GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מורן מזור: זה עד כדי כך מגיע אפילו לזה שמתאימים את שעות הקווים לאוכלוסייה הספציפית הזאת שנוסעת למפעל או לאזור תעסוקה מסוים, הן מבחינת שעות הפעילות והן מבחינת, אפשר להגיד, התדירות, כי אנחנו יודעות שנשים שיש להן ילדים בבית, בדרך כלל, גם גברים, אגב, מגיעים הביתה גם אם הילדים חולים, לפחות אני, אבל נשים שצריכות להגיע הביתה אז צריכות שיהיה אוטובוס במהלך הזה.
<מורן מזור: גם לזה ניתן דגש.
<מורן מזור: זה לגבי החברה הערבית.
<מורן מזור: לגבי נשים חרדיות אנחנו רואים מגמה חיובית מאוד בשיעורי התעסוקה.
<מורן מזור: אני חושב שעוד לא הצלחנו לחלוטין להגיע לאיזה שהיא סיטואציה שבה אנחנו מצליחים למצות את הפוטנציאל של הנשים החרדיות באופן מלא.
<מורן מזור: אני חושב שיש שם פוטנציאל גבוה, בעיקר הדבר בא לידי ביטוי בעובדה שהנשים החרדיות בעיקר עוסקות בהוראה.
<מורן מזור: אנחנו רואים תחילה של תזוזה לכיוון קצת יותר טכנולוגי ואולי גם כמה מקצועות אחרים, אבל היינו שמחים ואנחנו גם משקיעים בזה חשיבה רבה, איך לעשות את זה ביחד עם המגזר החרדי, ברגישות הנדרשת, ואלה כמובן שמתחילות בקטן, כמו למשל נהגות תחבורה ציבורית ערביות, אבל אני חושב שיש לזה הרבה השפעה בתוך החברה, גם החרדית וגם הערבית, ואני מקווה שנצליח לעשות תכניות, גם אם קטנות, שבסוף ישפיעו בצורה מלאה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה על התכנית של נהגות בתנאי אחד, שלא יתחילו אחר כך קווי אוטובוס לנשים.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר אלה שטראוס, ממשרד המדע והטכנולוגיה.
<אלה שטראוס: רציתי לציין בשם המשרד מספר תכניות לקידום נשים ונערות בתחומים של מדע, טכנולוגיה והנדסה.
<אלה שטראוס: יש לנו תכנית מלגות לקידום נשים בתחום המדעים המדויקים וההנדסה.
<אלה שטראוס: זו תכנית מלגות ייעודית רק לנשים, כשבמקביל הן רשאיות גם להשתתף בתכנית המלגות הרגילה של המשרד, שפתוחה גם לגברים וגם לנשים.
<אלה שטראוס: בנוסף, על מנת להטמיע את כל המושג של שוויון מגדרי ובאמת להשפיע על החשיבות של ההטמעה יש לנו קול קורא נוסף לקידום מחקרים בתחום של קידום מדיניות נשים, על מנת לפעול ולהשפיע בתחומים האלה.
<אלה שטראוס: בנוסף יצא אצלנו קול קורא בנושא של מרכז ידע לנשים ומגדר במטרה לקחת ולמקד או למסד את התחומים של המחקר ואיסוף הנתונים שקשורים לתחום הזה.
<אלה שטראוס: אם אנחנו הולכים אחורה, אז גם בתחום של נערות צעירות, בנות, יש לנו תכניות במסגרת מדע וקהילה, יש תכנית שנקראת מדעניות העתיד, כשהמטרה שם באמת היא - - -
עאידה תומא סלימאן: היא מופעלת באוכלוסייה הערבית?
<אלה שטראוס: היא מופעלת גם באוכלוסייה הערבית, היא מופעלת בפריפריה גיאוגרפית ובפריפריה חברתית, כולל האוכלוסייה החרדית.
<קריאה: ביחד עם משרד החינוך.
<אלה שטראוס: ביחד עם משרד החינוך, נכון.
<אלה שטראוס: אני פשוט לא ראש אגף מדע וקהילה, אז אני לא תמיד בקיאה בדברים, אבל את צודקת.
<אלה שטראוס: בנוסף, גם בשיתוף עם משרד החינוך, יצא עכשיו מיזם חדש של נערות פורצות דרך, שגם שם אנחנו מצטרפים אליכם כשאנחנו מייצגים את הצד של האקדמי.
<אלה שטראוס: כלומר ישנה פעילות ממש רבה לקידום נשים ונערות בתחומים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח אם אני אקבל לידיים שלי ואני אפנה אליכם באופן מסודר, גם למשרד החינוך, גם למשרד המדע, הסבר על כל התכניות עם פילוח של קבוצות שונות בתוך האוכלוסייה.
עאידה תומא סלימאן: איפה זה פועל, מה בדיוק התכנית.
<אלה שטראוס: אוקיי, אז אנחנו נשלח מסמך מסודר עם הכול.
<סקיי גרוס: חשוב לציין להשלמה, במשרד המדע פועלת המועצה לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה.
<סקיי גרוס: הפעילויות האלה שנעשות הן גם של משרד המדע, אבל גם במסגרת המועצה.
<סקיי גרוס: אחד הדברים החשובים שלנו זה - - -
עאידה תומא סלימאן: המדען הראשי זה תחת משרד הכלכלה.
<אלה שטראוס: כן, אבל המדען הראשי שמרכז את פורום המדענים הראשיים זה המדען הראשי של משרד המדע.
<אלה שטראוס: המדענית הראשית פרופ' נתניהו.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן רק שתי דקות לעורכת דין סיגל רונן כץ, האגודה לזכויות האזרח.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת, כי אני חייבת לסכם.
<סיגל רונן-כץ: אנחנו רק רוצות להאיר אור על אוכלוסייה נוספת שהולכת ומתגבשת כאוכלוסייה מופלית ובעייתית בעולם העבודה וזו האוכלוסייה של המבוגרים, בני ה-45 פלוס שמהווים 80% מהקבוצה שנמצאת בעומק אבטלה עמוק, חריף, של מעל 270 יום ומתוכם המצב של נשים הוא קשה, כי הרוב מהמבוגרים זה נשים שנמצאות בעומק אבטלה חריף.
<סיגל רונן-כץ: הבעייתיות היא קשה בייחוד לאור העובדה שכידוע יש תכניות להעלות את גיל הפרישה וגם כיום נשים בנות 55 עד 59 מהוות רק 61% מעולם העבודה בעוד גברים מהווים כמעט 80%.
<סיגל רונן-כץ: זאת אומרת לגילאים של 55 עד 59 יש כמעט 20% יותר גברים בשוק העבודה מאשר נשים.
<סיגל רונן-כץ: אני תוהה מה יקרה אם יגדילו את גיל הפרישה לגיל 64, שגם ככה נשים נפלטות משוק העבודה הרבה הרבה יותר קודם.
<סיגל רונן-כץ: לכן היום צריך להתעורר ולהקים את מערך ההכשרות מיועד לבני 45 פלוס, מתוכם לנשים במיוחד, ולהכשיר אותן כדי שיוכלו להשתלב לאורך תקופה ארוכה יותר בשוק העבודה, במיוחד כשגיל הפרישה הול לעלות ולא להישאר אדישים לקבוצה המיוחדת הזאת, לתת לה טיפול הוליסטי של הכשרות, של השמה ושל מנגנוני הכשרה מיוחדים.
עאידה תומא סלימאן: תודה לכולכן ולכולכם.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהיה דיון מאוד מעניין ויש הרבה מה ללמוד ומה לקדם לאחר הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לשמוע יותר רעיונות לעתיד, יותר מאשר, כמו שאמרתי בהתחלה, שיקוף המצב הקיים, אבל לפעמים לשקף את המצב הקיים, ממנו לומדים מה הלאה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שכל עולם התעסוקה משתנה וכל הדרישות כדי להשתלב בעולם התעסוקה עוד ישתנו ב-15 השנים הבאות ואנחנו חייבות להיות מוכנות לשינוי הזה כדי שנוכל באמת להשתלב בצורה הכי נכונה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: בכל מה שקשור לעסקים קטנים, אני התחלתי בזה, פתחתי והודעתי על השינוי בחוק שאני הצעתי ושאני מקדמת.
עאידה תומא סלימאן: בנוסף לכך כנראה אני גם אפעל עם חבר הכנסת עמיר פרץ לשלב את השינוי של נושא ההעדפה המתקנת, חובת דיווח על שיקול העדפה מתקנת בוועדות ולהגדיר יותר ברור מתי מפעילים את השיקול של העדפה מתקנת.
עאידה תומא סלימאן: גם כל ההצעות הקשורות בשינוי תנאי הסף ומיפוי תחומי הרכש.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניקח את זה ואני מתחייבת לקדם את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו כבר הרבה זמן מחכים לתיאום ישיבה משולבת, משותפת, של הוועדה לקידום מעמד האישה עם ועדת המדע כדי לדון גם בדוח שהוזכר וגם בהמלצות ומה התכניות של המשרד ליישם את ההמלצות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מכירים טוב מאוד, במדינה הזו יש הרבה מגרות ומדפים שיש עליהם המלצות שאף אחד לא נגע בהן, אנחנו רוצות להבטיח שבאמת זה יתקדם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נודיע בקרוב על ישיבה משותפת כזו.
עאידה תומא סלימאן: בכל הנושא של ההסבות המקצועות, שינוי הכשרות על ידי משרד הכלכלה, יש לנו בשבוע הבא ישיבה משותפת עם סמנכ"לית משרד הכלכלה, כאשר המטרה העיקרית זה לקדם שינוי אמיתי בהכשרות הקיימות ובאישורים להכשרות הקיימות.
עאידה תומא סלימאן: כפי שאמרתי, אני מבקשת לדעת את התכניות שקיימות במשרד המדע בשיתוף פעולה עם משרד החינוך ואם לכל משרד בנפרד יש דברים נפרדים, אז אני מבקשת לדעת ולקבל את המידע.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפנה אליכם באופן מסודר.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שיש בעיות שאי אפשר לפתור בלי שינוי מהותי, גם בחשיבה ובמדיניות הכלכלית המונהגת על ידי ממשלת ישראל, שלצערי הרב סוגרת פערים על ידי זה שהיא מורידה את הגברים במקום להעלות את הנשים.
עאידה תומא סלימאן: המדיניות הכלכלית הדורסנית הזו שמובילים בשנים האחרונות, הניאו ליברלית, שנותנת אפשרות לתעסוקה בלתי ישירה, שנותנת אפשרות לקיפוח זכויות, נותנת אפשרות גם לא ליישם החלטות ממשלה שהיו ומשתמשים בהן בצורה מאוד נרחבת כיחסי ציבור, אני חושבת שבלי שינויים כאלה אנחנו עדיין נגיע ונדון, אבל אי אפשר לחכות עד שהשינוי האמיתי יקרה, השינוי העקרוני, המהותי, אנחנו נפעל גם לשינויים בדרך שיאפשרו לעוד ולעוד נשים להיכנס, אם זה דרך דוגמאות שיפרצו דרך ויתנו סימנים, אם זה בדרך שינוי רוחבי שיאפשר ליותר נשים גם להתפרנס בכבוד וגם לפתח קריירה.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכם.
עאידה תומא סלימאן: אני נועלת את הישיבה, ואם יש הצעות, אם יש בעיות ספציפיות, תמיד הוועדה והלשכה שלי פתוחות, אנא פנו ואנחנו ננסה לקדם.
עאידה תומא סלימאן: תודה לכולכם ויום טוב.
עאידה תומא סלימאן: חברי כנסת נכבדים, בוקר טוב לכולם, אני פותחת את הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: התאריך היום הוא 13 באפריל 2016, הנושא שלנו – הפרדה בין יולדות בבתי חולים.
עאידה תומא סלימאן: הנושא עורר הרבה הדים בעשרת הימים האחרונים.
עאידה תומא סלימאן: אני קודם כל מברכת על זה, זאת ישיבת חירום בזמן פגרה, שמצאתי לנכון לכנסה, למרות שהכנסת לא עובדת כהרגלה בימים רגילים, אבל הנושא מאוד חשוב ומחייב באמת ישיבה דחופה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שחברי הכנסת נמצאים אתנו.
אחמד טיבי: קודם כל חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה.
עאידה תומא סלימאן: אני תכננתי גם לברך את חבר הכנסת ד"ר ג'מאל זחאלקה על החזרה הטובה לעבודה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שזו הישיבה הראשונה שלך אצלי בוועדה אחרי ההרחקה.
עאידה תומא סלימאן: בוא נקווה להמשך עבודה פורייה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת ג'בארין, חבר הכנסת חאג' יחיא, וכמובן האורחים והאורחות שכיבדו אותנו בנוכחותם: הרופאים, מנהלי בתי החולים וגם נציגי ונציגות ארגונים הפעילים בנושאי נשים וגם בנושאי גזענות באופן ספציפי.
עאידה תומא סלימאן: תופעת ההפרדה בין יולדות ערביות ויהודיות לא פעם ראשונה עולה לדיון.
עאידה תומא סלימאן: גם ב-2012 עלתה לדיון והכנסת הזו – ועדת העבודה, הרווחה והבריאות – קיימה דיון על הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: הפעם זה שוב צף ועלה בתחקיר שקיימה הכתבת דקלה אהרון שפרן מרשת ב' שנמצאת אתנו.
עאידה תומא סלימאן: בלי הכתבה שלך, אולי לא היינו מקיימות את הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך על העבודה שעשית.
עאידה תומא סלימאן: האמת, ככל שהעבודה היתה טובה, כך התוצאות היו גרועות.
עאידה תומא סלימאן: הדיון על התופעה בעיני חשף מציאות מאוד קשה, שלא הכרנו מקודם – ואני לא מדברת רק על ההפרדה בבתי החולים, אמרתי שההפרדה בבתי החולים עלתה ב-2012, אבל כל הנושא של הפרדה על רקע לאום וגזע, אני חושבת שהגיע הזמן לדבר עליו ובצורה גלויה, ולא להיתמם ולהגיד שזה המקום היחיד שמתקיימת בו ההפרדה הזו.
עאידה תומא סלימאן: זה לא המקום היחיד, ואני אגיד על זה עוד משפט או שניים אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שבגלל שבשנתיים, שלוש האחרונות כשרצו לדבר על אי של שפיות ביחסים יהודים וערבים, כאשר רצו לתת דוגמה לדו-קיום וליחסים טובים, נתנו את מערכת הבריאות, ונתנו במיוחד את בתי החולים כדוגמה והיהודי שמדבר על זה שהרופא הערבי עזר וסייע לו, "פתחתי את העיניים וראיתי מלאך מול העיניים שהיה ערבי" וכל הסיפורים האלה שאנחנו מכירים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אגיד לא נכון, שאין ערבים מלאכים; יש' אבל אני חושבת שמערכת הבריאות יכולה להיות אי של שפיות, במיוחד כשהיא מייצגת רגעים הכי אנושיים שיכולים להיות ואמורה ללכת לפי קודים אנושיים מאוד ברורים.
עאידה תומא סלימאן: אבל התגובות לכתבה וההתבטאויות של חבר הכנסת סמוטריץ ושל אחרים, אבל בעיקר של חבר הכנסת סמוטריץ', ואני לא יכולה להיכנס להתווכחויות גם עם אשתו של חבר הכנסת סמוטריץ, שבעיני אמרה דברים עוד יותר מזעזעים על הרגע הטהור ועל זה שהיא לא רוצה שהרגע הזה, איך אומרים?
עאידה תומא סלימאן: יזוהם או יטונף על ידי ידיים ערביות – אני חושבת שאם היו צריכים להסביר את תורת הגזע, היה אפשר לתת לה להיות מורה בנושא הזה, לצערי הרב.
עאידה תומא סלימאן: אני לא ארחיב על זה, אבל הבנתי שיש גם צורות אחרות שמתבטאת בהם הגזענות בתוך בתי החולים, כולל מה שאמרה ומה שאמר חבר הכנסת, שיש אנשים שדורשים שערבים לא יטפלו בהם.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן גם לדבר על התופעה הזו.
עאידה תומא סלימאן: שאלו אותי אם אני מופתעת – מזועזעת כן, מופתעת לא.
עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו זוכרים, גם בית המשפט העליון גזר שוועדות קבלה ליישובים קהילתיים יכולות כן להחליט לא לקבל אנשים ובעצם לא לקבל אותם בגלל השתייכות או לפי גזע או לפי לאום או פשוט לפי מצב סוציאלי מסוים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ננסה בדיון גם להתמקד בתופעה עצמה בבתי החולים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שעצם העובדה שגם היום "ידיעות אחרונות" חשף שבבית חולים שערי צדק, בהסתמך על רישומים שקיימים בתוך בית החולים, מקיימים את ההפרדה לפי רקע לאומי – זה רק מחזק את הטענה, שצריך לדבר וצריך למצוא פתרונות.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, הישיבה הקודמת לא דרשה שום דבר ממשרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: היום נמצאים כאן גם נציגי משרד הבריאות, ואני ארצה אחר כך לשמוע תשובות מאוד ברורות, מה הולך משרד הבריאות לעשות, במיוחד לאחר הישיבה שהשר זימן עם מנהלי בתי החולים.
עאידה תומא סלימאן: אני מתכבדת לתת קודם כל לגברת דקלה לשתף אותנו בכמה דברים, במיוחד לאחר שחשפה את החשיפה הזו ואחר כך נעבור הלאה, ויסלחו לי חברי הכנסת.
<דקלה אהרון שפרן: שלום לכולם, תודה רבה על זכות הדיבור.
<דקלה אהרון שפרן: אני חושבת שהתחקיר שלנו ברשת ב' מטרתו היתה לשים על השולחן תופעה, שקיימת בבתי החולים ברחבי הארץ.
<דקלה אהרון שפרן: היא לא נוגעת רק לבתי החולים המסוימים שעליהם דובר בתחקיר, היא נוגעת לבתי חולים רבים נוספים והיא נועדה גם לשים את האצבע על פער שקיים בין מדיניות – מדיניות רשמית של משרד הבריאות שאומר "אין הפרדה ואנחנו מתנגדים להפרדה על רקע של אפליה, יש איסור חמור סביב אפליה כזאת" – המדיניות הרשמית של בתי החולים, שבאופן גורף כולם, כל בתי החולים שאליהם פנינו, אומרים: אין דבר כזה, אין הפרדה, לבין המציאות בשטח.
<דקלה אהרון שפרן: המציאות בשטח אומרת כך: חברים, יש הפרדה בין יולדות יהודיות וערביות בבתי החולים ברחבי הארץ גם על רקע של בקשות של יולדות, אבל גם אפריורית, כלומר: כדאי לשים את האצבע על הדבר הזה, ומי שרוצה מוזמן לשמוע גם את ההקלטות, שאומרים בבתי החולים גם לפני שהיולדות מבקשות: אנחנו עושים את ההפרדה הזאת, אנחנו מראש מפרידים חדרים.
<דקלה אהרון שפרן: יכול להיות שזה טוב וחשוב שיש התחשבות ביולדות שמבקשות, יכול להיות שזה לא טוב, אבל חייבים לשים את האצבע ולומר: אנחנו רוצים שזה יהיה או לא רוצים שזה יהיה, באיזה היקף והאם אנחנו יכולים להרשות לעצמנו הפרדה כזאת בבתי החולים.
<דקלה אהרון שפרן: לאחר הפרסום ברשת ב' קיבלנו הרבה מאוד תגובות, מתגובות רבות של אזרחים שבאו ואמרו: מה אתם רוצים מאתנו?
<דקלה אהרון שפרן: אנחנו רוצים להיות עם אנשים שדומים לנו, אנשים שאנחנו יכולים לדבר איתם.
<דקלה אהרון שפרן: מישהי באה ואמרה: אני עברתי ניתוח מאוד קשה, היתה אתי בחדר שלא מדברת את השפה וזה היה לי קשה.
<דקלה אהרון שפרן: מצד שני, הגיעו גם הרבה מאוד תגובות אחרות: כל הכבוד שאתם חושפים כאן מציאות שהיא מאוד בעייתית וצריך לטפל בה ולראות מה עושים לגביה.
<דקלה אהרון שפרן: אני לא מדברת על טוקבקים אחרים שקיבלנו, בואי נשים את העניינים האלה בצד.
<דקלה אהרון שפרן: אנחנו פרסמנו, ותוך כדי הפרסום הראשון שלנו, כבל התחילו להגיע התבטאויות – גם ההתבטאות של חבר הכנסת סמוטריץ וגם התבטאויות אחרות – שבאמת לקחו את הדיון הזה למקומות אחרים לגמרי.
<דקלה אהרון שפרן: אני חושבת שחשוב לומר כאן שאנחנו נמצאים בכנסת – ואני בטוחה שנשמע כאן הרבה מאוד גם רקע פוליטי על התבטאויות כאלה ואחרות – אבל באמת חשוב לטפל בעניין עצמו, במערכת הבריאות, מה קורה כרגע בבתי החולים, האם אנחנו רוצים שהמציאות תהיה כזאת, האם אנחנו רוצים שהמציאות תהיה אחרת, וגם כמו שיושבת ראש הוועדה אמרה, מה משרד הבריאות מתכוון לעשות בעניין הזה כדי לשנות או להשאיר את המצב על כנו.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לציין שאחת התגובות המהירות ביותר, אפילו כשהייתי עוד בשידור, היתה של חבר הכנסת ד"ר אחמד טיבי שבא מהתחום.
אחמד טיבי: זה חדש בשבילך?
עאידה תומא סלימאן: לא, בכלל לא.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחתי שאני הייתי בשידור ואתה הגבת.
עאידה תומא סלימאן: פנינו יחד גם לשר הבריאות ליצמן בנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לך את זכות הדיבור, בבקשה.
אחמד טיבי: תודה רבה, גברתי היושבת ראש.
אחמד טיבי: אל"ף, דקלה אנחנו כאן בגללך, וזה המקום להודות לך על עבודה מקצועית, מיוחדת במינה.
אחמד טיבי: אני חושב שהכתבה הזאת מבחינת ההשפעה, התהודות והגלים שהיא יצרה מסביב, אולי היא כתבת השנה, ולכן מגיע לך שאפו על העבודה שלך.
אחמד טיבי: נחמן שי קלקל לי ארגומנט חשוב בנאום שלי, שיש פה רק חברי כנסת ערבים.
אחמד טיבי: ברוך הבא, תפדל! קלקלת לי ארגומנט חשוב...
נחמן שי: גייסו אותי לוועדה אחרת, הייתי אמור להיות פה כבר לפני רבע שעה.
אחמד טיבי: הגעת בזמן.
אחמד טיבי: אגב, למרות שאנחנו לא תמיד רווים נחת מהעיתונות ומהתקשורת בישראל, ברשת ב' יש לעתים רבות עבודה מקצועית.
אחמד טיבי: את הדוגמה הטובה לכך לאחרונה, אפרופו פירוק רשת ב' והנושא הזה.
אחמד טיבי: אנחנו נדרשנו לנושא הזה של ההפרדה לפני ארבע שנים בוועדת העבודה והבריאות, וגם אז דובר על הפרדה בין יולדות ערביות ליהודיות.
אחמד טיבי: עברו ארבע שנים מאז, למרות שיש הנחיות רשמיות של משרד הבריאות, שהפרדה על רקע לאומי אסורה בהחלט, ההנחיות ברורות, והן חודשו או הוצפו לאחר הדיון אז, אבל מאז לדעתי לא רק שהתופעה לא פגה אלא לפי הדיווחים היא התגברה במחלקות רבות של יולדות.
אחמד טיבי: זה מקבל חיזוק גם מהידיעות שאנחנו מקבלים – מעט עדויות שהפכו להיות הרבה עדויות אחרי הכתבה, כי כולם רוצים לומר מה דעתם, ואכן מה שאמרה דקלה נכון.
אחמד טיבי: יש רבים בציבור היהודי בארץ שאומרים: מה אתם רוצים?
אחמד טיבי: מה אתם עושים מזה סיפור גדול?
אחמד טיבי: זאת לא גזענות, אנחנו רוצים להיות עם אנשים שדומים לנו גם במחלקת יולדות.
אחמד טיבי: אגב, גם בבניין הדירות וגם במקומות עבודה יהודים רבים – לא כל היהודים – מעדיפים להיות עם יהודים, בלי ערבים, במקומות עבודה, והסטטיסטיקה מוכיחה זאת.
אחמד טיבי: אנשים לא יודעים, אבל גם הדיבור הרך הזה הוא דיבור גזעני.
אחמד טיבי: ההסבר הנורא, הבוטה, אבל האותנטי, הוא של מה שאמרו סמוטריץ ואשתו; ואני כאן בשם רבים בציבור הערבי ודמוקרטים יהודים מעביר כאן תודה רבה לחבר הכנסת סמוטריץ, שהוא שם ראי בפני הפרצוף המכוער של החברה הישראלית.
אחמד טיבי: הוא פשוט אמר מה שרבים עושים או אומרים.
אחמד טיבי: סלחי לי גברתי על הביטוי, אתם מכירים בבריכות הציבורית בארץ שהדבר הכי נורא זה שילדים משתינים בבריכה.
אחמד טיבי: סמוטריץ עשה את זה מעל למקפצה, זאת הבעיה של סמוטריץ, הוא עשה את זה בפומבי, ורבים כועסים עליו מהמחנה שלו: הבכת אותנו, פידחת אותנו, בערבית פדחנא – זו הסיבה שהם כועסים עליו.
אחמד טיבי: אבל המשפט הנורא ביותר, גברתי היושבת ראש, הוא מה שאמרה הגברת סמוטריץ, והוא דברר אותה לפני שהיא אמרה, ואז היא עלתה לשידור על ה"רגע היהודי הטהור".
אחמד טיבי: כנראה שלא ח"כ סמוטריץ, לא אשתו, קראו היסטוריה יהודית.
אחמד טיבי: אני ממליץ לו לחזור למקורות, זו היסטוריה לא רחוקה, כמה עשרות שנים, שיידע מאיפה באו המילים האלה, כי בגרמנית זה נשמע יותר אותנטי.
אחמד טיבי: לאחר מכן הוא נתן הסבר אחר, לא החפלות – ואז כמה מרוקאים אמרו לו: מה אתה רוצה?
אחמד טיבי: גם אנחנו עושים חפלות, תתרכז בערבים, ואז הוא התרכז בערבים ואמר:
אחמד טיבי: אל תתנו להשוואה הזאת לקשר ביניכם לבין אותם ערבים, בחפלות התכוונתי לערבים, למרות שחפלה זה משהו תרבותי, זה לא משהו פראי חייתי.
אחמד טיבי: שיהיה ברור, אני רופא, גם אני לא אוהב שיש הרבה אנשים שמבקרים שלא בשעות ביקור באופן המוני.
אחמד טיבי: אבל יש תקנות, התקנות שהן תקנות של המחלקה, לאפשר ביקור בשעות מסוימות, למנוע מהרבה אנשים להיכנס אלא למספר מועט.
אחמד טיבי: זה התקנות, שצריך להחיל על יהודים, על ערבים, על הודים אם מגיעים לפה, על אוסטרלים, על כולם.
אחמד טיבי: אבל מפה לקחת את זה לפן הגזעני זה הדבר הנורא ביותר.
אחמד טיבי: זה תרגום מילולי של אותן תופעות שהערבים שקרנים, הערבים מלוכלכים וכדומה.
אחמד טיבי: אני מכיר משפחות יהודיות חרדיות – ראיתי בעבודה – שהיו באות בהמוניהן.
אחמד טיבי: אולי לא חפלה, אולי ריקודי עם, אבל מעולם לא הסתכלתי על זה במבט לאומי ייחודי.
אחמד טיבי: על ההערה שאמר סמוטריץ שהוא לא רוצה שהבן שלו שייוולד, ייוולד עם ילד שבעוד 20 שנה עלול להרוג אותו – בדקתי, מבחינה סטטיסטית הסיכוי שבעוד 20 שנה צעיר ערבי מישראל או אפילו צעיר פלסטיני מעבר לקו הירוק יישא נשק, הסיכוי הוא פי עשרות מונים שהבן של סמוטריץ בעוד 20 שנה יישא נשק והסיכוי שהאחד יהרוג את השני גדול יותר, אם האבא והאימא שלו הם נערי גבעות, זה סיכוי סטטיסטי גדול יותר.
ג'מאל זחאלקה: נערי זוועות.
אחמד טיבי: נמצאים מנהלי בתי חולים, גברתי היושבת ראש, כדאי לשמוע מהם, אבל במכתב שלך ושלי לליצמן ביקשנו לבדוק את כל המחלקות, לא רק היולדות – האם הפרקטיקה הנוראה הזאת ישנה במקומות אחרים.
אחמד טיבי: שוב, כמו שהודינו לליברמן על הקמת הרשימה המשותפת, אנחנו מודים לסמוטריץ על חשיפת הפרצוף המכוער.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן עכשיו זכות דיבור גם לאורחים, ונעבור ונדלג בין אורח לחבר כנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור לאיה בן עמוס מיוזמות קרן אברהם.
<איה בן עמוס: תודה רבה ליושבת הראש.
<איה בן עמוס: אני רק רוצה להתייחס לכמה נקודות.
<איה בן עמוס: אנחנו באמת ישבנו פה, אפילו ממש בחדר הזה, ב-2012 בדיון על הנושא הזה של הפרדת יולדות.
<איה בן עמוס: אז דיברו נציגי משרד הבריאות על זה שהמדיניות היא לעצור הפרדה, שהדבר הזה לא מקובל.
<איה בן עמוס: אנחנו רואים שהדבר הזה ממשיך וקורה, ואנחנו מכירים את התופעה הזאת.
<איה בן עמוס: יש כאן כמה עניינים.
<איה בן עמוס: ראשית, יש ממד חוקי, ההיבט שהפרקטיקה הזאת לא חוקית, ולזה אולי תתייחס בהמשך חברתי עורכת הדין כרמי מהמרכז הרפורמי.
<איה בן עמוס: אנחנו פנינו יחד לשר הבריאות ליצמן יחד עם המטה למאבק לגזענות בנושא הזה וביקשנו ממנו כמה דברים.
<איה בן עמוס: לפני שאני אפרט את מה שביקשנו ממנו, אני רק רוצה להתייחס רגע לתופעה.
<איה בן עמוס: אנחנו רואים שיש כאן עניין שמעמיד את מערכת הבריאות על סף של מדרון חלקלק מאוד מאוד מסוכן מבחינה ציבורית ומבחינה מוסרית.
<איה בן עמוס: השיח הציבורי סביב הדבר הזה בסבב הנוכחי שלו כשהוא עלה בעקבות התחקיר של דקלה, הוא אפילו עוד יותר נגוע ומזוהם ממה ששמענו בפעמים קודמות.
<איה בן עמוס: אני חושבת שברור שיש רמות מאוד גבוהות של גזענות בחברה הישראלית – גזענות כלפי ערבים באופן מיוחד.
<איה בן עמוס: ברור שזה בא לידי ביטוי גם במחלקות שונות של בתי החולים, זאת אומרת: מובן שצוות בתי החולים נאלץ להתמודד עם מטופלים שיש להם בקשות שמקורם בגזענות או בפחד מהאחר במקרים פחות גרועים.
<איה בן עמוס: אבל הדבר הזה לא יכול לקבל מענה חיובי, זאת אומרת אי-אפשר לתת לו לגיטימציה.
<איה בן עמוס: ברגע שמערכת הבריאות מתחילה להפריד יולדות, שזה המקום שבו באמת יש מקור הכנסה מובטח ויש איזשהו תמריץ כלכלי מסוים להיענות לבקשות האלה, מה יעשו כשיבקשו רופא ערבי או אחות ערביה שלא לטפל במטופל מסוים?
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שהצטרפו אלינו גם חברי הכנסת סעדי, עבדאללה אבו מערוף, ברקו וגרמן.
<איה בן עמוס: בשבוע מאז הפרסום הזה כבר קיבלנו כמה פניות מאנשי צוות רפואי ערבים במוסדות שונים בארץ, שסיפרו לנו על מקרים שבהם מטופלים ביקשו לא להיות מטופלים ביקשו לא להיות מטופלים על ידם, והדבר הזה התאפשר.
<איה בן עמוס: הם כמובן רוצים לשמור על אנונימיות, זה לא משהו שאנחנו יכולים לחשוף שם של מוסד, אבל זה כן דבר שקורה במקרים בודדים, אנחנו לא רוצים להגיד תופעה, אבל זה ברור שיש כאן דבר שמצריך התייחסות מאוד מאוד רצינית ומקיפה מצד מערכת הבריאות.
<איה בן עמוס: אנחנו קראנו במכתב לשר ליצמן לפעול בכמה מישורים – ראשית, להוציא חוזר מנכ"ל חדש, ברור וחד בעניין ההנחיות בתחום הזה ;שנית, לוודא שהן נאכפות, כלומר לערוך בדיקות תקופתיות בבתי החולים בנושא הזה; שלישית, לשים דגש גם על העניין של כלים לצוות הרפואי, כי הצוות הרפואי שצריך להתמודד עם בקשות מהסוג הזה, צריך גם כלים לדעת איך להתמודד, איזה מענה לתת, זאת אומרת: אי אפשר להשאיר את הצוות הרפואי לבד מול ההתבטאויות של הגזענות שקיימת בחברה, האופן שבו היא מתנקזת לתוך המחלקות בבתי החולים; צריך לתת להם גם כלים שיאפשרו התמודדות טובה יותר עם הבקשות האלה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת נחמן שי, ביקשת לדבר לפני שאתה יוצא.
נחמן שי: אמר אחמד שזאת העדפה מתקנת, אתם רואים שגם לנו יש זכויות לפעמים.
נחמן שי: יהודים יכולים לקבל זכויות.
נחמן שי: אמנם הייתי ראשון, אבל ראיתם שחברים הצטרפו אלי מיד.
נחמן שי: אין לי מונופול על ההסתייגות המלאה והברורה והסוחפת מהנושא של הפרדה בין יולדות יהודיות וערביות, אין לי מונופול.
נחמן שי: אחרי שנאמרו גם דברים קיצוניים איומים על ידי כמה אישי ציבור, התגובה היתה מהירה ונכונה.
נחמן שי: אני מאמין שגם רוב הציבור בארץ לא מוכן לשמוע אמירות כאלה ולא מאמין בדברים הללו, זה לא שיקף את דעת הציבור בחברה היהודית במדינת ישראל.
נחמן שי: דעתי היא שכמובן צריך לכבד בית חולים את רצונם של המאושפזים ושל המאושפזות, כי זה גם מקום שאנשים רוצים להרגיש בנוח, בית חולים זה לא מקום נחמד, אולי יולדות זה המחלקה היחידה.
נחמן שי: אבל יחד עם זאת, כשזה מגיע לשאלה כול כך עקרונית, שאני חושב שהיא נפשנו, היא בנפשה של מדינת ישראל, ואנחנו עוברים את זה גם בוועדה הזאת וגם בפורומים אחרים בכנסת וגם מחוץ לכנסת, האם יהודים וערבים הם שווים במדינת ישראל?
נחמן שי: כן, התשובה היא כן.
נחמן שי: ואם הם שווים על פי חוק ולא שווים בפועל, הם לא שווים, זו הנקודה המרכזית.
נחמן שי: זה לא מספיק מה שהחוק אומר, זה לא מספיק מה ששר הבריאות מנחה, זה לא מספיק מה המדיניות.
נחמן שי: אם בפועל בחדרי האשפוז במחלקות של היולדות לא שוכבות זו ליד זו יהודיות וערביות כי מישהי לא רוצה להיות ליד מישהי אחרת, אין שוויון לא בבית החולים ולא במדינת ישראל.
נחמן שי: אני חושב שזאת הסוגיה העקרונית.
נחמן שי: כל מקרה כזה רק מלמד אותנו בסוף על הבעיה היסודית, שכדאי שכולנו נשנן אותה – במדינת ישראל כולם שווים, גם יהודים וגם ערבים.
עאידה תומא סלימאן: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.
עאידה תומא סלימאן: הצטרפה אלינו גם חברת הכנסת רויטל סויד.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור לפרופ' דרורית הוכנר, מנהלת מחלקת נשים ויולדות בהר הצופים.
אחמד טיבי: גם המורה שלי.
עאידה תומא סלימאן: כנראה היא מורה טובה.
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: שלום, אני מודה לכם שנתתם לי זכות כל כך קדימה, אבל אני ביקשתי לצאת להלוויה של בת משפחה, אז אני מבקשת סליחה שנדחפתי.
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: אני לא פוליטיקאית, יש לי דעות, אבל אני לא התבקשתי לבוא לתת אותן פה, אבל אני עובדת למעלה מ-30 שנה בבית חולים הדסה הר הצופים, כשזה בהחלט מקום שיש בו המון מגע בין יהודים וערבים.
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: יש לנו בסגל ערבים, בעיני כולם שווים חד וחלק, אין לי בכלל שאלה.
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: אני תמיד חושבת, שאנחנו זכינו במקצוע שלנו אולי להיות באמת מה שאנחנו קוראים לו גשר לשלום.
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: אני לא חשבתי שהכתבה של דקלה היא טובה, אני לא שלחתי לה שאפו, אני כתבתי לה נזיפה, למרות שהייתי בחוץ לארץ בדרום אמריקה, כי חשבתי שזו היתה סתם היטפלות שלא לעניין.
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: אני לא חושבת שכשאנחנו מחליטים להיענות לבקשות – ואני רוצה שתדעו שיש נשים ערביות אחרי לידה, שמבקשות לא להיות עם יהודיות, הן מבקשות חד וחלק, ואפילו כשיש כל מיני מצבים נוראיים, הן אומרות: אנחנו מפחדות, אולי היולדת היהודייה תקום ותהרוג אותי בלילה?
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: תשמעו, אנחנו חיים במציאות פוליטית בעייתית, יש לנו בעיות ביחסים בין יהודים וערבים.
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: אנחנו כאנשי רפואה נותנים טיפול שווה לגמרי ליהודים ולערבים חד וחלק.
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: דווקא ביולדות, דווקא כשזה לא באמת טיפול רפואי, אלא יותר אכסניה לאישה אחרי לידה, אנחנו משתדלים להיענות לבקשות.
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: אנחנו עושים אפליה בין חרדיות לחילוניות.
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: אנחנו בסופי שבוע תמיד מבקשים שחרדיות תהיינה באותו חדר עם חרדיות, כדי שלא ידברו בטלפון, כדי שלא יראו טלוויזיה אחת כן ואחת לא, וזה פוגע, אנחנו נענים לבקשות.
< דרורית מיטה צלניקר הוכנר: חד וחלק שאי אפשר לקרוא לזה אפליה, והפרדה זה משהו מאוד יחסי.