GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מרק גלזרמן: הרפואה המגדרית מתייחסת גם לגבר וגם לאישה, לצרכים של שני המינים וקובעת שיש הבדל של הצרכים ויש צורך בהתייחסות שונה לשניהם.
<מרק גלזרמן: הרפואה המגדרית מצביעה על כך שהתפקוד של כל מערכות הגוף שונה ומושפע, הן מהמין והן מהמגדר, ואני לא אכנס עכשיו להגדרות, חוץ ממשפט אחד, מין זו ההגדרה הביולוגית, הכרומוזומלית, ומגדר זה התפקיד שהבן אדם משחק בחברה, תרבות, לבוש, אוכל וכן הלאה.
<מרק גלזרמן: כל מערכות הגוף מושפעות הן מהביולוגיה והן מהמגדר.
<מרק גלזרמן: הרפואה המגדרית, אם ככה, היא חודרת ועוברת כל המקצועות הרפואיים והפרא רפואיים.
<מרק גלזרמן: אתם יכולים לראות שיש כאן גם פרמקולוגיה ויש פסיכולוגיה ויש סיעוד.
<מרק גלזרמן: למעשה כל בן אדם שמטפל בגבר ואישה צריך להיות מודע להבדלים המגדריים וזה יכול להיות גם ברפואת ספורט וכל דבר ודבר.
<מרק גלזרמן: אני אתן לכם כמה דוגמאות כי הכול על קצה המזלג.
<מרק גלזרמן: האם ידעתם שלגברים יש מרכז דיבור אחד ולנשים יש שני מרכזי דיבור?
<מרק גלזרמן: יש לזה השפעה למשל שבן אדם שלוקה בשבץ מוחי, אם הוא קרוב למרכז הדיבור, הטיפול אצל נשים יהיה יותר יעיל מאשר אצל גברים.
<מרק גלזרמן: נשים יותר עמידות למחלות זיהומיות.
<מרק גלזרמן: יש להן יותר מחלות אוטואימוניות, גברים פחות עמידים למחלות זיהומיות, לכן לאורך כל החיים שלהם גברים יותר פגיעים למחלות זיהומיות.
<מרק גלזרמן: אם אני אמשיך, עכשיו הייתי עובר אל הגבר הייתי מנסה לשכנע אתכם שבאמת הגבר זה המין החלש במובן של מחלות, לא במובן של - - -
עאידה תומא סלימאן: יש כאלה שאומרים את זה גם לא בקונטקסט של מחלות.
<קריאה: אמרתי שהוא לא צריך לשכנע אותנו.
עאידה תומא סלימאן: דווקא בוועדה הזו לא צריך.
<מרק גלזרמן: לא צריך.
<מרק גלזרמן: כל דבר שאנחנו מכניסים לפה, מזון, אוכל, המהירות של המעבר במערכת העיכול אצל הגבר פי שניים יותר מהירה מאשר אצל האישה.
<מרק גלזרמן: זאת אומרת תרופה שאישה לוקחת וגבר לוקח, יש פי שניים יותר זמן לאישה לספוג את התרופה.
<מרק גלזרמן: נדבר כמה מילים על תרופות לאחר מכן, תראו מה החשיבות.
<מרק גלזרמן: גם צורת האוכל ומה אנחנו אוכלים, אנחנו מעכלים בצורה אחרת, לכן לא פלא שמחלות מעיים, היות שהכול מכוון לצרכים של הגבר ושם זה נבדק, הרבה יותר שכיחות בקרב נשים מאשר בקרב גברים.
<מרק גלזרמן: מעי רגיז זו מחלה של נשים למעשה.
<מרק גלזרמן: נשים משלמות מחיר גבוה יותר עבור עישון.
<מרק גלזרמן: באותו מספר סיגריות הסיכון שאישה תחלה בסרטן הריאות הוא כמעט פי שניים מאשר גבר.
<מרק גלזרמן: ויש עוד כל מיני השלכות של עישון על אישה שהן יותר חמורות מאשר אצל הגבר.
<מרק גלזרמן: סימני אלצהיימר שונים בין המינים, תוצאות היריון שונים בין אם מדובר בהיריון של בן או הריון של בת.
<מרק גלזרמן: גם זה נושא שהוא די מרתק ואנחנו חוקרים את זה לא מעט.
עאידה תומא סלימאן: חשבתי שאצל הגברים תוצאות ההיריון שונות.
<מרק גלזרמן: אמרת אמרת, זה נכון, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.
<מרק גלזרמן: נשים מנסות פי ארבעה מגברים להתאבד וגברים מצליחים פי ארבעה מנשים להתאבד.
<מרק גלזרמן: גם לזה יש תורה שלמה.
<מרק גלזרמן: ועכשיו אני אעצור לשנייה ואני אגיד לכם מה כל הלוגואים האלה.
<מרק גלזרמן: זה אוניברסיטת תל אביב, זה מרכז רפואי רבין, איפה שאני עובד, וזה המרכז לחקר רפואה מגדרית.
<מרק גלזרמן: זה הלוגו של החברה הישראלית לרפואה מגדרית וזה הלוגו של ההסתדרות הרפואית.
<מרק גלזרמן: שם בפינה בצד ימין זה אני.
<מרק גלזרמן: רק כמה דוגמאות נוספות, על זה שמעתם הרבה כי זה הדבר הכי בולט גם בעיתונות, אבל מן הראוי שכל אדם יידע את זה ולא רק מי שעוסק ברפואה.
<מרק גלזרמן: סימנים של התקף לב קלאסיים הם כאב שהוא חזק פתאומי בצד ימין של החזה, מקרין לכתף, ליד ולמעשה זיעה קרה, פחד מוות אוחז בבן אדם.
<מרק גלזרמן: אלו סימנים שאנחנו כולנו מכירים ולמדנו אותם, אבל הבעיה היא שאחת מתוך חמש נשים, 20% של הנשים, שיש להן התקף לב, יש להן סימנים לגמרי אחרים.
<מרק גלזרמן: זה יכול להתפתח תוך כמה ימים, זה יכול להקרין לאו דווקא לזרוע, אלא ללסת ולעורף והסיכון שאישה עם התקף לב תישלח הביתה עם אבחנה לא נכונה הוא פי ארבעה יותר גדול מאשר אצל גבר.
<מרק גלזרמן: מה זה אומר?
<מרק גלזרמן: היות שהזמן בין האבחנה לטיפול הוא קריטי, אז פה נשים כאלה שהולכות הביתה, עצם אי המודעות הזאת הורגת נשים בצורה ברורה מאוד ויש לזה סטטיסטיקה בלי סוף.
<מרק גלזרמן: אם אנחנו מסתכלים על מחלות לב, קרדיו-וסקולריות, התקף לב נחשב כמחלה של הגבר, זה נכון, משום שעד גיל המעבר של האישה, עד קבוצת הגיל הזאת רוב החולים עם התקף לב זה גברים וגבר בגיל 30-35 שיש לו התקף לב, הסיכוי שלו להגיע לגיל 65 הוא פחות מ-50%.
<מרק גלזרמן: לכן זה נחשב כמחלה של גברים, אבל אחר כך זה מתהפך, אחרי גיל המעבר זה מתהפך.
<מרק גלזרמן: ופה יש לכם סיבות של מוות בנשים ואתם יכולים לראות את הרשימה הזאת, אבל אם נסכם אותה במשפט אחד, יותר נשים מתות היום ממחלות קרדיו-וסקולריות מאשר מכל מחלות הסרטן גם יחד.
<מרק גלזרמן: זה number one killer בקשר לנשים ועדיין המודעות בציבור הרחב וגם בציבור הרפואי עוד לא מספיק גבוהה בכדי להפנים את זה ולבנות וליישם מרפאות או מערכים שהם מוגדרים כמערכים לבריאות לב האישה.
<מרק גלזרמן: אנחנו פיתחנו מערך כזה בביילינסון לפני לא הרבה זמן וזה חיוני ביותר.
<מרק גלזרמן: דחק נפשי, מה שנקרא סטרס.
<מרק גלזרמן: גבר מגיב אחרת לדחק נפשי מאשר אישה, אבל כמה מילים על דחק נפשי בהיריון.
<מרק גלזרמן: זה אחד הדברים שישפיעו, התובנה הזאת תשפיע על המבנה של טיפות חלב, הוא צריך להשפיע על הצורה, איך אנחנו מטפלים באישה הרה.
<מרק גלזרמן: היום אנחנו מטפלים באישה ההרה בגלל שהיא אישה הרה ואנחנו עוד לא כל כך הפנמנו שאנחנו מטפלים בשני פציינטים והפציינט השני, שהוא העובר הכלוא ברחם, שלא יכול לברוח לאף מקום, כי מה שקורה לאישה עובר גם עליו, רק בחיים אחרי החיים ברחם יש לנו אפשרות fight or flight, להתגונן, העובר לא יכול להתגונן משום דבר.
<מרק גלזרמן: מה שעובר על האישה עובר על העובר.
<מרק גלזרמן: וגם סטרס.
<מרק גלזרמן: יש המון ספרות מדהימה.
<מרק גלזרמן: תסתכלו על המאמר הזה, אני באמת לא אלאה אתכם עם טבלאות, אבל המאמר הזה הוא חשוב משום שהוא נעשה בארץ וזה מאמר שבדק 90,000 לידות בירושלים בין השנים 64' ל-76'.
<מרק גלזרמן: מה המיוחד בשנים האלה?
<מרק גלזרמן: היו מלחמת ששת הימים ומלחמת אוקטובר 73'.
<מרק גלזרמן: אז יש פה שתי תקופות של מלחמה ותקופות של כאילו שלום ביניהן.
<מרק גלזרמן: אפשר לראות מה קרה עם אותם העוברים שנולדו שאמהות שלהן היו תחת סטרס מלחמתי פעמיים.
<מרק גלזרמן: מה שהמחברים עשו, הם שילבו את המאגר הזה עם מאגר המידע הפסיכיאטרי הישראלי והגיעו למסקנות מדהימות.
<מרק גלזרמן: הסיכון לסכיזופרניה של הילד שהוא היה עובר בתקופה שאמא שלו עברה את הסטרס של מלחמה הוא פי שניים יותר מאשר באוכלוסייה הכללית.
<מרק גלזרמן: יש פה גם הבדל מגדרי לגבי העוברים.
<מרק גלזרמן: אצל בנים הסיכון הוא 20% יותר, 1.2, אצל בנות פי ארבעה.
<מרק גלזרמן: כלומר אם אני יודע שהסטרס בהיריון יכול להשפיע בצורה קיצונית, ויש פה הרבה דוגמאות, אני צריך להתייחס לאישה ולסטרס האישה בצורה אחרת.
<מרק גלזרמן: שלא תבינו לא נכון, קצת סטרס זה טוב אפילו בהיריון, גם על זה יש עבודות, סטרס כאשר כל שאר הדברים תקינים אפילו עוזר למערכת החיסון, אבל התוצאות האלה הן תוצאות די מדאיגות.
<מרק גלזרמן: נושא נוסף הוא נשים וכאב.
<מרק גלזרמן: לנשים יש סף כאב שונה מאשר לגברים.
<מרק גלזרמן: אם יורשה לי שאלה אתכם, למי יש סף כאב יותר גבוה, גברים או נשים?
<קריאה: מה, זה ברור.
<מרק גלזרמן: לנשים יש סף יותר גבוה של כאב, כי זה סטריאוטיפ שהכניסו לנו.
<מרק גלזרמן: הכניסו לנו את זה כי אמרו לנו ואומרים לנו שאישה זה זאת שיולדת ואם היא עוברת את כל מה שקשור בכאב בלידה היא צריכה סף כאב יותר גבוה וכן הלאה.
<מרק גלזרמן: האמת היא הפוכה, לנשים בתנאי מעבדה, והיום אנחנו יודעים, יש סף כאב יותר נמוך, רק היא יודעת להתמודד עם כאב בצורה אחרת וזה ההבדל הגדול.
עאידה תומא סלימאן: זאת אומרת היא יותר חכמה, היא יודעת להתמודד עם כאב.
<מרק גלזרמן: אני רוצה להגיד דבר אחד, כל מה שאני אומר על הבדלים בין גברים ונשים, זה לא שאחד יותר טוב או יותר רע ויותר חכם או פחות חכם.
עאידה תומא סלימאן: נכון, אבל לנו נשארה זכות הפרשנות.
<מרק גלזרמן: זה נכון.
<מרק גלזרמן: נשים חשות כאב בצורה שונה, נשים מגיבות לתרופות שונות בצורה שונה, הן נוטלות יותר טיפול תרופתי ונשים עם תרופות כאב זו סוגיה שעכשיו נמצאת די במרכז הדיונים.
<מרק גלזרמן: יש גם הבדל בין התייחסות של המערכת של כאב לאישה.
<מרק גלזרמן: פה עבודה שנייה שאני רוצה לצטט לכם, מחדר מיון גדול מאוד, שלשם בארצות הברית 1,000 חולים, גברים ונשים, הגיעו לחדר מיון ויותר ממחצית קיבלו תרופות נגד כאב.
<מרק גלזרמן: אבל תסתכלו, בבקשה, אתם יכולים לראות שאנלגטיקה, גברים קיבלו 67%, 67% מהגברים שהתלוננו על כאב קיבלו משהו נגד כאב לעומת 60%, אופיאטים, שזו דרגה יותר חזקה של תרופות נגד כאב, 56% של הגברים קיבלו, רק 47% של הגברים ולהמתין לטיפול לכאב, גברים המתינו שלושת רבעי שעה ונשים מעל שעה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת, אני לא יודעת אם זה סף הכאב, או אם לא חלק מסף הכאב גם פה נכנס בדיוק העניין המגדרי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר בדרך כלל מגדלים אותנו ואנחנו מחונכות שכמה שאנחנו סובלות בשקט אנחנו נשים יותר טובות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו משחקות את התפקיד כאילו האימהי שצריך לסבול, שצריך לספוג, שצריך להיות חזקות בשביל כולם.
עאידה תומא סלימאן: אז יכול להיות שזה מה שאנחנו רואות פה, שאנחנו כל הזמן 'אני יכולה לסבול עוד קצת' ועוד קצת, ואז יכולות לחכות יותר לתור שלנו לקבל את הטיפול.
<מרק גלזרמן: אני לא בטוח שהנשים האלה שחיכו עם הכאבים שלהן היו מרוצות שהן מחכות יותר, אני לא בטוח אם באותו החדר שכבו גבר ואישה ושניהם עם כאבים ואליו ניגשו ואליה עוד לא ניגשו, שהיא קיבלה את זה בשמחה.
<מרק גלזרמן: אבל את צודקת לגמרי שהתפקיד שלנו בחברה קובע מאוד את ההתייחסות של החברה לפרט.
<מרק גלזרמן: פה גברים, אנחנו כגברים, אני אגיד את הצד השני למה שאת אמרת, אנחנו חונכנו ותוכנתנו לא להראות כאב.
<מרק גלזרמן: ילד שבוכה, 'מה, אתה מתנהג כמו ילדה?
<מרק גלזרמן: קח את עצמך בידיים, תהיה גבר', אל תראה כאב.
<מרק גלזרמן: לנשים מותר לדבר על כאב, מותר להן להתלונן על כאב.
<מרק גלזרמן: ההתייחסות, ופה צריך לקחת בחשבון שמי שטיפל בהם זה גברים ונשים, זה רופאים ורופאות ואחים ואחיות, פשוט לא מתייחסים לכאב של האישה באותה הרצינות כמו לכאב של הגבר, כי אם הוא כבר מתלונן בטח כואב לו מאוד.
באסל גטאס: זו תוצאה מספיקה בשביל לקבל מובהקות לתוצאות?
<מרק גלזרמן: כן.
באסל גטאס: זה מקום אחד.
באסל גטאס: אתה בטח עשית הרבה - - - בדקת, אתה מביא לנו תוצאה של מקום אחד, חדר מיון אחד.
באסל גטאס: האם זה חוזר על עצמו במקומות אחרים?
<מרק גלזרמן: זה חוזר על עצמו.
<מרק גלזרמן: העבודה הזאת זה על 1,000 מקרים שמבחינה סטטיסטית - - -
באסל גטאס: אבל בחדר מיון אחד.
<מרק גלזרמן: כן, אבל זה חוזר על עצמו.
<מרק גלזרמן: לא רק במקום הזה בארצות הברית, בכל מקום.
<מרק גלזרמן: על גברים וכאב, על חולי וגברים, מילה אחת, גבר, יש לנו שתי אופציות, אנחנו או בריאים מאוד או שאנחנו גוססים, אין משהו באמצע.
<מרק גלזרמן: הדבר הזה הוא גם - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבטיחה לא להפריע עכשיו, ננסה להתקדם מהר.
<מרק גלזרמן: תרופות.
<מרק גלזרמן: הגוף שלנו שונה באופן ברור, לא רק הגודל שלנו, גם החלוקה של שומן והחלוקה של מים וחלוקה של שריר.
<מרק גלזרמן: כל זה משפיע על הצורה איך הגוף מעבד תרופות.
<מרק גלזרמן: חילוף החומרים הוא שונה, הספיגה היא שונה, סילוק החומרים הוא שונה, למרות זאת בבתי מרקחת אנחנו רואים על המדפים אותן התרופות לגבר ואישה בלי הבדל וכמובן שהדברים האלה צריכים להשתנות והם כבר משתנים.
<מרק גלזרמן: ה-FDA הוציא לגבי שתי תרופות בפעם הראשונה באמת הנחיות ברורות מאוד שתרופות צריך לשווק אחרת לגברים ולנשים.
<מרק גלזרמן: כמה מילים על ההופעה המגדרית.
<מרק גלזרמן: אחת זה אמביאן, סטילנוקס, אחת התרופות שלוקחים נגד נדודי שינה.
<מרק גלזרמן: זה גם קיים בארץ.
<מרק גלזרמן: נשים צריכות לקחת, קחו את זה בחשבון, מחצית מהמינון של גברים.
<מרק גלזרמן: השנייה זה - - - הרפואה המגדרית בישראל היא די מתקדמת.
<מרק גלזרמן: אנחנו התחלנו ב-2009, אנחנו מלמדים באוניברסיטת תל אביב.
<מרק גלזרמן: יש את המרכז הראשון לרפואה מגדרית שנוסד ב-12', המערך לבריאות לב האישה, אנחנו מלמדים באוניברסיטה, דרך האינטרנט, באוניברסיטה המשודרת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני הבטחתי שלא להפריע, אבל בכל זאת, אני רואה שאתה מדבר על קורס לימודי המשך, קורס.
עאידה תומא סלימאן: כלומר אנחנו מדברים על כל מערך הרפואה שהם מקבלים קורס אחד ברפואה מגדרית?
<מרק גלזרמן: בינתיים כן, אבל היום והשנה - - -
<קריאה: ורק בתל אביב.
<מרק גלזרמן: רק בתל אביב.
עאידה תומא סלימאן: הבנתי שגם בטכניון נותנים קורס כזה.
<מרק גלזרמן: לא קורס מאורגן, אבל השנה היו כמה דיונים, זה גם ייכנס לוועדת הוראה ואנחנו כנראה נכניס את זה כחובה כולל שאלות במבחן.
<מרק גלזרמן: עוד פעם, זה נושא, אנחנו עושים כל שנה כנסים, כל שנה כנס מוקדש לנושא ספציפי אחר ברפואה מגדרית, קרדיולוגיה, תזונה.
<מרק גלזרמן: ארגנו שלושה כנסים בינלאומיים, אנחנו חברים בחברה הבינלאומית לרפואה מגדרית, שמונה מדינות.
<מרק גלזרמן: לי יש את הכבוד להיות נשיא של חברה הבינלאומית, מה ששם את העשייה שלנו בנושא על המפה.
<איריס ברקן: כמה נשים חברות בפורום הזה, או שכולם גברים?
<מרק גלזרמן: בחברה הבינלאומית?
<מרק גלזרמן: 720 בערך.
<מרק גלזרמן: כמה נשים?
<מרק גלזרמן: אני יכול להגיד לך שבוועד של החברה הבינלאומית לרפואה מגדרית, כשאני נכנסתי לוועד הייתי הבן אדם היחיד עם כרומוזום XY, היחיד, עכשיו יש עוד אחד, יפני.
<מרק גלזרמן: רובם נשים.
<מרק גלזרמן: אבל זה לא חשוב מבחינתי.
עאידה תומא סלימאן: השאלה, בחברה לרפואה מגדרית, כלומר המקומית.
<מרק גלזרמן: חברים?
<מרק גלזרמן: אני לא יודע, אבל הנשים הן לא במיעוט, הנשים הן הרוב.
<מרק גלזרמן: אני יכול להגיד לכם, הקורס שעשינו בשנה שעברה באוניברסיטת תל אביב, לימודי המשך, היו בקורס, השתתפו בממוצע 40-45 אנשים, היו שם שלושה גברים.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, זה בקורס, אבל השאלה שלי הייתה במה שנקרא מועצת המנהלים, לחברה או - - -
<מרק גלזרמן: אז אמרתי, בחברה הבינלאומית יש שני גברים ושש נשים, בחברה הישראלית אנחנו חצי-חצי, בערך.
<מרק גלזרמן: אבל אנחנו לא בחרנו, זה בחירות, נשים נבחרו וגברים נבחרו לפי היכולות שלהם, לא עשינו פה שום דבר אחר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מכירים איך נבחרים תמיד לפי היכולות שלנו.
<מרק גלזרמן: אצלנו זה לא כך.
עאידה תומא סלימאן: הבעיה שכולם חושבים שאצלם זה לא ככה.
<קריאה: השאלה למה לא מזמינים את ארגוני הנשים לכנסים?
<קריאה: מזמינים.
<מרק גלזרמן: אנחנו מזמינים את כולם.
עאידה תומא סלימאן: אז תהיה המלצה שיזמינו את אלה שלא הוזמנו עד עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לסיים.
<מרק גלזרמן: אני לא סיימתי, כי אני לא - - -
עאידה תומא סלימאן: אז בבקשה.
<מרק גלזרמן: מספר הפרסומים מדי שנה עולה אקספוננציאלית, יש ספרי לימוד ברפואה מגדרית, יש גם ספרים לקהל הרחב ורק שני הדברים האחרונים, המחוקק, הרגולטור באירופה ובארצות הברית עושה מאמץ גדול לקדם את הנושא הזה, לא כך בארץ.
<מרק גלזרמן: האיחוד האירופאי יסד פרויקט, למשל, gender medicine Europe, מפת דרכים להוראה וללימוד.
<מרק גלזרמן: אנחנו סיימנו את זה, זו הייתה עבודה של שנתיים וחצי, לפני כמה חודשים.
<מרק גלזרמן: כמו שאתם יכולים, אנחנו אומצנו להיות חלק של אירופה לצורך העניין הזה, האיחוד האירופאי הקדיש לזה חצי מיליון יורו ולמעשה כל משרדי הבריאות באירופה מודעים לנושא הזה.
<מרק גלזרמן: היעדים של הרפואה המגדרית, הנושאים החמים, אתם רואים אותם כאן, להעמיק בחקר המוח, כאב, מיקרוביוטה, מחלות נפש, זקנה, תרופות לסרטן.
<מרק גלזרמן: אנחנו צריכים להעלות את המודעות, מחקר, הוראה, שיתופי פעולה לאומיים ובינלאומיים ואנחנו צריכים מודעות.
<מרק גלזרמן: וזה השקף האחרון, החשוב ביותר, מה אנחנו יכולים לעשות וצריכים לעשות.
<מרק גלזרמן: הוא בגדול מבוסס על העבודה המבורכת של קרן גרינבלט שיושבת פה על ידי, להקים מטה להתאמת הרפואה המגדרית במסגרת משרד הבריאות, שיהיו שותפים ההסתדרות הרפואית וההסתדרויות האחרות של מקצועות שיניים, פסיכולוגים, סיעוד, המדען הראשי, הפקולטה לרפואה.
<מרק גלזרמן: צריך מטה שינווט את הצורך בעשייה ויש צורך בעשייה בלי סוף.
<מרק גלזרמן: מה זה רפואת מגדר?
<מרק גלזרמן: זה שינוי פרדיגמות, זה ללמוד ולחקור מזווית חדשה, וכן, זה לכתוב מחדש פרקים רבים ועבודות מחקר רבות שנכתבו ושלא לקחו את ההבדל המגדרי בחשבון והן לא שוות את הנייר שהן כתובות עליו.
<מרק גלזרמן: תודה שהקשבתם לי.
עאידה תומא סלימאן: תודה על המידע החשוב שהבאת בפנינו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת בהמלצות בסוף יהיו שני דברים שהוועדה הזו התחילה לטפל בהם וכנראה נצטרך לטפל בהם עוד יותר, או בעצם שלושה דברים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו התחלנו את המגעים בכל הנושא להרחבת הלימודים בפקולטות לרפואה בנושא המגדרי, אנחנו שלחנו מכתבים ומחינו על המינויים בוועדת סל התרופות השנה שלצערי הרב לא לקחו בחשבון מספיק את הייצוג של נשים, למרות שיש חוק מחייב בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: וכנראה כל הנושא של הטמעת חשיבה מגדרית במשרדים לא יתחיל לנוע אם לא תוקם הוועדה שהייתה אמורה לפקח וכן לזרז ולעבוד מול המשרדים השונים כדי לפתח חשיבה מגדרית ופעילות מגדרית בתוך כל משרד ומשרד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רואים יותר ויותר שהחלטת ממשלה שמתעכבת שנה בעצם, למה היא יכולה גם לגרום אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר דיאנה פלשר, המועצה הלאומית לבריאות האישה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת, לא נוכל להקדיש לכל מתדיין או מתדיינת או מציג את הזמן שהיה עד עכשיו, אז בבקשה.
<דיאנה פלשר יחיאלי: תודה על ההזדמנות.
<דיאנה פלשר יחיאלי: העברתי לך את נייר הוועדה שתת הוועדה של המועצה לבריאות האישה כתבה לפני ארבע שנים וכמו שאת ציינת לפעמים הדברים נשארים ככה על איזה מדף.
<דיאנה פלשר יחיאלי: שם המלצנו על הקמת שתי ועדות, אחת זה ברמה הלאומית, כדי לרכז את הנושא, לראות מה נחוץ לגבי כוח אדם, לגבי התמחויות, האם להקים fellowship, האם להקים תחום חדש, התמחות חדשה בנושא, ועדה שנייה, ועדה אקדמית שתפקח על בתי ספר לרפואה ולסיעוד ולאכוף את ההכנסה של תכניות לימוד במגדר בכל הרמות, גם הרמה של הסטודנטים, הרמה של ההתמחויות וגם לימודי המשך.
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם מה שאת אומרת לי, שלא נעשה כלום עם ההמלצות האלה.
<דיאנה פלשר יחיאלי: לצערי, כן.
עאידה תומא סלימאן: למה אני לא מופתעת.
עאידה תומא סלימאן: זה כנראה חלק מהנושא, אם מדברים על רפואה מגדרית זה כולל שיחשבו שאולי כדאי ליישם את ההחלטות הנוגעות בדבר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כמובן גם נעקוב אחר הנושא הזה מול המשרד.
עאידה תומא סלימאן: עורכת דין קרן גרינבלט משדולת הנשים, בבקשה, גברתי.
<קרן גרינבלט: אני רוצה קודם להודות לוועדה על קיום הדיון הזה.
<קרן גרינבלט: אנחנו ביחד קידמנו את ההתעסקות בנושא כבר הרבה זמן וזה באמת משמח שזה לוקח חלק ביום הבריאות.
<קרן גרינבלט: אני רוצה להגיד שלושה דברים על מה ששדולת הנשים עושה בהקשר של רפואה מגדרית ובריאות נשים.
<קרן גרינבלט: בעצם אנחנו החלטנו להתמקד בנושא הזה כי בעינינו אין חשוב ממנו, באמת אין חשוב ממנו, זה חיים של נשים שהוזנחו באיזה עוול היסטורי, מבחינת נשים כלקוחות במערכת הבריאות וספציפית יותר המחלות של נשים, הגוף של האישה והידע שיש על כל הדברים הללו.
<קרן גרינבלט: הנושא של הטמעת הרפואה המגדרית, שפרופ' גלזרמן ציין, זה נושא שאנחנו עובדות ביחד עם הניסיון הכלל מערכתי להטמיע את החשיבה המגדרית במשרדי הממשלה.
<קרן גרינבלט: זה איזה שהוא פוקוס לתוך מערכת הבריאות שאומר שזה נושא שדורש איזה שהוא גוף בתוך משרד הבריאות, איזה שהוא מטה שיתכלל את המאמצים להטמעת החשיבה המגדרית גם בלימודי הרפואה וגם בכל מקום אחר.
<קרן גרינבלט: זה ש-80,000 שקל ניתנו למחקר בנושאים של רפואה מגדרית זה פשוט מספר מגוחך לעומת הפערים הקיימים בידע ובטיפול, שיקום, אבחון וכו'.
<קרן גרינבלט: זה כספים הרבה יותר גדולים שאמורים להיות מושקעים בזה, זה משאבים של כוח אדם וכו'.
<קרן גרינבלט: מדינות אחרות, ארצות הברית ואירופה כבר עושות את העבודה הזאת, זה מגיע למעלה.
<קרן גרינבלט: ההטמעה של רפואה מגדרית, כבר יש לנו תכניות עבודה שקיימות בעולם ואפשר להעתיק אותן אלינו ולעשות את זה כמו שצריך, אז מבחינתנו זה נושא מאוד מאוד חשוב.
<קרן גרינבלט: הנושא השני זה הנושא של בריאות לב האישה, שכמובן יש הרבה גופים שעוסקים, מרכז בריאות לב האישה בהדסה שנמצאות כאן והן בטח ידברו על זה.
<קרן גרינבלט: כמו שראינו בטבלה, הקילר מספר אחת של נשים לא מטופל כראוי מבחינת המודעות הציבורית שלו וזה משהו שצריך לטפל בו.
<קרן גרינבלט: הנושא האחרון שאני רוצה להתייחס זה הנושא המושתק ביותר אולי והוא של פגיעה מינית במהלך טיפול רפואי.
<קרן גרינבלט: זה נושא שקשה לדבר עליו, מערכת הבריאות לא ששה לדבר עליו ומאוד לא נעים להכיר בכך שקיימת תופעה כזאת.
<קרן גרינבלט: קשה מאוד להוכיח שקיימת תופעה כזאת כי אף אחד לא טורח לאסוף נתונים על זה.
<קרן גרינבלט: אנחנו פועלות בשיתוף עם איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בנושא הזה.
<קרן גרינבלט: שלחנו מכתב ביחד למנכ"ל משרד הבריאות וגורמים נוספים לפני כשבועיים בבקשה לקיים סקר קורבנוּת של נשים וגברים מכל מיני מגזרים ומכל המקומות בארץ במהלך טיפול רפואי.
<קרן גרינבלט: טרם נענינו.
<קרן גרינבלט: כרגיל.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאנחנו קובעות ישיבה בנושא.
עאידה תומא סלימאן: איתך-מעכי, הסטודנטיות שעובדות איתם עשו מיני מחקר, מין סקר כזה - - -
<קרן גרינבלט: נכון, עם תוצאות מאוד מדאיגות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נביא את זה לדיון בשבועיים הקרובים.
<קרן גרינבלט: אז צריך להגיד, זה נושא שקשה מאוד לדבר עליו וחשוב להמשיך לדבר עליו וחשוב לדרוש שהנתונים האלה ייאספו כדי שאפשר יהיה לטפל כראוי בנושא הזה.
<קרן גרינבלט: זהו, אני מברכת את כל מי שהגיעה ותדבר אחריי ותודה לכולם.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר דנה צפת, מנהלת המרכז לבריאות לב האישה.
<דנה צפת: תודה רבה על ההזמנה, אני מאוד שמחה להשתתף פה היום ולהיות חלק מהשיחה החשובה הזאת.
<דנה צפת: אני מודה לך גם כן שהכללתָּ את העניין של בריאות לב האישה בשיחה שלך, אדוני, שהרבה פעמים בשיחות על בריאות האישה לא מדברים על הדברים שהם שייכים רק לאישה, אבל לא לאישה כבן אדם שהיא גם חולה בכל המחלות שגם גברים חולים בהן, אולי חוץ מסרטן הפרוסטטה.
<דנה צפת: אנחנו רואים הרבה חשיבות בהטמעת הרפואה המגדרית בתוך הלימודים, גם ברפואה וגם בסיעוד וגם במקצועות הפרא רפואיים.
<דנה צפת: אני חושבת שכשאנחנו מתכננים את זה אז צריכים גם לכלול את המקצועות הנוספים.
<דנה צפת: אני כן חושבת שזה צריך לבוא מלמעלה.
<דנה צפת: מהניסיון שלי מול האיגוד, שאני חלק ממנו, איגוד הקרדיולוגים, כשאני פונה אליהם ואומרת שאנחנו צריכים להתייחס לעניינים המגדריים אומרים לי ש-50% מהמטופלים שלהם הם נשים והם כבר יודעים איך לטפל בנשים, אז אני כן חושבת שקצת לחץ מלמעלה יעזור לנו בקידום הנושא הזה.
<דנה צפת: אני חושבת שבנוסף לאנשי המקצוע יש מקום בעניינים האלה גם לפנות לקהל הרחב.
<דנה צפת: במיוחד כמו שאנחנו הזכרנו בעניין בריאות לב האישה, יש חוסר מודעות שמביא לזמן רב מאז שמתחיל אירוע לבבי עד שהאישה מגיעה לבית חולים, שזה עולה לה בנזק לב ועולה לה גם בתמותה.
<דנה צפת: יש לנו נתונים על זה, גם ממשרד הבריאות, גם מהסקר של האיגוד הקרדיולוגי שעושים פעם בשנתיים ויש פה מקום שגם ממשרד הבריאות תהיה פנייה לקהל וקמפיין שיכול לתרום באופן משמעותי לבריאות לב האישה ובריאות הנשים במדינה שלנו.
באסל גטאס: תודה, גברתי.
באסל גטאס: אני גם מצטרף לאלה שציינו את חשיבות הדיון ותודה לך על קיום הדיון החשוב הזה.
באסל גטאס: אם נתחיל בשם, בסמנטיקה, רפואה מגדרית לא כל כך מדבר אליי.
באסל גטאס: אני יודע שיש כזה מושג, כמובן, אבל העניין המרכזי הוא בריאות מגדרית יותר מאשר רפואה מגדרית, רפואה מגדרית בפן הטיפולי, בפן של הרופאים עצמם, הגישה למחלות מיוחדות שיש להן פן מגדרי.
באסל גטאס: הבעיה המרכזית, לדעתי, היא הבעיה של הבריאות המגדרית, או נובעת מבריאות מגדרית, שברובה היא לא קשורה לרפואה כשלעצמה, אלא יותר לתופעות חברתיות, לעובדה שהאישה החולה הזקוקה לטיפול חיה במסגרת ובמסגרות שמי שקובע את הכללים בהן הוא הגבר, חברה גברית.
באסל גטאס: מהנגישות לשירות עד לטיפול, הכול האישה נדחקת בו.
באסל גטאס: אני זוכר, אני הייתי מנכ"ל ארגון שעסק בבריאות למרות שהרקע שלי הוא איכות הסביבה, אגודת הגליל, והיו לנו המון תכניות קידום בריאות והגענו מהר מאוד לעניין של בריאות אישה, שזה הדבר המרכזי.
באסל גטאס: גם בשביל מחלות אחרות בחברה, גם של ילדים, גם מחלות תורשתיות, אם אתה לא מגיע לזה מהכיוון של האישה אתה לא יכול להתקדם בתחומים האלה.
באסל גטאס: אני אתן לכם דוגמה קטנה, באיזה רבדים העניין של בריאות האישה נכנס.
באסל גטאס: עשינו בטמרה, אני זוכר, בטח ד"ר בשארה בשאראת יודע, זה אפידמיה שלמה, עניין הסוכרת ביחד עם ההשמנה במגזר הערבי, אוביסיטי ביחד עם סוכרת.
באסל גטאס: ואז בטמרה עשינו סדנאות וכו', ובסוף רצינו ביחד עם קופות החולים לעשות מסלולים או אפשרות ללכת, קצת שהאישה תצא.
באסל גטאס: אין בטמרה מסלולי הליכה.
באסל גטאס: נשים לא יכולות לצאת מהבית - - -
עאידה תומא סלימאן: אין מדרכות.
עאידה תומא סלימאן: נתחיל בזה.
באסל גטאס: ולצאת מהיישוב אל מחוץ ליישוב בשביל לעשות קצת התעמלות - - - כלומר בהיות החברה הערבית, זה יכול להיות אולי אותו דבר בצורות אחרות - - - כלומר הבריאות של האישה, הגישה לעניין צריכה להיות גישה חברתית פוליטית, גישה של זכויות, גישה של העצמה של נשים, יותר מאשר בתחום של תרופה מיוחדת.
עאידה תומא סלימאן: אני מסכימה איתך, חבר הכנסת באסל, ואני חושבת שזה נכון מה שאמרת.
עאידה תומא סלימאן: הרצון שלנו היה להתמקד בעניין של מערכת הבריאות זה בגלל שאנחנו יושבים בבניין הזה, בכנסת ישראל, שאמורה לפקח גם על העבודה של הממשלה ואם אנחנו לא נגיד למערכת הבריאות ולשר הבריאות ולמשרד הבריאות שהם צריכים להתפכח ולעשות את העבודה המוטלת עליהם בעניין הזה אנחנו כנראה נמעל בתפקידנו.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה נכון, אני חושבת שהרבה מהארגונים שנמצאים איתנו היום יכולים לאשש את מה שאמרת.
שולי מועלם-רפאלי: בוקר טוב, גברתי.
שולי מועלם-רפאלי: אני יורדת ועלה ככה, כי במקביל חלקנו כבר נמצאים בעוד אירועים שנוגעים ליום הבריאות שאנחנו מציינים היום.
שולי מועלם-רפאלי: יש כנס בהובלת חבר הכנסת אחמד טיבי, חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין ובהובלתי בנושא של פריון, היריון ולידה, ממש בקומה מעל.
שולי מועלם-רפאלי: אני ברשות
שולי מועלם-רפאלי: כם רוצה להחזיר אותנו לרפואה מגדרית, רוצה להחזיר אותנו להבנה האמיתית שכולנו חולקות וחולקים, שיש רפואה מגדרית וצריך לשים אותה על השולחן בתהליכי לימוד, לטעמי אפילו בתהליכי החברות, הרבה לפני הכניסה לבית ספר לרפואה, במערכת החינוך של הנערות, של הילדות.
שולי מועלם-רפאלי: ולא כי אין רפואה מגדרית של גברים, אלא כי אני חושבת שכמו בעוד נושאים נוספים, ושמענו את זה, גם חברתי וגם אני, אני מסתכלת על דנה, סליחה על החיסכון בתוארי דוקטור, פרופסור וכל המעשים הטובים שאתן עושות בעולם התוכן, ואני נזכרת באיך פרופ' לוטן פתח את היום כשבאנו לגזור את הסרטים למערך בריאות לב האישה בהדסה.
שולי מועלם-רפאלי: הוא פתח בסיפור על אישה עם כאבים בחזה שמגיעה וכולם אומרים לה 'לכי הביתה', זה היסטריה, זה פחד, זה חרדה, זה אלף דברים ובסוף היא בסך הכול עשתה התקף לב, אבל זה לא מתיישב.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שככל שנחדד יותר את האמירות על רפואה מגדרית ממקום של לשים מבט, לשים רזולוציה על צרכים של נשים, על דברים שנוגעים רק לנשים והם לא רק היריון ולידה, היריון ולידה זה טבעי לכולנו שהוא בעיקר נוגע לנשים ולגוף של נשים ולמערך של אישה עם עצמה ועם הלידות שלה ומעבר לזה עם הבעל וכו', אבל אני חושבת שלרפואה מגדרית יש חשיבות בתפיסה שלנו את התפקיד שלנו בעולם שמשתנה, בעולם שאומר שאנחנו מנסים לתת לכל אחד את החליפה שהוא צריך.
שולי מועלם-רפאלי: אם זה נשים, אז את החליפה שהן צריכות, ואם זה גברים, את החליפה שהם צריכים.
שולי מועלם-רפאלי: לא זה במקום זה, אלא להציף את מה שבדרך כלל אנחנו פחות נחשפים אליו.