GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנחם וגשל: אני רוצה לעבור לנושא השני, של ניצול מיני מסחרי.
מנחם וגשל: אני לא יודע אם את יודעת, אני בטוח שלא כל האינפורמציה בידייך, אחרת הדברים היו טיפה יותר מרוככים.
מנחם וגשל: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, הגברת יהודית קארפ, חזרה משטוקהולם בשלב מסויים וראתה את מה שראתה, הבינה את מה שהבינה.
מנחם וגשל: היא פנתה לשרי ממשלה, וכולם יודעים כאן סביב השולחן שהתחייבות של שרי ממשלה היא התחייבות עקרונית, ואת ההתחייבות המעשית צריך לקבל בתנאים ברורים, כמו שכולם מכירים את העובדות.
מנחם וגשל: היא פנתה לשלושה שרי ממשלה, לשר העבודה והרווחה, לשר החינוך ולשר הקליטה, וקיבלה מהם התחייבות עקרונית, מכל אחד מהם, להעביר לבדיקת התופעה של ניצול מיני מסחרי, בשנה הראשונה משני משרדי הממשלה, חינוך ועבודה, אם אני לא טועה כרגע, 180,000 שקל מכל אחד, ו-80,000 ממשרד הקליטה, ובשנה השנייה חצי מהסכום הזה, כדי לבדוק את התופעה.
מנחם וגשל: ראשית, אני רוצה שיהיה ברור, שמשרד העבודה והרווחה, ואני ייצגתי אותו בדיון הזה, כדי להקל על כל הפעולה הזאת, הודיע בישיבה אצל המשנה ליועץ המשפטי לממשלה שכדי להקל על העמותה המפעילה שלא תצטרך לעבוד עם שלושה משרדי ממשלה, אני לוקח על עצמי את האחריות לאגם את המשאבים של שלושת משרדי הממשלה, כדי שאנחנו נוכל באמת לפעול בנושא הזה.
מנחם וגשל: הוא נראה לי נושא מאוד חשוב לבדיקה.
מנחם וגשל: אני עוד לא יודע מה יהיו התוצאות של הבדיקה, אבל לפחות לבדיקה הוא נושא מאוד חשוב.
מנחם וגשל: אז זה לא שמשרד העבודה והרווחה היה חייב 400 אלף שקל, אלא שמשרד העבודה לקח על עצמו לאגם את המשאבים של שני המשרדים האחרים שעדיין, ולא באשמתם, עדיין לא העבירו את הכספים, וגם עדיין לא העבירו התחייבות לעניין.
תמר גוז'נסקי: זה רשום בתקציב 2001?
מנחם וגשל: זה לא רשום בתקציבם, אבל כשמדובר ב- 120 אלף שקל למשרד ממשלתי, הוא יכול להעביר זאת גם כשזה לא רשום בתקציבו.
מנחם וגשל: מה לעשות שלממשלה יש פרוצדרות ברורות.
מנחם וגשל: אני חוזר למה שאמרתי קודם.
מנחם וגשל: אם הייתי רוצה לעבוד כמו פקיד, ויכול להיות שזה מה שאני צריך לעשות בעתיד, מה שהייתי צריך לעשות, לומר לגברת קארפ, אני לוקח על עצמי את האחריות, אני מבקש לקבל את המשאבים, את כל המשאבים אלי.
מנחם וגשל: כאשר משרדי הממשלה, שרי הממשלה, התחייבו להעביר 400 אלף שקל, הם לא התחייבו ולא היו מוסמכים להתחייב להעביר את זה לעמותת על”ם.
מנחם וגשל: הם רק יכולים להתחייב להעביר את זה לטובת הנושא.
מנחם וגשל: עמותת על”ם היא עמותה כמו כל עמותה במדינת ישראל, והיא צריכה לעמוד בחוקי המכרזים כמו כל עמותה במדינת ישראל.
מנחם וגשל: כדי שעמותת על”ם תוכל לזכות בפרוייקט הזה, אני כמעט שנה מזיע כדי לעבור את כל ועדות המכרזים, גם במשרד העבודה והרווחה, ולאחר מכן היום, ולא בגלל הדיון הזה.
מנחם וגשל: היום בבוקר הייתי בוועדת הפטור העליונה באוצר, שנתנה היום סוף סוף את הפטור לעניין הזה כדי שניתן יהיה להעביר את הכסף לעמותת על”ם.
מנחם וגשל: אני מודיע כאן שלמרות שמשרד הקליטה ומשרד החינוך עדיין לא העבירו לי את הכסף, כפוף להתחייבות בכתב שלהם, ברגע שייגמרו עיצומי העובדים במשרד, אני אעביר את הכסף.
מנחם וגשל: מכאן ועד להאשים אותי ברשלנות המרחק הוא גדול מאוד.
נעמי חזן: אגב, הערות כאלה הן אף פעם לא אישיות.
מנחם וגשל: לא, אני יודע שהן לא אישיות.
נעמי חזן: וזה גם לא נאמר בצורה אישית.
נעמי חזן: זה היה מהותי לחלוטין, ואם כתוצאה מהדיון הזה השורה התחתונה היא כפי שהודעת, אז אני רק מברכת על כך.
מנחם וגשל: חברת הכנסת חזן, אני באמת באמת - את יודעת את זה היטב, וגם חברות הכנסת האחרות יודעות את זה - אני מאוד מעריך את הפורום הזה שיושב כאן מבחינת הרצון שלו לקדם את הנושא הזה בישראל.
מנחם וגשל: אני יודע שההערה לא היתה אישית, אבל תסכימי איתי שמנקודת המבט שלי אחרי מאמץ כל כך גדול שהיה ידוע לכל הגורמים שיושבים כאן סביב השולחן, לא לך - - -
נעמי חזן: סליחה, זה לא מדוייק.
מנחם וגשל: לא לכם, לא לכם התכוונתי , לא לכנסת, לא אישית כאן.
מנחם וגשל: את אמרת שאף אחד לא ידע על כל הפעולות שאני עשיתי.
מנחם וגשל: אני מתחייב בנפשי כרגע שמי שצריך היה לדעת, ידע על כל ועדה שאני הייתי בה.
תמר גוז'נסקי: מה עם הנושא בכללותו?
תמר גוז'נסקי: הובטחו 25 מיליון.
תמר גוז'נסקי: פתחנו את הספר, מצאנו רק 10 מיליון.
תמר גוז'נסקי: איפה נעלם הכסף?
מנחם וגשל: לענייננו, אני רוצה לומר כמה הערות במהירות, כי אחרת אני צריך הרצאה של שעתיים.
מנחם וגשל: קראתי בזמן האחרון באחד המסמכים שאנחנו עובדים עליהם, הגדרה מאוד נכונה, שאני מציע פעם לאמץ אותה, לבדוק אותה היטב ולאמץ אותה, את ההבדל בין נערות במצוקה לבין מצוקה של נערות.
מנחם וגשל: זאת הגדרה מאוד טובה.
מנחם וגשל: אני חושב שהיום הדיון הזה דן בנערות במצוקה, וכשהוא דן בנערות במצוקה, הוא דן בנערה שהיא לא מאופיינת בבעיה אחת.
מנחם וגשל: היא מאופיינת בסידרה של בעיות שמחייבות את המדינה להיכנס לטיפול מהיר, כדי שהיא לא תגיע למה שאתם אמרתם בפתיחה, שאם לא נעשה את ההתערבות המהירה הזאת, היא תגיע לאן שהיא תגיע.
מנחם וגשל: הדבר הראשון, כאשר מדובר בנערות במצוקה, אני רוצה שיהיה ברור, שיש עדיין ויכוח.
מנחם וגשל: מבקר המדינה העיר על העניין הזה.
מנחם וגשל: ישבנו עם ועדה מאוד מסודרת שמינה מנכ"ל משרד העבודה והרווחה.
מנחם וגשל: יש עדיין ויכוח, התחייבתי עד סוף דצמבר, ואני מקווה שאני אעמוד בהתחייבות שלי, שביחד עם נציגי האוצר, כולל אם תהיה להם הסתייגות מהעניין, אבל ביחד איתם, אנחנו נגיע להסכמה על איזה מספר מדובר בישראל.
מנחם וגשל: אנחנו טוענים, כמו שאמרה טלל קודם, שאם היום מטופלות בשירות, ידועות, כ-15 אלף נערות, אנחנו טוענים שיש במדינת ישראל 30 אלף נערות שצריך להתייחס אליהן.
מנחם וגשל: רק אם תהיה הסכמה על המספר שעליו מדובר, ממנו ניתן להתחיל לצאת קדימה.
מנחם וגשל: כל ה-12.5 מיליון, כולם, שחברת הכנסת יעל דיין היתה מעורבת בהשגה שלהם, שהם חצי מהסכום הכולל של 25 מיליון, כולם מיועדים לנושא של נשים ונערות, בוואריאציות כאלה או אחרות.
מנחם וגשל: כולם מיועדים לנושא הזה.
מנחם וגשל: גם אם נתנו שש מיכסות למלכישוע, צבענו אותם כשש מיכסות לנערות, כי רצינו שיהיה ברור שהתקציב הזה היה מיועד לנשים ולנערות.
מנחם וגשל: על פי מה שהתחייבנו, אנחנו פתחנו כרגע את כל המסגרות שמיועדות לנערות על פי ההתחייבות.
מנחם וגשל: אני יכול לומר לכם שאם מדובר על מקלטים לנערות, וחברת הכנסת חוסניה ג'בארה לא נמצאת כרגע, אבל אני רוצה לומר ששר העבודה והרווחה רענן כהן התחייב לפתוח מקלט בדרום, ונפתח מקלט בדרום.
מנחם וגשל: יש מקלט בדרום.
קריאות: ונסגר בירושלים.
מנחם וגשל: הוא התחייב לפתוח מקלט לנערות, ויש מקלט לנערות.
מנחם וגשל: במידה שיהיו נערות ערביות מהדרום שצריכות להגיע לשם, במקלט אנחנו לא עושים את ההבחנה בין נערות יהודיות לנערות ערביות.
מנחם וגשל: נערות ערביות יוכלו להגיע לשם.
מנחם וגשל: אנחנו לקחנו את ההתחייבות לפתוח את המקלט מתקציבנו, לפני שהשגנו את הכסף שעליו מדובר.
תמר גוז'נסקי: לכמה מקומות?
מנחם וגשל: מקלט בדרך כלל מיועד ל-10-12 מקומות, זה מה שמיועד בנקודת זמן, אבל התחלופה שם מאפשרת הרבה יותר נערות בשנה.
מנחם וגשל: דבר שני – התחייבנו לפתוח דירות מעבר.
מנחם וגשל: יש לנו כבר את החלוקה, ואנחנו פותחים אותן.
מנחם וגשל: יהיה לנו ה-25 מיליון או לא יהיו ה-25 מיליון, ברגע שזה נפתח השנה בהיקף של ה-12.5 מיליון, זה מוכרח להיות בשנה הבאה, הוא יכניס את המשרד לגרעון תקציבי, או שיהיו כל ה-25 מיליון.
מנחם וגשל: לגבי ה-25 מיליון, אני רוצה להגיד את המשפט הבא.
מנחם וגשל: לשמחתי הרבה, אני אומר את זה, למרות שאני יודע שאני מצולם.
נעמי חזן: היה גם "צופיה" נדמה לי.
מנחם וגשל: ראש הממשלה באופן אישי מעורב.
מנחם וגשל: אני נשאלתי אתמול על ידי משרד ראש הממשלה בשם ראש הממשלה, האם ה-12.5 מיליון בתקציב 2002 הפכו להיות 25 מיליון.
מנחם וגשל: העברתי את זה למנהל היחידה לתיקצוב , כי לי עדיין אין, אני לא יכול לראות.
מנחם וגשל: אתם לא רואים את ה-12.5 מיליון.
מנחם וגשל: גם כשאמרה חברת הכנסת חוסניה ג'בארה שהיא לא רואה את המקלט לערביות, אין בספר התקציב מקלט לערביות.
מנחם וגשל: סך הכל התקציב למקלטים, כולל את המקלט לנשים הערביות שהיא דיברה עליו שהיא לא רואה אותו - פירסמנו עליו מכרז ולא נמצאה עמותה שתפעיל אותו.
מנחם וגשל: אבל צריך לומר.
מנחם וגשל: חלק גדול - - -
תמר גוז'נסקי: גם את בית רות?
מנחם וגשל: גם בית רות.
מנחם וגשל: חלק גדול מהמאבק שהיה על ה-12.5 מיליון, היה לשדרג את המקלטים -למרות שזה לא נערות זה לגבי נשים - מ-75% השתתפות של הרשויות ל-100%.
מנחם וגשל: ברור לי, שהיום המקלטים מתוקצבים ל-100% והם מתוקצבים גם בשנה הבאה ל-100%.
מנחם וגשל: ברור לי שבמכרזים יהיה הרבה יותר קל לעמותות לגשת ולזכות בעניין מפני שהן לא צריכות להוסיף 25% מתקציבן.
מנחם וגשל: לכן גם אני בטוח שנפתח בשנה הבאה את המקלט לנשים הערביות.
מנחם וגשל: לגבי בית רות.
מנחם וגשל: אני רוצה לומר דבר פשוט.
מנחם וגשל: קודם כל, אני מציע שלא נעשה מלחמות בינינו, אלה כולם עובדים שלנו, ואני מאוד מעריך את העבודה שלהם, ואני חושב שהם עושים עבודה מצויינת, ואת המנהל שלהם אני מכיר מהיום שהתחלתי לעבוד וזה לא לפני שנה.
מנחם וגשל: לא זאת הבעיה.
מנחם וגשל: הבעיה, נכון, היתה תת-תפוסה במקלט במשך הרבה מאוד זמן.
מנחם וגשל: זאת שאלה.
מנחם וגשל: גם אני שואל את השאלה.
מנחם וגשל: אם יש מצוקה כל כך קשה של נערות במדינת ישראל שזקוקות לפתרונות חוץ-ביתיים, איך יכול להיות שהמקלט הזה עומד חצי ריק?
מנחם וגשל: יכול להיות שזו תוצאה מכך שהרשויות לא מוכנות להשלים את החלק שלהן.
מנחם וגשל: יכול להיות שרשויות מקומיות לא היו כל כך מרוצות מהצורה שהמקלט מתפקד, חלק מהרשויות, וחשבו שזה לא המקום.
מנחם וגשל: יכול להיות שזה רחוק, זה ירושלים, ונצרת אומרת:
מנחם וגשל: אם אני צריכה להפנות לירושלים, יש לי קושי להפנות לירושלים.
מנחם וגשל: לכן, נעשתה חשיבה מסודרת, ואנחנו לא גמרנו אותם, אנחנו גם משתפים את אשלים כרגע בחשיבה.
מנחם וגשל: קודם כל אני אומר, התקציב הזה של המקלט ישנו, הוא עומד לטובת המקלט.
מנחם וגשל: במידה שאנחנו נחליט שהמקלט הזה ייפתח, הוא ייפתח.
מנחם וגשל: אם הוא צריך להיות בירושלים הוא יהיה בירושלים.
תמר גוז'נסקי: מה זה ייפתח?
תמר גוז'נסקי: הוא פתוח.
מנחם וגשל: הוא פתוח.
מנחם וגשל: ויצ"ו חד-צדדית, יום אחד אחרי הצהריים באה ושמה לנו מכתב על השולחן ואמרה: חברים, אנחנו יוצאים מהאפלה.
תמר גוז'נסקי: תוך כמה זמן היא התריעה?
מנחם וגשל: ויצ"ו מדברת על העובדה שהיא לא יודעת אם היא תרצה להמשיך או לא, במשך תקופה ארוכה.
מנחם וגשל: את המכתב שמו לנו לפני פחות מחודש.
מנחם וגשל: אבל אני רוצה לומר לכם, אני לא מצר על העניין הזה.
מנחם וגשל: אני גם אגיד לכם למה אני לא כל כך מצר על העניין הזה.
מנחם וגשל: אם הבית של המקלט בירושלים, כשפתחו אותו, ופתחו אותו לפני הרבה מאוד שנים, מסוגל בתנאים הטובים ביותר לקלוט עד 9 נערות, אני לא בטוח שאני רוצה להמשיך בבית הזה.
מנחם וגשל: אני חושב שמקלט היום צריך להיות במצב שהוא יכול לקלוט 15 נערות.
מנחם וגשל: אני יכול לממן 15 נערות, למה אני יכול לקלוט רק 9?
קריאה: אז אפשר לעבור מבנה, לא צריך לסגור מקלט.
מנחם וגשל: אבל כדי לעבור מבנה, אני צריך לעשות את כל הפעולה הנדרשת מהעניין הזה.
מנחם וגשל: אני יכול להבטיח דבר אחד.
מנחם וגשל: אנחנו נעשה את הפעולה הנדרשת במהירות הכי גדולה שאפשר.
תמר גוז'נסקי: ב-1 בינואר 2002 בית רות יעבוד או ייסגר?
מנחם וגשל: אני לא יודע אם בית רות יעבוד.
מנחם וגשל: את שואלת אותי אם ב-1 בינואר 2002 יהיה פתרון לאותן נערות שהיום מיועדות לבית רות, והתשובה שלי היא חיובית, כי המקלט בדרום גם הוא לא עומד מלא, ואני יכול להפנות למקלט בדרום נערות.
מנחם וגשל: יש לנו מקלט היום שנפתח בדרום.
מנחם וגשל: יחד עם זה, אני יכול כן להתחייב פה שאם זה לא יהיה ב-1 בינואר 2002, זה יהיה בפברואר 2002.
מנחם וגשל: מקלט לנערות נוסף על המקלט בדרום במדינת ישראל שיעבוד בואריאציה כזו או אחרת, אבל יהיה מקלט לנערות - יהיה.
נעמי חזן: זה מחייב מכרז?
מנחם וגשל: מחייב מכרז.
נעמי חזן: איך תסכים?
תמר גוז'נסקי: היתה שאלה, אם זה מכרז אז איך תספיקו.
מנחם וגשל: אני יכול לענות, אני לא בטוח שהתשובות יהיו סימפטיות לכולן.
מנחם וגשל: אני חושב שאת הדיונים שלנו בבית - תבואו אלי למשרד ונקיים את הדיונים בבית ככל שתרצו.
מנחם וגשל: זה לא הפורום להתחיל, כי אני גם יודע לענות.
מנחם וגשל: אני מזמין אתכן לדיון.
תמר גוז'נסקי: מה נעשה עם המכרז?
מנחם וגשל: לשאלתך, חברת הכנסת חזן.
מנחם וגשל: הסיבה מבחינתי לא לפתוח אותו ב-1 בינואר היא לא בגלל בעיית המכרז.
מנחם וגשל: היום, בתנאים מחמירים, כשיש לי בעיית חירום, תוך 45 יום אני יכול לגמור תהליך מכרזי.
מנחם וגשל: מבחינתי, כל פרסום המכרז מוכן.
מנחם וגשל: יש לי את המכרז מוכן אצלי.
מנחם וגשל: השאלה היחידה שאני שואל את עצמי, היא השאלה שאתן שאלתן, ואני כמנהל אגף שואל את השאלה, למה במשך שנים, וזו לא בעיה של העובדות כאן, אבל זאת שאלה שצריכה להישאל, למה במשך שנים המקלט הזה עמד בחצי מהתפוסה שלו, ואנחנו השלמנו את כל הנערות שלא היו, בכסף.
מנחם וגשל: פירושו של דבר, שבמקום שנערה במקלט עולה היום 8,500 שקל לחודש, נערה עלתה 17,000 שקל לחודש.
מנחם וגשל: אני חושב שהיום מצב המצוקה של טיפול בנערות בישראל, מחייב אותי לשבת לעשות חשיבה נוספת, האם אני רוצה לפתוח את המקלט בצורה כזו או בצורה קצת אחרת, כדי לענות לצורך של יותר נערות.
מנחם וגשל: זה הכל.
מנחם וגשל: את כל היתר אני מציעה שנעשה במשרד העבודה והרווחה.
מנחם וגשל: עוד שתי הערות קצרות.
מנחם וגשל: ראשית, אמרתי את זה בוועדה למעמד האישה ואני אומר את זה גם כאן, לשאלת המכרזים, זו לא שאלה שצריכה להיות מופנית אלינו.
מנחם וגשל: חברת הכנסת יעל דיין היתה מעורבת איתנו לאורך כל התהליך.
מנחם וגשל: המשנה ליועץ המשפטי לממשלה נדרש לעניין ונתן החלטה חד-משמעית.
מנחם וגשל: כשהמדינה שילמה 50% היא יכלה לפטור ממכרז.
מנחם וגשל: כשהמדינה משלמת 100%, חוק המכרזים שהכנסת הזאת חוקקה אותו מחייב אותנו לצאת למכרז.
מנחם וגשל: זו לא בעיה שאני צריך לענות עליה למה אני יוצא למכרז, גם לי יותר נוח בלי מכרז.
מנחם וגשל: שנית, אני רוצה לענות למייק נפתלי.
מנחם וגשל: לשאלה שאין אסטרטגיה, קודם כל אני חופר בעניין הזה, השאלה רק מה זו אסטרטגיה.
מנחם וגשל: אסטרטגיה זו מלה נורא גדולה.
מנחם וגשל: לשאלה אם תשאלו אותי, האם אני מעדיף טיפול קהילתי על טיפול חוץ-ביתי, אני מודיע לכם חד-משמעית שכן.
מנחם וגשל: אם שואלים אותי, מה יותר חשוב לעשות, פעולות מניעה או פעולות אחר כך של טיפול בחירום, התשובה היא ברורה ואנחנו כבר לא אתמול התחלנו לדבר על הדברים האלה.
מנחם וגשל: כאשר מדובר היום בתקציב לפתח יותר בתים חמים ויותר דירות מעבר ויותר מועדונים בקהילה כדי לטפל בנערות כשהן עדיין בבית, התשובה היא ברורה, היא גם עולה פחות והיא גם מטפלת ביותר אוכלוסייה.
מנחם וגשל: הנקודה היא שעל הרצף הכולל צריך לבנות רצף של שירותים שיוכל להתמודד עם העניין.
מנחם וגשל: אנחנו יודעים מהו הרצף.
מנחם וגשל: אני לא מתנגד לכל הגופים הציבוריים שרוצים להצטרף לעניין הזה ולחשוב, רק דבר אחד אני מבקש, ובזה אסיים.
מנחם וגשל: כאשר יושבים גופים ציבוריים כמו שמייק אמר, אנחנו כגופים ציבוריים רוצים לשבת ולקבוע ולא בהכרח הממשלה תוביל בעניין, אני כבר מסכים להיכנס לדיון.
מנחם וגשל: אני רק רוצה דבר אחד, שעל ההחלטות שיחליט הפורום הזה, גם אם יחליטו מי מממן אותו, אם בסוף הדיונים האסטרטגיים האלה תהיה תשובה שאנחנו הגופים הציבוריים החלטנו והממשלה תממן, אז שישאירו לממשלה לצרף את הגופים הציבוריים לדיונים האלה, ואני עושה את זה ברצון רב.
מנחם וגשל: כולם יודעים, עבודה מערכתית היא בראש מעייניי.
יעל דיין: לא קיבלנו תשובה על הכסף.
תמר גוז'נסקי: מר וגשל, כמה שאלות.
תמר גוז'נסקי: אני מחזיקה קטע מפסק דין של בית משפט השלום לנוער מהשנה.
תמר גוז'נסקי: לא ייתכן שנערה בהתדרדרות קשה, במשבר, תיאלץ להמתין חודשים להשמה במסגרת שיכולה להגן עליה.
תמר גוז'נסקי: אלה פסקי דין שחוזרים ונשנים.
תמר גוז'נסקי: אביא דוגמה אחרת.
תמר גוז'נסקי: מנהל היחידה לרווחת הנער והנערה בבת-ים פונה במכתבים - המכתב הוא מיולי, אני לא יודעת אם משהו השתנה עד היום – ומספר שבטיפול היחידה בבת-ים 17 נערות שיש צורך מיידי בהוצאתן, ויש תיאורים של הנערות.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה להבין מדוע הנערות האלה לא הגיעו למקלט בירושלים?
מנחם וגשל: אלה לא נערות שמיועדות למקלט.
מנחם וגשל: יגאל סמוך כותב, ואפשר לשאול אותו, הוא מדבר על נערות שצריכות להגיע לצופיה, נערות שנמצאות בהתדרדרות קשה, נערות שנמצאות במצב קשה.
מנחם וגשל: יגאל מדבר על המצוקה שלו.
מנחם וגשל: אני אומר כאן, ובוועדה למעמד האישה כבר העליתי את זה יותר מפעם, יש היום 180 נערות שממתינות לכניסה לצופיה.
מנחם וגשל: דרך אגב, במסגרת ה-12.5 מיליון, קיבלנו שם 24 מכסות כדי להפעיל בצופיה.
מנחם וגשל: שר האוצר פעמיים קבע איתנו דיון בצופיה, לבוא לצופיה לראות, כי צריך לעשות את הפינוי המהיר שם.
מנחם וגשל: הוועדה המקומית מוכנה.
מנחם וגשל: אני מאוד מקווה ששר האוצר יצטרף לשר העבודה והרווחה, שהזמין אותו לביקור מהיר.
מנחם וגשל: יש לנו את המכסות, יש לנו את הקונספט.
יעל דיין: שייראו שקופיות.
יעל דיין: אם אין זמן לביקור אז לא רואים?
מנחם וגשל: מסתבר שגם שר העבודה והרווחה התחיל לקדם את העניין במהירות כשהוא הגיע לצופיה וראה כמה נערות שם.
תמר גוז'נסקי: לא קיבלנו תשובה מה קרה עם ה-15 מיליון.
יעל דיין: לפני התקציב פניתי לראש הממשלה ולמשרדו, אם הוא תקין לכל מי שצריך, לגבי ה-25 מיליון.
תמר גוז'נסקי: אני ראיתי בבסיס התקציב שזה גדל רק ב-10 מיליון.
תמר גוז'נסקי: לכן אני שואלת למה לא 25 מיליון?
מנחם וגשל: אני עניתי קודם, אני עונה עוד פעם.
מנחם וגשל: ראש הממשלה, בפגישה שהיתה לנו אצלו, ביחד עם חברת הכנסת - - -
תמר גוז'נסקי: אבל אתה מאשר את העובדה שכיום זה לא קיים בבסיס התקציב?
מנחם וגשל: אני עוד לא יודע.
תמר גוז'נסקי: מה אתה לא יודע?
תמר גוז'נסקי: זה מונח על שולחן הכנסת מ-31 באוקטובר.
מנחם וגשל: אני לא יכול לראות, כי אין לי את התקנות.
מנחם וגשל: יכול להיות שחלק מהכסף הזה הם כבר הכניסו לתוך התקנות הקיימות שלנו.
מנחם וגשל: אני לא יודע היום להגיד לך, כי אם למשל את דירות המעבר הם החליטו להכניס לתוך התקנות, אז אני אחר כך צריך להפריד אותו ולצרף אותו.
מנחם וגשל: אני אומר לך כאן חד-משמעית, אני מסתמך בכל הבנייה לנערות במצוקה, וזהו הדיון, כאילו יש לי 25 מיליון.
תמר גוז'נסקי: מר וגשל, אנחנו מבקשים ממך לקבל תשובה בכתב מה קרה עם ה-25 מיליון.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, מאחר שאנחנו מוצאים בתקציב רק 10 מיליון, אנחנו מבקשים לדעת איפה ה-25 חבויים, אם אכן הם חבויים באיזה מקום שאנחנו לא גילינו אותו, כי אני מוכרחה לומר שאני לא ראיתי שום סעיף אחר שעוסק בנערות במצוקה שהוא כן גדל.
תמר גוז'נסקי: הטיפול בנשים ונערות במצוקה זה הסעיף.
מנחם וגשל: אני עניתי לחברת הכנסת חוסניה ג'בארה שהיתה כאן קודם.
מנחם וגשל: היא שאלה אותי לגבי הטיפול בנערות, היא הפנתה אלי את השאלה ועניתי לה בכתב.
מנחם וגשל: אני רוצה לומר את הדבר הזה.
מנחם וגשל: פתחת את הדיון, ואני חושב שגם נכון, בכך שיש העדפה לנערים על פני נערות.
מנחם וגשל: אנחנו עשינו העדפה הפוכה.
מנחם וגשל: לקחנו מוסד הגליל לנערים בעכו והמרנו אותו למוסד לנערות, ועברנו נתיב ייסורים שלם, כדי שיהיה פעם אחת במדינת ישראל מוסד אחד לנערות במצוקה, כי אין אף מוסד אחד טיפולי לנערות במצוקה.
מנחם וגשל: אני מדבר על ערביות כרגע.
מנחם וגשל: כשגמרנו את התהליך הזה, הסתבר שראש עיריית עכו, בלחץ של המגזר הערבי, החליט שמוסד הגליל יהפוך להיות בית ספר ולא יהיה מוסד טיפולי.
מנחם וגשל: ואני שואל, אם המגזר הערבי כל כך חרד לנושא של נערות במצוקה, איך הפך להיות מוסד טיפולי לבית ספר?
תמר גוז'נסקי: קודם כל, אני לא יודעת מי לחץ על מי, ואני לא יודעת איך החליטו על כך.
תמר גוז'נסקי: אבל העובדה המדהימה במדינת ישראל, היא שיכול משרד ממשלתי לקבל החלטות, ויכולה אחר עירייה להפוך את ההחלטות על פיהן.
תמר גוז'נסקי: אני מכירה את זה בוקר צהריים וערב.
תמר גוז'נסקי: אני מכירה את זה גם כשעירייה מקבלת כסף לפרוייקט, למשל של מחשבים לילדים, והיא מחליטה שהיא רוצה לקחת את הכסף הזה ולהשקיע אותו באיזה היכל תרבות.
תמר גוז'נסקי: אז מפעל הפיס אומר: אה, זה מה שאתם צריכים?
תמר גוז'נסקי: היכל תרבות?
תמר גוז'נסקי: בסדר, שיהיה היכל תרבות.
תמר גוז'נסקי: אז לילדים לא יהיו מחשבים, מה זה חשוב.
תמר גוז'נסקי: ילדים יכולים גם לחיות בלי מחשבים.
תמר גוז'נסקי: כך קורים דברים בלתי יאומנו.
תמר גוז'נסקי: לכן אנחנו חוזרים לאיזשהו מצב שבו בעצם יד ימין עושה מה שהיא חושבת, ויד שמאל עושה מה שהיא חושבת, והתוצאה היא שילדים ונערות ונערים הם נמצאים בסוף התור מכל מיני סיבות.
תמר גוז'נסקי: ומה לעשות, שהטיפול בנערים, ובמיוחד בנערות במצוקה, עדיין לא יוקרתי.
תמר גוז'נסקי: אין לו חשיפה כזאת, אין לו רייטינג כזה גבוה בחברה הישראלית.
תמר גוז'נסקי: באיזשהו מקום, נערות במצוקה מואשמות בזה שהן אחראיות להתדרדרות של עצמן.
תמר גוז'נסקי: באיזשהו מקום, מקורבן הן הופכות להיות בעצם אחראיות לכך שהן הגיעו לאן שהגיעו, ובעצם הן נתפסות כמי שהוציאו את עצמן מהחברה, אז בבקשה, תישארו בשוליים.
תמר גוז'נסקי: אין את התחושה הזאת של הדחיפות.
תמר גוז'נסקי: יש גם הדעה האיומה והנוראה שחבל על הזמן.
תמר גוז'נסקי: אם היא כבר התדרדרה, אז חבל על הזמן, הרי ממילא לא נוציא אותה משם.
תמר גוז'נסקי: אז שתישאר, וחייה יגמרו כפי שיגמרו.
תמר גוז'נסקי: התפיסה הזאת הנוראה והאיומה מחלחלת להרבה מאוד רבדים.
תמר גוז'נסקי: אני לא יכולה להגיד לך תשובה מדוע ראש עירייה זה החליט כך וראש עירייה אחר החליט כך.
תמר גוז'נסקי: באיזשהו מקום, השירות צריך להיות ממלכתי ובאיזשהו מקום אתם צריכים כנראה להתנתק מהתלות הזאת בעיריות.
תמר גוז'נסקי: אתם צריכים להתנתק מהעובדה הזאת שראש עירייה יכול להחליט שנערות - וזה מזכיר לי סיפור ישן מאוד על עכו.
תמר גוז'נסקי: כאשר הציעו לעכו עובדת לנערות במצוקה, אמרו לה בעיריית עכו שלא צריך עובדת לנערות במצוקה, כי בעכו כידוע אין נערות במצוקה, ולכן לא צריך עובדת לנערות במצוקה.
תמר גוז'נסקי: לכן, אם פונים לרשות המקומית, לסדר העדיפויות שלה, ולסדר החובות שלה והגרעון שלה וכו', היא חושבת שזו בעיה של מישהו אחר.
תמר גוז'נסקי: אנחנו פה בבעיה מאוד רצינית, כי אם נערות לא מגיעות למקלט, כי ראש עיר א' או ב' או ג' לא משלם את ה-25%, והנערה הזאת ממשיכה להתדרדר בגלל ה-25% האלה, אז באיזשהו מקום אנחנו כחברה נוהגים באופן נפשע.
תמר גוז'נסקי: נגיד שנזרוק את הבעיה לפיתחו של ראש העיר, נו, הנערה מזה לא תיוושע.
תמר גוז'נסקי: לכן יש לנו פה בעיה.
יגאל סמוך: אני רוצה להעלות את המצוקה שלנו, של העובדים בשטח.
יגאל סמוך: אני מנהל יחידה של נערים ונערות, אבל היום הדגש הוא על הנערות, והמצוקה היא מאוד קשה, ובמיוחד בשנים האחרונות, לא דיברו על כך מספיק היום פה, בנושא של נערות עולות מארצות חבר העמים.
יגאל סמוך: המצוקה שם היא מחרידה, היא לא קשה, כבר אי אפשר להתמודד עם זה.
יגאל סמוך: נערות בנות שלוש עשרה וחצי, ארבע עשרה, שמוכרות את גופן תמורת שקלים בודדים, על ידי ניצול של אנשים מבוגרים שמנצלים אותן יום יום.
יגאל סמוך: אנחנו נמצאים בחוסר תקנים.
יגאל סמוך: אין לנו תקנים להתמודד.
תמר גוז'נסקי: כמה תקנים יש ליחידה שלך?
יגאל סמוך: לי יש ארבעה תקנים לטיפול בנערות.
תמר גוז'נסקי: לכמה נערות אתה חושב?
יגאל סמוק: אנחנו היום מתמודדים עם 348 נערות.
תמר גוז'נסקי: אלה הנערות הידועות, שלא לדבר על הלא ידועות.
יגאל סמוק: אני חושב שהנערות הקשות במיוחד מוכרות לנו.
יגאל סמוק: אנחנו היום לא מספיק עושים מניעה, ואין לנו יכולת להתמודד.
תמר גוז'נסקי: האם 350 הנערות האלה הן לא לומדות כולן?
יגאל סמוך: לא.
יגאל סמוך: רובן יכול להיות שכן לומדות.
יגאל סמוך: יכול להיות שיש 20-30 נערות שלא נמצאות.
יגאל סמוך: ישנן הרבה שרשומות במסגרות, אבל מבקרות אחת לכמה זמן, לך תדע מה.
יגאל סמוך: גם לא מפנים אותן מבתי הספר, כי בתי הספר מרוויחים כסף טוב על זה.
תמר גוז'נסקי: לא מוחקים אותן מהרשימה.
יגאל סמוך: לא מוחקים אותן מהרשימה.
יגאל סמוך: למה למחוק?
יגאל סמוך: אנחנו נמצאים במצוקה, שישנן נערות שחייבים לשים אותן במסגרות של צופיה, של מסילה, להרחיק אותן להגנתן, כאשר הן מתנגדות לצאת לשם.
יגאל סמוך: מי תרצה ללכת לצופיה ולמסילה?
יגאל סמוך: למרות שאחרי שהן נמצאות שם, הן מתות להיות שם.
יגאל סמוך: זה אבסורד באיזשהו מקום, אבל התנאים הם כל כך טובים וההתייחסות היא כל כך טובה.
יגאל סמוך: הרבה נערות, אחרי שיצאו מצופיה, באו אלינו וביקשו אותנו להחזיר אותן לצופיה.
יגאל סמוך: אנחנו נמצאים במצב שנערות כאלה מסתובבות, גוררות אחריהן נערות אחרות.
יגאל סמוך: אנחנו מדברים על ילדות בנות 13.5-14-15 שאין לנו מה לעשות איתן.
יגאל סמוך: יש בהחלט שינוי חיובי בנושא התקציבי.
יגאל סמוך: השנה לעומת שנים אחרות, בהחלט הגיע לנו תקציב קצת יותר גדול ממה שקיבלנו ובזה נעשה המון.
יגאל סמוך: דירת מעבר ובית חם וארבע מועדוני נערות, ואין ספור תכניות בתוך הקהילה.
יגאל סמוך: אנחנו לא מדברים על הנערות שאפשר להתמודד, ויש מה לעשות איתן.
יגאל סמוך: הבעיה שלנו היא עם אלה שחייבים לתת להם מענה אחר.
יגאל סמוך: שנבין טוב, זו לא בעיה של בת-ים, שנינו מבת-ים, אבל זו לא בעיה של בת-ים.
יגאל סמוך: זו בעיה של כלל הארץ.
יגאל סמוך: לדעתי, לא קורה כלום.
יגאל סמוך: צר לי, אני מחזיק מכתבים, יש לי מין נוהל, ברגע ששרים נכנסים לתפקיד, אני מוציא להם מכתב.
יגאל סמוך: אז יש לי פה מכתב שהופנה ב-10.2.2000 ליולי תמיר, לשרנסקי, לשר אלי ישי.
יגאל סמוך: למען האמת, לא קיבלתי שום מענה מאף אחד מהם.
יגאל סמוך: יש מכתב מה-28.6.2000 לשר אלי ישי על המצוקות, על מה שקורה.
יגאל סמוך: בסך הכל לא קיבלתי שום מענה.
יגאל סמוך: ב-4.7.2001 נשלח המכתב האחרון לאחר שהגיעו פקידות הסעד שלי - גם אני פקיד סעד לחוק הנוער - הגיעו אלי ואמרו לי: הנה, השופט, ומה שציטטת זה מכבוד השופט שיינפלד.
יגאל סמוך: אנחנו נמצאים במין מצב שאנחנו פונים לבית המשפט, ובית המשפט אומר לנו: מה אתם רוצים, אין לכם תכניות.
יגאל סמוך: אנחנו חייבים לבוא לבית המשפט עם תכניות, ואין לנו תכניות.
יגאל סמוך: זו בעיה מאוד מאוד קשה.
תמר גוז'נסקי: נמצאת איתנו גלית אסור מהמשרד לביטחון פנים.
גלית אסור: הרבה להוסיף על המצוקה הקשה של הנערות שצויינה פה - - -
תמר גוז'נסקי: איפה אתם פוגשים אותן?
גלית אסור: אנחנו פוגשים אותן בכל מקום.
גלית אסור: נערות שמודיעים לנו על כך שהן נעדרות, אנחנו מחפשים אותן 4-5-6 ימים, מוצאים אותן, והן מגיעות אלינו למשרד, לתחנת המשטרה.
גלית אסור: מתקשרים לגורם טיפולי להפנות אותן למישהו, ואם אפילו נוסעים לקחת את הנערה לאותו פקיד סעד למשרד, או לאותו גורם בעירייה, אין טיפול מיידי לאותה נערה, ואז היא נשלחת הביתה, בעצם זה לרחוב, ושוב היא נעדרת, ושוב אנחנו מחפשים אותה.
גלית אסור: כך הסיפור חוזר חלילה.
תמר גוז'נסקי: בכמה נערות כאלה אתם פוגשים בשנה, בערך?
גלית אסור: אין איתי נתונים מדוייקים של נערות, לכן אני לא רוצה לנקוב פה במספרים, אבל המון.
גלית אסור: מדובר בין 4 ל-7 נערות ביום שמגיעות אלינו, שמשתוקקות לסיוע.
גלית אסור: יש המון אירועים שאמהות מתקשרות לתחנת המשטרה ואומרות: בואו תעשו משהו, הילדה שלי שוכבת פה בבית.
גלית אסור: אין לי מה לעשות איתה, ואז באמת לוקחים - אין טיפול.
גלית אסור: הם פונים אלינו, כאילו המשטרה היא בעצם הגורם הטיפולי, כי אין להם למי לפנות.
תמר גוז'נסקי: אפשר להתייחס, כל מי שרוצה בזמן שנשאר לנו.
יעל דיין: אני מתנצלת שאני צריכה לצאת, כי עיריית חיפה מקדימה את כולנו ופותחת את שבוע המאבק באלימות היום.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר שיש לנו בערך עוד 20 דקות, אז בקצרה כל מי שרוצה להגיב.
תמר גוז'נסקי: גברת רונית לב-ארי, בבקשה.
רונית לב-ארי: אני מברכת על הישיבה הזאת.
רונית לב-ארי: כמנהלת הרשות לקידום מעמד האישה, אמרתי בזמנו לחברת הכנסת יעל דיין שהייתי רוצה שהרשות תיקרא:
רונית לב-ארי: הרשות קידום מעמד האישה והנערה.
רונית לב-ארי: מתחילת הקדנציה התחלתי במהלך של הקמת צוות היגוי שנמצא בתהליך.
רונית לב-ארי: בתוך צוות ההיגוי לד"ר מייק נפתלי יש גם נציגה של על"ם, והרעיון של לשים מסביב לשולחן, דווקא כמשרד ראש הממשלה אין מה לעשות, אנחנו ממשלתיים בעניין הזה.
רונית לב-ארי: אני באה מבחוץ, ועכשיו אני בפנים – מנעמ"ת לממשלה.
רונית לב-ארי: יצרנו צוות היגוי רחב עם נציגות של משרד החינוך, משרד הרווחה, משטרת ישראל.
רונית לב-ארי: הקצינה שדיברה כרגע, גלית, היא חברה בצוות, ומטרתו של הצוות להציף את העניין.