GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אמי פלמור: אני רוצה להגיד – כי יושבת פה גם המשטרה, חלק מהתיאום של משרד המשפטים בא ואומר: יש היום חוק, שאפשר היה לעשות בו שימוש וגם בו לא עושים שימוש, אז כל עוד לא אוכפים חוקים קיימים, אין מקום ללכת ולהחמיר ענישה או לנסות ולהגדיל ענישה - - -
<עידית הראל שמש: שהמשטרה אוכפת - - -
<אמי פלמור: אני רוצה להגיד שחלק מהעבירות שקשורות לצריכת זנות הן עבירות שאפשר היה היום לעשות עליהן אכיפה יותר מוגברת.
<אמי פלמור: גם בנושא של ספסרות וגם בנושא של תקיפות שנילוות לעיסוק בזנות והאלמנטים האלה, ואגב, גם הנושא של קיום זנות עם קטינים, שהיום אנחנו רק עוסקים בהחמרה של הדבר הזה, את בעצמך הזכרת את מיעוט כתבי האישום, אם המשטרה הייתה מציבה כיעד את הנושא של האכיפה של זנות עם קטינים, שאני חושבת שאין חולק שהוא בקונצנזוס מוחלט, היינו רואים שינוי משמעותי בתחום הזה.
<עידית הראל שמש: המעבר לחמש שנים הוא לא שינוי משמעותי.
<אמי פלמור: סליחה?
<עידית הראל שמש: המעבר משלש שנים לחמש שנים - - -
<אמי פלמור: המעבר נועד כדי להיכנס לתוך פרמטרים אחרים של חומרה של עבירה מסויימת כדי לשפר את מדיניות האכיפה שלה, זאת המטרה.
<אמי פלמור: זה לא כי באמת העונש עכשיו, כשמעמידים לדין, משנה אם הטילו שלש שנים או חמש שנים אבל, מה שאני רוצה להגיד זה שהאמירות האלה – וגם האמירה שלך לגבי מירב, שאני מוכנה לדבר אתך על זה בחוץ אם את רוצה, אני חושבת שזה לא ראוי להמשיך לקיים את הדיון הזה פה בצורה הזו, אבל, אני רוצה להגיד שהבחירה להתפטר היא בחירה שהיא כולה שלה, אף אחד לא העלה על דעתו שהיא תתפטר, אף אחד לא רצה שהיא תתפטר וזה דבר מקובל ושגרתי בתוך ארגון, שבאים ואומרים: בואי, יש בינינו חילוקי דעות על הדרך שבה היחידה פעולת, בואי תפעלי לפי תכניות עבודה שנהוג לעבוד על פיהן, אולי הדרך שבה את חושבת היא דרך שאפשר לחשוב עליה מחדש אבל, אני חושבת שמעבר לזה אני לא ארחיב, אני חושבת כולנו מבינים – ואני רוצה להגיד את זה לגבי הכיסוי התקשורתי שהיה לדבר הזה, שאפשר לשקול דברים ואפשר לדבר על דברים ואפשר, מתוך הדיאלוג הזה, לקבל החלטה שאולי היא שונה מן ההחלטה המקורית.
<אמי פלמור: אני לא רואה בדבר הזה משהו שמעיד על איזשהו סוג של התחמקות ואני רוצה להגיד, שיכול להיות שהיה איזשהו רצון – אני אומרת את זה לגבי דיווח מסוים שהיה על הדבר הזה ב"הארץ", שהיה דיווח שזה מדהים עד כמה הוא עמד בסתירה מוחלטת לכל התייחסות שניתנה לנושא הזה מצידנו, כשהמטרה היחידה – מנקודת המבט שלי, הייתה לנגח את שרת המשפטים, הזדמנות לנגח את שרת המשפטים כמי שכביכול לא אכפת לה מהנושאים האלה והם לא מעניינים אותה.
<אמי פלמור: אני יכולה רק להצטער על הדבר הזה.
<אמי פלמור: ואני חוזרת ואומרת, להחליש את היחידה זה דבר שנורא נורא קל לעשות וכל המהלכים של היחידה בשנים האחרונות, לא כל שכן הבחירה את מי להביא כמתאמת במקום מירב, אלה הדברים שמדברים בעד עצמם וגם הפעילות של היחידה בשנים הקרובות תעיד על זה.
<אמי פלמור: אני מציעה – מאחר ולא היית, וזה לא היה דיון בכנסת אלא ישיבה פנימית במשרד המשפטים, מאחר ולא היית בה, צאי מתוך הנחה שלא כל מה שסופר לך הוא מה שהתרחש שם.
<אמי פלמור: (היו"ר עאידה תומא סלימאן)
עאידה תומא סלימאן: מר אליעזר רוזנבאום, משנה למנכ"ל המשרד לביטחון פנים.
<אליעזר רוזנבאום: בוקר טוב, ראשית, אני מברך, על מה שציינה מנכ"לית המשפטים, כי אני, כשהייתי כן נוכח בישיבה, הבנתי אחרת, שהולכים להיות כן שינויים ביחידה ואני לא היחיד שהבין ככה אבל, אני מסתכל קדימה, אני לא מסתכל אחורה, ולאור מה שאמרת שממשיכים הלאה והיחידה תישמר, לנו – ואני ציינתי את זה גם בישיבה שאת קִיימת וגם במכתב שהעברנו גם אלייך וגם אל השרה, בחתימת המנכל, שאני כתבתי אותו, יחד עם עוד אנשי מקצוע במשרד, בו הדגשנו את החשיבות של היחידה, את העצמאות, את המקצועיות, את התרומה שלה, ואני מסתכל שנים אחורה – היינו במקום אחר לגמרי, ולא שאנחנו לא עושים את חלקנו אבל יש דברים שהיחידה, כיחידה ארצית, שהממשלה החליטה עליה, עזרה הרבה מאוד לחבר את החלקים השונים, את המשרדים השונים.
<אליעזר רוזנבאום: אנחנו, למשל, עם העמותות, היינו במקום אחר.
<אליעזר רוזנבאום: רק לפני עשרה ימים קיימנו 'שולחן עגול' במכללה הלאומית לשוטרים, על גרף הכשרות, יחד עם היחידה, עם מירב שעוד בתפקיד, וסגרנו את גרף האימונים שאנחנו נקיים ואת הסיוע שנקבל מגופים כאלה ואחרים, ואני יכול לתת עוד הרבה דוגמאות של התרומה של היחידה למאבק בסחר שעזרה לנו.
<אליעזר רוזנבאום: אני מזכיר לכולם, במדינת ישראל היה שטף של מהגרים שהגיעו ממצרים, אנשים שעברו את מחנות העינויים והיו מחלוקות האם להכיר בהם ואיך להכיר בהם, וזה בהחלט נושא נוסף שהיחידה הזו עזרה בו.
<אליעזר רוזנבאום: הסיוע בהדרכות, כן, יש דברים שאנחנו צריכים מעבר למה שיש במשטרה.
<אליעזר רוזנבאום: כל מה שקשור ברמה הבינלאומית, זה בהחלט מקצוע, ואני חושב שהיחידה במשרד המשפטים צברה הרבה מאוד ניסיון.
<אליעזר רוזנבאום: אנחנו נעזרים בה ואנחנו נמשיך להיעזר בה, כל עוד היא - - -
<אמי פלמור: אתם צריכים גם לעזור לה כשהיא דורשת מכם נתונים.
<אליעזר רוזנבאום: אני לא מכיר דבר - - -
<אמי פלמור: לגבי הכניסה של תיירים בעקבות השינוי באשרות.
<אליעזר רוזנבאום: אני לא מכיר בקשה כזו אבל אין בעיה, כל נתון שצריך – אני אומר את זה היום בפורום הזה - - -
<אמי פלמור: נתבקשתם כבר באותה ישיבה לספק את הנתונים האלה והתברר שאתם לא רוצים לתת את הנתונים האלה.
<אליעזר רוזנבאום: מה שלא העברנו?
<קריאה: גם המשרד לביטחון פנים, תאמינו לי שאני יודעת למה - - -
<אליעזר רוזנבאום: זה עבר למשרד לביטחון פנים, רשות ההגירה, היחידה הזו של ביקורת גבולות אבל, את כל הנתונים האחרים הצגנו במסמך.
<אליעזר רוזנבאום: ואני אומר עוד פעם, אם חסר נתון כזה או אחר, ואני אומר את זה פה בפורום הזה, כי אני חושב שהנושא הזה הוא בהחלט חשוב.
<אמי פלמור: הנתונים – אני רק אחדד, היו על פשיעה ואירועי סחר בעקבות השינוי באשרות והכניסה החוקית כביכול, של נשים, שהגיעו למטרות סחר.
<אליעזר רוזנבאום: אז יש פה את התיקים שנחקרו ב- 2013, 2014, 2015, יש פה את הנתונים, אלה דברים שהם בביקורת הגבולות, והם היום נמצאים במינהל האוכלוסין, אבל עוד פעם אני אומר, אם צריך נתונים אנחנו ניתן לדינה כל נתון שצריך ואני אומר עוד פעם, יש עוד הרבה עבודה, לא רק לשמר אלא גם לקדם, גם ברמה הארצית וגם כמובן בשיתופי פעולה בינלאומיים.
<אליעזר רוזנבאום: אני, כאחד - - - במשרד, משקיע הרבה מאוד משעות העבודה בנושא הזה ואני חושב שנושא הזנות צריך להתחבר כולל זנות קטינים, אנחנו במקום רע מאוד ואני מקווה שגם בוועדת המנכלים וגם כאן, נוכל לקדם הרבה מאוד דברים.
<אליעזר רוזנבאום: אני רק מבקש לתת לרובי, לגבי מה שנאמר כאן לגבי הזנות, על המשטרה, אני חושב שלא כך הם הדברים.
<רובי קיים: אז אני חייב באמת לציין בקצרה, נאמרו פה כמה דברים על המשטרה ומפאת קוצר הזמן אני לא ארחיב בתשובות אבל, לדיון הראשון לא נתבקשנו להביא נתונים, כפי שצויין.
<רובי קיים: לאחר הישיבה הזאת נתבקשנו להביא נתונים והנתונים נמסרו והמענה נמסר, גם למשרד המשפטים וגם לחברת הכנסת סלימאן.
<רובי קיים: לגבי הנושא של האכיפה, שוב, אני לא מתכוון להתנצח פה עם אף אחד אבל, יש מספרים וברגע שיש מספרים אז הוויכוח הוא מול הנתונים.
<רובי קיים: יש כמויות מסויימות של תיקים של אכיפה ויש כמויות מסוימות של כתבי אישום ובזאת מסתכמת התשובה שלי.
<רובי קיים: לבוא מפה ולהגיד שהמשטרה לא עושה זה ממש לא נכון.
<רובי קיים: זה מה שרציתי להגיד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם ציינו את זה בישיבה קודמת, שיש פער גדול בין התיקים שנפתחים לבין כתבי האישום המוגשים וציינו את זה באופן הכי מפורש בישיבה הקודמת.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לגברת אמי סער ממוקד סיוע לעובדים זרים, בבקשה גבירתי אבל, אני מאוד מבקשת, דקה, כי אנחנו נצטרך, עוד לא קיבלתי אישור להאריך את הישיבה כך שאנחנו נצטרך לסיים.
<אמי אסתר סער: שלא תסתבכי, אני אעשה את זה מהר.
<אמי אסתר סער: מאחר וכבר רבות דיברו פה כמעט על הכול אז אני ממש, אני קודם כל כמובן מצטערת מאוד על לכתה של מירב שמואלי - - -
<קריאה: התפטרותה.
מירב בן ארי: "לכתה" זה נשמע ממש - - -
עאידה תומא סלימאן: ומאחלות לה חיים ארוכים.
<אמי אסתר סער: מירב שמואלי מתאמת היחידה במשרד המשפטים.
<אמי אסתר סער: דינה, אני גם מברכת אותך באותה הזדמנות, אנחנו כבר נקבע אתך פגישה עוד מעט.
<אמי אסתר סער: לגבי הועדה החדשה, אני הייתי מאוד מאוד שמחה שתהיה ועדה למאבק בסחר בכלל, אבל גם בסחר בנשים זה טוב, נתחיל עם זה, ובזה באמת אנחנו נתקלים בשנים האחרונות, למרות המקום הראשון שלנו והיותנו בקבוצה הראשונה, אנחנו נתקלנו בשנים האחרונות, בתיירות ממזרח אירופה שהגיעו לפה ועובדות בזנות, ועובדות כחשפניות, נשים אריתריאיות שעובדות בזנות פה וזה נושא - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת אבל לא נוכל עכשיו, אנחנו עוסקות בזה בכל הישיבות, עכשיו נשארו לנו כמה דקות, לא נוכל עכשיו לפתוח את כל המצב, יהיו גם ישיבות של ועדת המשנה בהן תוכלו להתמקד יותר בנושאים האלה, אני מאוד מצטערת אבל אנחנו חייבים.
עאידה תומא סלימאן: גברת ציפי נחשון גליק, ממש, מהר מאוד, אני אתן גם לך וגם לחברת הכנסת עליזה לביא.
<ציפי נחשון גליק: תפקידו של משרד הרווחה במאבק בסחר הוא לפתח את המענים אז אני קודם כל שמחה שדינה בתפקיד, היא בוודאי תצליח כמו שדר' מירב שמואלי הצליחה, שכולם ייכנסו לנעליים הגדולות שיצרה רחל.
<ציפי נחשון גליק: אני כן העליתי את הסוגיה של הרחבת עבודת היחידה בנושא של זנות וזנות קטינים, אבל לגבי מה שבעצם אמי ציינה, שוועדת המנכלים צריכה להחליט על זה, אני גם הצעתי את זה אצלנו בלשכת המנכל, שכשיהיה מפגש נוסף של ועדת המנכלים וכן יהיה אישור של ועדת המנכלים, ואז היא תכסה לא רק את קרבנות הסחר מחו"ל ועבדות אלא גם את הנושא של זנות קטינים.
<ציפי נחשון גליק: אני מאחלת לכולם בהצלחה ובאמת חבל שדר' שמואלי לא פה, כדי לשמוע את כל המחמאות על עבודתה.
עאידה תומא סלימאן: אני אדאיג להעביר לה.
עאידה תומא סלימאן: גברת יעל גור, מנהלת מרפאת לוינסקי.
<יעל גור: האמת שרציתי להגיד בדיוק מה שציפי אמרה ולהתחבר לדברים של רחל בבקשה להרחיב, לחדש את הברית בינינו, לנצל את ההזדמנות שאת נמצאת פה, מנכ"לית משרד המשפטים, אנחנו פנינו אלייך בעבר, להרחיב את המחלקה לעסוק גם בנושא הזנות, לא רק זנות קטינים.
<יעל גור: זנות קטינים קודם כל, אבל יש גם גברים בזנות ויש טרנסג'נדרים בזנות ויש אנשים שנסחרים ממזרח ירושלים, והזנות היא תופעה מאוד רחבה ואי אפשר להפריד אותה מהסחר.
<יעל גור: ואם מחדשים את הברית ואני שמחה על זה שהועדה קמה שוב בראשותה של עליזה לביא, ואני שמחה שהמחלקה נשארת על כנה.
<יעל גור: אני חושבת שכדאי להרחיב אותה - - -
<אמי פלמור: כאמור זאת החלטת ממשלה ואם המנכלים ימליצו על הדבר הזה והממשלה תחליט שהיא רוצה להפוך את זה לגוף שנאבק בזנות, שזה נושא אדיר - - -
<יעל גור: אני - - - מכיוון שאני פה אבל - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת, אנחנו שמענו, אני מאוד מצטערת, אני חייבת לתת וכבר אני עוברת על הזמן כי כבר נעניתי שאין אישור, חברת הכנסת עליזה, אל תסבכי אותנו יותר מדי, דברי קצר בבקשה, כי אני צריכה לסכם גם.
עליזה לביא: אני מאוד נרגשת, מאוד שמחה, תודה על האמון ועל שיתוף הפעולה שאני יודעת שיהיה כמובן גם מול משרד המשפטים עם המנכ"לית, השרה, עם יושבת ראש הועדה, מנהלת הועדה, אריאלה שתנהל את הקשר בינינו, וכמובן, כל מי שהגיעה ושותפה לדרך, המשרד לביטחון פנים, המשטרה וכל השותפים, יוצאים בחזרה לדרך עם וועדת המשנה של הכנסת למאבק בסחר בנשים ובזנות, אני מבטיחה להיות מקור עבור אלו שנפשן סוערת והקול שלהן לא נשמע.
עליזה לביא: הועדה, כמו שאתן יודעות, פעלה הרבה מאוד גם בסוגיית הסחר, ולגבי הדברים שנאמרו כאן, אנחנו נראה איך לטוות את הכול בצורה מיטבית וראויה.
עליזה לביא: אי אפשר לדבר רק על דבר אחד, הדברים קשורים אחד בשני, אנחנו נעשה את הדרך בצורה הטובה ביותר, כי העדויות הקשות שהולכות ומצטברות, המידע על הדרך של ההתמודדות ואי ההתמודדות, הוא באמת מחייב.
עליזה לביא: אנחנו נפעל גם לקדם את החקיקה להפללה של צרכני זנות בישראל, עם כל הנושא הפלילי שאמרנו, על השיקום, על ההתמודדות, נייחד זמן לנושא של קטינים ועוד ועוד.
עליזה לביא: הנשים הללו זקוקות לחיבוק מן המימסד, מן החברה, הן זקוקות לאוזן קשבת והן כמובן זקוקות למנגנונים שיסייעו להן בתהליך השיקום וההשתלבות בחברה.
עליזה לביא: אני רואה בפעילות הזאת שליחות אישית, מוסרית ומאמינה בלב שלם שזה צעד משמעותי לתיקון, לא רק עבור הנשים אלא גם עבורנו כחברה, כי חברה שקשובה וערה גם למצוקות בתוכה, גם לפינות האפילות והחשוכות ביותר של הדחקה, של פחד, של ייאוש, זאת חברה סולידית וערכית יותר, אין יותר מאשר ההתמודדות עם הנושא הזה כדי לתקן עולם.
עליזה לביא: תודה גבירתי.
עאידה תומא סלימאן: תודה לחברת הכנסת עליזה לביא, שוב, אני מברכת אותך, אני מקווה שאנחנו נראה רק את הפעילות האינטנסיבית של הועדה, כדי להיאבק בתופעה החמורה הזו, וכל עזרה כמובן ובכל תמיכה שתצטרכי כדי לקיים את הועדה, אני לרשותך.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם נקבל דיווחים ונשמע על הפעילות הזו בעתיד.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכם על ההשתתפות, אני מודה לגברת אמי פלמור.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שעצם העובדה של הנוכחות של כולכם בדיון הזה, מעידה על כמה הנושא חשוב וקרוב ללב כולנו ואני חושבת שכדאי מאוד, תמיד, אם זה שמועות ואם זה חששות ואם זו בדיקה של כל מה שמתרחש, מבחינה ביצועית ומדינית בתוך כל משרד, לשמוע ובשביל זה אנחנו קיימים.
עאידה תומא סלימאן: הועדות האלה הן כדי לדון בשאלה איך העבודה מתבצעת ואיך משרדי הממשלה מקיימים את ההחלטות ואת המדיניות שמוטלת עליהם מראש.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאני שמחה לשמוע שהיחידה תמשיך לפעול כפי שפעלה בעבר, תקיים את כל התפקידים שהוטלו עליה בהחלטה ואפילו תנסה להרחיב, כדי להתאים את עצמה לדרישות או לשינויים המתחוללים בתופעה עצמה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע ואני מאשרת את זה ואני מבקשת שזה מה שיתקיים, שכל הסמכויות והעצמאות שהיו ליחידה ימשיכו להתקיים כדי להמשיך את הפעילות שלה.
עאידה תומא סלימאן: מברכת את הגב' דינה דומיניץ ומברכת את הגברת מירב שמואלי על העבודה שהיא עשתה, ואני בטוחה שהיא מוסרת יחידה שמתפקדת בצורה עילאית, תודה לכולם.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לעובדות הסוציאליות, ברוכות הבאות ליום המיוחד של העובדים הסוציאליים, היום הבינלאומי.
עאידה תומא סלימאן: התאריך הוא הראשון למרץ 2016 ואנחנו היום, בציון יום העובדים הסוציאליים הבינלאומי, מקיימים דיונים בכלל הוועדות של הכנסת, בנושאים שונים שקשורים לעבודה שלכן, שלכם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום מתמקדות בוועדה בנושא העובדות הסוציאליות – מעמד, אתגרים וזכויות.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד קודם כל כמובן 'ברוכות הבאות' וברוך הבא חבר הכנסת, חבר הועדה נחמן שי, שכיבד אותנו בנוכחותו.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שיצטרפו תוך כדי עוד חברי כנסת אבל, כפי שקורה היום, גם באי המשכן האורחים, מסתובבים בין הועדות, כך גם חברי וחברות הכנסת מסתובבים בין הועדות השונות.
עאידה תומא סלימאן: בעשרים ושלש השנים האחרונות, לפני שנכנסתי לכנסת, עבדתי כמנכ"לית עמותת נשים נגד אלימות.
עאידה תומא סלימאן: רוב העבודה שלי הייתה בעצם בחברתן של עובדות סוציאליות מצטיינות, שנתנו המון והקדישו הרבה מן הסתם, לעבודתן, למען נשים ולמען האוכלוסיות שלמענן הוכשרו, כדי לעשות את העבודה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני ראיתי גם הרבה נשים במקצוע הזה, שנותנות מהנשמה שלהן, הן מקדישות יום ולילה כדי לקדם את האינטרסים של האוכלוסיות שהן מטפלות בהן ואני יודעת שלפעמים, הרבה מן הכעסים, דווקא של הקבוצות שאתן משרתות אותן, מכוונים אליכם.
עאידה תומא סלימאן: לפעמים האזרח הפשוט והאזרחית הפשוטה לא יכולים לכוון את הכעסים למימסד, לא יכולים לכוון את הכעסים שלהם כלפי החוקים, שאולי גוזלים מהם כמה מן הזכויות, או כלפי השיטה, שמובילה אותם להיות מהמוחלשים בתוך החברה ובעצם, הרבה פעמים הם מכוונים את הכעסים כלפי מי שמושיט יד וכן רוצה לטפל וכן רוצה לעזור.
עאידה תומא סלימאן: אבל גם כן, אני חייבת להגיד שהרבה פעמים, נפגשתי עם עובדים סוציאליים ועובדות סוציאליות שהייתי צריכה להזכיר להם משפט מסוים.
עאידה תומא סלימאן: אני במקצוע שלי לא עובדת סוציאלית, למרות שרבים שאלו אותי בחיים שלי אם אני עובדת סוציאלית - - -
נחמן שי: את מתפקדת יפה מאוד גם כן.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אחרי שאני אסיים את הקריירה פה, יהיה לי מה לעשות.
נחמן שי: עובדת סוציאלית של כבוד.
עאידה תומא סלימאן: מצוין אבל, הייתי הרבה פעמים במפגשים עם עובדים סוציאליים ועובדות סוציאליות שהייתי חייבת להזכיר להם את המשפט הראשון שבדרך כלל למדתם אותו בלימודים האקדמאיים, שנאמר בו ש"עובד סוציאלי הוא סוכן שינוי".
עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב, הרבה פעמים עובדים סוציאליים ועובדות סוציאליות שוכחים את התפקיד העיקרי הזה, שהם סוכני שינוי, שהם לא באו כדי לייפות מציאות קיימת, לא רק לעזור למוחלשים, ולא רק "לתת את הדג" אלא ללמד גם איך לדוג ואיך לשנות את המציאות.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו הקדשנו את הדיון לעובדות סוציאליות – מעמד אתגרים וזכויות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפתח בזה שנשמע גם מה יש לכן להגיד אבל, אשמח מאוד אם נוכל, תוך כדי כך, גם לציין את האתגרים אבל, אפשר גם לציין את ההישגים.
עאידה תומא סלימאן: תמיד זה נותן הרגשה טובה לציין גם את ההישגים.
עאידה תומא סלימאן: גברת עו"ס צפרא דוויק, נמצאת אתנו?
עאידה תומא סלימאן: אז כנראה היא פותחת עוד דיון או משתתפת בדיון אחר.
עאידה תומא סלימאן: עו"ס מלכה פרגר, מנהלת השירות הארצי לעבודה סוציאלית במשרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גבירתי.
<מלכה פרגר: קודם כל מברכת על האירוח, אני חושבת שזה יום חג לנו, לכולנו, לכל העובדים הסוציאליים.
<מלכה פרגר: במערכת הבריאות משולבים היום כ-3,000 עובדים סוציאליים בכל הארגונים, באישפוז ובקהילה, בבתי החולים הכלליים, בבתי החולים הפסיכיאטריים, הגריאטריים, בקופות החולים, לשכות הבריאות ובמערך סל השיקום.
<מלכה פרגר: יש לנו הרבה מאוד עובדים סוציאליים.
<מלכה פרגר: העובדים הסוציאליים במערכת הבריאות נזקקים ונדרשים להתמחות מיוחדת.
<מלכה פרגר: הם צריכים לעבוד עם צוותים רב-מקצועיים, ללמוד את הטרמינולוגיה שם ולהתאים את עצמם, כך שבעצם זה מעמיד בפנינו הרבה מאוד אתגרים שאולי אין במקום בו עובדים עובדים סוציאליים כקבוצה אחת.
<מלכה פרגר: אנחנו, מתוך השירות הארצי לעובדים סוציאליים, מעודדים, תומכים ודוחפים את העובדים הסוציאליים להתקדם, גם מבחינה מקצועית, גם ללימודים גבוהים.
<מלכה פרגר: יש לנו היום 40% מן העובדים הסוציאליים במערכת הבריאות שהם בעלי תואר שני, ועוד 43% בעלי תואר שלישי, כשעל הפרק עוד עובדים סוציאליים שצריכים לקבל את הדוקטורט בקרוב.
<מלכה פרגר: כמובן שיש גם פרופסורים.
<מלכה פרגר: אנחנו פועלים לקידום העובדים הסוציאליים גם לתפקידים בכירים בתוך המערכת, בתוך מערכת הבריאות, בהנהלות, גם בהנהלות של הארגונים אבל גם בהנהלת המטה של משרד הבריאות, ונכון להיום יש לנו עובדים סוציאליים שמשולבים בתפקידי מטה, תפקידים בכירים.
<מלכה פרגר: יש לנו היום עובדת סוציאלית שניגשת כרגע, עוד שעה, למכרז על תפקיד הממונה על השוויון המגדרי ומעמד האישה, וגם הממונה הקודמת הייתה עובדת סוציאלית.
<מלכה פרגר: אנחנו מאחלים לה הצלחה מפה.
<מלכה פרגר: אחד האתגרים שלנו הוא לפתח את המסלול המקצועי לעובדים הסוציאליים ובין היתר, להגיע למנהיגות, לפתח דור ביניים, זה אחד האתגרים שלנו, דור הביניים, כי במערכת הבריאות קיימת תופעה שעובדים סוציאליים מגיעים, מתמקצעים ועוזבים, לפעמים בגלל תנאי עבודה, לפעמים בגלל פיתויים שיש בחוץ, וזה אחד האתגרים שלנו היום, לטפח מנהיגות מובילה בקרב העובדים סוציאליים בבריאות, לפתח את דור הביניים ולהשתלב בתוך מערך העובדים סוציאליים הכללי.
<מלכה פרגר: אני רוצה להגיד שמבחינת מומחיות, יעל מקבלת היום את האות - - -
<צפרא דוויק: פרופ' יעל גירון, ראש החוג לעבודה סוציאלית בצפת.
<מלכה פרגר: ואני גאה להגיד שבמערכת הבריאות יש מעל 350 עובדים סוציאליים בעלי תואר מומחה בבריאות, בריאות הנפש, שיקום, זיקנה ואחרים, שזה בעצם כ-50% מכלל העובדים הסוציאליים בארץ אז זה אתגר שהצלחנו לקדם ולהגיע.
<מלכה פרגר: אני מקווה ומאחלת לכולנו, לכל העובדים סוציאליים, גם בבריאות, גם בכללי, גם בארץ, שנצליח לקדם את עצמנו, ולפתח, גם מבחינה מקצועית, גם מבחינת פיתוח מפתחות-תקינה, בהכרה במקום ובצורך להרחיב את השירותים שלנו ולתת לנו את התנאים, שנוכל לעבוד ולהגיע בהם לטיפול המיטבי.
<מלכה פרגר: מבחינת משרד הבריאות אני יכולה להגיד שיש לנו הכרה כשירות תומך בשירות הרפואי.
<מלכה פרגר: היום כולם יודעים שלפי הגישה הביו-פסיכו-סוציאלית אין טיפול רפואי ללא עבודה סוציאלית, אנחנו חלק אינטגרלי מתוך המשרד ומתוך השירות ואני מקווה ומתחייבת כאן, להמשיך לפתח את שירותי העבודה הסוציאלית במערכת הבריאות.
<מלכה פרגר: חשוב לי להגיד שאני גאה להיות עובדת סוציאלית, גם היום, ביום החג אבל בכלל, ביומיום ובכל מקום.
עאידה תומא סלימאן: טוב, אני חייבת לציין שאם נתחיל למחוא כפיים אחרי כל דובר, זה קודם כל לא נהוג ודבר שני זה גוזל מהזמן של הדיון אז אנחנו נברך כל אחת שתדבר, בין אם ימצא חן בעינינו מה שהיא אומרת או לא ימצא חן, הרי הדיון הזה הוא בשביל שתעלו את הכול, נכון?
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לברך על הצטרפות חבר הכנסת מאיר כהן, לשעבר שר הרווחה ואני חייבת גם לציין שאלמלא היוזמה שלו וההצעה שלו לקיום היום הזה בכנסת, אנחנו לא היינו יושבות בדיון הזה ואני מאוד מודה לך על היוזמה.
עאידה תומא סלימאן: האם תרצה לפתוח עם כמה דברים?
מאיר כהן: שלום לכולם, בוקר טוב, חבריא, אני מבין שכאשר מאה עובדות עובדים סוציאליים נכנסים לחדר אחד, הם מדברים רק על הדברים הטובים, ברגע שהם יוצאים מהחדר – הם מקטרים, אז אל"ף, יופי שבאתם, תודה רבה שבאתם, אתם לא צריכים להודות לנו, אנחנו מודים לכם, חשוב מאוד מבחינתה של הכנסת, של מושב כזה, גבירתי היושבת ראש, שבאמת, הקולות מהשטח יגיעו לכאן ואנחנו כל יום נפגשים בוועדות, במיוחד בוועדת העבודה והרווחה, נפגשים בדרך כלל עם פונים שלכם, וזאת הזדמנות פז לפגוש אתכם.
מאיר כהן: לייחד שתיים שלש דקות לברכות ולאתגר של להפוך את העובדים סוציאליים במערכת הבריאות לכאלה שגם רוכשים מיומנויות למידה באוניברסיטה, עם תואר שני ותואר שלישי וכו' אבל, אני דווקא רוצה - - - אתכם ביום הזה.
מאיר כהן: אני יותר רוצה לשמוע, אנחנו, יותר נכון, על האתגרים האמיתיים, לימודים הם אתגר אמיתי והוא טוב, והוא מצויין אבל, אנחנו רוצים לשמוע על האתגרים של החברה הישראלית היום, עם הפערים הגדולים, עם הקשיים, עם הפער ההולך וגדל בין העניים לבין העשירים, עם הפער הגדל והולך בין פריפריה לבין מרכז, גם הפריפריה החברתית וגם הפריפריה הגיאוגרפית, עם הקשיים שאני חוויתי כראש עיריית דימונה עשר שנים, כמנהל בית ספר עשרים שנה בדימונה וכשר רווחה, ואני חווה היום.
מאיר כהן: הקשיים האלה לא באים מתוך איזו מסכנות, אתם מעולם לא שידרתם מסכנות אבל, אולי דווקא בגלל שלא שידרתם מסכנות ובגלל שהאיגודים שלכם לחמו ועשו, אז אנחנו קצת מתייחסים אליכם, החברה הישראלית, כאל משהו מובן מאליו, שאתם מובנים מאליהם ואני חושב שאנחנו לא צריכים, גבירתי היושבת ראש, כי החברה הישראלית צריכה להבין שהעבודה הקשה – ואני לא רוצה להגיד "עבודת קודש, כי אני אלך היום עם הציטוט של תמר זנדברג, פתחנו את היום אצלה, היא אמרה ציטוט יוצא מן הכלל "כל פעם שאומרים לציבור: אתם עושים עבודת קודש, זה אומר שלא משלמים להם".
מאיר כהן: אז אני לא רוצה לומר, אתם לא עושים - - -
<קריאה: אנחנו לא עושים עבודת קודש.
מאיר כהן: אבל, אבל, אבל - - -
<קריאה: שמשלמים לכם - - -
מאיר כהן: לא, אבל כשאין מה להגיד אז אומרים 'אתם עושים עבודת קודש'.
מאיר כהן: ובכל זאת, בכל זאת חשוב מאוד שתשתפו אותנו עם האתגרים ועם הקשיים, עם האתגרים מתוך השטח כי באמת, זה לא ברור מאליו.
מאיר כהן: החברה הישראלית - - - וכשאני אומר 'החברה הישראלית' אז אני מדבר גם על ההתייחסות של הפונים אליכם, גם על הזילות הבלתי מובנת, שבה אפשר להגיד דברים על פקידת סעד או על עובדת סוציאלית וזה עובר, כאילו שום דבר לא נעשה.
מאיר כהן: לעתים, גם התייחסות לא הוגנת של חבריי ראשי הרשויות שאני בא מתוכם, של לבוא ולראות את אגף הגבייה, ולבוא ולראות את אגף הרווחה, לראות איפה החבר'ה יושבים, לראות את מחלקות שירות הרווחה ולראות איפה הם תקועים, בכל מיני מקומות, ועד היום מתווכחים עם ראשי ערים, האם העברתם תקציבים לביטחונם של העובדים סוציאליים או לא העברתם תקציבים וכשאני אומר 'לביטחונם' זה לדאוג שיהיה שומר, שמירה.
מאיר כהן: אנחנו רוצים ברשותכם, סליחה שאני - - -
עאידה תומא סלימאן: גם מדיניות ההפרטה והשפעתה על התנאים של העובדים.
מאיר כהן: ההפרטה המטורפת של המשרד, עשיתי כמיטב יכולתי בשנה הראשונה כדי לעצור את זה אבל כנראה שזה הרבה יותר מושרש, וההפרטות הן אם כל חטאת בשיח שלנו עם נושא הרווחה, זהו, זה מה שאני רוצה להגיד, שזה ילך לכיוונים האלה.
עאידה תומא סלימאן: תודה חבר הכנסת מאיר כהן.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שנתת ככה פתיחה שאולי תעודד את האורחות שלנו להגיד בפנינו את האתגרים שעומדים בפניהן, כאשר הן מבצעות את העבודה המקצועית שלהן ואני לא אגיד עבודת קודש.
<קריאה: הצטרפה אלינו צפרא.
עאידה תומא סלימאן: כן, שמתי לב.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על זה שהצטרפה אלינו הגברת צפרא דוויק, עובדת סוציאלית, יושבת ראש איגוד העובדים הסוציאליים, בבקשה, גבירתי.
<צפרא דוויק: בוקר טוב לכולם.
<צפרא דוויק: מאיר כבר התחיל למנות את הדברים הקשים בתחום שלנו.
<צפרא דוויק: אנחנו מדברים על תחום שמעסיק כ-20,000 עובדות סוציאליות ואני אומרת עובדות כי 83% אנחנו נשים, לימדו אותי חברותיי באיגוד שמדברים בלשון רבים נקבה.
<צפרא דוויק: 83% נשים, 70% בעלות תואר שני וכמעט 100% צריכות סיוע מן המשפחה שלהן.
עאידה תומא סלימאן: כמה?
<צפרא דוויק: לפי סקר שפורסם היום, ש"הקרן לידידות" ערכה לכבוד היום הזה, מעל שליש העובדים הסוציאליים מקבלים תמיכה מהמשפחה ונזקקים לעבודה נוספת.
<צפרא דוויק: להערכתי זה בדיוק פי שניים, אנחנו גאים מדי להודות בזה.
<צפרא דוויק: יושב לשמאלך חבר כנסת שיכול להעיד אישית, גם מבני משפחתו, שיש לו שלש בנות משפחה עובדות סוציאליות.
<צפרא דוויק: השכר שלנו בעוונות
<צפרא דוויק: ינו הוא עקב אכילס ואם זה מה שמשקף את ההערכה של המדינה לעיסוק שלנו ולמקצוע שלנו, ובעקיפין גם לעבודה ולמה שאנחנו עושים, כדי לעבות את אותו חוסר חברתי שהמדינה כל כך זקוקה לו, אבוי לנו ואבוי לכולנו.
<צפרא דוויק: שכר זה נושא אחד ולא הולכים למכולת עם עבודת קודש, כמו שנאמר, ובנוסף, אני חושבת ש"לא סופרים אותנו" באוצר כי אנחנו נשים וכשנשים צריכות להילחם על שכר אז אנחנו בעמדה פחות טובה.
<צפרא דוויק: שמענו – ואני מן הוותיקות בחבורה כאן, שמענו שנים על גבי שנים: מה, לא התחתנת עם עורך דין, או עם מישהו מההיי טק, או עם איזה מהנדס או משהו כזה, הלוא לא ידוע לך שעובדת סוציאלית לא אמורה לפרנס?
<צפרא דוויק: היום עובדת סוציאלית צריכה קודם כל לפרנס את עצמה ואת ילדיה, אנחנו כבר לא מסתכלים ככה אבל, בכנסת ובאוצר, עדיין לא שינו את הדיסקט, עדיין מתייחסים אלינו כאל תומכות שכר במשפחה או מפרנס שני.
<צפרא דוויק: באותו הקשר - - -
עאידה תומא סלימאן: זה לא מנחם להגיד, אבל אני בכל זאת אגיד, הם ככה מתייחסים באופן כללי לכלל הנשים, כאל מפרנס שני, לא רק לעובדות הסוציאליות אבל בעיקר.
<קריאה: גם למורים.
<צפרא דוויק: אם פעם, גבירתי, כשדיברו על המעמד הבינוני כמייצג את השידרה הכלכלית חברתית של המדינה, אז אמרו: שוטר, מורה, עובד סוציאלי ועוד כמה מקצועות על יד, מזה כמה שנים שהמעמד הבינוני נשחק עד דוק.
<צפרא דוויק: אין היום מעמד בינוני.
<צפרא דוויק: כשאני הגעתי לכנסת לפני שלש שנים, אני לא יודעת אם חברי מאיר זוכר את זה, אני אמרתי באחת הישיבות הראשונות שהשתתפתי בהן: "אין מעמד בינוני", יש לנו מעמד חדש של עניים במדינה וזה אנחנו.
<צפרא דוויק: אנחנו פה היושבות כאן מייצגות את מעמד העניים החדש.
<צפרא דוויק: אם הבת שלי, שהיא עובדת סוציאלית, צריכה תמיכה של אימא שלה כדי לגמור חודש, כי מה לעשות, בעלה מורה – עוד מעמד בינוני שנשחק, היא עובדת סוציאלית ויש לה שלושה ילדים, לאן הגענו במדינה?
<צפרא דוויק: כשאני הייתי עובדת סוציאלית אני התפרנסתי בכבוד, היום אף אחד לא מתפרנס בכבוד.