GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל דיין: זה לא כל המקצועות הטכנולוגיים.
יעל דיין: למשל מדעי המחשב, שהם מאוד אקטואליים, בוודאי בעשור האחרון, נלמדים בכל הארץ.
יעל דיין: השאלה היא האם זה בכלל נכנס למחקר שלכם.
אגט קראוס: אנחנו מציגים נתונים על כל האוניברסיטאות בארץ.
אגט קראוס: בחרנו לקחת את הטכניון כדוגמא למוסד להשכלה גבוהה שמהווה מקור למקצועות בעלי יוקרה חברתית גבוהה, שבסופו של דבר אפשר להרוויח בהם הכנסה גבוהה.
אגט קראוס: זה היה פשוט כדוגמא.
אגט קראוס: בספר הנתונים יש לנו פירוט הרבה יותר גדול.
אגט קראוס: לא רצינו להיכנס לזה כעת.
יעל דיין: השאלה היא האם התמונה היא שונה כאשר מצרפים את כל המוסדות.
אגט קראוס: לא בהנדסה.
אגט קראוס: במחשב יש קצת עלייה אבל לא בהנדסה.
יעל רום: הטכניון יכול לספק נתונים מצויינים מפני שיש שם יועצת שכל הזמן בודקת אותם.
יעל רום: גם בדוח האחרון שהגיע לידי - בווודאי אתן מכירות אותו - צריך תמיד להסתכל לא על השורה התחתונה שמסכמת את סך כל הגידול במספר הנשים בטכניון.
יעל רום: הגידול הגדול ביותר חל בפקולטות שלא נחשבות לפקולטות קשות.
יעל רום: בפקולטות ההנדסיות פרופר עדיין אחוז הבנות נע בין 8%-15%.
יעל רום: יש קפיצה מדהימה בהנדסת חשמל ל-18% אצל תלמידות שנה א'.
יעל רום: הסימנים הם טובים מאוד.
קריאה: אצל בנות רוסיות זה מקצוע מאוד מבוקש.
יעל רום: אני לא ראיתי את זה לפי ארצות מוצא.
יעל רום: אני לא יכולה לתת לך תשובה.
יעל רום: לצערנו, גם בלימודי תואר שני ובלימודי תואר שלישי המספר גדל מפני שאפשר להיכנס ללימודי תואר שני ותואר שלישי בטכניון גם אם באים מדיסציפלינות של מדעי החברה.
יעל רום: יכולים לגמור לימודי גאוגרפיה באוניברסיטת חיפה ולעשות תואר שלישי בבינוי ערים.
יעל רום: אני בדקתי את הנושאים בלימודי מוסמכים, במה בוחרות הנשים שעושות דוקטורט.
יעל רום: אני מאוד מצטערת לומר, מעט מאוד ביניהן עושות את הדוקטורט בנושאים הנדסיים פרופר.
יעל רום: הרבה יותר עושות בסוציולוגיה, בפסיכולוגיה של המקצוע, בדברים חברתיים.
יעל רום: זה כנראה צפוי.
יעל רום: אבל בטכניון השיעור של המצטיינות מתוך כלל הסטודנטים הוא יותר גבוה מהשיעור של המצטיינים מתוך כלל הסטודנטים.
אגט קראוס: אציג בפני הוועדה נתונים המצביעים על מגמות בתחום התעסוקה של נשים בישראל.
אגט קראוס: לפי המגמות אנחנו יכולים לראות צמצום בפערי אי-השוויון.
אגט קראוס: אשים דגש בעיקר על השתתפות נשים בעמדות ניהול, על נשים בהיי-טק - בעיקר בניהול, ועל נתוני שכר.
אגט קראוס: על מנת שהנתונים יהיו מובנים אני רוצה להבהיר 3 מושגים מרכזיים שאדבר עליהם.
אגט קראוס: המושג הראשון שמופיע גם בלוח הוא "כוח עבודה אזרחי".
אגט קראוס: אנחנו מדברים על כל אזרחי המדינה מגיל 15 ומעלה שעבדו לפחות שעה אחת בשבוע הקובע עבור תמורה כלשהי, או על אנשים שחיפשו עבודה והיו מוכנים להתחיל לעבוד.
אגט קראוס: אנשים שלא שייכים לכוח העבודה האזרחי הם כל אזרחי המדינה מגיל 15 ומעלה שלא היו מועסקים או שהם בלתי מועסקים, כולל תלמידים, מתנדבים ואנשים שעובדים גם ללא שכר, או כאלה שעובדים בחברות משפחתיות, או שהם שוכני מוסדות שעבדו פחות מ-15 שעות בשבוע הקובע, כאשר השבוע הקובע הוא השבוע שהסתיים בשבת שלפני המיפקד.
אגט קראוס: אנחנו רואים בלוח הזה את המגמה של כניסת נשים לכוח העבודה האזרחי מ-1955.
אגט קראוס: הנתונים הבולטים ביותר הם הגידול באחוז הנשים שנכנסו לכוח העבודה לעומת הירידה בקרב הייצוג של הגברים בכוח העבודה.
אגט קראוס: הסברה היא שגברים מופיעים פחות בגלל כניסה ללימודים ובגלל יציאה מוקדמת מכוח העבודה, מה שאנחנו קוראים בשפה היומיומית "פנסיה מוקדמת".
אגט קראוס: אמנם שיעור השתתפות הנשים עלה אבל בהשוואה למחקרים במדינות מערביות אחרות עדיין בישראל שיעור הנשים בכוח העבודה הוא נמוך.
אגט קראוס: אני רוצה להיכנס קצת יותר לעובי הקורה של השתתפות הנשים בפועל בכוח העבודה.
אגט קראוס: אם אנחנו בודקים את ממוצע שעות העבודה בשבוע בקרב נשים וגברים, נשים עובדות כ-35 שעות בממוצע לשבוע בעוד שגברים עובדים 46 שעות בממוצע לשבוע.
אגט קראוס: הממצא הזה נותן לנו אינדיקציה כלשהי לפוטנציאל של השתכרות.
אגט קראוס: בלוח הזה אנחנו רואים את ההבדלים בשעות העבודה לפי היקף המשרה, כלומר התפלגות העובדים במשרה חלקית בקרב שני המינים.
אגט קראוס: הכוונה בהגדרה של "משרה חלקית" היא "עובדים שעבדו בין שעה אחת ל-34 שעות בשבוע הקובע".
אגט קראוס: אנחנו יכולים לראות כי גם לאורך השנים אחוז הנשים שעבדו במשרה חלקית מכלל הנשים המועסקות גבוה מאחוז הגברים שעובדים כך.
אגט קראוס: עבודה במשרה חלקית קשורה לפוטנציאל השתכרות נמוך ומשפיעה על יכולתן הכלכלית של הנשים.
אגט קראוס: היא נתפסת אצל רוב הנשים כפתרון לשילוב של עבודה ומשפחה ביחד אבל לפי המחקרים אנחנו יכולים לראות שלפתרון הזה של הנשים יש השפעות לטווח ארוך, גם על מעמד הנשים בשוק העבודה וגם על דפוסי המקצועות בהם הן עוסקות.
אגט קראוס: בעצם זה מגביר את ההפרדה בין המינים.
אגט קראוס: בלוח הזה אנחנו יכולים לראות את הסיבות לפנייה למשרה חלקית, בהשוואה בין נשים לגברים.
אגט קראוס: הסיבה השכיחה ביותר אצל נשים היא עיסוק בעבודה שנחשבת למלאה.
אגט קראוס: הכוונה כאן למשרות שנחשבות למלאות בשעות מקוצרות, כמו למשל אצל מורות.
אגט קראוס: סיבה זאת הוצגה על-ידי כמעט 22% מקרב הנשים לעומת קרוב ל-19% אצל גברים.
אגט קראוס: הסיבה השכיחה ביותר אחריה היא היותן נשים עקרות בית, סיבה שאנחנו לא רואים שקיימת אצל גברים.
אגט קראוס: הסיבה השכיחה ביותר אצל גברים לעבודה חלקית היא לימודים, כאשר זה עומד על 33% אצל גברים לעומת 14% בלבד אצל נשים.
אגט קראוס: הסיבה השכיחה השניה אצל גברים לעבודה חלקית היא שהם לא מצאו עבודה במשרה מלאה.
אגט קראוס: אם אנחנו מסתכלים בנתונים אנחנו יכולים לראות שגם אצל נשים מופיעה הסיבה הזאת אך במקום הרביעי.
אגט קראוס: למרות זה, אחוז הנשים שלא מצאו עבודה במשרה מלאה גבוה יותר מאחוז הגברים.
אגט קראוס: חשוב לדעת ש-13% מהנשים העובדות לא מעוניינות כלל במשרה מלאה לעומת רק כ-4% מהגברים.
אגט קראוס: במסגרת הנתונים על הבלתי מועסקים מקרב כוח העבודה האזרחי במהלך השנים אפשר לראות שיש לנו מגמות שמבחינת המאפיינים הן די דומות בין גברים ונשים.
אגט קראוס: אני רוצה להסב את תשומת לבכם לכך שקו המגמה של גברים הוא בורוד לעומת קו המגמה של הנשים שהוא בכחול (אנחנו רגילים בדרך כלל לראות את זה אחרת).
אגט קראוס: על אף שהמגמות דומות, לאורך כל התקופה המוצגת אחוז הנשים הבלתי מועסקות תמיד גבוה יותר מאחוז הגברים.
אגט קראוס: אחת ההשערות להבדלים אלו היא מכיוון שנשים נפלטות ראשונות משוק העבודה.
אגט קראוס: בנוסף לכך, יש גורמים נוספים שמונעים מנשים להיכנס לכוח העבודה הפעיל.
אגט קראוס: הנתונים השונים שאציג עכשיו על נשים בכוח העבודה מהווים שיקוף למצב הקיים ונותנים לנו אינדיקציה להשפעה של הפעילויות שאנחנו עושים בשטח, הן בכנסת והן בארגונים.
אגט קראוס: למשל, האם החקיקה המקדמת נשים באמת באה לידי ביטוי.
אגט קראוס: בלוח זה אנחנו רואים את התפלגות המועסקים לפי מעמד העבודה ומין.
אגט קראוס: רוב המועסקים הם שכירים, בקרב שני המינים, אך למרות זה אחוז הנשים המועסקות כשכירות הוא גבוה יותר מאחוז הגברים.
אגט קראוס: הנתון השני המאוד מעניין בלוח הזה מתייחס לעצמאיים.
אגט קראוס: אנחנו רואים שיש פער של פי 2 עצמאיים גברים מנשים ואף יותר מכך.
אגט קראוס: לגבי מעבידים אנחנו רואים פער של פי 4.
אגט קראוס: יש אינדיקציה על גודל של עסק ובעצם זה משקף את הנחיתות של הנשים מבחינה כלכלית.
אגט קראוס: לפי התפלגות המועסקים לפי משלח יד ומין אנחנו רואים שאחוז גבוה של נשים מועסק בתפקידים פקידותיים, כמעט 28%, לעומת 8% בלבד בקרב גברים.
אגט קראוס: אנחנו יכולים לראות גידול בקרב המקצועות החופשיים והטכניים אצל נשים, כמעט 20%, למשל הרבה עורכות-דין שנכנסו לשוק העבודה.
אגט קראוס: נתון מעניין נוסף הוא השוואה בקטגוריית המנהלים, כאשר אחוז המועסקות כמנהלות עומד על 3.5% בלבד לעומת כמעט 9% בקרב גברים.
אגט קראוס: את ההשפעות שנובעות מההבדלים האלה אני אציג בהמשך במסגרת הנתונים על השכר.
אגט קראוס: אנחנו רואים שיש עלייה של יותר מפי שניים בקרב המנהלות בשני העשורים האחרונים.
אגט קראוס: באשר להתפלגות תחום הניהול בקרב נשים וגברים, אפשר לראות שרק 8% מקרב המנהלות הן מנכ"ליות לעומת 34% בקרב הגברים.
אגט קראוס: כמובן שעמדת מנכ"ל היא עמדת הניהול הגבוהה ביותר.
אגט קראוס: בחרנו להציג את ענף ההיי-טק כי הוא התפתח מאוד בעשור האחרון בישראל ויש רושם כלשהו בציבור שאין בענף הזה הבחנה על בסיס gender.
אגט קראוס: הנתונים הבאים שאני אציג מסתמכים על סקר של מכון "מדגם" שמופיע בהרחבה בספר הנתונים שלנו ומטרתו היתה לבחון את ייצוגן ומעמדן של נשים מנהלות בתחום תעשיית ההיי-טק.
אגט קראוס: תפקיד המנהל הוגדר כ"עובד האחראי על עובדים אחרים ו/או בעל השפעה בקבלת החלטות ובקביעת מדיניות בדרגים השונים בחברה".
אגט קראוס: אנחנו יכולים לראות לפי ההתפלגות המוצגת כאן ש-23% מקרב המנהלות בחברות ההיי-טק הן בתפקיד של מנהלות כוח-אדם ולעומת זה רק 2% מקרב המנהלות הן בתפקיד של בעלים.
אגט קראוס: במסגרת הבדיקה של תנאי ההעסקה הושוו תנאיהן של מנהלות מול תנאיהם של מנהלים בשלושה תחומים: שכר יסוד, תנאים נלווים ואופציות.
אגט קראוס: בשלושת הפרמטרים האלה 50% מהחברות ציינו כי אין הבדל בתנאי העבודה בחברה שלהם.
אגט קראוס: עם זאת, בין 11-18 חברות ציינו כי יש פער לרעת המנהלות באחד הפרמטרים לפחות, לעומת 1% בלבד שציינו כי הפער הוא לטובת המנהלות.
אגט קראוס: מעניין לראות ששיעור המדווחים על אפליה בשכר הוא גבוה יותר משיעור המדווחים על אפליה בתנאי האופציות.
אגט קראוס: פה אנחנו יכולים לראות אבחנה יותר ברורה לגבי התפלגות השכר, כאשר השכר הממוצע שמקבלות מנהלות נמוך מזה של מנהלים.
אגט קראוס: כמעט 50% מן המנהלות משתכרות עד 12,000 שקל בחודש בלבד לעומת 23% מקרב המנהלים.
אגט קראוס: כמו כן אנחנו רואים שרק 4% מקרב המנהלות משתכרות בדרגת השכר הגבוהה ביותר לעומת 10% מקרב המנהלים.
יעל דיין: מה אומר הנתון שמעל לזה, שנראה לי מאוד משמעותי: 6 מול 18?
אגט קראוס: זה דרגה אחת לפני רמת השכר הגבוהה ביותר.
יעל דיין: זאת אומרת שזאת דרגת שכר גבוהה מאוד, לא הגבוהה ביותר, ושם הפער הוא יותר גדול.
אגט קראוס: יש כאן כוונה להדגיש את העקרון ואת העוצמה של תקרת הזכוכית.
אגט קראוס: נשים נשארות בדרגת ניהול ביניים וזה מודגש פה במסגרת הפערים בשכר.
יעל דיין: בדרגות ביניים ומטה, הייתי אומרת.
יעל דיין: השוויון קיים במשבצת השניה.
אגט קראוס: בשתי הקטגוריות הראשונות.
אגט קראוס: אעבור כרגע לנתונים על שכר.
אגט קראוס: אני רוצה להציג את ההכנסה הממוצעת ברוטו לחודש ולשעת עבודה לפי שנות לימוד בקרב שכירים.
אגט קראוס: בלוח הזה מופיעה התפלגות התעסוקה בענפים שונים.
אגט קראוס: אנחנו יכולים לראות שככל שאנחנו עולים בשנות הלימוד, יש גידול בפערים בשכר.
אגט קראוס: כאן אנחנו מציגים הכנסה ממוצעת ברוטו, לחודש ולשעת עבודה, בקרב שכירים לפי משלחי יד.
אגט קראוס: רואים כאן את התפלגות התעסוקה בענפים הכלכליים.
אגט קראוס: בעצם אפשר לראות פה את ההשלכות שהצגתי בהתחלה לגבי התפלגות התעסוקה בקרב נשים וגברים.
אגט קראוס: משלחי היד המתגמלים ביותר הם מנהלים, אקדמאים ומקצועות חופשיים.
אגט קראוס: סך כל אחוז הגברים שמועסקים בשלושת מקצועות אלה עומד על כ-31%, לעומת 36% בקרב נשים.
אגט קראוס: זאת אומרת, אם אנחנו מחברים את אחוז המועסקות בשלושת המקצועות המתגמלים ביותר, רואים שיש שם יותר נשים.
אגט קראוס: למרות זה, אנחנו רואים שבקרב כל המקצועות הללו נשים מרוויחות פחות מאשר גברים.
אגט קראוס: גם אם אנחנו מנסים להסביר את הפערים האלה בנתונים שיש לנו לגבי עבודה חלקית, אנחנו יכולים לראות שהכנסה ממוצעת ברוטו לשעת עבודה עדיין נמוכה יותר אצל נשים מאשר אצל גברים.
יעל דיין: מה שאת אומרת, בצורה פשוטה ביותר, זה שאין ולו מקצוע אחד, ולו דרגה אחת, שיש בהם אפילו שוויון.
יעל דיין: זאת אומרת, כאשר הן משכילות יותר, כאשר הן עובדות שווה, כאשר הן בדרגות הגבוהות ביותר או כמעט, עדיין אין נקודה אחת ואין תחום אחד שבו יש שוויון.
אגט קראוס: צריך להיזהר במסקנות.
אגט קראוס: במערכת המשפטית אין זה כך.
יעל דיין: אני מדברת על הטבלה שראינו.
יעל דיין: אנחנו מדברים כאן על ממוצע.
יעל דיין: חברות כנסת למשל משתכרות כמו חברי כנסת.
יעל דיין: לכן אני שואלת האם המצב העגום הזה מייצג באחוזים הגבוהים.
יעל דיין: ניקח בחשבון את הצבא, את הכנסת, מקצועות מסויימים שבהם התגמול הוא שווה.
יעל דיין: האם זה אחוז כל-כך קטן שהוא זניח ועדיין התמונה הכללית נשארת כפי שראינו?
יעל דיין: צריך לזכור שיש דברים שבהם יש שוויון.
אגט קראוס: התמונה הכללית נשארת כפי שראינו, בסך הכל הכללי.
אלה גרא: אנחנו לא נגענו במצגת בתחום הציבורי כי ידענו שזה התחום אותו יציגו אדווה היום.
אלה גרא: ניסינו להתמקד בתחומים הלא-ציבוריים.
קריאה: אפרופו צבא: הספר הזה מתייחס לכוח העבודה האזרחי.
קריאה: הצבא בכלל לא כלול בנתונים המוצגים פה.
אגט קראוס: אני רוצה לסכם בכמה מלים את המצגת ואת הנתונים שאנחנו מציגים בספר.
אגט קראוס: נתבקשנו על-ידי הוועדה להציג המלצות, דברים ששדולת הנשים סוברת שיש לעשות.
אגט קראוס: שדולת הנשים פועלת ומוצאת לנכון להמליץ לפעול בשני מישורים.
אגט קראוס: המישור הראשון הוא בתחום החינוך, כאשר המטרה היא לאמן, לשכנע ולחזק נערות להאמין שיש להן את היכולת לבחור במקצועות בעלי שכר גבוה.
אגט קראוס: התוכניות והנכונות צריכים לבוא כמובן מתוך משרד החינוך.
אגט קראוס: המישור השני הוא בתחום אכיפה של חוקים הקשורים לקידום מעמד האשה.
אגט קראוס: במדינת ישראל יש חוקים מתקדמים אבל כדי להביא לשינוי אנחנו צריכים להעמיד מערכת אכיפה אפקטיבית.
אגט קראוס: שדולת הנשים לקחה על עצמה כחלק ממטרותיה לקדם את הנושאים האלה ואכן אנחנו פועלים בשני המישורים.
אגט קראוס: בתחום החינוך אנחנו פועלים במסגרת תוכנית מיוחדת שמטרתה להעצים נערות בבתי-הספר, תוכנית שעומדת לפעול בשטח בהקדם.
אגט קראוס: בתחום האכיפה שדולת הנשים מייצגת מקרים של אפליית נשים בבג"ץ.
אגט קראוס: היא מפעילה את הקו הפתוח לפי הנתונים שגברת רינה בר-טל הציגה ופועלת לקידום הנושאים בכנסת.
יעל דיין: אני רוצה לשאול שאלה ואולי יש שאלות גם למשתתפים אחרים.
יעל דיין: אנחנו נקדיש מעט זמן לדיון.
יעל דיין: לגבי כל דוח יש שאלות ספציפיות.
יעל דיין: השאלות הכלליות הן מטרת הישיבה, אלה דברים שמשתמעים משני הדוחות.
יעל דיין: קודם כל, אנחנו מדברים כאן על שנת 1999 כשנה אחרונה.
אגט קראוס: אלה נתונים שנלקחו בחלקם מהשנתון של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של שנת 2000.
יעל דיין: אנחנו עכשיו נמצאים לקראת סוף שנת 2001.
יעל דיין: השאלה היא האם יש לכם הערכה האם הקווים העולים שהראיתם כאן - ואני אומרת את זה באופטימיות - הם מגמה נמשכת?
יעל דיין: האם לא ראיתם בשנתיים האחרונות איזה ירידה תהומית, מלבד מה שקיים במשק בכללו?
יעל דיין: אני רוצה לשאול גם לגבי המסקנות, שנשמעו לי קצת אבסטרקטיות.
יעל דיין: אנחנו מדברים על חינוך.
יעל דיין: השאלה היא האם יש תמורה להעצמה הזאת.
יעל דיין: זאת אומרת, אנחנו משקיעים, אנחנו רוצים שנשים, נערות ובנות תלכנה ללמוד, מעודדים אותן ומחפשים את הדרך המתאימה, אולי על-ידי כיתות נפרדות וכך ואחרת.
יעל דיין: השאלה היא האם יש לנו מדד לסוף הסיפור.
יעל דיין: הם עשו את כל הדברים האלה, הבת מאמינה בעצמה, היא הלכה ולמדה ועשתה את התארים אך אנחנו רואים שבסוף הסיפור התגמול שלה ---
קריאה: הוא תגמול יותר גבוה.
יעל דיין: אנחנו מדברים כאילו יש לנו פתרונות, שאנחנו הולכים לחנך והולכים לאכוף.
יעל דיין: זה על-פי הספר.
יעל דיין: אכיפה גם היא אינה דבר אבסטרקטי.
יעל דיין: אנחנו יודעים, בוודאי חברת הכנסת ענת מאור ואני יודעות שהחוקים הם טובים מאוד אך יש פער בין החוק לבין מה שקיים בשטח.
יעל דיין: אתם אומרים שאתם תדאגו לאכיפה.
יעל דיין: אכיפה זה לא עניין של חקיקת עוד חוק שיחייב.
קריאה: אנחנו רוצות עכשיו להיכנס לזה.
קריאה: צריך להיות אורגן אחר שייתנו לו שיניים.
יעל דיין: אנחנו נתנו בחקיקה שיניים לעניין של ייצוג הולם, גם לגבי נכים, גם לגבי מיעוטים וגם לגבי נשים אבל המנגנון שצריך לקום כדי לאכוף עדיין לא קם.
יעל דיין: זאת אומרת, יש כאן מלכוד כלשהו.
יעל דיין: בחוקים עצמם קיימת פסקה האומרת איך לאכוף ואיך לעשות בקרה ואיך לעקוב אחרי זה וכן הלאה אבל אנחנו לא מגיעים ליישום של זה.
יעל דיין: החוק מצויין ומגמת האכיפה היא מצויינת אבל צריך להיות פיקוח בשטח, שאינו קיים.
יעל דיין: אז באים ממשרד העבודה והרווחה ואומרים: אנחנו נפעיל את הפיקוח, אבל אין לנו די פקחים, תנו לנו תקנים.
יעל דיין: זה חוזר לעניין תקציבי בסיסי שבכלל לא שייך לתפיסות עולם (מלבד שאפשר להגיד שיש יותר תקנים לפיקוח על כשרות מאשר לפיקוח על פערי שכר).
יעל דיין: מאחר ואנחנו רואים את זה בכל הממשלות ובכל התקופות אז קשה לומר שעכשיו יש נפילה ושממשלה מסויימת כן דאגה לזה.
יעל דיין: אף ממשלה לא עשתה את זה ואף ממשלה לא דאגה לאכיפה.
יעל דיין: גם אנחנו, גם שדולת הנשים, גם אדווה וגם ארגונים אחרים, כולנו שמים את האצבע על אותו עניין ואנחנו יודעים איפה צריך להשקיע.
יעל דיין: זה לא בחקיקה, לא בכנסת, לא בלחץ ציבורי, לא במודעות ולא בתקשורת.
יעל דיין: את כל זה עשינו כבר.
יעל דיין: כולם איתנו בדברים האלה.
יעל דיין: השאלה היא מה דרך הפעולה המשותפת, ולשם זה קיים השולחן הזה, בין השאר, כדי באמת להציע את דרך האכיפה.
יעל דיין: מצידי שיילכו עם משטרה, שיעשו משטרה אזרחית מתנדבת שתביא את הדוחות, אבל מה הדרך הטובה ביותר?
יעל דיין: את זה עוד לא שמעתי.
יעל דיין: להגיד "אכיפה" במובן הזה שנגיש בג"צים על אפליה - הייצוג הזה בבתי-משפט עד כה הוא לא על פערי השכר אלא על כל מיני דברים נלווים.
יעל דיין: הוא לא על הדבר הבסיסי, שאשה וגבר עובדים באותו מקום, אצל אותו מעסיק ויש פער של 30% ביניהם.
יעל דיין: על זה עוד אין אף בג"ץ שהצליח, על המקרה הקלאסי שמופיע בשכיחות גבוהה.
יעל דיין: ברוב המקרים לא הולכים בכלל לבג"ץ.
רינה בר-טל: בדיוק כפי שאמרת, לא צריך לחפש.
רינה בר-טל: כמו הפקחים שיצאו לבדוק בכמה מים משקים את הדשא ברגע שהחליטו לקצץ את מכסות המים, זה בדיוק מה שצריך לעשות.
רינה בר-טל: זו הדרך היחידה.
רינה בר-טל: הנושא הוא כספי ותקציבי.
רינה בר-טל: אם אנחנו לא נתארגן יחד, כל הגופים שהזכרת, זה פשוט לא יהיה.
רינה בר-טל: אנחנו חוליה אחת.
יעל רום: קודם כל אני רוצה לומר שזאת עבודה יוצא מן הכלל יפה.
יעל רום: אפשר היה להיכנס לפרטים רק עד רמה מסויימת.
יעל רום: דיברתי כבר עם גברת רינה בר-טל מה הם הדברים הנוספים.
יעל רום: מה שאני מחפשת לצרכים שלי נבלע בתוך הסך הכל, כשהתמונה היא די נכונה.
יעל רום: אבל כשאנחנו מתעסקים עם סטטיסטיקה ואנחנו לוקחים סך-הכל נשים או סך-הכל גברים, סך-הכל שכר לשעה, אנחנו מאבדים כמה אלמנטים שאת מחפשת את התשובה להם.
יעל רום: למשל, האם ישנם מקצועות שבהם באופן ברור ההכנסה היא נמוכה.
יעל רום: אני הראיתי את זה כבר פעם ואני אראה את זה גם פה.
יעל רום: 70% מהנשים בעלות ההשכלה האקדמית נמצאות במקצועות כאשר הרמה שלהן יותר גבוהה אבל הן מרצונן בחרו מקצועות שירות, חינוך, בריאות וכולי.
יעל רום: הן נשארות במשכורות של 4,000-5,000 שקל לחודש.
יעל רום: אם את אותן שנות לימוד הן היו משקיעות במקצועות אחרים המבוקשים במשק, הן היו מרוויחות פי 2.5.
יעל רום: אני מבקשת להראות דוח משנת 1997 על נשים מנהלות של הרשות לתכנון כוח-אדם, שהכינו פפרמן ואסנת פיכטנברג לבקשתי.
יעל רום: הדוח מראה על שיעור ההשתתפות של נשים במקצועות שונים --- לכן הן מרוויחות כל-כך מעט.
יעל רום: משאת נפשנו שהן תלכנה למקום אחר.
יעל רום: אני חושבת, איזה תוחלת אנחנו יכולים לתת לנשים צעירות?
יעל רום: איך נאמר להן שיילכו ללמוד מקצועות הנדסה ומדעים מדוייקים וירוויחו יותר, אם את יוצאת עם מסקנה שגם אם הן יעשו את כל זה, זה לא יעזור להן?
יעל רום: זאת מסקנה לא נכונה מפני שכל הנשים שעובדות בהנדסה, במדעים מדוייקים, ברפואה, במקומות עבודה מאורגנים, אין הבדלי שכר בינן לבין גברים.
יעל רום: מה שחסר פה זה סדרה של מחקרים, שהתחילה בהם ד"ר לינדה עפרוני והמשיך בהם מר גבאי מנציבות שירות המדינה, שהראו חד-משמעית שבסרגלי השכר של שירות המדינה במשפטים, ברפואה ובהנדסה אין כל פערים בין גברים לנשים.
יעל רום: ב-IBM יש מחלקת מחקר, שזה ראש הפירמידה בידע, ובה 50% הן נשים ומנהלת את המחלקה אשה.
יעל רום: אם אנחנו נלך לפרטים ואם אנחנו רוצים לעודד בנות ללכת על קריירות שנותנות דיבידנדים אז אנחנו צריכים ללכת תמיד על חצי הכוס המלאה.
יעל רום: עלינו להבליט לא את זה שאם היא לוקחת מקצועות שגרתיים לנשים היא לא מתקדמת אלא להבליט שאם היא תלך למקצועות האלה ההכנסה שלה תהיה גבוהה והפערים יצטמצמו.
יעל רום: בסיכום אני יכולה רק לבקש, אל תגידו: לא חשוב מה תעשי, המשכורת שלך תמיד תהיה פחות משל גבר.
יעל רום: זה לא נכון להגיד.
יעל רום: אפילו הן עצמן הראו שבפירמידה של כניסה לניהול בחברות היי-טק מוכרחים השכלה בהנדסה ובמדעים.
יעל רום: מתוך סך כל הנשים שנמצאות בניהול בהיי-טק רק ל-10% בלבד יש רקע בהנדסה.
יעל רום: אז מה אתן מצפות?
יעל דיין: אני רוצה לומר שההערה שלי היתה מסקנה מהחומר שהוצג ולא דרך פעולה שאני שמה לפני.
יעל דיין: במצגת ובחומר שלך, ועדיין זה מהווה את הממוצע, ראינו מצב שבו העידוד שאנחנו משקיעים יביא לתוספת שכר, אבל עדיין לפער לעומת גברים.
יעל רום: לא בשלושת המקצועות האלה.
יעל רום: תשימו כוכבית והסתייגות.
יעל דיין: אני שמה כוכבית ומברכת עליה.
יעל דיין: האמת היא שאנחנו רוצים להגיע למצב שבכל מקצוע, כאשר העבודה המושקעת, ההשכלה והמעסיק הם שווים, לא יהיה פער בשכר.
יעל דיין: אני מדברת כאן על מחצית מהאוכלוסיה.
יעל דיין: אני רוצה שהם יגיעו לשוויון בשכר בכל מקצוע.
יעל דיין: לא משנה לי אם זה בחקלאות או מהנדס בכיר וכן הלאה.
יעל דיין: זה מבחינת תפיסת עולם.
ענת מאור: קודם כל אני רוצה יותר מאשר לברך על הדוח ואת כל הארגונים העוסקים בתחום.
ענת מאור: כל שנה אני יותר משתכנעת שהידע כשלעצמו הוא חלק מן הכוח.
ענת מאור: יכול להיות שבגלל שעכשיו הייתי בכנס בפינלנד וראיתי את התרבות של הדיווח, של ההשפעה ושל העוצמה שלה בכל הקהילה האירופאית, בעצם זה שם המשחק.
ענת מאור: גם כשהייתי יושבת-ראש שדולת הילד ראיתי עד כמה פרסום הנתונים על-ידי המועצה לשלום הילד כל שנה בנחישות מקדמת את הנושא.
ענת מאור: אז פשוט המון תודה, יישר כוח.
ענת מאור: יש לי 3 שאלות ו-3 הערות.
ענת מאור: השאלה הראשונה, אין פה השוואה בינלאומית.
ענת מאור: מיותר להסביר מה הערך להשוואה כזאת.
ענת מאור: גם עניינית, לידע של כולנו, וגם מכיוון שאם אנחנו מראים את הפערים בינינו לבין אירופה או לארצות-הברית אז היכולת שלנו לשכנע ולהשפיע על מקבלי ההחלטות הולכת וגדלה.
ענת מאור: זאת שאלה אחת.
ענת מאור: האם זה מתוכנן בהמשך?
ענת מאור: השאלה השניה היא משך השנים.
ענת מאור: אתן משוות את זה 40 שנה אחורה.
ענת מאור: אני אומרת, נכון, במשך 40 שנה התקדמנו אבל חשוב לדעת אם בעשור האחרון התקדמנו.
ענת מאור: מספיק להתבשם מההתקדמות לעומת מה שהיה לפני 40 שנים.
ענת מאור: בטח שאנחנו בעולם אחר, אבל גם עברנו אלף.
ענת מאור: אין ספק שהבנות שלנו בשלב הרבה יותר טוב מאיתנו.
ענת מאור: אני רוצה לדעת אם יש התקדמות בעשור האחרון.
ענת מאור: השאלה השלישית היא מה מידת ההפצה של החומר הזה.
ענת מאור: האם יש רכישה?
ענת מאור: האם זה מגיע לאקדמיה?
ענת מאור: הרי יש היום לימודי מיגדר באוניברסיטאות.
ענת מאור: הקימו לפני 2-3 שנים אגודה למיגדר באוניברסיטאות.
ענת מאור: שמעתי את גברת רינה בר-טל שהתראיינה כשהדוח יצא אולם אני רוצה לדעת מה קורה עם הפצת הידע הזה, קודם כל לאקדמיה ולאחר מכן לשטח ולתקשורת?
ענת מאור: עכשיו לשלוש ההערות.
ענת מאור: בעניין האכיפה, אני חושבת שחברת הכנסת יעל דיין שאלה בצדק מה הוא המנגנון העיקרי.
ענת מאור: אני בכל זאת מאמינה באכיפה.
ענת מאור: כאשר אנחנו הקמנו את הרשות לקידום מעמד האשה, במקום היועצת למעמד האשה, התפשרנו על העניין התקציבי.
ענת מאור: צדקנו אז אבל אין ספק שמנגנון אכיפה הוא לא מנגנון בלי תקציבים.
ענת מאור: זה מחייב תקציבים.
ענת מאור: בפינלנד, שהיא מדינה יותר קטנה משלנו, יש 15 מישרות של המדינה בשכר מלא רק לאכיפת חוק שוויון בין נשים וגברים.
ענת מאור: כמו שיש נציב תלונות הציבור אצל מבקר המדינה, שם יש נציבה לאכיפת החוקים.
ענת מאור: לכן אני חושבת שכדי לקדם את הנושא עלינו להציב לעצמנו כיעד הקמת מנגנון אכיפה, שאנחנו מחכים לו כבר 5 שנים.
ענת מאור: אני רוצה להגיד באותו הקשר שמאוד חשוב שתופעל ועדת המשנה לנושא נשים בכלכלה.
ענת מאור: גם אנחנו בשנה-שנתיים האחרונות קצת הורדנו פרופיל.
ענת מאור: קראתי שלשום בעיתון "הארץ" את הכתבה על "הנשים העובדות", שהן הקימו ארגון איכותי בטענה שהכנסת מזניחה את הנשים העובדות ועוסקת רק בטייסות ובדירקטוריוניות.
ענת מאור: אנחנו צריכים להיות קשובים לזה.
ענת מאור: זה לא נושא עם הישגים של "זבנג וגמרנו".
ענת מאור: זה מאבק, ועוד מאבק, ועוד שנה, ועוד תלונה, ועוד גיבוי, ועד ביקור במפעלים.
ענת מאור: אין לזה תחליף.
ענת מאור: אנחנו מוכרחים לחדש את העשייה שלנו.
ענת מאור: אני מבינה שהסיכום הוא שחבר הכנסת נחום לנגנטל יעמוד בראש ועדת המשנה ואחר-כך אני אחליף אותו.
ענת מאור: אני חושבת שצריך להתחיל להפעיל את הוועדה.
ענת מאור: הדבר הבא הוא בעניין התפיסה.
ענת מאור: אני בכל זאת הייתי רוצה שניזהר מתפיסה שאנחנו עכשיו צריכות להיות בעקבות הגברים.
ענת מאור: לא צריך לשנות את המין אלא לשנות את הגישה.
ענת מאור: חברת הכנסת יעל דיין, עם כל הכבוד לנשים בטכניון ונשים בהנדסה, ואת יודעת כמה אני מעריכה את זה, אני רוצה שמורות תשתכרנה כמו היי-טק.
ענת מאור: הרי כבר הבנו את הבועה של ההיי-טק.
ענת מאור: אני רוצה להזכיר שזאת היתה הפילוסופיה מאחורי חוק שכר שווה לעובד ולעובדת מ-1996.
ענת מאור: זה שאין לנו אף תביעה לניתוח עיסוקים, זאת הבעיה שלנו.
ענת מאור: יושבת פה ד"ר רינה שחר.
ענת מאור: תאמינו לי ש"בית החרושת" של סמינר הקיבוצים הוא יותר חשוב מהרבה בתי חרושת שישנם במדינה.
ענת מאור: הוא מייצר את המשאב הכי חשוב שלנו, ואנחנו לא מתייחסים לזה כך.
ענת מאור: אז אנחנו צריכים ממש להיזהר.
ענת מאור: לא רק כי אין סיכוי.
ענת מאור: זה פשוט לא נכון חברתית.
ענת מאור: אנחנו מעבירות מסר, שהוא לא מסר פמיניסטי אלא הוא מסר חברתי הכי גדול ונכון.
ענת מאור: זה מה שאמר חוק שכר שווה לעובד ולעובדת.
ענת מאור: בואו נגיש תביעות ייצוגיות שידרשו ניתוח עיסוקים.
ענת מאור: נציגי ארגוני הנשים, לא עשינו כלום במשך 5 שנים.
ענת מאור: אני מחכה לתביעה ייצוגית של מגזר תעסוקתי שבו מועסקות בעיקר נשים, כמו אחיות, מורות או פרה-רפואיים ושנגיש תביעה מדוע מגזר כזה מתוגמל כל-כך נמוך.
ענת מאור: והערה אחרונה כללית שהיא מאוד חשובה.
ענת מאור: לנו יש עדנה כאשר יש פריחה חברתית-כלכלית וכאשר יש התקדמות בתהליכי השלום.
ענת מאור: אני לא עוסקת פה בוויכוח פוליטי אבל צריך לדעת שנשים צמחו בכל אירופה, וגם בישראל, כשהמדינה צמחה כלכלית-חברתית ולא כשיש אבטלה וכושר המיקוח של כל אשה יורד ופערי השכר גדלים.
ענת מאור: הרי כשיש 10% אבטלה, ואצל נשים יש 12%-13% אבטלה, ובאיזור שלי, בדרום, יש כבר 15% אבטלת נשים, שלא נדבר על המגזר הערבי, אז איפה כוח המיקוח האמיתי?
קריאה: היא הנותנת, שיבחרו מקצועות מבוקשים.
ענת מאור: אני מסכמת ואומרת שמבחינה זו עכשיו ההשתתפות של כולכם במאבק על תקציב המדינה ועל סדרי עדיפויות - אני לא אומרת על שלום, שזה משפיע על כולנו יותר מהכל, אלא על קידום מעמד הנשים - נראה לי מאבק מאוד חשוב.
ענת מאור: מבחינה זאת הייתי מאוד רוצה לשמוע מה בתקציב המדינה פוגע במעמד הנשים כך שאחר-כך גם יכולתן האישית להיאבק על שכר יורדת.
רונית לב-ארי: אני רוצה קודם כל לברך על עבודת שדולת הנשים ועל העבודה של מכון אדווה.
רונית לב-ארי: שני הספרים האלה מהווים בסיס לעבודת הרשות.
רונית לב-ארי: אני בהחלט מודה ומברכת על העבודה החשובה הזאת.
רונית לב-ארי: לגבי הקמת מנגנון:
רונית לב-ארי: אנחנו מקווים מאוד - יש לנו ועדה מייעצת שבה יש גם גברים, שבראשה ד"ר יוספה שטיינר - שעד סוף השנה ייבנה מנגנון במשאבים המאוד מצומצמים שיש לרשות בשביל להתחיל צעדים כלשהם לקראת מימוש החוקים, למרות שבעצם המנדט הראשי הוא של משרד העבודה והרווחה, ואנחנו עומדים בקשר עם משרד העבודה והרווחה.
רונית לב-ארי: אין ספק שזאת הדרך לקדם את הנושא.
רונית לב-ארי: אנחנו כוללים את שירות המדינה בעבודה הזאת ויש שיתוף פעולה של הנציב.
רונית לב-ארי: אנחנו גם לקראת מהלך של ניתוח עיסוקים בשירות המדינה כי יותר מדי נשים בעלות השכלה גבוהה משמשות כמזכירות וכפקידות ואילו לגברים בעלי נתונים דומים יש הגדרות שונות לגמרי, מה שבא לידי ביטוי בשכר.