GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ורד פאר סויד: ותודה לך, גברתי יושבת הראש.
עאידה תומא סלימאן: אני אנצל גם את ההזדמנות לחזור על משהו שאמרתי בהתחלה.
עאידה תומא סלימאן: מאד מדאיג אותי ששר החינוך במדינת ישראל, שאמון על החינוך של ילדינו ושרת המשפטים, שזה בלב העשייה שלה, לא יצאו באמירה מאד נחרצת המגנה על המתלוננות ומספיקה את ציד המכשפות שנעשה להן ואני קוראת להם גם לגלות אחראיות כלפי התפקידים שהם נושאים בהם וגם לקחת באחריות את המנהיגות שלכם על הציבור שלהם ולצאת באמירה מאד נחרצת בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, בשבוע שעבר התבלבלתי לרגע מי הקורבן ומי הנאשם ואני לא אומרת את זה אלא אחרי ששמעתי את הדברים שיצאו, אשר בהם חמלה מאד לשיקום יחסי משפחה, בלי להתייחס אפילו במשפט אחד לנשים האמיצות שגילו את מה שנעשה במקרה הזה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גברת אורית סוליצ'אנו, מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע, ובזה אנחנו נסיים.
<אורית סוליצ'אנו: אני רוצה לומר כמה נקודות פרקטיות.
<אורית סוליצ'אנו: ראשית, אולי אפשר לאמץ את המנגנון שעשית עם המוסדות להשכלה גבוהה ולחייב את נציגי כלי התקשורת פעם בשנה לבוא ולדווח כאן על המקרים ומה טופל, וממש לייצר את אותו מנגנון, בייחוד בכל אותם גופים אשר ממומנים על ידי המדינה.
<אורית סוליצ'אנו: אז אני חושבת שזו יכולה להיות פלטפורמה טובה.
<אלינור דוידוב: הם לא יעשו את זה.
<אלינור דוידוב: אין סיכוי.
עאידה תומא סלימאן: טוב, גם חשבנו שאין סיכוי למוסדות להשכלה גבוהה והגענו לזה.
<אלינור דוידוב: קשה לחייב אותם.
עאידה תומא סלימאן: נכון, אבל חלק מהם מתוקצבים מכספי ציבור.
עאידה תומא סלימאן: זה מחייב בשינוי תקנות, זה מחייב בתקנות מיוחדות.
עאידה תומא סלימאן: זה חלק מהדיונים שנקיים בקבוצת העבודה שהקמנו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נהיה בקשר ונזמן את הפגישה.
<אורית סוליצ'אנו: אני רוצה להגיד עוד דבר.
<אורית סוליצ'אנו: ממש לאחרונה קיימנו שולחן עגול, פנימי, עם הממונות על מעמד האישה, גנית השתתפה ועוד ממונות רבות.
<אורית סוליצ'אנו: ממש עלה שם קול צעקה של הממונות, כולל כאלו שממש סיפרו על מקרה שהמנכ"ל של הארגון הטריד ואותה ממונה הולכת אולי למצוא את עצמה לא בתוך הארגון.
<אורית סוליצ'אנו: אז הדבר הזה אומר דרשני.
<אורית סוליצ'אנו: באותו שולחן עגול היה מאד מאד רצוי לארגן קבוצה של ממונות ממספר מגזרים, גם הציבורי וגם הפרטי.
<אורית סוליצ'אנו: דבר אחרון, האיגוד, בשיתוף מכון התקנים הישראלי ובתמיכת משרד הכלכלה, פיתח קוד וולונטרי, כמו תו תקן למניעת הטרדה מינית.
<אורית סוליצ'אנו: בעצם זה כלי עבודה שאפשר לקדם אותו ולהטמיע אותו בתוך ארגונים.
<אורית סוליצ'אנו: אז זה בעצם כלי שיכול לעזור לממונות ואני הייתי רוצה שבהמשך נעסוק בזה ושתצא קריאה מהוועדה לארגונים לאמץ את זה ולא להשאיר את הממונות חסרות כלים.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך, אורית.
עאידה תומא סלימאן: אני אוסיף לדברים שאנחנו נעשה, את זה שאנחנו נוציא מכתב בשם הוועדה ובשמי כיושבת ראש הוועדה, חוץ מהבקשה שנבקש מהשר לחייב או להוציא מכתב כזה, אנחנו נפנה לאמצעי התקשורת ולעומדים בראשם ונבקש ונודיע להם על קיום תו התקן ועל הקוד האתי ונרען את הידע בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מודה לכולכם ואני מקווה שנמשיך לשתף פעולה בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת שכבר בפגישה הראשונה של קבוצת העבודה, שתגיעו עם דף אחד שמסכם מה הצעדים שכל ארגון עשה בתוכו כדי לקדם את הנושא הזה.
<אורית סוליצ'אנו: מתי מועד פגישת העבודה?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נהיה אתכם בקשר בקרוב מאד.
עאידה תומא סלימאן: את מכירה אותי כבר, אורית.
<אורית סוליצ'אנו: את אין כמוך.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר סיימנו.
<שוש ז'בס: רק מילה אחת ואני רוצה שכולם ישמעו.
<שוש ז'בס: אני חושבת שצריך לתת הכרה והגנה לממונות אשר חושפות או אשר חושפים.
עאידה תומא סלימאן: נכון, אנחנו אמרנו את זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נחשוב על דרכים לעשות את זה בדיונים שנקיים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדון היום בחשיפה שהייתה בכתבה בערוץ 1 של העיתונאית יפעת גליק על הטרדות מיניות במד"א והטיפול בהן בתוך התאגיד.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאני ורבים מהאוכלוסייה במדינה הזדעזענו כאשר ראינו את הכתבה הראשונה, ויצאתי מאוד מודאגת מאותה הכתבה, וכבר באותו יום הודעתי, גם בטלוויזיה, שאני הולכת לקיים את הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: מאז ועד היום קרו הרבה דברים.
עאידה תומא סלימאן: קודם כול, שודרה כתבת המשך, וגם בה עלו דברים מאוד חמורים.
עאידה תומא סלימאן: שתי הכתבות טלטלו רבים, גם בתוך מוסדות המדינה וגם בציבור.
עאידה תומא סלימאן: מאז, הלשכה שלי קיבלה הרבה טלפונים, אני קיבלתי הרבה טלפונים של גברים ונשים שעברו דרך מד"א והתלוננו וסיפרו את הסיפורים שלהם.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שגם במרכזי הסיוע קיבלו עוד פניות.
עאידה תומא סלימאן: למען הגילוי הנאות, אני קיימתי ישיבה עם ההנהלה והבכירים, כולל מנכ"ל מד"א, כדי לשמוע אותם ולהתכונן לדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: מאוד חשוב לי להגיד שמאז תחילת הכנסת ה-20 אנחנו עברנו הרבה טלטלות, והנושא של הטרדות מיניות ותקיפות מיניות עולה שוב ושוב.
עאידה תומא סלימאן: נכון שזה מזעזע וכואב לשמוע את הסיפורים האלה, אבל זה מעיד על שינוי שחל בתוך החברה.
עאידה תומא סלימאן: זה מעיד על סדק שהולך ומתרחב בתוך המציאות הזו שבה הטרדה מינית היא עניין של יום-יום, עניין שעוברים עליו ומשתיקים אותו.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לקבל את זה יותר, בשום מוסד ובשום ארגון, לא על ידי כל בן אדם, כמה שהוא רם דרג ואחראי או נבחר ציבור או ממונה מטעם ארגון כלשהו.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לסלוח ואי אפשר לשתוק יותר על הטרדות מהסוג הזה, ואני חושבת שהוועדה מטפלת ותמשיך לטפל.
עאידה תומא סלימאן: בינתיים היו טענות מאוד קשות, אבל אני רוצה שנתמקד בדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא באים לדון היום בתפקוד של מד"א, שהוא ארגון הצלה וחירום שמספק שירות רחב מאוד במדינה והאנשים שעובדים בו עושים את מלאכתם.
עאידה תומא סלימאן: אמנם יש ביקורת, אבל הם מספקים שירות מאוד חיוני ומשרתים את אזרחי המדינה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא באים פה להכפיש או להטיל ספק באף אחד, אלא לחשוף מה קורה, ואם קורה – איך מטפלים בזה.
עאידה תומא סלימאן: הדאגה העיקרית שלי בדיון הזה היא להתמקד בשאלה איך אפשר לתקן את המצב הקיים, איך אפשר לשפר את המצב כך שכל מתנדבת, כל עובדת, כל עובד, כל מתנדב, ירגישו שהם נמצאים באווירה בריאה, באווירה שהיא בטוחה, ושהם יכולים לתרום בלי חשש ובלי דאגות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו קודם כול נצפה בכתבה הראשונה שפורסמה, כדי לשים את הדברים במקומם וללמוד על הטענות הקיימות, ואחר כך נמשיך את הדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה להגיד שנמצאים אתנו היום גם ההנהלה של מד"א, גם המנכ"ל והבכירים אצלו בארגון, ואני מקווה שאנחנו נוכל היום לקיים דיון שרק ייקח את הארגון למקום טוב יותר.
עאידה תומא סלימאן: נמצאות אתנו כאן גם נציגות הארגונים וחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.
עאידה תומא סלימאן: (מוקרנת כתבה ששודרה בערוץ 1 על הטרדות מיניות במד"א) אני חייבת להגיד שזאת לא פעם ראשונה ולא שנייה ולא שלישית שאני רואה את זה, וזה כל פעם עושה בי טלטלה וזעזוע עמוק, במיוחד כשמעורבות בזה קטינות, במיוחד כשמעורבות זה צעירות, שאין להן את הכוח להגן על עצמן.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שארגון שיש לו 15,000 מתנדבים ועובדים, ואני הבנתי ששני-שלישים זה מתנדבים ומתנדבות, ויש שם כל מיני יחסים שהם מורכבים, שאי אפשר להגיד עליהם באופן הכי ברור שהם יחסי מרות - - -
איילת נחמיאס ורבין: יש גם וגם.
עאידה תומא סלימאן: יש גם וגם.
עאידה תומא סלימאן: יש את העובדים, אבל בין המתנדבים, בתוך הניידת, במשמרת, לא ברור מי אחראי על מי ולמי באמת יש את הסמכות, וזה מתבטא רק תוך כדי.
עאידה תומא סלימאן: .. המתנדבת אמרה את זה באופן הכי ברור: שהנהג הופך למין דמות על כזאת, אבא גדול – הוא גם מציל חיים, הוא גם אחראי משמרת.
עאידה תומא סלימאן: זה מחייב ראייה מערכתית של איך בונים רשת שמבטיחה.
עאידה תומא סלימאן: יותר מאוחר נשמע את תגובת מד"א לכל הסוגיות שהועלו, ויש אתנו עוד משתתפים ומשתתפות.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת איילת רוצה לצאת לדיון אחר - - -
איילת נחמיאס ורבין: כן, יש דיון שלי שנקבע על הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: אז אני אתן לך להתייחס, ואחר כך נמשיך את הדיונים שלנו.
איילת נחמיאס ורבין: קודם כול אני מתנצלת, אני מאוד לא אוהבת את הדילוגים האלה של חברי הכנסת, בטח לא בדיון כל כך חשוב.
איילת נחמיאס ורבין: אני ביקרתי במד"א לפני חודש וחצי, ומיד אחרי שהעליתי תמונה בפייסבוק התחלתי לקבל פניות, כולל מדניאל, שיושבת כאן, ומיד יצרתי אתה קשר.
איילת נחמיאס ורבין: מיד אחרי שהדבר עלה אצלי בפייסבוק יצרתי קשר עם מנכ"ל מד"א אלי בין.
איילת נחמיאס ורבין: זה היה אפילו במוצאי שבת.
איילת נחמיאס ורבין: אמרתי לו: תקשיב, אלי, אלה דברים שבעולם שלי לא יכולים לקרות, ואני לא יכולה להשלים עם מצב שבו התחושה שאנשים מזהים עם מד"א זה לא הצלת חיים אלא הטרדות מיניות.
איילת נחמיאס ורבין: היו לי שיחות ארוכות עם מנכ"ל מד"א בשבועות האחרונים, וגם הסכמתי לבוא להרצות על מניעת הטרדה מינית בפני 100 מנהלים של מד"א.
איילת נחמיאס ורבין: אני אספר לכם משהו מההיסטוריה האישית שלי.
איילת נחמיאס ורבין: אני הייתי ממונה על מניעת הטרדה מינית בארגון בגודל של 6,000 עובדים.
איילת נחמיאס ורבין: ואגב, אחד הדברים שאני מיד אמרתי לאלי זה שלא ייתכן שבארגון בגודל שלהם תהיה ממונה אחת על מניעת הטרדה מינית.
איילת נחמיאס ורבין: בארגון שאני עבדתי בו היינו ארבעה ממונים על מניעת הטרדה מינית.
איילת נחמיאס ורבין: כשאלי אמר לי שהיו 20 תלונות, אני אמרתי לו שזה כאילו לא היו תלונות בכלל.
עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק מה שאני אמרתי.
איילת נחמיאס ורבין: אני אמרתי לו: אלי, 20 תלונות זה כאילו לא היו תלונות בארגון, זה אומר שנשים מפחדות להתלונן, זה אומר שנשים מרגישות שאין להן כתובת.
איילת נחמיאס ורבין: ולכן המשימה שלנו היא באמת משימה מורכבת.
איילת נחמיאס ורבין: עאידה, אני רוצה להגיד לך משהו: אם ב-1998, כשנחקק החוק, אנחנו עוד היינו במציאות שבה אנחנו צריכות להסביר מהי הטרדה מינית והיינו בעמדה – ואנחנו עדיין בעמדה הזאת – שבה אנחנו צריכות להתנצל... ואני אומר פה קבל עם ועולם: אני עברתי הטרדות מיניות.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אני תמיד הייתי חזקה מספיק בשביל להגיד: זה לא נעים לי, אתה לא תעשה לי את זה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נמצאים במציאות שבה אנחנו כבר פחות ופחות צריכות להסביר, ופחות ופחות אנחנו צריכות להיות בפוזיציה שבה נשים צעירות נדחקות אל הקיר.
איילת נחמיאס ורבין: ובמובן הזה אני אמרתי לאלי שהארגונים חייבים להשתנות ולעשות את ההתאמה האמתית למציאות שהשתנתה.
איילת נחמיאס ורבין: אותו ארגון שאני הייתי בו ממונה על מניעת הטרדה מינית, מה הדמיון בינו לבין הארגון שאלי מנהל?
איילת נחמיאס ורבין: שרמת השליטה שלך על מה שקורה היא מוגבלת.
איילת נחמיאס ורבין: כי זו לא איזו חברת ביטוח שכולם יושבים באותו בניין ואתה עובר בין החדרים ויכול לקבל תשובה.
איילת נחמיאס ורבין: לא, האנשים אצלך נמצאים בחוץ.
איילת נחמיאס ורבין: ופה, רמת השליטה של המנהלים, אלי, והתשדורת.
איילת נחמיאס ורבין: .. וכן, אלי, מערכות יחסים נעימות שמתפתחות לצורך העניין בין אנשים בני אותו גיל...
איילת נחמיאס ורבין: הרי מה לעשות, אנשים צעירים הם הורמונליים, וזה בסדר.
איילת נחמיאס ורבין: אני מבינה את מגבלות הכוח.
איילת נחמיאס ורבין: אבל כן, תסלחו לי, נישואים בתוך המשפחה, להבדיל אלף אלפי הבדלות, בסופו של דבר לא יעזור כלום, זה דברים שהם היום יחסי מרות ואסורים על פי חוק.
איילת נחמיאס ורבין: דברים שהיו קורים במד"א בעבר לא יכולים כבר לקרות היום, אנחנו צריכים להבין את זה.
איילת נחמיאס ורבין: וזה חלק מהמשימה המאוד מורכבת שלכם היום – המסר.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה לסיים בדבר הכי חשוב שהדגשתי בפניך: חוסר הטולרנטיות.
איילת נחמיאס ורבין: אותו ראש ועדת משמעת צריך לא להיות במד"א מחר בבוקר.
איילת נחמיאס ורבין: זה חוסר הטולרנטיות שאני מצפה ממך, זה חוסר הטולרנטיות שאתה כמנכ"ל חייב לשדר.
איילת נחמיאס ורבין: רק כשתהיה חוסר טולרנטיות כזאת, ההטרדות המיניות ייעלמו, אלי.
איילת נחמיאס ורבין: זאת אמת קשה, אבל זו האמת.
עאידה תומא סלימאן: תודה, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שבישיבה שהתקיימה ביני לבין הנהלת מד"א אני אמרתי יותר מזה בעניין של מספר התלונות.
עאידה תומא סלימאן: אמרתי שאם ארגון מבצע את כל הפעולות שתכף נשמע עליהן בעניין של הכשרה והדרכה נגד הטרדה מינית ובכל זאת מקבל רק 20 ומשהו תלונות, זה אומר דרשני.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו למדנו - - -
איילת נחמיאס ורבין: נו, הרי בראש ועדת משמעת עומד בן אדם מואשם.
עאידה תומא סלימאן: העניין הוא לא הכשרה והדרכה, כי הם יכולים לקבל את המידע גם אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: זה חשוב, אני לא אומרת שזה לא חשוב, אבל אם אין שידור מאוד ברור מהארגון שאחרי שהן הוטרדו יש להן גיבוי מלא להתלונן ושהארגון יפעל...
עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה כן להתמקד היום במה שעושים כאשר יש תלונה.
עאידה תומא סלימאן: ואם אכן יושב-ראש ועדת המשמעת ממשיך לכהן, אני חושבת שזה חמור ביותר, זה משדר מסר מאוד שלילי.
איילת נחמיאס ורבין: עאידה, אני רוצה להשלים.
איילת נחמיאס ורבין: בגלל שהייתי ממונה על הטרדות מיניות, אני יודעת כמה קשה לפעמים לבדוק הטרדות מיניות בין עמיתים - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, גם המציאות הזו שהם נמצאים באמבולנס לבד, לא בתוך המשרד, ואין מי שרואה – אני שמחה לדעת שהיום יש הוראות מאוד ברורות שלא מוציאים קטינות באמבולנסים עם אדם אחד אלא עם יותר.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שלאט-לאט לומדים איך לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהתהליך הוא קשה, הוא מורכב, ואני חייבת להגיד שעוד אחד מדברים שזעזעו אותנו זה שמד"א לפני הרבה שנים החליט על שינויים בתקנון שלו שכן היו יכולים להגן ולתת איזושהי רשת למתנדבות, והם הועברו למשרד הבריאות, אבל עד אתמול לא נחתמו השינויים האלה.
עאידה תומא סלימאן: והנה, גם לאחר הלחץ שאנחנו בוועדה הפעלנו על משרד הבריאות, כולל דרישה שלנו שיגיעו וידווחו למה עד עצם היום הזה לא חתם על זה השר, היום בבוקר אני מתבשרת שהשר חתם על זה אתמול בלילה בשעה טובה.
עאידה תומא סלימאן: אבל חבל לי מאוד ששרים, לא רק ליצמן אלא גם אלה שכיהנו לפניו, לא ראו לנכון רק לשים את החותמת על נהלים שאפשר היה להפעיל אותם כבר לפני ארבע שנים.
עאידה תומא סלימאן: העיתונאית יפעת גליק, אני נותנת לך להגיד כמה מילים.
עאידה תומא סלימאן: בזכות המתנדבות ובזכותך אנחנו יושבים היום לדון בנושא החשוב הזה.
<יפעת גליק: אז קודם כול אני רוצה להודות לך, יושבת-ראש הוועדה, על כך שאת נרתמת לנושא החשוב הזה ולקחת אותו ללב.
עאידה תומא סלימאן: זו חובתי.
<יפעת גליק: אז את בהחלט מבצעת את חובתך, ואני רואה שכבר יש תוצאות, ועל כך אני מודה לך.
<יפעת גליק: שנית, אני שומעת ממך שמד"א מבשרים על 20 תלונות שהגיעו אליהם, אבל רק אליי, אחרי התחקיר הראשון והשני, הגיעו כ-25 עדויות של נשים שטרחו לפתוח את המחשב ולשלוח לי מיילים עם טלפונים, נשים שאני יצרתי אתן קשר, נשים וגברים, שמדווחים על הטרדות מיניות, הן מילוליות והן פיזיות, בדרגות שונות, מצד נהגי אמבולנסים ופרמדיקים.
<יפעת גליק: בנוסף, מקצתם מדווחים על כך שמנהלי התחנה יודעים אבל שותקים, או שבמקרים מסוימים הם זוכים לעונשים קלים מאוד, כמו למשל השעיה של יומיים, השעיה של שבוע, ואחר כך הם חוזרים לארגון והכול שב לסדרו.
<יפעת גליק: יושבת כאן בינינו אישה שביקשה לא להזדהות, שמספרת איך כמתנדבת בת 15 היא נאנסה על ידי נהג אמבולנס.
<יפעת גליק: זה נעשה לה לפני 15 שנה.
<יפעת גליק: מנהל התחנה, כשנודע לו על הפרשה, הוא לא הזמין את ההורים שלה ולא דיווח להם.
<יפעת גליק: מה הוא עשה במקום זה?
<יפעת גליק: הוא זימן אותה לחדר וביקש ממנה לחתום על מסמכים שאומרים שלא קרה דבר.
<יפעת גליק: אני כאן כדי לתת להן קול, כי הן מפחדות או לא רוצות להגיד או עדיין נתונות תחת פחדים, תחת פחד מאיומים.
<יפעת גליק: אני כאן כדי לתת להן קול.
<יפעת גליק: לדעתי כל הדבר הזה מתאפשר בין היתר בגלל, כמו שאתם אומרים, שיש פה ארגון של 15,000 מתנדבים ועובדים שיש לו ממונה אחת על תיק הטרדות מיניות.
<יפעת גליק: ממונה אחת על 15,000 מתנדבים ועובדים.
<יפעת גליק: יש עשרה מחוזות – תקנו אותי אם אני טועה – וממונה אחת שאליה ניתן לפנות, כשלפעמים היא לא חוזרת מיד, לפעמים לוקח לה זמן, לפעמים, כך מדווחות לי מתנדבות, הן בעצם מגיעות אל הממונה ואפילו לא זוכות לפגוש אותה פנים אל פנים – בטח בגלל העומס, זה לא שחלילה אני מאשימה אותה.
<יפעת גליק: היא, אני מניחה, עושה את עבודתה, וגם הבנתי שהיא מאוד אמפטית למצוקותיהן של הנשים, אבל זה המצב.
<יפעת גליק: האם לדעתכם ראוי שאישה אחת תהיה על 15,000 עובדים ומתנדבים?
<יפעת גליק: בנוסף, חלק מהבנות טוענות שהן בכלל לא עברו הכשרות.
<יפעת גליק: יושבת לידי מתנדבת, סתיו.
<יפעת גליק: חולקו פה לומדות לעובדי ומתנדבי מד"א – סתיו, את נתקלת בדבר הזה?
<סתיו בילי פילץ: לא יצא לי.
<יפעת גליק: סתיו מתנדבת מגיל 15, היום היא בת 22, חובשת מתנדבת, והיא לא נתקלה בלומדה הזאת.
<יפעת גליק: ואני מניחה שאם היא לא נתקלה בלומדה הזאת - - -
עאידה תומא סלימאן: הלומדה הזאת היא חדשה, היא עוד לא הופעלה.
<יפעת גליק: אז אנחנו מברכים על כך, אבל בנוסף לכך אני מבינה שהיא גם לא עברה הכשרה מסוימת בעניין הזה.
<יפעת גליק: אני חושבת שאנחנו כנשים צריכות להפסיק לשתוק ולהתחיל לצעוק ולטפל בבעיות האלה.
<יפעת גליק: תודה רבה לך, יושבת-ראש הוועדה, על כך שנרתמת לעניין.
עאידה תומא סלימאן: אני מעבירה את זכות הדיבור לסתיו.
<סתיו בילי פילץ: שלום, אני סתיו, אני מתנדבת כבר שבע שנים בארגון.
<סתיו בילי פילץ: היום אני חובשת, אחרי שעברתי כבר קורסים שונים – אבל אני מרגישה שאני לא שווה ושהמקצועיות שלי לא שווה, כי עם כל ההכשרות שעברתי ועם כל הניסיון, בסוף מה שמעניין עובדים ומתנדבים אחרים זה התחת שלי או, כמו שראיתם בכתבה, כל מיני אקטים מיניים שאני מעוניינת או לא מעוניינת לעשות.
<סתיו בילי פילץ: זה לא הגיוני שרואים נשים בצורה לא מקצועית בארגון.
<סתיו בילי פילץ: אנחנו לא צריכות לשלם על המצב הזה, אנחנו לא צריכות להפסיק להתנדב בגלל דברים כאלה.
<סתיו בילי פילץ: תחת כל מיני תירוצים – שאולי ייפגע לנו הרחם, אולי אנחנו לא מספיק חזקות – יש אווירה שהיא מאוד מקטינה נשים.
<סתיו בילי פילץ: מאוד קשה להיות אישה בארגון הזה.
<סתיו בילי פילץ: חוץ מזה, כמו שצוין פה, זה בלתי אפשרי שאין פנים ושם לפנות אליהם בכל תחנה ותחנה בארץ.
<סתיו בילי פילץ: אין אישה שאני יכולה באמת להסתכל לה בעיניים ואוכל לפנות אליה במקרה שקרה לי משהו ולשתף אותה במה שעובר עליי.
<סתיו בילי פילץ: כי מה שקורה עכשיו זה שאני צריכה לפנות לאיזה מייל אנונימי או איזה מספר טלפון.
<סתיו בילי פילץ: אמנם האחראית על הטרדות מיניות הארצית היא אישה מאוד יקרה והיא מאוד עזרה לי, אבל היא אחת, והיא לא יכולה להיות זמינה בכל התחנות, מן הסתם.
<סתיו בילי פילץ: חייבים שיהיה - - -
עאידה תומא סלימאן: סתיו, אני קיבלתי לידיים שלי מסמך שחיברה קבוצה של מתנדבות.
עאידה תומא סלימאן: את יכולה לפרט על זה?
<סתיו בילי פילץ: לפני מספר חודשים קמה קבוצה סגורה בפייסבוק של מתנדבות מכל הארץ, גם נוער וגם בוגרות, ואנחנו מציפות שם כל מיני סיפורים, גם על הטרדות וגם על איך זה להיות אישה או נערה במד"א.
<סתיו בילי פילץ: עלו שם סיפורים מזעזעים באמת, וזאת בנוסף לכל התלונות שמרכזי הסיוע קיבלו ושיפעת קיבלה.
<סתיו בילי פילץ: כל יום עולים שם סיפורים, ונמאס לנו, נשבר לנו, לא מגיע לנו יחס כזה.
<סתיו בילי פילץ: נמצאות פה אתי גם דניאל ושקד.
<סתיו בילי פילץ: אני ודניאל הופענו בתחקיר בפנים שלנו ובשם שלנו, כי אנחנו לא צריכות להתנצל על כלום.
<סתיו בילי פילץ: יש עוד רבות כמונו, ואנחנו מאוחדות, אנחנו ביחד בזה, וגם, הקבוצה שלנו ניסחה נייר עמדה שיש בו הרבה הצעות לשיפור, דברים שאנחנו חושבות שחייבים לקרות, למשל אחראית בכל תחנה, או למשל ועדת משמעת ארצית לטיפול נקודתי בנושא הטרדות מיניות, כי זה לא הגיוני שכל ועדה תוכל להתכנס בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב זה חלק מהשינויים שנכללו בתקנון ועוכבו ארבע שנים.
עאידה תומא סלימאן: כך שההצעה שלך היא נכונה, ומהיום היא כבר בתקנון.
<אלי בין: עוד כמה ימים, כי קודם צריך לפרסם את זה ברשומות.
עאידה תומא סלימאן: ברור, אבל מהיום זה קיים.
<מאירה בסוק: השאלה אם זה ייושם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדאג שזה ייושם, ויש לי הצעה איך לעקוב אחרי היישום.
<סתיו בילי פילץ: רק עוד כמה דברים.
<סתיו בילי פילץ: עוד המלצות: הכשרה של אחראֵי נוער, אחראֵי מתנדבים וראשי מרחבים לטיפול בהטרדות מיניות.
<סתיו בילי פילץ: אפשר גם לציין שהנוכחות הנשית המעוטה היא גם משהו יוצא מהכלל.
<סתיו בילי פילץ: יש 22 בעלי תפקידים וראשי מרחבים, מתוכם רק אישה אחת, פרופ' שנער, ראש שירותי הדם – כך לפי האתר של מד"א.
עאידה תומא סלימאן: אני רואה שיש למד"א תגובות.
עאידה תומא סלימאן: אני מציעה שתרשמו את כל מה שעולה ויש לכם תשובה עליו.
עאידה תומא סלימאן: דניאל, את רוצה לדבר?
<דניאל פיין: אין לי הרבה מה להוסיף על מה שסתיו אמרה, אבל אני רוצה לחזק את הדברים שלה, ולציין משהו נוסף שמאוד הפריע לי באופן אישי וכמעט גרם לי לסיים את ההתנדבות שלי במד"א: העניין של הסנקציות.
<דניאל פיין: כאשר החלטתי ללכת להתלונן על מה שקרה לי, הנהג המדובר כמעט לא קיבל עונש, והעונש שהוא כן קיבל, הוא לא ריצה אותו, ובעצם תוצאת הצד שהייתה לסיפור הזה היא סיפורים שהלכו עליי בין הנהגים, סיפורים שהובילו לכך שהרבה נהגים לא רוצים לעלות אתי למשמרות.
<דניאל פיין: למזלי יש לי את הנהגים שאני מכירה והם חברים טובים שלי אפילו מחוץ לארגון, אנשים שמכירים אותי ואת האופי שלי, כך שיש לי עם מי לעלות למשמרות.
<דניאל פיין: אבל מבחינת התחושה אני לא יכולה לומר שנעשתה הרבה עבודה לראות איך אני ומה שלומי ואם אני בכלל רוצה להמשיך את ההתנדבות שלי.
<דניאל פיין: אבל למזלי הרב המשכתי.
עאידה תומא סלימאן: דניאל, את סטודנטית לרפואה?
<דניאל פיין: אני מתחילה ללמוד באוקטובר הקרוב.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכם, אתם לא רק מפסידים בגדול בכך שהארגון לא מוכן לטפל טוב בנושאים האלה, אתם גם מפסידים מתנדבים ומתנדבות שיכולים לתרום רבות לעבודה.
עאידה תומא סלימאן: כי אם המתנדבות ירגישו שזה לא המקום שלהן ושהן מוטרדות מבלי שאף אחד מטפל בזה, אתם תפסידו כוח עבודה שיכול למנף את הארגון; במקום להשאיר אנשים שרק מוציאים שם רע לארגון.
עאידה תומא סלימאן: אורית סוליציאנו, בבקשה.
<אורית סוליציאנו: קודם כול אני רוצה לברך אותך, יו"ר הוועדה, על קיום הדיון החשוב הזה במהירות מאוד גדולה, כי זה דבר שאי אפשר לעבור עליו לסדר היום.
<אורית סוליציאנו: אני רוצה גם לומר ליפעת גליק ולמתנדבות המרגשות: לראות את הדור הצעיר של נשים שעושות היסטוריה, היסטוריה שבאה מהשטח – כל הכבוד לכן.
<אורית סוליציאנו: אני רוצה לומר כמה דברים.
<אורית סוליציאנו: קודם כול, מיד עם פרסום הוועדה אנחנו פנינו למנכ"ל מד"א וקיבלנו תשובה מידית, ובנוסף אנחנו נפגשנו בשבוע שעבר עם הנהלת מד"א כדי להציע להם אימוץ של תו התקן שאנחנו עשינו עם מכון התקנים הישראלי למניעת הטרדה מינית, ויש היענות של הארגון ואנחנו נמשיך להיפגש אתם גם אחרי הוועדה הזו.
<אורית סוליציאנו: עורכת דין יפעת בלפר, שניסחה את זה, תוכל להוסיף אחר כך כמה מילים.
<אורית סוליציאנו: אני עשיתי לקראת הדיון איזשהו תחקיר מהשטח לראות מה קורה במרכזי הסיוע.
<אורית סוליציאנו: לא עברתי בכל המרכזים, אבל בדקתי כמה, ונורא חשוב לי להגיד מה אנחנו במרכזי הסיוע רואים.
<אורית סוליציאנו: בתקופה הזו, כרגע, יש בין 15 ל-20 תלונות.
<אורית סוליציאנו: נשאלנו בפגישה על ידי הנהלת מד"א למה אנחנו לא אמרנו את זה להם, למה הן לא מגיעות אליהם.
<אורית סוליציאנו: אז אנחנו בדקנו, ומצאנו שנשים שפונות למרכזי הסיוע לא רוצות או מרגישות שהן יכולות לפנות למד"א.
<אורית סוליציאנו: הן לא רוצות להגיש תלונה במשטרה, זה לא העניין.
<אורית סוליציאנו: חשוב להגיד שמבחינה מינית והתמודדות עם התופעה, זה לא משטרה בהכרח, זה בתוך הארגון.
<אורית סוליציאנו: אבל מכל הסיבות ששמענו היום, הן לא מרגישות שהן יכולות לפנות לארגון, והן פונות למרכזי הסיוע.
<אורית סוליציאנו: מרכזי הסיוע זה קודם כול סיוע, אפילו ליווי נפשי, זה לא משטרה.
<אורית סוליציאנו: אני רוצה להגיד למד"א שהם ארגון מאוד חשוב ואני חס וחלילה לא רוצה לפגוע, אבל אחת הרכזות שלנו אמרה לי הבוקר דבר די כואב, והתלבטתי אם לומר אותו ואני בכל זאת אומר, בשביל למידה עתידית.
<אורית סוליציאנו: היא אמרה לי: "אורית, אני מאוד ותיקה, 20 שנה בארגון, ויש טפטוף בלתי פוסק לאורך השנים של תלונות שונות" – שעל הרוב אתם לא יודעים, הן לא מגיעות למשטרה – "ואני מרגישה" – ואנחנו לא עושים את זה אף פעם במרכזי הסיוע – "שמאוד קשה לי להמליץ לבנות של חברים שלי ללכת להתנדב, כי אין מוגנוּת".
<אורית סוליציאנו: חייבים להכניס איזושהי תפיסה של מוגנות לארגון, וזה דבר נורא מורכב ואתגר מאוד גדול.
<אורית סוליציאנו: הכשרות זה דבר מעולה ולומדה זה דבר מעולה, אבל לאור מה שסופר היום על הארגון – שהוא מאוד גברי, מאוד מבוזר, משמרות לילה – יש בו נקודות תורפה מאוד גדולות וחייבים לייצר לו תפיסת מוגנות.
<אורית סוליציאנו: אנחנו, איגוד מרכזי הסיוע, עובדים עם הרבה ארגונים, הן עם תנועות נוער והן עם ארגונים צבאיים, והנושא הזה הוא דבר מורכב, מערכתי, שמתחיל מלמעלה.
<אורית סוליציאנו: אני פונה אליך המנכ"ל – זה מתחיל מלמעלה.
<אורית סוליציאנו: אני חושבת שמה ששמענו מהמתנדבות המדהימות שלכם זה, דבר ראשון, שיש נתק נורא גדול מהשטח.
<אורית סוליציאנו: אנחנו במרכזי הסיוע עובדים עם השטח ויודעים מה השטח אומר – והשטח לא מגיע אליכם.
<אורית סוליציאנו: אז הדבר הראשון זה לייצר איזושהי ועדה שמורכבת משטח והנהלה, לייצר דיאלוג, כי מתוך השטח אתם תלמדו המון.
<אורית סוליציאנו: אנחנו כמובן נסייע במה שאנחנו יכולות, וזה באמת אתגר מאוד גדול.
<אורית סוליציאנו: אני תמיד אומרת שמדינת ישראל היא מומחית בביטחון – יש ביטחון לאומי, יש טרור, ואתם מצילים חיים.
<אורית סוליציאנו: ואנחנו חייבים להציל את החיים ולשמור על הנשמות האלה שבאות אליכם.
<אורית סוליציאנו: וזה באמת אתגר מורכב.
<אורית סוליציאנו: ואני שוב רוצה להגיד, ממונה זה דבר טוב, הכשרות זה דבר טוב – אבל זה מערכתי.
<אורית סוליציאנו: ולבנות תחושת מוגנות מערכתית – זה האתגר הבא, ואנחנו נעזור לכם בכל הידע המקצועי של 25 שנה ויותר.
<אורית סוליציאנו: סתיו, דניאל, כל החברות שלכן – אתן עושות היסטוריה.
<אורית סוליציאנו: הדור החדש של הנשים זה אתן.
<אורית סוליציאנו: אסור לשתוק.
<אורית סוליציאנו: כמו שאמרה חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין, כל אישה עברה אין-סוף הטרדות שהיא לא בהכרח סופרת אותן.
<אורית סוליציאנו: אני חושבת שכבר נמאס לנו כנשים לחיות במציאות שמתייחסים אלינו כאובייקט.
<אורית סוליציאנו: די, עד כאן.
<אורית סוליציאנו: ושאפו לדור הצעיר ותודה רבה לוועדה.
<אורית סוליציאנו: עורכת דין בלפר, אולי תגידי כמה מילים על תו התקן שלנו, כי חשוב לשם הפרוטוקול לציין את זה.
<יפעת בלפר: אז כמו שאורית ציינה, באמת נפגשנו עם הנהלת מד"א.
<יפעת בלפר: האיגוד ניסח קוד וולונטרי למניעת הטרדה מינית במקומות עבודה, מתוך הבנה שיש צורך לטפל בתופעה הזאת.
<יפעת בלפר: לא משנה כמה החוק הזה הקיים, ארגונים עדיין לא לקחו את האחריות ולא בחרו לטפל באמת בתופעה הזאת מתוך הבנה שהתופעה הזאת פוגעת בארגונים.
<יפעת בלפר: היא פוגעת בארגונים, בתשתית, בלב, בעיקר של מה שהם עושים; מעבר לפגיעה שהיא מייצרת בעובדים ובעובדות ובתדמית של הארגון.
<יפעת בלפר: אז ניסחנו את זה יחד עם מכון התקנים, ונפרשת שם מעטפת מאוד נרחבת איך לייצר סביבת עבודה בטוחה, ואנחנו כמובן נשמח להציג את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול אם מר אדי שור נמצא?
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור עכשיו למד"א.
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי שאתם מיוצגים היום עם עורכת דין שני דניאלס.
<מאירה בסוק: אני רוצה לשאול שאלה.
<מאירה בסוק: האם אנשי מד"א יכולים להגיד כמה נשים עובדות במד"א כעובדות וכמה נשים הן נהגות אמבולנסים?
<מאירה בסוק: פשוט הארגון נשמע מאוד גברי, ואני רוצה שנדע קצת נתונים לגבי הנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לשמוע את זה אם יש לכם תשובות, אבל אני לא ביקשתי את המידע הזה.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שנצטרך לדבר על זה יותר מאוחר.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע על הנושא של הממונה, ובנוסף, ביקשתי דוח בעניין התלונות שקיבלתם ואופן הטיפול בתלונות.