GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אמי פלמור: חשוב לכולם, אבל אני אומרת את זה חברת הכנסת תומא סולימן כי אני חושבת שזה חשוב למשוך אנשים לשירות הציבורי ולהבין את היתרונות שלנו, מהבחינה הזאת שזו סביבת עבודה שהיא ידידות גם לאוכלוסיות שמרגישות שהן מודרות ושעצם היציאה לעבודה היא עדיין לא הדבר המובן מאליו ביותר.
<אמי פלמור: אני מקווה ששמת לב בסרט של מאייסה, כי זאת הייתה הסיבה לי להקרין אותו פה בהתחלה, היא דיברה שלא היה גן ילדים בכפר שלה, לא הייתה תחבורה ציבורית.
<אמי פלמור: קיי, כך שאנחנו רואים אתגרים שלא היינו מעלים על דעתנו כשאנחנו רואים את מאייסה בפני עצמה, שהיא מתמודדת עם איך בכלל.
<אמי פלמור: כלומר, עם ריחוק כזה מכלים כל כך בסיסיים שיש היום במגזר היהודי.
<אמי פלמור: כלומר, מסגרת של גנים, תחבורה ציבורית, אומנם לא מי יודע מה, אבל בכלל שזה אישו.
עאידה תומא סלימאן: ב-2004 שכשהתחלתי בעמותה של נשים נגד אלימות, הייתי המנכ"לית, החלטנו שאנחנו מתעסקות בנושא של תעסוקת נשים ערביות, אז הייצוג היה אולי 17% בעבודה.
עאידה תומא סלימאן: נאמר לנו שבעצם החסמים הם תרבותיים.
עאידה תומא סלימאן: הלכנו ועשינו את המחקר הראשון, אני עדיין טוענת שהוא זה ששינה את כל השיח בנושא של תעסוקת נשים ערביות.
עאידה תומא סלימאן: הלכנו ועשינו קבוצות מיקוד עם נשים עובדות ונשים לא עובדות, אקדמאיות ולא אקדמיות.
עאידה תומא סלימאן: שאלנו את השאלה :'למה זה קשה לך', כאילו מה את חושבת חוסם אותך לצאת לשוק העבודה.
עאידה תומא סלימאן: הגענו אז לכל החסמים שהיום כולם מדקלמים אותם.
עאידה תומא סלימאן: ב-2004 דיברנו על התחבורה הציבורית, דיברנו על מסגרות יום לילדים, על רמת השכר, על מחסור במקומות עבודה וכו' וכו'.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שעברנו כברת דרך שהתחילו להבין.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת סעדי בבקשה, אבל אחר כך אני ארצה לשמוע אם יש לך לסכם מה בדיוק הכלים שהשתמשתם בהם ומצאתם אותם כיעילים כדי להגיע לתוצאות מסוג זה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה מודל שאולי כדאי ללמוד אותו כדי להעתיק אותו למקומות אחרים.
אוסאמה סעדי: אני באמת רציתי להשתתף בדיון הזה מהתחלתנו, אבל הואיל והיום הוא קצר ויש לנו כמה וועדות עם הצבעות, חלקן של משרד המשפטים בוועדת חוקה.
אוסאמה סעדי: ישבנו - - -
עאידה תומא סלימאן: שם הם עושים עבודה קשה לנו, נכון?
אוסאמה סעדי: אבל לפעמים אנחנו מצליחים.
אוסאמה סעדי: היום עשינו את החוק הזה של "קרנית", של הצהרת העודפים שהצטברו ב"קרנית" למבוטחים.
אוסאמה סעדי: עכשיו יש הצבעות על תקנות החברות וכל הדברים האלה.
אוסאמה סעדי: אני תמיד שמח להשתתף בדיונים של הוועדה של קידום מעמד האישה, במיוחד שהיום משתתפת מנכ"לית משרד המשפטים שיש לנו, ושאנחנו רוכשים לה כבוד רב.
אוסאמה סעדי: כפי שהיא אמרה, אנחנו כבר נפגשנו, אני וחברי חבר הכנסת יוסף ג'בארין, עם אמי אצלי בחדר.
אוסאמה סעדי: קיבלנו את החוברת, ראינו חלק מהסרט.
אוסאמה סעדי: באמת סרט יפה מאוד - - -
עאידה תומא סלימאן: שמה קיבלתם את ההבטחה להקמת עוד בית משפט?
עאידה תומא סלימאן: זה היה בישיבה אחרת?
אוסאמה סעדי: עם השרה.
אוסאמה סעדי: אבל, גם העלנו את הנושא הזה בפניה ואחרי זה גם נפגשנו עם מנהל בתי המשפט ועם הצוות שלנו ויש לנו פגישה בעוד שבועיים, אנחנו מתקדמים בצורה יפה מאוד.
אוסאמה סעדי: זה גם מקל על קליטת אקדמיים ערביים וגם של נשים ערביות.
אוסאמה סעדי: זה קרוב ליישובים במשולש, אבל גם קיבלנו הבטחה.
אוסאמה סעדי: עכשיו - - -שאתם דוחפת לזה ושזה כנראה עומד להתממש - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אהיה רגועה ברגע שיהיה קאדי שערי.
אוסאמה סעדי: אני הבטחתי לך שאני כחבר בוועדה למינוי קאדים שערי שזה יעשה.
אוסאמה סעדי: עכשיו יצא מכרז.
אוסאמה סעדי: אני גם מבקש ממך בתור יושבת ראש הוועדה לפנות גם למועמדות שתגשנה.
אוסאמה סעדי: אם הן לא תגשנה מועמדות ולא תעבורנה את המכרז - - -
עאידה תומא סלימאן: יצא המכרז?
אוסאמה סעדי: לכן זו גם הזדמנות שנגיד תודה לשרה.
אוסאמה סעדי: יש גם - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, יש גם את בית משפט העליון במאי.
עאידה תומא סלימאן: מקימים בית דין שערי בגליל, בסכנין, להפחית את העומס מבית הדין השערי בעכא.
עאידה תומא סלימאן: זה חשוב מאוד.
עאידה תומא סלימאן: פנו אלי סטודנטים למשפטים מאוניברסיטת חיפה.
עאידה תומא סלימאן: אני עומד לפגוש אותם בשבוע הבא בחיפה, שיש להם שאלות ותהיות סביב ההתמחויות במשרד המשפטים, שיש אגפים כמו מחלקת בג"צים או דברים כאלה שאין שם מכרזים ייעודיים למתמחים ערבים, כמובן מתחמות.
עאידה תומא סלימאן: אני מדבר על זה גם בלשון נקבה שלא נסתבך - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, אתה יכול להגיד מתמחות ואז זה מחזק.
אוסאמה סעדי: מתמחות ומתמחים.
אוסאמה סעדי: אני ביקשתי מהם שישלחו לי באיזה נושאים וכל זה, ואז אני אפנה אליך.
אוסאמה סעדי: אני גם פניתי אליך במכתב, אני לא יודע אם קיבלת אותו, בעקבות האירוע של העמותות של תרבות ערבית.
אוסאמה סעדי: הם ביקשו בעבר, כנראה גם אחרים ביקשו, שיהיה ייצוג בוועדת העיזבונות.
<אמי פלמור: יש.
<אמי פלמור: לדעתי יש חבר בוועדת העיזבונות בן החברה הערבית.
אוסאמה סעדי: אמרו לי שאין.
אוסאמה סעדי: פניתי אליך במכתב ובאמת - - -
<אמי פלמור: את זה לא ראיתי עדיין.
<אמי פלמור: אני אגיד לגבי המתמחים - - -
אוסאמה סעדי: צריך ייצוג.
אוסאמה סעדי: אבל, איך אמרת ואת יושבת ראש הוועדה להסרת חסמים, היום במשרד המשפטים האחוז הוא אחוז גבוה, מתקרב ליעד של 10%.
אוסאמה סעדי: היום אנחנו ב-8% - - -
<אמי פלמור: אנחנו ב-9.2%.
אוסאמה סעדי: 9.2%, אבל יש משרדים אחרים ששם באמת המצב עגום מאוד וקודר מאוד וצריך לעבוד על זה.
<אמי פלמור: אני אגיד ככה.
<אמי פלמור: קודם כל, אני אגיד לגבי היחידות שהתייחסת אליהן.
<אמי פלמור: במרץ 2017, אל תתפוס אותי על המספר המדויק, אבל 10% מכלל המתמחים בפרקליטות יהיו בני החברה הערבית.
אוסאמה סעדי: מרץ 2017?
<אמי פלמור: סליחה, מי שמכיר עכשיו, מרץ 2016 - - -
עאידה תומא סלימאן: כמה יהיו?
<אמי פלמור: 10% וזה במגמת עלייה.
<אמי פלמור: עכשיו אני אגיד, גם אמרתי את זה קודם - - -
אוסאמה סעדי: אני לא ידעתי ואנחנו היינו באותו מחזור, אז אמרו שאם מישהו הולך להתמחות בפרקליטות במשרד, אף אחד כמעט ולא התקרב למקומות האלה.
אוסאמה סעדי: היום יש כזה ביקוש אדיר.
<אמי פלמור: קודם כל אני אזכיר לך שמהמחזור שלנו יצא מוחמד דחלה שהיה המתמחה הראשון בבית המשפט העליון.
<אמי פלמור: רק לאחרונה הייתי בטקס של סיום תואר באוניברסיטה העברית וציינתי - - -
עאידה תומא סלימאן: - -הדיון הזה.
<אמי פלמור: ראית שהיינו קודם בבולדינג של נשים, עכשיו אנחנו בבולדינג של בוגרי אותו מחזור באוניברסיטה.
<אמי פלמור: ציינתי את מוחמד כאחד הבוגרים המרשימים מהמחזור שלנו.
<אמי פלמור: אני רוצה להגיד שאנחנו יוצאים מתוך הנח,ה קודם כל שהמתמודדים על ההתמחויות, גם מהחברה הערבית, באים ומתמודדים ויש הנחייה להזמין כמה שיותר כדי לתת הזדמנות להישמע.
<אמי פלמור: כשאתה מפרסם דוח כזה אז כולם מבינים שהם רוצים להראות, באחוזים שלהם, בשנה הבאה שהם הגיעו ליעדים.
<אמי פלמור: אני לא יכולה להגיד לך לגבי תקן מסומן למתמחים, אני לא יודעת כמה תקנים יש לנו למתמחים - - -
אוסאמה סעדי: זה בדיוק העניין, אמי.
אוסאמה סעדי: אם מפרסמים ובאים סטודנטים שהם מצטיינים עם 95% וסטודנטים ערבים שבאים עם 85% או 90%, אז אם זה לא מסומן אז הסיכוי שלהם שהם יתקבלו הוא נמוך.
אוסאמה סעדי: לכן צריך לפעמים לסמן, לצבוע.
<אמי פלמור: קודם כל אני רק אגיד, - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך להשתמש בשני הכלים.
עאידה תומא סלימאן: הם יכולים להתמודד על הכללים וצריך שיהיה - - -
אוסאמה סעדי: לכן אמרתי, במחלקות מסוימות שאין שם לפעמים, צריך לסמן.
<אמי פלמור: אז אנחנו מסמנים ואנחנו נמשיך לסמן.
<אמי פלמור: חשוב לי להסב את תשומת לבך שכבר שליש מקרב העובדים הערביים במשרד שלנו התקבלו במשרות לא מסומנות ובעיניי זה החזון.
<אמי פלמור: יותר מזה, דיברנו קודם על בעלי תפקידים בכירים שיש היום, הדבר הזה מעיד על כך שגם מי שמגיע ומצוין, מתקדם.
<אמי פלמור: אנחנו מעודדים את זה ומבליטים את הדבר הזה.
<אמי פלמור: אגב, כל מי שהתקדם ונמצא בדרגות הבכירות התקדם בלי תקן מסומן.
<אמי פלמור: קיי, התקדם בזכות המצוינות.
<אמי פלמור: אני אביך את מרי פעם נוספת.
<אמי פלמור: מרי שמנהלת אגף כוח אדם אצלנו התקדמה לאורך כל השנים, התקדמה אך ורק על בסיס יכולת.
<אמי פלמור: נכנסה בתקן מסומן, נכון?
<אמי פלמור: , ב-1994 בתקנים מסומנים, כשהיא נולדה פחות או יותר, ומאז היא מתקדמת על בסיס מצוינות.
<אמי פלמור: היא נחשבת לאחת מעובדות כוח אדם בתחום כוח האדם מהמעולות בממשלה.
<אמי פלמור: בסדר, אבל לקחתי לתשומת ליבי.
<אמי פלמור: באופן כללי אני מברכת על המגמה שהם רוצים לבוא ושהם מתלוננים שאין מספיק.
<אמי פלמור: כן, יש לנו היום מנהל מחלקה, קמיל עמילה, אבל אני באמת רוצה להגיד שאלו אנשים שהתקבלו והתקדמו בזכות מצוינות.
עאידה תומא סלימאן: אני שמעתי אותך כשאמרת: 'כשמגישים את הדוח מתחילים עם המטרייה הנוחה והמייצגת הכי טוב'.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, ראיתי את ההתפלגות של העסקת נשים בדרגים גבוהים.
עאידה תומא סלימאן: אם יש אחוז של הדרגים הגבוהים, כמה מתוך זה נמצאים הערבים?
<אמי פלמור: לא יודעת, לא מדדנו את זה.
<אמי פלמור: לא מדדנו, הבאנו רשימה של עשרה בתור דוגמה, לא כי זה ממצא את הכול, אבל לא בדקנו בדרגים הגבוהים ביותר, יש רק את קמיל.
<אמי פלמור: סליחה, קמיל, מרי ומפויד שהוא סמנכ"ל לוגיסטיקה אצלנו.
<אמי פלמור: סליחה, גם וויסאם חיר הממונה על העזרה -- - אם נמשיך ככה אני אזכיר, את קריסטין חילו מהסנגוריה הציבורית שהיא א'6 – בקיצור יש עוד.
עאידה תומא סלימאן: אני בדיוק בבוקר אמרתי, בישיבה של הרפורמה - - -
<אמי פלמור: סליחה, ואוסאמה חזבון שהוא סגן מנהל הלשכה המחוזית בסיוע המשפטי.
<אמי פלמור: בקיצור, יש, יש.
עאידה תומא סלימאן: ניצחת, ניצחת.
עאידה תומא סלימאן: למה אני אומרת את זה, בישיבה שהייתה ברפורמה, כאשר העליתי את השאלה, את אותה שאלה, אז כולם קפצו עלי ואמרו: 'יש את הישאם'.
עאידה תומא סלימאן: אז אמרתי להם: 'תשמעו, כל עוד יש אחד שכולכם מכירים אות אותו שם וזורקים אותו, זה סימן שהמצב לא טוב'.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו את זרקת לי שבע-שמונה שמות, זה עדיין במצב טוב.
עאידה תומא סלימאן: עורך דין רסול סעדה מעמותת סיכוי, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אם יש אחרים, אחריו.
<אמי פלמור: אגב, בזכות עמותת סיכוי פרסמנו את הדוח הזה.
<אמי פלמור: אני רק רוצה לתת להם את הקרדיט, זה היה רעיון שלהם.
<רסול סעדה: אנחנו רוצים להודות גם לכנסת ובעיקר על הדוח.
<רסול סעדה: אנחנו מברכים את משרד המשפטים וגם את גברתי, באמת על העשייה המדהימה בתחום הזה.
<רסול סעדה: אכן, גם בזכות שיתוף הפעולה של עמותת סיכוי עם משרד המשפטים ועם המנכ"לית במיוחד בוועדת הסרת החסמים, גם מול הנציבות שירות המדינה ומשרדים אחרים.
<רסול סעדה: אנחנו מאוד רוצים ושואפים שהמצב הטוב שנמצא היום, שקיים היום במשרד המשפטים יתרחב גם למשרדים אחרים ובעיקר משרדים שמשפיעים מאוד על חיי החברה הערבית כמו: משרד האוצר, משרד השיכון והבינוי ומשרדים אחרים.
<רסול סעדה: אנחנו שוב מברכים את יושבת הראש על הדיון הזה וגם את משרד המשפטים שאתם מציגים.
<רסול סעדה: אנחנו שמחנו מאוד להיות חלק.
עאידה תומא סלימאן: מר אחיה קמארה, נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
<אחיה קמארה: תודה רבה.
<אחיה קמארה: תודה רבה ליושבת הראש על זימון הישיבה הזאת - - -
<אחיה קמארה: כמובן.
עאידה תומא סלימאן: השם, מה המקור - - -
<אחיה קמארה: איזה, הפרטי או המשפחה?
עאידה תומא סלימאן: שניהם.
<אחיה קמארה: הפרטי זה אחיה, יש נביא בתנ"ך, נביא קטן שקוראים לו אחיה השילוני.
<אחיה קמארה: שם המשפחה זה מעירק, אנחנו מבצרה.
<אחיה קמארה: אני רוצה להודות לך על כינוס הישיבה הזאת, זו ישיבה מאוד חשובה.
<אחיה קמארה: אני רוצה להודות לאמי, מנכ"לית משרד המשפטים על כל העבודה המאוד חשובה שנעשית.
<אחיה קמארה: אני רוצה להגיד שבהקשר של אנשים עם מוגבלות, אתם דיברתם קודם, אמי הציגה את הדוגמה של צבע העור, אצל אנשים עם מוגבלות.
<אחיה קמארה: אני אגיד את זה אחרת.
<אחיה קמארה: כל האוכלוסיות שדיברנו עליהם עד עכשיו הן דומות מאוד.
<אחיה קמארה: כולם בכלל דומים, אבל כל האוכלוסיות האלה דומות מאוד בתחושה שלהם של קיפוח, של אפליה, של גזענות, של דעות קדומות, שלא מקבלים אותם לעבודה בגלל שהם: אתיופי, דרוזי, אישה, אדם עם מוגבלות וכדומה.
<אחיה קמארה: אני רוצה להגיד שבקשר לאנשים עם מוגבלות יש שני דברים שונים.
<אחיה קמארה: האחד, בעוד שערבי חוזר הביתה והוא מוקף בשווים לו שנותנים לו כוח, שאתיופי חוזר הביתה והוא מוקף בשווים לו וכך הלאה.
<אחיה קמארה: אנשים עם מוגבלות בדרך כלל לא חוזרים הביתה ומוקפים בשווים להם.
<אחיה קמארה: אין להם את אותה חלקת אלוהים קטנה שבה הם יכולים להגיד: 'פה אני שווה.
<אחיה קמארה: אולי בחוץ מפלים אותי, אבל פה אני שווה.
<אחיה קמארה: פה מעריכים אותי, פה יודעים מי אני, פה נותנים לי את תחושת הכוח כדי לצאת ולהתמודד עם העולם שבחוץ' – זו נקודה אחת.
<אחיה קמארה: הנקודה השנייה, אנשים עם מוגבלות, כאשר אנחנו רוצים להעסיק אותם, מעבר לצורך שלנו להאמין, כמו שאר האוכלוסיות, שהם יכולים והם טובים והם יתנו לנו, יש את העניין של ההתאמות.
<אחיה קמארה: כמו שיש את ההתאמה, עד שלא הביאה לי יעל את המערכת כדי שאוכל לשמוע אתכם, לא יכולתי להיות חלק מהדיון.
<אחיה קמארה: יש פה בתוך הוועדה, לא, המיקרופון הקטן הזה היה עד שיעל הביאה את המערכת, בתוך הוועדה יש, בכל הוועדות כאן בכנסת יש מערכת לכבדי שמיעה כי הכנסת דואגת לנגישות לאנשים עם מוגבלות באופן כללי, וזה מאפשר לי להיות כמו כולם.
<אחיה קמארה: כך בכל מקום עבודה המדינה מחייבת בחוק לבצע התאמות.
<אחיה קמארה: משרד הכלכלה מסייע במימון ההתאמות האלה, אבל הצורך בהתאמות הוא מאוד חיוני.
<אחיה קמארה: נציבות שירות המדינה עושה בשנים האחרונות הרבה פעולות, ואת דיווחת על זה שאת חברה בוועדה לרפורמה וכדומה, עדיין יש הרבה מה לעשות.
<אחיה קמארה: את אמרת שאין לך נתונים על מספר האנשים עם מוגבלות בשירות המדינה, יש נתונים כאלה.
<אחיה קמארה: אנחנו לחצנו על הלמ"ס (הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה) להוציא כבר ב-2007 דוח, וב- 2014 הוציאו עוד דוח, זה דוח שפורסם על ידי נציבות שירות המדינה.
<אחיה קמארה: לצערנו, לא חל שינוי גם ב-2007, גם ב-2014.
<אחיה קמארה: למרות מאמצים גדולים עדיין רק 2.2% מעובדי שירות המדינה במשרדי הממשלה הם אנשים עם מוגבלות וכאמור ולא חל שינוי.
<אחיה קמארה: יותר מזה, 60% מהם הם אנשים שהפכו להיות אנשים עם מוגבלות במהלך עבודתם.
<אחיה קמארה: כלומר, אנחנו כמדינה, כשירות ציבורי קיבלנו אנשים עם מוגבלות כאנשים עם מוגבלות וכמועמדים עם מוגבלות, רק 40% מהאנשים האלה.
<אחיה קמארה: זה עדיין אומר שהפערים הם עדיין פערים גדולים.
<אחיה קמארה: אני רוצה לסיים במה שהוזכר כמה פעמים, אבל מאוד חשוב גברתי היושבת ראש להדגיש את זה.
<אחיה קמארה: אמי היא מנכ"לית, היא הבוסית שלי אז זה לא נשמע אובייקטיבי, אבל היא מנכ"לית מאוד מאוד מחויבת לנושא.
<אחיה קמארה: אנחנו צריכים ליצור מצב שכל המנכ"לים האחרים של משרדי הממשלה גם הם יהיו מחויבים לזה, כי אם אין את המחויבות הזאת להעסקת ערבים, להעסקת יוצאי אתיופיה, להעסקת אנשים עם מוגבלות וכך הלאה – זה לא יקרה.
<אחיה קמארה: יש כלים, אמי משום מה לא כל כך התייחסה לנושא הזה.
<אחיה קמארה: במשרד המשפטים מחייבים אותנו להעסיק עובדים, לצורך העניין ערבים, גם אם אנחנו רוצים וגם אם אנחנו לא רוצים, עד שאנחנו נרצה, כי באים ואומרים לנו: 'אתם תשברו את כל הדעות הקדומות ואתם תיקחו אותם, אחרי זה אנחנו נבין כמה אנחנו מרווחים מזה'.
<אחיה קמארה: את אותו דבר צריך לעשות בשאר משרדי הממשלה, כי הם לא עושים את המדיניות האקטיביסטית הזאת של חייבים אנו לעשות זאת.
<אחיה קמארה: הדבר השני, זה הנושא של משרות ייעודיות לא רק לערבים וליוצאי אתיופיה, אלא גם לאנשים עם מוגבלות.
<אחיה קמארה: יש את זה בזעיר אנפין, רק 15 משרות ייעודיות פרסמו עד היום בשירות המדינה לאנשים עם מוגבלות.
<אחיה קמארה: צריך להרחיב את הכלי הזה.
<אחיה קמארה: כמו שנאמר פה, הלוואי שנהיה בימים שלא נצטרך משרות ייעודיות, אבל אנחנו עדיין בימים האלה.
<אחיה קמארה: דבר אחרון, הוא נכון לכל האוכלוסיות, זה נאמר, אבל חשוב לי להגיד.
<אחיה קמארה: חשוב לנו שהאנשים יהיו אנשים שמתאימים, טובים וכשירים.
<אחיה קמארה: כי אם נמצא עובד ערבי שלא מתאים או עובד עם מוגבלות שלא מתאים או אישה שלא מתאימה, זה מחתים את כל האוכלוסייה כי אומרים: 'הנה, ערבים הם לא טובים.
<אחיה קמארה: אתיופים הם לא טובים, אנשים עם מוגבלות הם לא טובים'.
<אחיה קמארה: חשוב לנו מאוד שהם יהיו כשירים לתפקיד, שהם יהיו מצוינים, שהם יהיו הנחשונים שפורצים את הדרך.
<אחיה קמארה: מצד שני, צריך לשבור את הדעות הקדומות.
<אחיה קמארה: לצערנו, אנחנו עדיין, המעסיקים לא מאמינים שכל האוכלוסיות האלה יתרמו להם לא פחות ממה שהם יתרמו בעבודתם, לצורך העניין, במשרדי הממשלה וכדומה.
<אחיה קמארה: כאשר יש לנו מועמדים מכל האוכלוסיות להאמין שזה טוב לנו, משרד המשפטים, ממשלת ישראל, החברה הישראלית וכמובן לאנשים עצמם.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת וגם רוצה להגיד שב-8 במרץ כשהתפרסם מחקר שנעשה בארה"ב, מחקר שבדק את ההכנסות של חברות שדאגו לייצוג הולם ובמיוחד לנשים, זה הראה שדווקא החברות האלה ההכנסות שלהן היו מעל שאר החברות ב-21%.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה הוסיף להכנסות של חברות, חברות כלכליות לגמרי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה עניין של מתן שירותים.
עאידה תומא סלימאן: הנקודה החשובה שהייתה שם, לא כאילו להגיד שנשים דווקא, אלא להגיד שעניין של ייצוג הולם של כלל האוכלוסייה הוא גם כן משקף את המדיניות ואת האווירה הכללית שנמצאת בתוך החברה, ואת ההבנה של הצרכים של אלה שמשרתים אותם הרבה יותר טוב.
<אחיה קמארה: אם אפשר רק עוד נקודה.
<אחיה קמארה: סליחה, שכחתי עוד מסר שתעבירי בבקש,ה כי במשרד המשפטים אמי עושה את זה הרבה.
<אחיה קמארה: להעביר את המסר לאנשים עצמם שיאמינו שיש להם בית, שיאמינו שהם יכולים להגיש מועמדות, שיאמינו שיקבלו אותם.
<אחיה קמארה: בגלל שהמון אנשים, חבר הכנסת דיבר קודם על זה שערבים במשך שנים לא הגישו מועמדות, אבל המון אוכלוסיות בכלל לא מאמינות שיש להן בכלל סיכוי להתקבל לשירות המדינה.
<אחיה קמארה: חייב לצאת קול קורא מהוועדה הזאת שקורא לאנשים עצמם: ערבים, אתיופים, אנשים עם מוגבלות, להגיש מועמדות בגלל שרוצים אותם.
עאידה תומא סלימאן: אני מסכימה אתך ואני בדיוק דיברתי עם האנשים מהנציבות, שגם הנציבות צריכה לעשות צעדים שהם בוני אמון ואי אפשר רק להגיד, במיוחד במקרה של ייצוג החברה הערבית אנחנו יודעים שיש כבר חסם נוסף.
עאידה תומא סלימאן: זה העניין של היחס בין המיעוט למדינה ושקשור בהרבה בעיות לאורך השנים ושאי אפשר לפתור אותן רק בהצהרה או בהחלטת ממשלה, צריך צעדים בוני אמון.
עאידה תומא סלימאן: חלק מהם למשל, לפרסם את המכרזים בערבית.
<אחיה קמארה: אני חושב שכבר עושים את זה.
<אמי פלמור: כן, אנחנו עושים את זה.
עאידה תומא סלימאן: אתם, אבל לא כולם.
<אחיה קמארה: גם הכנסים של שמשרד המשפטים עושה שבהם נקראת האוכלוסייה המודרת לבוא ולהציג מועמדות, אלו כנסים מאוד חשובים שאני לא בטוח שיש במשרדים האחרים.
<אמי פלמור: אין.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת דב חנין בבקשה.
דב חנין: תודה לך גברתי המנכ"לית.
דב חנין: גברתי היושבת ראש, אני עוקב אחרי העבודה שנעשית במשרד המשפטים בתחום הזה גם מהקדנציה הקודמת.
דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להביע הערכה על העבודה שלכם ולעמדה המאוד ברורה שלכם.
דב חנין: כמובן שתמיד אנחנו רוצים עוד, זה בסדר גמור.
דב חנין: אנחנו נמשיך ללחוץ ולדרוש עוד, אבל אני חושב שבהחלט במשרד המשפטים נעשית עבודה חשובה מאוד.
דב חנין: אני רוצה להתחבר לדברים של אדוני, אני רק לא שמעתי את שמך - - -
<אמי פלמור: אחיה קמארה.
דב חנין: אנחנו גם צריכים לעשות עבודה מול הציבור.
דב חנין: במשך הרבה מאוד שנים שירות המדינה היה סגור מדי לקבוצות אוכלוסייה משמעותיות.
דב חנין: כדי להתגבר על החסמים הפסיכולוגיים, כאן צריכה להיעשות עבודה מאוד גדולה גם מצדנו, המאמצים באמת צריכים להיות משני הכיוונים.
דב חנין: הכותרת שאתם נותנים לנייר או לדוח המצב שלכם: "העסקה שוויונית ורב-גונית" מאוד מדויקת.
דב חנין: אנחנו מדברים פה לא רק על שוויוניות, אנחנו מדברים על יצירת אופי פלורליסטי לשירות הציבורי מבחינת אופי הציבוריים, הקבוצות, האנשים שנמצאים.
דב חנין: משרד המשפטים הוא משרד מוביל.
דב חנין: יש לו משמעות הרבה מעבר למה שקורה בתוך משרד המשפטים.
דב חנין: יש מעט משרדים ממשלתיים שיכולים להקרין כמו משרד המשפטים.
דב חנין: כלומר, מה קורה במשרדים אחרים.
דב חנין: הציפייה שלנו היא שאתם תמשיכו במאמץ בכיוון הזה.
דב חנין: אני רוצה לומר לכם, מתוך הכרות פה בכנסת עם יועצים משפטיים, ישנם פה אנשים בכנסת שאלמלא הכרתי את צורת העבודה שלהם, כולל את העובדה שיש להם מוגבלות קשה פיסית, לא הייתי לא יודע לומר את זה, אבל אני יכול לומר את זה בביטחון גמור, יש אנשים שהלוואי, הלוואי, הלוואי שכל הסטנדרט של השירות המשפטי בכנסת היה מגיע לרמה שלהם למרות הקושי האמתי שיש לאנשים האלה.
דב חנין: זו דוגמה של איך אפשר וניתן להיות האנשים המעולים ביותר, המבריקים ביותר, אנשים שבכל פעם כשאני מגיע לדיונים עם אותם יועצים משפטיים אני פשוט משתהה מחדש על היכולת של אנשים להתמודד, על חידוד היכולת דווקא בגלל המוגבלות, חידוד היכולות האחרות לרמה של זיכרון, של חשיבה ושל יכולת אנליטית, של הקשבה – זאת אומרת, כל הדיון כולם צועקים ויש מישהו אחד שיודע לשמוע את הקול שאף אחד לא שומע אותו.
דב חנין: זה באמת משהו שצריך לראות אותו כדי להבין ולהאמין עד כמה הדבר הזה הוא משמעותי.
דב חנין: גברתי היושבת ראש, אני מאוד מברך על הדיון הזה.
דב חנין: אני הייתי מציע, באמת בדוגמה הזאת להמשיך ללכת, וללכת למשרדים קצת יותר קשים גם בהמשך הדרך.
דב חנין: להזמין לפה מנכ"לים ולדרוש מהם גם להתייצב, להגיע ולדבר אתם על העסקה שוויונית ורב-גונית בכל משרדי הממשלה השונים.
<אמי פלמור: זה בעצם גם מה שאני רוצה להגיד, אבל אני רוצה לחדד את הנקודה שאחיה אמר.
<אמי פלמור: המסר שלי הוא לא רק לקרוא לאנשים ולהגיד להם שיאמנו שהם יכולים להתקבל, אלא להסביר להם שאנחנו צריכים אותם.
<אמי פלמור: אני באמת מאמינה שאמון הציבור בעשייה הממשלתית הציבורית תלויה בזה שהציבור יראה את עצמו כחלק ממקבלי ההחלטות.
<אמי פלמור: כלומר, מי שלא יראה את הדומים לו.
<אמי פלמור: ראינו את זה בסרט ואני לא סתם הקרנתי את הסרט הזה, כי המסרים של כל אחד ואחד מהדוברים הם מסרים אוניברסליים.
<אמי פלמור: ברגע שאתה רואה אנשים שדומים לך האמון שלך וההחלטות שהם מקבלים גובר.
<אמי פלמור: אנחנו יודעים שיש משבר אמון בממשלה, אנחנו יודעים שיש משבר אמון ברשות אכיפת החוק.
<אמי פלמור: כלומר, זה משהו שמתקיים כל השנים.
<אמי פלמור: ברגע שאנשים משני צדי המתרס הזה רואים את הדומים, הם יודעים שקבלת ההחלטות היא עניינית.
<אמי פלמור: אני תמיד מביאה כדוגמה את ההשתתפות של נדים בוועדת המזומן בראשות אריה לוקר.
<אמי פלמור: הוא היה משפטן עם וותק של שנה, זו הייתה וועדה שנלחמה בהון השוחר ועסקה בשאלה האם לצמצם את השימוש במזומן.
<אמי פלמור: הוועדה עמדה למצמצם את השימוש ל-5,000 שקל.
<אמי פלמור: נדים קם ודיבר שם בשם האוכלוסייה הערבית.
<אמי פלמור: הוא אמר: 'תראו, במגזר הערבי ללכת עם מזומן זה עולם אחר לגמרי'.
<אמי פלמור: הוא סיפר שאם הוא נכנס במכולת שליד הבית שלו בשפרעם ישלם בכרטיס אשראי, ידברו עליו מאחורי הגב שהוא סובל מחוסר איתנות פיננסית.
<אמי פלמור: הוא הצליח לשכנע את אריה לוקר, לא פחות ולא יותר, ואת שאר חברי הוועדה להתחיל מ-10,000 שקל.
<אמי פלמור: לכן, חשוב להגיד ונורא חשוב לי להגיד, כשאני אומרת העסקה רב-גונית, הכוונה היא לא שיהיה פה כוח היתוך שיבואו אליו כולם ויהפכו לאחד.
<אמי פלמור: הכוונה שכל אחד יבוא עם העולם שהוא מייצג ועם הדברים שהוא מכיר.
<אמי פלמור: רק השבוע אני חשבתי שזה לא רלוונטי להיות אישה, אני ישבתי בוועדה שעומדת לעסוק בנושא של העבודה בימי ראשון כן או לא.
<אמי פלמור: דיברו על זה שאם יפסיקו לעבוד בימי ראשון אז יום העבודה יהיה ארוך יותר, הוא יהיה משהו כמו 9.5 שעות.
<אמי פלמור: אני קמתי ואמרתי שהדבר הזה יפגע בתעסוקה של נשים, כי גם היום אין מסגרות מתאימות לילדים.
<אמי פלמור: כשאני חזרתי לעבודה עם תינוק בן שלושה חודשים, כשזמן הנסיעה הוא לפחות שעה לכל כיוון, לא הייתי חוזרת במצב שבו הייתי צריכה להיפרד מהילד שלי 11 שעות ביום.
<אמי פלמור: אני חייבת להגיד לכם שהיה די מדהים שהייתי האדם היחיד בחדר שאמר את זה, ושזאת המשמעות של להיות אישה.
<אמי פלמור: כמו שנדים דיבר בנושא המזומן ואני דיברתי בנושא של שעות העבודה, אני מאמינה שקבלת ההחלטות צריכה להיות קבלת החלטות ששומעת את כל הקולות האלה.
<אמי פלמור: אני מזמינה אותך, אני מברכת אותך כמובן על הדיון הזה, אבל הדיון הוא בין המשוכנעים.
<אמי פלמור: לכן אני מזמינה אותך, מזמינה את עמותת סיכוי, מזמינה את כל מי שהנושא הזה מעניין אותו וקרוב לליבו, לאתגר את משרדי הממשלה האחרים והמשרדים האחרים עם הדוגמה הזאת שכבר קיימת, שמראה שזה אפשרי כולל כשאתה מפרסם את הדברים שפחות נעימים לך.
<אמי פלמור: לא נעים לי לראות את המספרים של האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה במשרד.
<אמי פלמור: לא נעים לי לראות את המספרים של האנשים עם מוגבלות במשרד ובכל זאת, פרסמנו את הדוח הזה מההתחלה ועד הסוף מתוך הבנה שהנושא הזה חייב להיות על השולחן וחייב להיות מול העיניים של המנהלים שלנו.
<אמי פלמור: חשוב לי להגיד לכם שהסרטים האלה, את אומרת שהם כאלה יפים, נכון, בחרנו את האנשים - - -
עאידה תומא סלימאן: אין מה לעשות, הם יפים.
<אמי פלמור: אני רוצה לומר את הדבר המעניין שהם עשו.
<אמי פלמור: הם נועדו במקור לקרוא לבני החברה הערבית, החרדית, יוצאי אתיופיה ואנשים עם מוגבלות להכיר בזה שאנחנו רוצים בהם.
<אמי פלמור: זה אפקט נוסף – המנהלים שראו את האנשים האלה רוצים ל"גנוב" את האנשים האלה אליהם, רוצים לקבל כמוהם.
<אמי פלמור: פנחס החרדי שראיתם אותו עכשיו "נגנב" למחלקת הבג"צים, מראש שהייתה הבנה שחשוב לשמוע גם את הקול הזה בכל צומת שהיא משמעותית וחשובה.
<אמי פלמור: ככה מגייסים לבבות וזה תהליך, זו דרך וצריך סובלנות.
<אמי פלמור: הרעיון הרב-תרבותי שאנחנו עושים באמצעות הסדנאות של "קו משווה", גם זה חלק בלתי נפרד, הכנסים שאחיה הזכיר והעובדה שאנחנו מדברים על זה בתקשורת.
<אמי פלמור: היום כשאני מסתובבת בקרב אנשים משפיעים בחברה הערבית הם מזהים אותי כי אני מתראיינת כל הזמן בתקשורת הערבית כדי לייצור את יחסי האמון האלה.
<אמי פלמור: אגב, גם בחברה החרדית, אבל זה כבר סיפור אחר.
עאידה תומא סלימאן: אתה ביקשת אדוני?
<אחמד אלג'אבר: כן, אשמח מאוד.
עאידה תומא סלימאן: רק את השם ויש דקה כי אני צריכה לסכם ולסיים ב-11:00.
<אחמד אלג'אבר: קוראים לי אלג'אבר אחמד מיחידת הקשר של לשכת עורכי הדין עם הכנסת.
<אחמד אלג'אבר: קודם כל, אני מאוד מודה ליושבת הראש הגברת עאידה תומא יושבת הראש ולמנכ"לית משרד המשפטים הגברת אמי פלמור על הנתונים שהצגת ועל היום הזה.
<אחמד אלג'אבר: בלשכת עורכי הדין יש שיתוף מלא עם משרד המשפטים ועם הוועדות לאחרונה.
<אחמד אלג'אבר: הגברת אמי פלמור, אני רק רוצה לשים דגש על דבר אחד, לגבי המועמדים הערבים שמתמודדים עם מבחנים של שירות נציבות המדינה.
<אחמד אלג'אבר: הם צריכים לקבל חומר מסוים, זה עדיין מהווה חסם להתקדמותם.
<אחמד אלג'אבר: נכון, שמענו גם מחברים פה: 'אנחנו רוצים את האנשים הטובים דווקא.
<אחמד אלג'אבר: בכדי להראות שיש את האנשים הטובים האלה, המבחנים של נציבות שירות המדינה הם עדיין מהווים חסם בפני התקדמותם.
<אמי פלמור: אני אגיד על זה משפט.
<אחמד אלג'אבר: גם הנשים וגם הגברים מהמגזר הערבי כאחד - - -
<אמי פלמור: אתה צודק.
<אמי פלמור: אני רק אגיד שאנחנו שלחנו מכתב לכל המתמודדים שלנו מבני החברה הערבית.
<אמי פלמור: היה לנו מכרז מאגר גדול לפרקליטות לאחרונה, היו בו מאות מועמדים מהחברה הערבית.
<אמי פלמור: שלחנו להם מכתב כדי להסב את תשומת ליבם שאפשר להתכונן למבחני הלשכה באמצעות עמותת "ריאן אלפנאר" שיש שם קורסי הכנה.
<אמי פלמור: אנחנו מאוד מאמינים בקורסים האלה כקורסים שמאפשרים מעבר טוב יותר במבחני הניצבות.
<אמי פלמור: יש דיון שלם בנציבות האם להוריד את הרף של המבחנים.
<אמי פלמור: אני רוצה להגיד, גם יהודים עם דוקטורט מקיימברידג' נכשלו במבחנים האלה, רק שהיהודי עם הדוקטורט מקיימברידג' ניגש פעם נוספת כי הוא מאמין שרוצים אותו והוא אומר לעצמו: 'הבעיה במבחן, הבעיה לא בי'.
<אמי פלמור: המועמד הערבי באמת אומר: 'אחרי שנכשלתי פעם אחת אני לא חוזר'.
<אמי פלמור: אגב, גם על זה שמעתי מנדים שהיה עוזר שלי, הוא סיפר לי שהוא שילם 2,000 שקל לקורס הכנה.