך שהוא לא היה ארוך במיוחד, אגב, הוא לקח חצי שנה ושנה באחד המקרים, אבל הוא היה מאוד - - - וכל הזמן היו התייעצויות אזוריות.
<נטע לוי: לאחרונה, אנחנו ב"אתך מעכי", מלוות גם מהלכים מוניציפליים, בעירית תל אביב עושים מהלך לגיבוש תכנית פעולה בתל אביב, היה דיון בבית "אחותי" לפני כמה שבועות ובאמת העניין הזה, הצורך הזה של לשאוב מהשטח וכל הזמן לקבל את המידע - - -
עאידה תומא סלימאן: מקווה שיזכרו שיפו הם גם אחראים עליה.
<נטע לוי: זוכרים, אני חושבת, זוכרות.
עאידה תומא סלימאן: זוכרות?
<קריאה: זוכרות, בוודאי.
<נטע לוי: כן, יש איזשהו מהלך שם של 'שולחנות עגולים', בדרום תל אביב וביפו, שולחנות עגולים שביחד הנשים של תל אביב כותבות את 1325 – "זה המסר שלנו", כלומר, אם השרה הייתה יושבת כאן אז זה היה המסר, כי מבחינתנו תכנית הפעולה שהוגשה על ידי החברה האזרחית היא כמובן משהו שאנחנו מאוד גאות בו אבל אנחנו מסתכלות קדימה וקדימה מבחינתנו, זה לראות איך במהלך הזה – ואני בטוחה שהיא תתחיל ליישם, היא לוקחת ומתייעצת בשלב ההיוועצות עם החברה האזרחית כדי שיהיה משמעותי ורחב ורק לסיום, אני אשאיר כאן את העמוד הזה, את השקף הזה שמראה באמת את ההשפעה, ההשפעה שהייתה במדינות שבהן הייתה תכנית פעולה ממשלתית ליישום 1325.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור לגברת נבילה אספניולי, מנהלת מרכז "אלטופלה" ואני מבינה שגם היום נציגה של קואליציה, נכון?
<נבילה אספניולי: בוקר טוב לכולן.
<נבילה אספניולי: אני שמחה להיות כאן.
<נבילה אספניולי: תודה, עאידה, על היוזמה ועל הדיון המיוחד והחשוב הזה.
<נבילה אספניולי: לפני שאני מתחילה רק רציתי להזכיר לעצמנו, 1325 תוכו מבוסס על - - - ועל - - - 90-95 וצריך להתייחס ל-1325 גם מבחינה היסטורית, בראייה הכוללת של זכויות נשים, אז הוא בהחלט תוספת לזכויות נשים.
<נבילה אספניולי: הוא תוספת מיוחדת אבל הוא אפילו - - -
עאידה תומא סלימאן: הושתת על - - -
<נבילה אספניולי: הושתת והוא אפילו הגשת הדוחות על 1325 חייבת להיעשות דרך - - - והתכנית, ה report של המדינה של 1325.
<נבילה אספניולי: זה דבר אחד.
<נבילה אספניולי: דבר שני שאני הזכרתי בהערה ואני רוצה שיהיה בפרוטוקול באופן מסודר, זה שההישגים האלה היו כתוצאה – כמו שאמרה עאידה, תוצאה של מאבקן של נשים, וגם ההישג של הרשות, הוא היה כתוצאה מהפעולה של ארגוני נשים.
<נבילה אספניולי: מ-95' ניסינו בכל הדוחות שהגשנו לאו"ם בעניין של - - - הייתה התשובה של הממשלה "נקים רשות למעמד הנשים" ובעצם, התשובה הייתה שהרשות תפתור לנו כמה מהבעיות שאנחנו היינו מזכירות אותן באופן מתמיד, בדוחות שהגשנו לאו"ם.
<נבילה אספניולי: אני גם שמחה להיות בדיון הזה, לאחר שהייתי לפני חמש עשרה שנים באו"ם, וגם בדיון על ההישגים של 1325, שהיה באו"ם רק לפני כמה חודשים.
<נבילה אספניולי: לאור זה אני כאן מייצגת את הקואליציה של הארגונים שהוקמה, של רוב הארגונים הפלסטינים בישראל, פלוס ארגונים משותפים כמו הקואליציה וכמו "אשה לאשה", זאת אומרת, נשים יהודית ופלסטיניות בישראל, שעובדות לקידום מעמד הנשים, שראו את עצמן מודרות או שההתייחסות של התכנית הכוללת של ארבעים הארגונים לא הביאה את הקול שלנו, במיוחד כמו שהגדירה עאידה, בעניין של העקרונות של 1325.
<נבילה אספניולי: 1325 – נכון שהיא מדברת על ייצוג אבל היא מדברת על שיתוף, היא מדברת על הגנה והיא מדברת על אזור סכסוך.
<נבילה אספניולי: עכשיו, בלי להזכיר מה זה אזור סכסוך אצלנו, עאידה הזכירה את הכיבוש, המילה שכבר לא מזכירים אותה במקומותינו ובמחוזותינו, הזכירה את הכיבוש והשאלה איך הכיבוש היום משפיע - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו דור ישן, נבילה.
<נבילה אספניולי: כן, כן, הדור שלי ושלך.
<נבילה אספניולי: מה לעשות עם הכיבוש ואנחנו מהדור שהיה אומר "עם שכובש עם אחר לא יכול להיות חופשי" אבל גם כנשים, מהי ההשפעה של הכיבוש היום על החיים שלנו, כנשים יהודית ופלסטיניות?
<נבילה אספניולי: איך אנחנו מדברים היום – ודיברה השרה על הפער בין החברה היהודית ויש נתונים של הלמ"ס שהוצאו עכשיו לכבוד יום האישה, והם מראים את הפערים הרבים בין נשים פלסטיניות בישראל לבין נשים יהודיות.
<נבילה אספניולי: מה זה הפער הזה?
<נבילה אספניולי: מאיפה זה מגיע?
<נבילה אספניולי: איך אנחנו לא ערות לכך שכתוצאה מהכיבוש וכתוצאה מהמשך הסכסוך, הנשים הפלסטיניות בישראל סובלות בכל התחומים, בבריאות ובחינוך ובאקדמיה, בכל התחומים הן סובלות מהמשך הכיבוש, אז איך אפשר לדבר על נשים בסכסוך בלי לדבר על העוני, בלי לדבר על הרס הבתים, שיש לזה השפעה על ה discrimination, האפליה נגד נשים ולכן, אם אנחנו מבינות שהקונטקסט שלנו מאוד חשוב, אז נוכל לפתח תכנית אסטרטגית.
<נבילה אספניולי: בתכנית אסטרטגית, תמיד, כל היועצים האסטרטגיים יגידו לנו, תלמדו את המציאות ותתחילו עם המציאות כדי להגיע אל החלום, אז האם המציאות לא קיימת בשבילנו?
<נבילה אספניולי: הלוא המציאות שאנחנו כולנו סובלנות ממנה, גם יהודיות ועם ערביות סובלות ממנה, היא צריכה להיות הבסיס שאנחנו מתחילות בו.
<נבילה אספניולי: אם נתחיל משם אז נגיע לתפיסה של בטחון שהוא בטחן הוליסטי, בטחון אנושי.
<נבילה אספניולי: עכשיו אנחנו, ארגוני נשים וארגוני נשים פמיניסטיות, יודעות טוב מאוד שהביטחון זה לא רק הביטחון של הגבול, זה בטחון שלי ברחוב, זה בטחון שלי בבית, זה בטחון שלי במקום העבודה, זה בטחון שלי בחיים.
עאידה תומא סלימאן: זאת הזדמנות להגיד שמחר אנחנו חושפות את התוצאות של סקר, שבודק את הרגשת הביטחון במובן האנושי הכללי, שעשינו פה בכנסת לפי הבקשה שלי ושל הוועדה, ואני חושבת שתופתעו מאוד מן התוצאות.
<נבילה אספניולי: אני בטוחה שאני לא אופתע בגלל שאני בטוחה שאם את שואלת את הנשים, הנשים יגידו לך.
<נבילה אספניולי: אני רק לפני שבוע הייתי בסחנין ודיברתי על 1325 ולפני שאני מדברת אני שואלת את הנשים: מה אתן חושבות – בטחון ואז אמרו לי: בטחון כלכלי, בטחון שיהיה לי בית שאני יכולה לחזור אליו בלילה, בטחון של מקום עבודה, אז מחר נדבר על מושג הביטחון אבל בלי לדבר על מושג הביטחון ב-1325, אני חושבת שאנחנו נטעה מאוד.
<נבילה אספניולי: בנוסף, הנשים הפלסטיניות שיושבות כאן, עכשיו - - - יושבות כאן ועאידה, יו"ר של הוועדה, אנחנו מרגישות שאנחנו לא חלק מהמגוון הישראלי, אנחנו נשים פלסטיניות אזרחיות המדינה, זה השם שלנו, זו ההגדרה העצמית שלנו וכך צריך להתייחס אלינו.
<נבילה אספניולי: לצערי, השרה לא נמצאת כדי להגיד את מה שאנחנו המלצנו לה.
<נבילה אספניולי: אני לא אגיב על כל ההערות האחרות ולכן אנחנו אומרים, החלפת מושג הביטחון הצבאי ומושג הביטחון האנושי, היא דבר בסיסי, אנחנו אומרות שצריך להתייחס למידע הבסיסי על הנשים ועל אנשים באופן כולל, ולא רק על עניין של נשים בצבא ונשים בצוותי הדיון, בגלל שאפילו אם אני רוצה להיות בצוות הדיון, נתניהו לא ייקח אותי לצוות הדיון, נכון?
<קריאה: את לא היחידה.
<קריאה: גם אותי הוא לא יקח.
<נבילה אספניולי: גם אותך הוא לא יקח, יופי, מצוין, לא ייקח אותנו, אז למה אנחנו מגנות עכשיו ולא מגנות על דברים בסיסיים אחרים, כמו שיתוף שלנו בכול התחומים ולא רק במשא ומתן?
<נבילה אספניולי: אני גם רוצה לחזק את מה שאמרה נטע, בעניין של הוועדה.
<נבילה אספניולי: הקמת הוועדה במדינות שהוועדה הייתה מבוססת על הניסיון של הנשים ועל הקולות של הנשים, זה הבטיח השתתפות של נשים, הבטיח את העמוד הזה של השתתפות של נשים והיום, יש לנו חמש עשרה שנים של עשייה ומתוך הדיווחים בעולם, רואים שהארגונים השותפים, כשהציבור של הנשים שותף, אז התוצאות הן הרבה יותר הוליסטיות והן הרבה יותר אפקטיביות ולכן, אולי, בסיכום נוסיף, שמאוד חשוב העניין של שיתוף הנשים באופן הוליסטי ובאופן ייצוגי, לכל המרחב הקיים, גם בשטח, כולל נשים פלסטיניות וכולל נשים יהודיות מכל המרחב.
<נבילה אספניולי: זה יבטיח, זה הוכיח את עצמו, אז למה לא לעשות את זה.
<נבילה אספניולי: אנחנו כן ממליצות על מעורבות מרכזית של ארגוני הנשים, אנחנו כן ממליצות להתחשב בציפיות בנושא התעניינות והמלצות שמביאות הנשים הפלסטיניות אזרחיות המדינה, ואנחנו בהחלט גם ממליצות לממשלה לסיים את הכיבוש, כדי שנוכל סוף סוף לבנות עתיד משותף במדינה הזו.
עאידה תומא סלימאן: נבילה, ממליצות או דורשות?
עאידה תומא סלימאן: 'ממליצות' – הם יכולים להתעלם.
<נבילה אספניולי: לא, דורשות.
<נבילה אספניולי: אני עכשיו מדברת אלייך ולא אליהם.
<נבילה אספניולי: דורשות מהם, ממליצות שהציבור יקבל את ההצעות שלנו.
עאידה תומא סלימאן: , גברת גלית גזית "מנשים עושות שלום".
<גלית גזית: כן, בוקר טוב.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב, בבקשה.
<גלית גזית: שמעתי כמה דברים - - -
עאידה תומא סלימאן: תנסו להיצמד עכשיו לשלש דקות.
<גלית גזית: אני רוצה להתייחס לחלק של נשים בתוך ההיבט הזה של "לא משמיעות את קולן", שלא רק מבחוץ עוצרים אותנו, כי גם אנחנו עושות את זה לעצמנו.
<גלית גזית: כמה פעמים עמדנו מול מישהו שצעק עלינו והשתתקנו, ולא אמרנו את מה שרצינו לומר?
<גלית גזית: לא עמדנו על הערכים שאנחנו מאמינות בהן, זה הרי קורה הרבה וזה לא רק מבחוץ אלא גם מבפנים.
<גלית גזית: חלק מהדברים שאנחנו מתמודדות איתן, נשים בעצם נמצאות בבית בדרך כלל, מנהלות צרכים ואלה צרכים שהן פוגשות ביומיום, הן רואות ומרגישות צורך עם רעב לענות לצורך הזה, צורך של חיבה או צורך של קירבה או כל צורך וההתמודדות עם השאלה מה את רוצה, מה אני רוצה, היא התמודדות לא פשוטה.
<גלית גזית: אני עובדת עם נשים כבר חמש עשרה שנים בהדרכה בתוך התחום של "מה את רוצה", לגלות מה את רוצה, מה באמת מניע את חייך?
<גלית גזית: מהם הערכים שלך?
<גלית גזית: ואני מעריכה שההחלטה 1325, היכולת שלה, זה שהיא בעצם לא הגיעה לידי מימוש עד היום, זה המקום הזה של נשים שקשה להן לבטא מה הן רוצות, מאחורי מה הן עומדות.
<קריאה: לנשים עדיין קשה - - -
<גלית גזית: לא, שביומיום - - -
<קריאה: הן פועלות רק - - -
<גלית גזית: לא, זה בסדר, לעדכן את זה.
<גלית גזית: המקום של רצון, כשאת עומדת ומנסה להניע תהליכים חברתיים או להניע את החברה שאת חיה בה ולשנות את מציאות החיים של החברה שלך, את צריכה לדעת בדיוק מה את רוצה, מהם הערכים שאת רוצה לעמוד מאחוריהם.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני חושבת שמה שאת מעלה הוא הצהרה שמאוד קשה לי לעמוד בה ולהקשיב לה, כי בעצם כל מה שהישגנו, כנשים - - -
<גלית גזית: לא, לא - - -
<גלית גזית: כן.
עאידה תומא סלימאן: שניה, שניה, איפשרתי, איפשרתי ואיפשרתי עד שהייתי בטוחה שאני שומעת מה שאני שומעת, אז נשים השיגו את מה שהשיגו, רק בגלל שהן נאבקו והן הביעו את דעתן.
עאידה תומא סלימאן: ההחלטה לא יושמה כי הממשלה לא יישמה את ההחלטה הזו.
<גלית גזית: לא רק.
עאידה תומא סלימאן: זה לא, סלחי לי - - -
<גלית גזית: סליחה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלבוא ולהגיד שכאילו אנחנו נושאות באחריות על זה - - -
<גלית גזית: בכלל לא.
עאידה תומא סלימאן: שהחלטה אחת, אני חייבת להגיד, אנחנו פה מדברות על החלטה להקים ועדה, היישום שלה הוא בידי הממשלה – הקמת הוועדה אבל, התכנים שהוועדה אמורה לעסוק בהם והזכויות שאנחנו רוצות, גם של ייצוג וגם של שיתוף, השגנו רק בגלל המאבקים של נשים והידע וההבנה של הנשים, שאלה הם הרצונות שלנו וכך אנחנו מבטאות אותם וכך אנחנו מגיעות אליהם, אז האחריות על ההחלטה הזו היא רק של הממשלה, אבל על השאר היא שלנו ותאמין לי יש הישגים בנושא.
<גלית גזית: אני יכולה רגע להמשיך את דבריי.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה אבל אני מקווה שאנחנו לא נמשיך לטענות שאנחנו אחראיות על המצב שלנו.
<גלית גזית: להתקדם.
<גלית גזית: כיוון שאנחנו, אם אני נמצאת פה וכל אחת מאתנו שיושבת פה, יודעת מה היא רוצה אנחנו יודעות את זה ואנחנו אלה שמזיזות את זה ואנחנו רוצות גם עוד נשים בתוך זה.
<גלית גזית: אנחנו רוצות, כמו שאמרה השרה גילה גמליאל, שכשנפתחת דלת יסתערו עליה וייכנסו דרכה.
<גלית גזית: ואלה השכנות שלי והחברות שלי ואימא שלי, שכרגע לא שׂמות את התודעה שלהן במקום הזה.
<גלית גזית: וזה מה שמעסיק אותי.
<קריאה: למה אז זה לא היה מתאים - - -
<גלית גזית: זה בדיוק המקום הזה של התודעה.
<גלית גזית: עכשיו, אני חושבת שההחלטה 1325 מדברת על אפשרות של חיים, אז כל מה שהוא לא חלק משלום הוא לא אפשרות של חיים, הוא אפשרות של הישרדות והחלטה 1325 היא החלטה של חיים.
<גלית גזית: כדי לייצר חיים צריך את שתי הפרספקטיבות או את שני המגדרים, כל אחת יודעת את זה, כדי להוליד ילד צריך שני בני זוג - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל צריך להתקדם, אני מבקשת.
<גלית גזית: ולכן צריך את שתי הפרספקטיבות.
<גלית גזית: אני מרגישה שאני לא מצליחה.
<גלית גזית: אני אצמצם את זה למשפט.
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת שהקצב של הכנסת הוא קצב קצת מהיר.
<גלית גזית: שזה בדיוק חלק מהעניין.
<גלית גזית: חלק מהמערך הפעיל ביותר אצל נשים הוא מערך שלוקח יותר זמן, זה חלק מהדבר שנצרך בדיונים של כנסת, לתת את הזמן ולתת את מרחב ההקשבה.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לחיות בעולם הזה שנותן מרחב אבל אין מה לעשות, הכנסת, הדיונים שלה מוקצבים מבחינת זמן ואין לנו אפשרות ואני אמרתי בתחילת הישיבה שלי, שאנחנו לא מתחילות את הכול היום ולא מסיימות את הכול היום.
עאידה תומא סלימאן: התהליך לא חייב לקרות כולו בישיבה אחת, אנחנו בונות תהליך לאורך הזמן.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה ואני גם מודה לנבילה.
עאידה תומא סלימאן: גברת אמילי מואטי מעמותת "כ"ן" למנהיגות נשים, בבקשה.
<אמילי מואטי: חברות, זה יהיה קצר.
<אמילי מואטי: אני נמצאת כאן כחברת ועד של עמותת כ"ן ואני פשוט אקריא את הדברים כלשונם, דברים שכתבה המנכ"לית שהייתה אמורה להגיע ואני מחליפה אותה.
<אמילי מואטי: לעמדת העמותה לגבי יישום החלטה 1325 והחלטה 2331, העמותה סבורה כי המפתח ליישום החלטות הממשלה והאו"ם בנושא קידום נשים למוקדי קבלת החלטות, מצוי בראש ובראשונה לא בהחלטות ובהצהרות הממשלה והאו"ם, שהינן חשובות ומצויינות כשלעצמן, אלא בפיקוח על יישומן.
<אמילי מואטי: לדעתנו הבעיה השכיחה היא כוונות טובות והצהרות ללא אכיפה ופיקוח בשטח.
<אמילי מואטי: העמותה סבורה כי תפקיד זה מצוי קודם כל בידי המשרד לשוויון חברתי, אשר קיבל לידיו רק ממש לאחרונה את הרשות למעמד האישה, וכן בידיה של ועדה נכבדה זו ויושבת הראש שלה.
<אמילי מואטי: העמותה מפנה שוב את תשומת לבכם ותשומת לבה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן הנכבדה והשרה לשוויון מגדרי, לפער העצום במרחב המוניציפלי בין גברים לנשים.
<אמילי מואטי: אני חושבת שזה קצת לא רלבנטי לדיון, הכניסו לי פה כל מיני רעיונות - - -
עאידה תומא סלימאן: ניצול נשים גם ברמה המוניציפלית, כדי שבעצם ייצגו את הרצונות שלהן.
<אמילי מואטי: לא, לא, לא נעים לי לגזול מן הזמן של נשים אחרות.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, לא, תאמיני לי, אני שומרת על זה פה.
<אמילי מואטי: בסדר גמור.
<אמילי מואטי: אם כך, להסב את תשומת לבכם לפער העצום במרחב המוניציפלי בין גברים לנשים, הנובע, בין היתר, מהיעדר תגמול ותנאים לחברי מועצה, המקשים על נשים יותר מאשר על גברים להשתלב בתפקידים אלה, אשר הינם תובעניים והתנדבותיים, כמו גם מקדנציות ארוכות של ראשי ערים שאינן מאפשרות ריענון שורות והחלפה.
<אמילי מואטי: העמותה תשוב ותזכיר כי נשיאים וראשי ממשלה ואפילו מנכ"לים ויו"רים של חברות פרטיות, אינם מכהנים שלושים וארבעים שנה, כמו כמה מראשי המועצות והעיריות בישראל.
<אמילי מואטי: המרחב מקובע כל כך ואין פלא שדווקא המרחב המקומי משקף את הפער המגדרי הגדול ביותר בין נשים לגברים בישראל.
<אמילי מואטי: הגיעה העת לעשות שינוי במרחב הזה באמצעות רגולציה של הממשלה והכנסת.
<אמילי מואטי: העמותה מפנה את תשומת לב הוועדה הנכבדה והשרה, לכך שחברות ממשלתיות סובלות מהיעדר נשים בתפקידי מנכ"ליות ויו"ריות, ולא מחמת היעדר כוחות נשיים מנוסים ומתאימים, אלא בשל אי מימוש החלטות הממשלה בנושא זה.
<אמילי מואטי: למשרד לשוויון חברתי ולוועדה זו יכולת לעקוב אחרי מימוש החלטות הממשלה בנושא זה וגם לדאוג לרגולציה חקיקתית לגבי מינויים עתידיים ושינויים.
<אמילי מואטי: אחד היעדים שאנו רוצות להציב הוא עד שנת 2020, 50-50 בכל המקומות עליהם יש שליטה, היינו, משרדי ממשלה וכו'.
<אמילי מואטי: תודה חברות.
עאידה תומא סלימאן: ואני חייבת להגיד, עמדת בזמן.
<אמילי מואטי: אני משתדלת.
עאידה תומא סלימאן: יופי, אני רוצה לתת לגברת אורית זוארץ את זכות הדיבור, בבקשה, גבירתי.
אורית זוארץ: תודה, אז קודם כל אני הארתי תוך כדי דבריה של השרה, את הסוגיה וזה קצת עבר וחלף אבל אני חושבת שזו סוגיה שצריך להתמקד בה.
אורית זוארץ: כשנחקק חוק להקמת הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה, הייתה פה כוונת מכוון, זה לא סתם היה במשרד ראש הממשלה ואם התקבלה החלטה להעביר את הרשות לקידום מעמד האישה למשרד אחר, אי אפשר להתעלם מן החוק ועם כל הכבוד לוועדת שרים, ככל שתהיה, ועדת שרים אינה ברת סמכא לשנות חקיקה בישראל ואם השרה מעוניינת לשנות חקיקה אז תתכבד ותעשה את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת, סליחה, אני חייבת להתייחס לזה.
עאידה תומא סלימאן: הבנתי שיש סוגיה בעניין הזה ובשיתוף פעולה עם שדולת הנשים הכנו הצעת חוק.
עאידה תומא סלימאן: הבעיה שעומדת מולי וגורמת לי להסס מלהגיש את הצעת החוק – ואני משתפת אתכן ואת כלל הציבור שרואה אותנו, היא עצם העובדה שנכון, בהצעת ההחלטה שהובאה לכנסת והצבענו עליה אפילו נאמר, שההעברה הזו של הרשות למשרד אחר, תלֻווה מאוחר יותר בשינוי חקיקתי אבל, אם אנחנו עכשיו נעביר, אז זו פעם ראשונה שיש לנו משרד שנקרא משרד שוויון חברתי, אנחנו לא יודעים מה יהיה גורל המשרד בממשלה הבאה.
עאידה תומא סלימאן: אם תעבירי עכשיו – וזו ההתלבטות שלי, אם אני אבקש העברת הרשות לתוך משרד שאני לא בטוחה בקיומו אחר כך, אז יכול להיות שנאבד את הרשות בממשלה הבאה ועל כן, אני מתלבטת ואני מתייעצת משפטית בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: זה עומד, אנחנו בהתלבטות בזה.
אורית זוארץ: קודם כל אני שמחה לשמוע ואני חושבת שזו סוגיה שאי אפשר לעבור עליה על סדר היום בצורה כזו או אחרת וצריך לתת לה את המשקל ואת המקום ולעקוב אחריה, ואני בהחלט מסכימה לגבי הזמניות והארעיות של משרדי ממשלה ולכן הייתה פה כוונת מכוון.
אורית זוארץ: גם דר' איספניולי דיברה על כך שהיו כאן נשים שהיו מעורבות בתהליכים ומשרד ראש ממשלה לדעתי לא ישתנה בשנים הקרובות, אז זה ציר אחד.
<עינת אשכנזי: אני רק רוצה לומר, סליחה, שהחלטה 2331 מלבד העובדה שהיא מתייחסת ל-1325, היא גם מתייחסת לרפורמה מקיפה שצריכה להיות ברשות לקידום מעמד האישה אז זו פלטפורמה שאפשר להוביל עליה שינויים, גם אם לא שינויים מבניים אבל שינויי תוכן אז גם אפשר להשתמש בה.
עאידה תומא סלימאן: טוב, אנחנו ידענו את זה עוד מלפני ההחלטה הממשלה.
<עינת אשכנזי: שצריך רפורמה אבל עכשיו יש גם החלטת ממשלה שמחייבת רפורמה.