GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל דיין: לא מדובר רק בבני זוג אבל יש אי היענות והרגשה שהחיזור לא פועל והחיזור האובססיבי הופך להיות מאני וכל צעד שעושים מעלה את רמת האיום והאובססיה ומדובר באחוזים גבוהים מאד אצל נשים.
יעל דיין: אף אחד לא אומר שזאת נחלת הנשים בלבד, אבל החוקים באים להגן על כולם ואין פחות תביעות של גברים בגלל שהחוק מיועד בעיקרו לנשים.
דליה נקר: בגלל המודעות.
יעל דיין: גבר שנאנס לא מדווח על זה?
יעל דיין: יש לכם בעיה בהסברה כי הרי החוק הוא אחיד לחלוטין.
דליה נקר: מהפעלת קו המצוקה אנחנו עדים למצוקות איומות של גברים, כאשר הם מוטרדים לפעמים על ידי מאהבות לשעבר ומכיוון שהתדמית שלהם כגבר עלולה להיפגע, הם לא מתלוננים.
דליה נקר: אין מספיק מודעות לכך שזה בסדר שגבר יתלונן.
עו"ד גלי עציון: זה לא המקום.
עו"ד גלי עציון: צריך לעשות הסברה.
יעל דיין: אני חוזרת ואומרת שיש עבודה ענקית שצריך לעשות בנושא החינוך והמודעות.
יעל דיין: יש תשלום של מעט גברים שנפגעים על המאצ'ו הנורא שהחברה שלנו לוקה בו וכתוצאה מזה, מישהו שקורה לו דבר איום ונורא, זה לא תואם את התדמית המאצ'ואיסטית הכללית ולכן לא נעים לו, לא בגלל החוק.
חן נרדי: את צודקת והחוק הוא אחד הכלים להעלות את המודעות.
יעל דיין: החוק אחיד בלשונו.
יעל דיין: כשאנחנו אומרים "להגן על אדם" אנחנו לא אומרים להגן על אישה.
עו"ד גלי עציון: זה מנוסח אפילו יותר לכיוון גברים מאשר נשים.
יעל דיין: מטרת החוק ברורה מאד והייתי שמחה אם בחוקים אחרים היו אומרים להגן על האישה.
יעל דיין: המקום היחיד שבו הצלחנו לתת את כבוד האישה גם בתור כבוד האדם הוא חוק שיווי זכויות האישה.
יעל דיין: אנחנו אומרים כאן להגן על אדם ולדעתי זה היה מוריד מהחוק אם היינו כותבים: להגן על גברים ונשים.
עו"ד ענת אסיף: אם יש פגיעה ממשית בשלווה יכול בית המשפט לתת את 5.
יעל דיין: איך הוא יקשר בין הנוכחות המאיימת הקבועה לבין הפרת שלווה?
עו"ד ענת אסיף: בדיוק כמו שאת מתארת.
עו"ד ענת אסיף: את רואה אותו כל יום מחוץ לחלון, זה מטריף אותך ואת מפחדת מזה.
יעל דיין: השאלה אם בית המשפט רואה את זה כך.
עו"ד גלי עציון: זה יכול לגרום לצווים קלים מדי.
סנ"צ נורית זיו: בנהלים המשטרתיים שלנו היה לנו מאד חשוב לכתוב רצף של התנהגויות.
סנ"צ נורית זיו: יכולה אישה להיבהל כאשר הוא עומד מולה פעם אחת או פעם שניה ובכל זאת זה לא יהיה הסטוקינג הזה.
עו"ד ענת אסיף: זה לא שאנחנו לא מאפשרים כלים לבית המשפט.
עו"ד ענת אסיף: בית המשפט יאמר לו: תפסיק עם זה.
עו"ד ענת אסיף: אם אדם יפסיק להטריד בדרך אחת ויילך להטריד בדרך אחרת, נכון שאנחנו מכבידים פה על האישה כי היא צריכה שוב לפנות לבית המשפט, אבל בית המשפט יבין שהאדם מתקדם צעד מבחינת הסיכון והוא יחמיר לצעדים החמורים יותר.
עו"ד גלי עציון: הבעיה היא שלפעמים יש הסלמה מאד מהירה ולא בטוח שתהיה לאישה שהות ללכת ולקבל את הצו השני.
עו"ד גלי עציון: אני מסכימה מאד עם החלוקה שיעל עשתה, מ – 1-5 ו-6 בנפרד.
עו"ד ענת אסיף: הכלים שיש לבית המשפט ב – 1-4 הם בכלל לא מצומצמים.
עו"ד ענת אסיף: הוא יכול לאסור עליו להטריד את הנפגע בכל דרך, לאסור עליו לאיים ולאסור עליו לבלוש ולארוב, אבל הצו של 5 מדבר על הימצאות במרחק מסוים.
עו"ד ענת אסיף: זאת אומרת שהוא קובע לו רדיוס ויכול להיות שבית המשפט יקבע 100 מטר או קילומטר ולכל מקום כגון: מגורים, לימודים או עבודה, הוא יכול לקבוע רדיוס.
רונית צור: זה מפספס את מהות החוק כי מדובר כאן בפעולה אובססיבית.
עו"ד ענת אסיף: לא תמיד.
רונית צור: היכולת לדעת מתי הוא עבר עבירה יותר ברורה כשמדובר על איזור גיאוגרפי.
רונית צור: לסטוקינג יש משמעות נפשית חמורה ביותר והאיום שיעל דיברה עליו הרבה יותר חמור מטלפון שאפשר לנתק.
רונית צור: המסר שלנו רוצה לומר שצריך להתייחס גם לנושא הסטוקינג ולתת הרתעה.
רונית צור: הרי הרבה יותר פשוט להוציא צו הגנה ומרחיקים את האדם מיידית.
עו"ד ענת אסיף: קראתי לכם את העילות מהחוק לאלימות במשפחה והן הרבה יותר מצומצמות.
עו"ד ענת אסיף: הפער ביני לביניכם, כפי שזה מוצג עכשיו, הוא שאתם מסתכלים על תופעת הסטוקינג באב-טיפוסים השונים שלה, אבל ההגדרה כאן רחבה ובאיזונים צריך לזכור שגם לצד השני יש זכויות.
עדה פליאל: בשביל זה יש שופט.
חני שליט: סעיף 3 נותן מענה ובמקרים הקשים יש מקום לתת הגבלה יותר ברורה.
חני שליט: במקרים היותר קלים סעיף 3 מכסה.
הלית ברק: אני מוצאת את עצמי מסכימה עם משרד המשפטים בנקודה הזאת.
הלית ברק: חופש התנועה היא זכות שמעוגנת בחוק יסוד.
הלית ברק: זה דבר שהמחוקק מצא לנכון להעלות וצריך לתת את הדעת על השאלה האם אנחנו מגבילים את זה בחוק בצורה לא מידתית?
הלית ברק: ברור לנו שהתכלית כאן היא ראויה והשאלה היא אם אנחנו לא עושים את זה במידה שעולה על הנדרש.
הלית ברק: נכון שבפועל השופט הוא זה שישקול האם לפניו מקרה חמור יותר ובכל מקרה הוא יוכל להשתמש בשני הצווים החמורים יותר, אבל המחוקק מתווה את דרכו של השופט, מנחה אותו ואומר לו: שים לב, יש כאן מידרג.
הלית ברק: בעיניי צו הרחקה שונה מבחינה חוקתית מארבע האופציות הקודמות כי הוא חריף יותר, הוא פוגע בזכות יסוד ולכן יש מקום להפרדה.
רס"ן רוני פנחס: גם אני מסכים עם משרד המשפטים.
רס"ן רוני פנחס: אי אפשר להתייחס לסעיפים 1-4 כפי שמתייחסים ל-5.
רס"ן רוני פנחס: 1-4 אוסרים עליו לעשות פעולה מסוימת ובסעיף 5 הוא לא מאפשר לו להיכנס לרדיוס מסוים גם אם הוא עובד שם או גר שם.
רס"ן רוני פנחס: פגיעה כזאת תהיה לא מידתית והדרישה להוציא צו הרחקה לפי חוק מניעת הטרדה מאיימת הרבה יותר נרחבת מהאפשרות להוציא צו על פי חוק מניעת אלימות במשפחה.
יעל דיין: זאת כוונת המחוקק.
רס"ן רוני פנחס: דווקא כשנותנים לבית המשפט קריטריונים הוא לא יתעלם מהם, כמו שהיה עם איסור החזקת נשק בחוק למניעת אלימות במשפחה.
רס"ן רוני פנחס: בעוד שלגבי צו הרחקה אכן מוצדק לנקוט בגישה רחבה של חשש לפגיעה בשלוות חייו, לגבי נשק אולי כדאי להוסיף כשיש חשש לסכנה גופנית ממשית.
רס"ן רוני פנחס: האמצעי צריך להיות פרופורציונלי למטרה שאותה רוצים להשיג.
יעל דיין: אני מוכנה לקבל את זה בניסוח הזה אבל אני קצת לא סומכת על בתי המשפט ופוחדת שהם בכלל לא יגעו בצווי ההרחקה הפיזית.
יעל דיין: לדעתי נעסוק כאן בשני מחזורים של צווים, כאשר תהיה בקשה לצו שתיכלול את ארבעת הסעיפים הראשונים ואחר כך תהיה בקשה נוספת לצו הרחקה ממש.
יעל דיין: הפסיקות שיש לנו בנושאים האלה הם מבית המשפט המחוזי והמקרים האלה יילכו לבית משפט השלום ולבית משפט לדיני משפחה בלי שום הכנה לעניין הזה.
יעל דיין: אני שוב חוזרת ואומרת שצריכה להיות הכנה והכשרת שופטים אחרת נעמיס על בתי המשפט שני סבבים, אני בטוחה בזה.
יעל דיין: אם נגיע למצב שבו יש נוכחות פיזית ויש נשק, זה כבר יילך בחבילה ולא יהיה מצב שבו יעשו צו הרחקה ולא ישללו את רשיון הנשק.
עו"ד ענת אסיף: המילה "הטרדה" לא מוגדרת, לא בחוק הזה ולא בחוק הגנת הפרטיות.
עו"ד ענת אסיף: פגיעה בפרטיות היא הטרדה על דרך של בילוש, התחקות, מארב או הטרדה בכל דרך אחרת.
עו"ד ענת אסיף: זה מאד מאד רחב.
עו"ד ענת אסיף: לדעתי אם עינת רוגל, זכרה לברכה, היתה פונה לבית המשפט לפי החוק הזה, היא היתה יכולה להיכנס גם לפסקאות 5 ו-6.
עו"ד גלי עציון: לא במצב הקיים ולא ברמת התודעה הקיימת בבתי המשפט.
עו"ד גלי עציון: החוק הזה יתחיל לתפקד לפני שיש תודעה ואני באמת חוששת שלפעמים לא יהיה זמן לסבב שני.
יעל דיין: אני אצביע על הנוסח המוצע ואני מקווה שמשרד המשפטים יהיה שותף פעיל לדרישות שלי ממערכת המשפט.
יעל דיין: אנחנו נכין את החומר הרלוונטי, כולל פסיקות שהיו בבית המשפט המחוזי וניפגש עם מי שאחראי להשתלמויות בבתי המשפט.
יעל דיין: יש לי נסיון כל כך גרוע כי כשחוקקנו את חוק הטרדה מינית קיימו השתלמויות ונרשם אחד מהמחוזי ואחד מהשלום כי זה היה וולנטרי.
יעל דיין: הייתי אצל ברק וסביונה, שהיתה אחראית על השתלמויות שופטים, היא דרשה שתהיינה השתלמויות חובה וברק הסכים.
יעל דיין: ההבדל בין השתלמות וולנטרית להשתלמות חובה הוא יום ולילה ובעניין הטרדה מינית ביטלו השתלמויות כי לא היתה היענות מספקת של אנשים.
יעל דיין: אני לא יכולה לשים את זה כתנאי לחקיקה אבל אני לא רוצה, חס וחלילה, שיהיה מצב של חבלה קשה או מצב אקוטי שיביא לתשומת ליבם של השופטים הנכבדים מה פירוש הדבר שהוא לא איום, לא מארב ולא מעקב אלא פשוט להיות שם, שזה האיום עצמו.
יעל דיין: אני מבקשת להגיד שזה על תנאי לא במובן של החוק אלא במובן היישום.
עו"ד ענת אסיף: 4(ג) הוא תוספת חדשה לעומת הנוסח הכחול מכיוון שאנחנו מדברים על פגיעות בפרטיות.
עו"ד ענת אסיף: ראינו לנכון לעשות חיבור בין החוק הזה לבין חוק הגנת הפרטיות, במובן שישנן כמה הגנות בחוק הגנת הפרטיות שמהוות הגנה במשפט פלילי או אזרחי בשל פגיעה בפרטיות.
עו"ד ענת אסיף: לא מדובר בכל ההגנות ובמקרים בהם יש הגנה מפני אישום בפגיעה בפרטיות, אין מקום להוציא צו הטרדה מאיימת כשבעצם הכוונה היא למקרים שהם לא באמת הטרדה מאיימת אלא נתפסו על ידי האישה כאיום.
עו"ד ענת אסיף: ברגע שאותה אישה תבוא לבקש צו ויסבירו לה מה קורה, יסבירו לה שאלה לא מקרים של סטוקינג.
עו"ד ענת אסיף: (2)(ג) מדבר על עניין אישי כשר: "הפגיעה נעשתה לשם הגנה על עניין אישי כשר של הפוגע".
עו"ד ענת אסיף: בית המשפט צריך להחליט והכוונה היא למקרים כגון כאשר אדם, בשביל לבסס את חפותו במשפט פלילי באופן חוקי וכשר, עושה איזושהי פעולה שנתפסת כהטרדה או כהטרדה מאיימת, או לחילופין כשהוא מנסה לבסס הגנה בתביעה אזרחית.
יעל דיין: אדם יכול לעשות סרט או כתבת תחקיר על מישהו בלי רצונו ובלי הסכמתו?
עו"ד אדי וייס: אם יש לציבור עניין בזה.
עו"ד ענת אסיף: כדי שזה יהיה עניין ציבורי זה צריך להיות אישיות ציבורית.
יעל דיין: אם מישהו רוצה לעשות סרט עליי, אני אישיות ציבורית והוא מסתובב עם המצלמה שלו מולי בלי הסכמתי.
יעל דיין: במקצועו הוא עושה סרטים דוקומנטרים וכאשר אני יוצאת ונכנסת הוא נמצא שם.
עו"ד ענת אסיף: הפיסקה שמתאימה לזה היא ההגנה שב-18(3) "שבפגיעה היה עניין ציבורי המצדיק אותה בנסיבות העניין".
עו"ד ענת אסיף: כפי שאת מתארת את זה, אין פה הצדקה.
עו"ד ענת אסיף: ההגנות לא מתימטיות.
יעל דיין: זה נותן כל כך הרבה לבתי המשפט במאטריה שאנחנו לא יודעים עד כמה הם מתמצאים בה.
יעל דיין: זה נע בין הפלילי, שהם לא עוסקים בו, לבין האזרחי שהם עוד לא עוסקים בו כי הם עוד לא מיומנים בזה.
עו"ד ענת אסיף: בנסיבות האלה, כאשר האנשים האלה פועלים בצורה לגיטימית לפי החוק, לא נראה לנו נכון שיוציאו נגדם צווי סטוקינג.
עו"ד ענת אסיף: אנחנו מדברים על אנשים שמודעים לזה שהם מטרידים מישהו אחר אבל הם עושים את זה בנסיבות שבהן מותר להם לעשות את זה לפי החוק.
יעל דיין: מותר ללטף חיית מחמד של מישהו?
יעל דיין: במקרים האמריקנים אחד הדברים הוא פגיעה בחיות מחמד של האובייקט.
עו"ד ענת אסיף: בשמחה נשתף פעולה.
יעל דיין: אני מצביעה על סעיפים 4 ו-5.
יעל דיין: בעד סעיפים 4-5 – רוב
יעל דיין: סעיפים 4 ו-5 מאושרים.
עו"ד ענת אסיף: ב-5(ג) בנוסח הכחול היה כתוב: "ניתן צו הטרדה מאיימת שאינו כולל איסור נשיאת נשק" וכאן הוספנו את המילים: "לפי סעיף 4(א) סיפא או 4(ב)" וזאת התאמת ניסוח בלבד.
יעל דיין: אם אין הערות לסעיפים 6, 7, 8 ו-9, אני מצביעה עליהם.
יעל דיין: בעד סעיפים 6-9 – רוב
יעל דיין: סעיפים 6-9 מאושרים.
עדה פליאל: לגבי סעיף 10, למה חייבים להוציא את הצו במעמד שני הצדדים?
עדה פליאל: למה צריך להביא את הגבר או את האישה פעמיים?
עו"ד ענת אסיף: אני מניחה שהתקנות תהיינה דומות לתקנות שבחוק למניעת אלימות במשפחה.
עו"ד גלי עציון: זה לא לטובת העניין שהאישה לא תהיה.
עו"ד גלי עציון: היא רוצה להיות שם.
עדה פליאל: אם היא מיוצגת?
עו"ד ענת אסיף: זה בסדר, היא לא צריכה לבוא בעצמה.
סנ"צ נורית זיו: סעיף 8 אומר: "הוגשה תלונה במשטרה על הפרת צו מניעת הטרדה מאיימת, רשאי שוטר לעצור את המפר", אבל אני רוצה להעיר שעל פי סעיפים 3-5 לפקודת הראיות למעשה אישה לא תוכל להעיד בבית המשפט על הפרה של החוק הזה.
עו"ד ענת אסיף: היא לא תוכל להעיד בהליך פלילי על עבירה של הטרדה.
עו"ד ענת אסיף: אם זאת הפרה של הצו לפי החוק הזה, היא יכולה להעיד לפי סעיף 5.
סנ"צ נורית זיו: חלק מהעבירות של הסטוקינג אין בהן איום או חבלת גוף כגון הסגת גבול, הטרדות בטלפון וכו' ולכן אני רוצה להעיר ולומר שלגבי חלק מהעבירות אישה לא תוכל להעיד.
סנ"צ נורית זיו: היום נמצא תיקון בהליכי חקיקה, שלמעשה יאפשר לאישה להעיד.
יעל דיין: הכוונה היא לשנות את סדר הדברים כך שגם במקרים שהם לא אלימות גופנית אישה תוכל להעיד.
עו"ד ענת אסיף: כרגע זה לקראת ועדת שרים לחקיקה.
עו"ד ענת אסיף: זהו תיקון לפקודת הראיות ודווקא החלק המוסכם בו עונה על הצרכים שלנו.
עו"ד ענת אסיף: הוא מדבר על כך שכל תלונה שמישהי מגישה, בהליך הפלילי בעקבות התלונה הזאת היא תוכל להעיד.
עו"ד ענת אסיף: כל הסייג הזה בפקודת הראיות מדבר על הליך פלילי, אם אלה לא הליכים פליליים אין מיגבלות ולהפרת צווים יש סעיף מפורש בפקודת הראיות.
עו"ד אדי וייס: האם נתתם את הדעת לאפשרות של צווים סותרים של שתי ערכאות שדנות באותו דבר?
עו"ד ענת אסיף: אם הסיטואציה היא כזאת שזה יעלה במעמד שני הצדדים, כאשר אדם מבקש את הצו והצד השני, הפוגע לכאורה, טוען: בדיוק צו כזה ביקשת בבית משפט מקביל, אני רוצה לקוות שכל בית משפט יגיד לו: אתה לא יכול לטעון את זה אלא יבדוק את הטענה.
עו"ד ענת אסיף: אין לנו כוונה שאנשים יתחילו להציף את בתי המשפט בבקשות לצווים בדיוק על אותו עניין ואני מקווה שבית המשפט יבדוק את זה ולא תהיה כפילות.
עו"ד ענת אסיף: הטענה צריכה להיות שביקשו בדיוק אותו הצו בבית משפט אחר.
עו"ד ענת אסיף: לא כתוב כאן שבית המשפט ידון למרות זאת אלא שבית המשפט לא יימנע מלדון מחמת זה בלבד.
עו"ד ענת אסיף: מטעמי חקיקה בלבד אני רוצה להציע שהתקנות יהיו באישור ועדת החוקה ולא באישור הוועדה הזאת מכיוון שהם יעסקו בסדרי דין.
עו"ד ענת אסיף: התקנות של חוק למניעת אלימות במשפחה הן נטו סדרי דין, טפסים, בקשות וכו'.
עו"ד ענת אסיף: אני חושבת שהוועדה המתאימה היא ועדת חוקה.
יעל דיין: אני ממש מבקשת לא לעשות את זה.
יעל דיין: חוקים שכבר יצא מהם הפלילי, כמו החוק הזה, אמרו שמקומם בוועדת חוקה.
יעל דיין: כל דבר אנחנו צריכים להשיג בצפרניים ובשיניים כאשר בפועל לאף אחד לא יכולה להיות טענה שהוועדה הזאת חוקקה פחות טוב או שהמעקבים שהיא עשתה אחר כך היו פחות טובים אולי בגלל שיש לנו פחות עומס מוועדת חוקה ואנחנו באמת יושבים עם זכוכית מגדלת על כל דבר.
יעל דיין: אני מצביעה על סעיפים 10 עד 14.
יעל דיין: בעד סעיפים 10-14 – רוב
יעל דיין: נמנעים –אין
יעל דיין: אני מאשרת את כל סעיפי החוק לקריאה שניה ושלישית.
חן נרדי: אני מבקש להודות לעדה ולענת שבמהלך הדיון הזה, אחרי הדברים שלי, הכניסו את המילה גבר וגם חייכו אליי.
חן נרדי: זה הרגיע את ההתלהמות שלי.
חן נרדי: אנחנו לא נמצאים עכשיו בסדנה אבל יש פה הקשר מאד מאד רחב.
חן נרדי: גברים שאני נפגש איתם מרגישים שהכאב מיוחס לנשים, שהם מוצאים מהטריטוריה של הכאב.
חן נרדי: גברים באמת מתביישים להגיד: כואב לי.
חן נרדי: המון גברים נעשים אדישים עד עוינים לחוקים שתומכים בשיוויון צודק לנשים משום שהם מרגישים מוצאים מעניין השיוויון.
חן נרדי: אני שייך לגברים שהשיוויון הציל את נפשם בגלל שהרעיונות של השיוויון נכנסו לי לראש.
חן נרדי: אני מבקש מכם כמחוקקים לקחת אותנו בחשבון כשאתם מחוקקים חוקים לשיוויון האישה, דברו על הכאב של הגברים ותנו להם הרגשה שהם שם.
חן נרדי: אני לא מתווכח מי יותר קורבן ואין פה תחרות על כאב, אבל השיוויון הוא עסקנו כפי שהוא עסקכם.
יעל דיין: אני מקבלת את זה.
יעל דיין: זה לחם חוקנו ואין פה פתיחת עיניים או גילוי.
יעל דיין: אני בכל זאת רוצה לציין שדפוסי המחשבה שמונעים מגברים להתלונן או להרגיש נוח עם היותם קורבן, כאשר הם באמת קורבן, הם מערכת שלמה שמונצחת כאן מילדות.
יעל דיין: בגני ילדים אני מבקשת שלא תהיה פינת רופא אלא מרפאה ולא פינת בובות אלא פינת המשפחה ואני עושה את ההתחלה שם.
יעל דיין: ההורים של הילדים האלה באים אליי בטענות מדוע אני משפיעה על הגננת לתת לילד שלהם לשחק בבובה?
הלית ברק: באופן אישי אני מבקשת להודות מאד לאנשים שיושבים מסביב לשולחן, שעזרו בניסוח הצעת החוק הזאת ולדליה איש שלום שנתנה את עצמה להצעת החוק הזאת.
הלית ברק: אני מודה לה מקרב לב.
עדה פליאל: היא היתה חלק מאד נכבד בתיקונים לחוק למניעת אלימות במשפחה.
יעל דיין: אני אמסור לה מכולנו.
יעל דיין: הנשים ממשרד המשפטים כל כך שיוויוניות ותחושת השיוויון שלהן כל כך חזקה שאני מוצאת שפחות אפשר לעשות איתן שיח פמיניסטי.
יעל דיין: אחד הדברים שעשתה הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת הוא לתת כתובת למי שזקוק לה.
יעל דיין: אני מברכת את האורחות והאורחים שלנו.
יעל דיין: הכנסת פתחה את מושב החורף אתמול והוועדה עושה את זה היום.
יעל דיין: על סדר יומנו במושב הקרוב כרגיל כל הנושאים הרלוונטיים דיווחים הבלתי צפוי והשלמת מספר חוקים.
יעל דיין: כדאי לציין שהיום עולה להצבעה, לקריאה שניה ושלישית, חוק איסור הטרדה מאיימת.
יעל דיין: אנחנו מקווים להשלים גם את חוק חובת דיווח בזמן הקרוב.
יעל דיין: הוא מוכן למעשה.
יעל דיין: יש חילוקי דיעות עדיין עם משרד העבודה והרווחה אבל אני מקווה שגם החוק הזה יעבור.
יעל דיין: חוק הפריה חוץ-גופית, קרי: תרומת ביציות, מתעכב במשרד הבריאות יותר משנה, למרות המצוקה האיומה של אלפי הנשים שמחכות לתרומת ביציות.
יעל דיין: אני חייבת לציין את זה, גם לפרוטוקול.
יעל דיין: העיכובים הם לא ראויים ולמרות הנסיון שלנו לקצר את ההליכים, ואין סיבה שהחוק הזה לא הסתיים כבר מזמן, אני מרגישה שאין רגישות, כמו שיש בוועדה שלנו, לגבי הציבור שמחכה לחקיקה הזאת.
יעל דיין: יש נושאים אחרים, כידוע לכם, על סדר יומנו, כולל הנושאים שחוזרים אחת לשנה.
יעל דיין: בנובמבר אנחנו מציינים את היום הבינלאומי למאבק באלימות כלפי נשים.
יעל דיין: למרות שהיתה הצעה, שאנחנו נדון בה בנפרד במסגרת אחרת, של גברת רונית לב-ארי, לדון באספקט מסויים של אלימות בתקופת החיזור, החלטתי להקדיש את יום המאבק הבינלאומי לנשים תחת שלטון הטליבן.
יעל דיין: היום הזה הוא יום בינלאומי.
יעל דיין: אנחנו מוכרחים לא רק לנקוט עמדה ברורה אלא ננסה להביא גם חומרים מצולמים.
יעל דיין: חשבנו שהתמונה שם היא אולי הגרועה ביותר בעולם.
יעל דיין: אין אח ורע, או אחות ורֵעה, למצב של הנשים באפגניסטן.
יעל דיין: אנחנו ננסה להביא ביום הזה את מירב האינפורמציה והנסיונות העולמיים שנעשים כדי לשנות את המצב שם.
יעל דיין: לא רק המלחמה בטרור אלא גם נשים מאפגניסטן ונשים מוסלמיות שהצליחו להימלט ומנהלות מאבק מבחוץ כדי לנסות לשפר ולהיטיב עם הנשים באפגניסטן.
יעל דיין: כמו שאמרתי, זה קצה של פירמידה שאין לו דוגמא.
יעל דיין: אנחנו יודעים על עוולות ועל קיפוחים ועל בעיות שהן כלל עולמיות אבל זה אולי המקום הקיצוני ביותר.
יעל דיין: אנחנו ממשיכים חקיקה בנושאים שונים, כולל בוועדות משותפות, עם ועדת הכספים וועדת העבודה והרווחה.
יעל דיין: עם ועדת הכספים יש לנו את הנושא המתמשך של מס הכנסה וביטוח לאומי.
יעל דיין: אנחנו מנסים להגיע בכל זאת לפתרון כלשהו להוצאות הגבוהות מאוד בגיל הרך שיש לנשים עובדות.
יעל דיין: בין אם על-ידי סבסוד מעונות, או זיכוי ממס, או ניכוי במס, או קצבאות של הביטוח הלאומי.
יעל דיין: זה דבר שאנחנו עוסקים בו כבר זמן מה, בהתנגדות מוחלטת של האוצר.
יעל דיין: אני מקווה שבכל זאת במושב הזה נגיע לנוסחה כלשהי שאפשר יהיה קדם אותה.
יעל דיין: אני מברכת את תלמידי בית-ספר אלדד מנתניה.
יעל דיין: אני מקווה שתמצאו עניין בישיבה היום.
יעל דיין: היום יוצגו לוועדה שני דוחות.
יעל דיין: האחד הוא דוח של שדולת הנשים בישראל: "נשים בישראל, ריכוז נתונים ומידע, 1999-2000", שהוא דוח כללי רב-תחומי.
יעל דיין: אני מברכת גם את שדולת הנשים וגם את מרכז אדווה, שעוסק בנושא ספציפי: "נשים בשוק העבודה של מדינת הרווחה בישראל".
יעל דיין: שילבנו את הדברים ושני הדוחות יוצגו כאן אחד לאחר השני.
יעל דיין: מנהלת הוועדה, גברת דנה גורדון, מזכירה לי שבשני המקרים מתמקדים בהיבט הכלכלי, למרות שדוח השדולה הוא יותר רחב מזה אבל היום אנחנו עוסקים בנושא הכלכלי.
יעל דיין: אחרי הצגת הדוחות נאפשר סבב של התייחסויות.
יעל דיין: אני שמחה לשמוע שצמוד לדוח מרכז אדווה יש גם הצעות אופרטיביות לפעולה.
יעל דיין: זה למעשה העניין שלנו.
יעל דיין: אני מניחה שלדוחות יש תפוצה רחבה ומדפדפים בהם, מניחים אותם ועוברים הלאה עד הדוח הבא.
יעל דיין: לנו יש עניין להסיק מסקנות ולראות, לפי נתונים בדוקים הנמסרים לנו, לאיזה כיוון פעולה הולכים לאור הנתונים האלה.
יעל דיין: נתחיל עם דוח שדולת הנשים.
רינה בר-טל: הכנו סקירה של החלק הכבד של הדוח, בנושא נשים בכלכלה, ובכל זאת אנחנו אומרות שיש מספר גורמים שיש להם השפעה והשלכה על הנושא הזה.
רינה בר-טל: לכן אני אתחיל בפתיח כלשהו שיוביל אחר-כך לנושא העיקרי.
רינה בר-טל: הספר מהווה למעשה חלק מפעילויות המרכז לחקר מדיניות של שדולת הנשים, שהמטרה שלו לקיים מחקרים שיסייעו לקידום עיצוב מדיניות השדולה מול גופים ציבוריים וממלכתיים במסגרת פעילותה למען קידום נשים בחברה בישראל.
רינה בר-טל: החזון שעומד מאחורי הפקת הספר הוא שאיפה להופכו לספר נתונים שישמש גורמים ציבוריים ומקבלי החלטות שיש בידם להשפיע על מעמד הנשים בישראל, וכן גורמים מחקריים וציבוריים בארצות שונות שיוכלו להשתמש בו לשם השוואה, וכן לכל אשה בישראל שהספר יוכל להיות לה לעזר בבואה להתמודד עם הרשויות השונות.
רינה בר-טל: מטרת השדולה להפיק ספר נתונים מעודכן מידי שנה ולהוסיף עליו נושאים חדשים.
רינה בר-טל: הספר הבא יתורגם גם לאנגלית.
רינה בר-טל: הספר ייחודי בתוכנו מאחר והוא נותן תמונה כוללת על מצב האשה בישראל תוך הצגת קבוצות יחודיות, ערביות ועולות חדשות.
רינה בר-טל: הוא מקיף קשת רחבה של תחומים: מעמד האשה בחוק הישראלי בתחומים שונים, נתונים דמוגרפיים, נשים ותעסוקה, ייצוג של נשים בכוח העבודה, נתונים על נשים ועוני, ייצוג נשים בחיים הציבוריים והפוליטיים, בחינוך, בספורט, בריאות נשים ואלימות כלפי נשים.
רינה בר-טל: במסגרת ישיבת הוועדה נציג היום מספר נושאים מתוך הספר, כשהנושא המקיף את הצגת הנתונים הוא נשים בשוק העבודה.
רינה בר-טל: אני מבקשת להתחיל בהצגת נתונים על המעמד האישי של נשים בישראל.
רינה בר-טל: גיל הנישואין של רווקות בישראל נמצא בעלייה בכל הדתות.
רינה בר-טל: השינוי המשמעותי ביותר הוא בקרב נשים יהודיות.
רינה בר-טל: העלייה בגיל הנישואין קשורה בין השאר גם להתרחבות ההזדמנויות התעסוקתיות ועלייה בהשכלה.
רינה בר-טל: מחקרים מראים שבדומה לחברות מערביות אחרות, נשים צעירות נוטות לדחות את כניסתן למסגרת של נישואין בגלל היותן בתהליך של רכישת השכלה גבוהה.
רינה בר-טל: על מגמות של נשים במערכת ההשכלה הגבוהה נרחיב בהמשך.
רינה בר-טל: ידוע שהמעמד האישי משפיע על מעמדה של האשה בשוק העבודה, הן מתוך שיקולים אישיים של בחירת מקצוע לעתיד והן מתוך שיקולים של המעביד, מי יהיו העובדים אותם יחליט להעסיק.
רינה בר-טל: בנתונים המוצגים בלוח שלפני
רינה בר-טל: כם אפשר לראות בסיכום כללי ירידה בשיעור הנישואין ועלייה בשיעור הגירושין מאז שנות ה-70.
רינה בר-טל: השינויים המשמעותיים ביותר הם בקרב האוכלוסיה היהודית אך עם כל זה מחקרים מראים לנו ששיעורים אלה עדיין נמוכים מהנתונים בחברות מערביות אחרות, מה שמצביע על החשיבות של המשפחה בחברה הישראלית.
רינה בר-טל: לנתונים הללו יש השלכות לא רק לגבי משלחי-יד שנשים בוחרות או נבחרות לעסוק בהם אלא גם על מצבן הכלכלי של הנשים לאחר הגירושין.
רינה בר-טל: מחקרים מהארץ ומהעולם מראים שנשים גרושות סובלות מקשיים כלכליים גדולים ואחוז גדול של נשים חד-הוריות נמצאות מתחת לקו העוני.
רינה בר-טל: כפי שהזכרתי קודם לכן, סטטוס של אמהות חד-הוריות מהווה משתנה משמעותי על המצב הכלכלי של האשה וילדיה.
רינה בר-טל: 20% מכלל משקי הבית שבראשם עומדת אשה הנמצאת בגיל העבודה נמצאים מתחת לקו העוני.
רינה בר-טל: נתון זה גבוה, הן ביחס לשיעור המשפחות החד-הוריות באוכלוסיה והן ביחס לתחולת העוני בישראל - 7% לפי נתוני הביטוח הלאומי.
רינה בר-טל: אחת הדרכים בה אנחנו מתמודדות עם הנושא הזה, גם בספר וגם ביומיום, היא הקו הפתוח של שדולת הנשים, שהוא קו שירות חינם שמופעל מזה כ-8 שנים.
רינה בר-טל: הוא נותן ייעוץ לנשים במקרים בהם הן מרגישות שהופלו לרעה במסגרת העבודה עקב היותן נשים בתחומים כגון זכויות בהריון ולאחר הלידה, זכויות בטיפולי פוריות, הטרדה מינית בעבודה, ייצוג הולם, פיטורין שלא כדין וכולי.
רינה בר-טל: השירות ניתן על-ידי מתנדבות שמוכשרות לכך באופן מיוחד.
רינה בר-טל: במקרים שאינם מתאימים למסגרת של הקו הפתוח, הפניות מופנות לטיפול לגורמים מתאימים, ובמקרים מיוחדים תקדימיים השדולה לוקחת על עצמה את הייצוג בתיק ללא תשלום.
רינה בר-טל: לקראת שנת 2002 השירות במסגרת הקו הפתוח יתרחב לשפות נוספות ויפעל במשך 3 ימים בשבוע.
רינה בר-טל: אפשר לראות מנתוני הלוח שאחוז הפניות הגבוה ביותר הוא בנושאים הקשורים לדיני עבודה.
רינה בר-טל: נתוני הרבעון האחרון של שנת 2001 מראים שבמסגרת הפניות בנושאי תעסוקה, אחוז הפניות הגבוה ביותר קשור לחופשות לידה (29%), ולאחר מכן נושאים הקשורים בהריון (25%).
רינה בר-טל: פניות בנושא של הטרדה מינית, שהוא נושא חדש יחסית, הן בשיעור של 7% מכלל הפונות.
רינה בר-טל: כעת נגיע לקטע של ההשכלה וההשלכה שלו על הנושא של נשים ועבודה.
רינה בר-טל: לרמת השכלה השלכות על מעמדן של הנשים בכוח העבודה.
רינה בר-טל: בצד הצמיחה הדמוגרפית והכלכלית של מדינת ישראל מאז הקמתה קיימת גם עלייה ברמת ההשכלה באוכלוסיה.
רינה בר-טל: השאלה היא האם ההתרחבות היא שווה בקרב גברים ונשים וזאת משום שלהשגת שוויון בהשכלה השלכות על מעמדן של נשים בכוח העבודה ובמשפחה כאחד.
רינה בר-טל: הפרק שעוסק בחינוך המופיע בספר בוחן מגמות בהשכלת נשים ברמות ההשכלה השונות, בבתי-הספר התיכון ובמערכת ההשכלה הגבוהה, וייצוגן של נשים במוסדות המרכזיים האחראים על יצירת הידע והקנייתו, משמע: אוניברסיטאות ומכללות.
רינה בר-טל: אני בוחרת להתחיל בתמונה הכללית המציגה את התפלגות שנות הלימוד בקרב האוכלוסיה.
רינה בר-טל: סקירת הנתונים מעידה כי בכל תחומי החינוך קיימת מגמה של שינוי בקרב נשים בישראל, קיימת בקרבן השקעה רבה יותר מבעבר ברכישת השכלה.
רינה בר-טל: לפי הנתונים המוצגים בלוח אפשר לראות שבקרב הגברים אחוז גבוה יותר לומד שנות לימוד רבות יותר, מלבד במסגרת 13-15 שנות לימוד.
רינה בר-טל: ברוב המקרים הפער מושפע מאחוז הנוכחות הנמוך של נשים ערביות.
רינה בר-טל: ראוי לציון הנתון המצביע על אחוז הנשים שלא למדו בכלל.
רינה בר-טל: אפשר לראות פער בין נשים לגברים, הן באוכלוסיה היהודית והן באוכלוסיה הערבית, שם הפער גדול יותר.
רינה בר-טל: לרכישת השכלה אקדמאית בקרב הנשים השלכות על תחומים אחרים של החיים.
רינה בר-טל: מחקרים מראים שככל שעולה רמת השכלה של נשים, עולה שיעור השתתפותן בכוח העבודה ושני אלה משפיעים על חלוקת העבודה בתוך המשפחה, כמו גם על תזמון הקמת משפחה.
רינה בר-טל: מתוך הנתונים ניתן לראות ששיעור השתתפות הנשים נמצא במגמת עלייה מאז סוף שנות ה-60.
רינה בר-טל: בעשור האחרון עלה אחוז הנשים מכלל הלומדים לכל התארים כך שבסוף שנות ה-90 נשים מהוות יותר ממחצית מקרב הלומדים בכל 3 הרמות של התארים האקדמאים.
רינה בר-טל: למרות זה, מדעי הרוח נותרו תחום נשי, והנדסה - תחום גברי.
רינה בר-טל: כ-80% מהלומדים לתואר ראשון במדעי הרוח הן נשים לעומת 23% בלבד מהלומדים לתואר ראשון בהנדסה.
רינה בר-טל: ההפרדה נמשכת גם בתואר שני ובצורה מעט חלשה יותר בתואר שלישי.
רינה בר-טל: עם זאת, יש לציין כי בעשור האחרון אחוז הנשים הלומדות לתואר ראשון בהנדסה גדל ב-75%, לתואר שני ב-75% והוא גדל ביותר מ-140% בלימודים לקראת תואר שלישי.
רינה בר-טל: לעומת אמצע שנות ה-80, בסוף שנות ה-90 אחוז הנשים בקרב הלומדים בכל התארים גדל במדעי החברה, במשפטים ובחקלאות.
רינה בר-טל: בלימודי הרפואה ובמקצוע הרפואה חל תהליך פמיניזציה אך בהגיען לשלב ההתמחות הרפואית נשים מתרכזות בענפים הפחות יוקרתיים, כגון רפואת ילדים ומשפחה.
רינה בר-טל: ביטוי נוסף ליתרונם של גברים על נשים בלימוד מקצועות עתירי הכנסה עתידית ניתן למצוא בבחינת הלומדים בטכניון.
רינה בר-טל: בכל שלושת התארים עלה במקצת אחוז הנשים בשנים הנדונות, כאשר העלייה המשמעותית ביותר חלה בתואר השלישי.
רינה בר-טל: אולם בכל שלושת התארים גברים מהווים את רוב הלומדים בטכניון.
רינה בר-טל: נשים מהוות 30% מקרב כלל הסטודנטים הלומדים בטכניון.
רינה בר-טל: למרות הייצוג הנמוך בלימודים טכנולוגיים יש לציין כי אחוז הנשים מכלל הלומדים בכל תואר עולה ככל שהתואר מתקדם יותר.
רינה בר-טל: בתואר ראשון נשים מהוות 28% מכלל הלומדים לתואר, בתואר שני - 37%, ובתואר שלישי - 45%.
יעל דיין: האם יש שאלות בקטע הזה הכללי?
יעל דיין: מדוע לקחתם רק את הטכניון כמדד?
יעל דיין: כשאתם מדברים על הטכניון, אתם מדברים ספציפית.