GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: לא שאני משלמת עבור מי שמחליף אותי.
עמיר פרץ: אני לא מציע לך בכנסת.
עמיר פרץ: יש תור ארוך לפניי.
<נועה ניצני: יש עלות כלכלית בצידה, אבל יש פתרונות שאפשר בגמישות לעשות.
<נועה ניצני: מטפלות כן מוכנות, למשל, אם זליחה חולה יום אחד היא מוכנה, כמובן בהסכמת ההורים, לפזר את הילדים במשפחתונים ואותו דבר אחרות יכולות.
<נועה ניצני: הן פעלו כך לאורך שנים ועכשיו אסרו את זה באופן חד-משמעי.
<נועה ניצני: זה משהו שאפשר גם מבחינה ביטוח לעשות ואין בזה עוד עלות כלכלית.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שזה פתרון שאנחנו צריכים גם לחשוב עליו בממד שדיבר עליו חבר הכנסת טרכטנברג, בממד החינוכי.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, לצעוק, להחליף, את הדמות הוא ממילא החליף כי תגיע מחליפה, אבל את הסביבה שהוא התרגל אליה, את המיטה שהוא ישן בה – גם זה משהו שצריך לקחת בחשבון.
עאידה תומא סלימאן: בואו נתקדם.
<נועה ניצני: אנחנו גמישים לגבי פתרונות, אנחנו רק רוצות יותר פתרונות שיהיו בדברים.
<נועה ניצני: כל הנושא של אי העברת תשלומי הורים או תשלום חלקי, כבר ציינת שבאמת הורים, בעיקר בחברה הערבית, משלמים תשלום חלקי או בכלל לא משלמים.
<נועה ניצני: זאת אומרת, שגם אם יש תעריף מעלים אותו וזה לא אומר שהמטפלות מקבלות יותר כסף בחודש כי הן לא מקבלות את החלק של ההורים.
<נועה ניצני: כל הבעיות במנגנון העברת הכספים, שזה עובר את הצינור של משרד הכלכלה למועצות ורק אז למטפלות.
<נועה ניצני: למשל, כן בחלק מהמקרים משרד הרווחה, רבו כן עובר למטפלת ואז הוא לא יכול להיבלע בתוך - - - <קריאה:> גברתי, זה לא מדויק מה שאת אומרת ובטח לא רובן, זה מיעוט קטן מאוד.
<נועה ניצני: רוב המטפלות הוותיקות.
<נועה ניצני: <קריאה:> אבל בסדר.
<נועה ניצני: בכל מקרה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה נכון, משרד הרווחה?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניתן גם לענות.
<נועה ניצני: כך הכספים לא נבלעים במועצות.
<נועה ניצני: כמובן כל הנושא של העדר קרן פנסיה ופיצויים.
<נועה ניצני: בעצם מי שמגיעה לגיל פרישה אין לה שום דבר שבעצם שיחזיק אותה מבחינה כלכלית - - -
עאידה תומא סלימאן: הן לא מוגדרות כשכירות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה רק שנעשה את זה, כאילו יש לך עוד נקודות להציג?
<נועה ניצני: אני אשמח להציג את הפתרונות שאנחנו מציעים.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, רק אם אפשר לקצר כי אני רוצה לתת לזכיינים.
<נועה ניצני: אין בעיה.
<נועה ניצני: אנחנו באמת רואים לזה פתרונות בשני רבדים.
<נועה ניצני: אחד בטווח הארוך יותר ואחד בקצר יותר.
<נועה ניצני: מבחינת הטווח הארוך יותר, אנחנו חושבים שצריך לשנות את מודל ההעסקה של מטפלות במשפחתונים.
<נועה ניצני: הן לא עצמאיות כמו שאמרת.
<נועה ניצני: הן צריכות להיות מועסקות כשכירות ולקבל את התנאים, לפחות המינימליים בתור התחלה של שכירות - - -
עמיר פרץ: רגע, כל עובדת היום היא עצמאית, היא עוסק זעיר?
עמיר פרץ: <קריאה:> זה עוסק זעיר פטור.
עמיר פרץ: זה סעיף מיוחד למטפלות משפחתונים.
<נועה ניצני: שתקבלנה תנאים מינימליים של: פנסיה, מחלה וכו'.
<נועה ניצני: אני חושבת שזה מודל שצריך לדון בו וחייבם לדון בו כמה שיותר מהר ולמצוא פתרון כמה שיותר מהר.
<נועה ניצני: נושאים שכבר עכשיו אפשר לטפל בהם, זה באמת הנושא של ריכוך הנהלים בכל הדברים שדיברנו עליהם ולקיחת אחריות ממשלתית על גבייה מהורים.
<נועה ניצני: כמובן הנושא של העלאת התעריף ולהכניס לתוך התעריף הפרשה לפיצויים ופנסיה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה מהדברים שעלו עד עכשיו, אני מנסה לסכם את השאלות העיקריות כדי שנוכל להתקדם הלאה.
עאידה תומא סלימאן: יש טענות בסיסיות על זכויות ודרך ניהול, המודל ואיך הוא מורכב – זה גם כן.
עאידה תומא סלימאן: יש את הסוגיה המהותית עקרונית של מודל ההעסקה הזאת או מודל התעסוקה, בואו נגיד, כדי שלא יגידו שאני אומרת שהן מועסקות על ידי משרד הכלכלה או משרד הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: יש את הסוגיה המהותית שפותרת לטווח ארוך, אני לא יודעת עד כמה, ועכשיו נשמע מה העמדה עליה, וכמובן יש את היום-יום.
עאידה תומא סלימאן: יש כאלה שיטענו שהפתרון העקרוני יכסה על כל הסוגיות שעלו עד עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת, אם במקרה יש צורך לפתרונות מידיים אז יש לנו את הסוגיות גם של המחירים ואיך נקבעים המחירים.
עאידה תומא סלימאן: מה שלא עלה עד עכשיו ואולי נשמט מלהזכיר, כאשר קובעים את המחיר, נכון שזה הכנסות מול הוצאות וזה כרוך בריביות ומדד יוקר המחיה, אבל לא נאמר פעם איך השיקולים, מה בדיוק נכנס למודל המחיר הזה כשבונים אותו, התעריפים כאשר בונים אותם.
עאידה תומא סלימאן: איך שהבנתי, זה מדד ישן שרק מעלים אותו מבחינת יוקר המחיה.
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לשמוע.
עאידה תומא סלימאן: יש גם את התנאים הסוציאליים של המועסקות.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שעוד עלה בדיון, ועכשיו אני נותנת לך כנציג, את כל נושא הזכיינים שנכנסו במקום הזה שפעם מילאו הרשויות המקומיות.
עאידה תומא סלימאן: כיום חלק נמצאות תחת האחריות או צינור הכסף של הרשויות המקומיות, חלק זה זכיינים, 4 או 5 זכיינים איך שהבנתי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו הזמנו את רובם לדיון ואני שמחה לראות שבעצם נמצא אתנו מר ליאור גבאי מנכ"ל "נאות מרגלית" שהיא אחת מהזכיינים.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת באמת את מודל העבודה שאתם עובדים לפיו ואת הקשיים.
<ליאור גבאי: ראשית אני מברך את גברתי יושבת הראש על עצם העלאת הנושא החשוב.
<ליאור גבאי: אני גם מצטרף ל חבר הכנסת הרב מקלב.
<ליאור גבאי: אני סמוך, הוא כמי שמכיר את הסיפור, אני גם שמח שחבר הכנסת עמיר שהוא חברתי במהותו נמצא פה ויכול להיות קשוב לבעיה.
<ליאור גבאי: אני רוצה לומר ככה, ראשית לגבי המודל.
<ליאור גבאי: המודל הזה של הזכיינים נוצר כתוצאה מסעיף מסוים שמופיע פה במסמך שראיתי של "כוח לעובדים", אכן רשויות רבות בלעו את התקציב שהיה אמור לעבור למטפלות כתוצאה בעיות כלכליות כאלה ואחרות.
<ליאור גבאי: המדינה לכן החליטה כמדינה 'בוא נפסיק עם המודל של הרשויות או נקטין את זה, נפנה לזכיינים'.
<ליאור גבאי: יש היום 4 זכיינים בארץ.
<ליאור גבאי: אנחנו כ"נאות מרגלית" משמשים כזכיין גם במגזר חרדי דתי וגם במגזר הכללי.
<ליאור גבאי: אנחנו מפעילים סדרי גדול של 500 משפחתונים מתוך הפול הזה.
<ליאור גבאי: שוב פעם, לשני סוגי אוכלוסייה, דתיים ושאינם דתיים.
<ליאור גבאי: אני רוצה לומר דבר אחד פשוט.
<ליאור גבאי: המודל של המשפחתונים נולד בכלל במהותו, אני 17 שנה בתחום ואני קצת מכיר, נולד בכלל כמודל של פתרון בדיעבד.
<ליאור גבאי: המדינה לא בנתה מעונות יום, לא יכלה לבנות מעונות יום ולכן אמרה, 'או.
<ליאור גבאי: קי, עד שנבנה בו ניצור מצב שבמטפלות תהיינה בבית וניתן להן להכניס ילדים בסבסוד'.
<ליאור גבאי: המודל הזה שהיה טוב לשעתו הוא איום ונורא במצב הקיים היום ולו בהיבט של העסקת עובדים.
<ליאור גבאי: אין בארץ, בשום מגזר מודל שבו עובדים נמצאים בכזה שכר נמוך וזה גם לא נקרא שכר שלהם.
<ליאור גבאי: אין בארץ בשום מקום מודל שבו יש מטפלת שעובדת משעה 07:00 עד 16:00 בדברים הכי קשים עם ילדים שהם לא שלה, והיא צריכה להתמודד עם כל מיני דרישות כאלה ואחרות.
<ליאור גבאי: חברותיי כבר ציינו לגבי נהלים או כל מיני דברים שעולים חדשות לבקרים.
<ליאור גבאי: הן לא נחשבות עוסקות פטורות, הן לא מזדכות על מע"מ.
<ליאור גבאי: יש להן סעיף מיוחד כשהמדינה ואמרה 'או.
<ליאור גבאי: קיי, בואו נקרא להן סעיף מיוחד "עוסק פטור" ונאפשר להן, כביכול, לתמחר את עלות החשמל, הוצאות המזון ויישאר להן הנטו.
<ליאור גבאי: אין בארץ מודל כזה.
<ליאור גבאי: המודל הזה אסור שימשיך בשום צורה כי צודקות המטפלות, אין להן גב.
<ליאור גבאי: אני כגורם זכיין אני לא המפעיל שלהן, אני לא יכול לבוא ולהגיד להן: 'אני רוצה לתת להן הטבה כזאת או אחרת'.
<ליאור גבאי: אני רק אמור להעביר את הסבסוד שאני מקבל מכיס ההורים, ממשרד הכלכלה, להעביר למטפלת בגין אותם ילדים ששוהים במשפחתון.
<ליאור גבאי: לשמחתי, אנחנו - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל אתה גם צריך שתהיינה לך רכזות, מדריכות.
<ליאור גבאי: אני מדבר בשני כובעים.
<ליאור גבאי: בכובע האחד, בהיבט הניהולי שאני מנהל, אני מפקח, אני אמור לתת רישיונות, לבקר, לעשות את כל התהליך הזה בשיתוף פעולה עם משרד הכלכלה.
<ליאור גבאי: אנחנו עושים את זה בצורה מצוינת.
<ליאור גבאי: בכובע השני, אנחנו אמורים להעביר את הסבסוד לאותן מטפלות - - -
עאידה תומא סלימאן: אלו שני חוזים נפרדים?
<ליאור גבאי: יש לנו הסכם אחד עם משרד הכלכלה, אבל ההתקשרות הכספית של משרד הכלכלה, אנחנו מקבלים ממשרד הכלכלה את הסבסוד בגין אותם ילדים ומעבירים אותו במלואו להורים וללא עיכובים לשמחתי, מה שלא קורה לצערי הרב בחלק מהרשויות.
<ליאור גבאי: במקביל חוזה שני, יש לנו דמי ניהול מול משרד הכלכלה עבור שירותים שאנחנו עושים.
<ליאור גבאי: אלו כובעים נפרדים.
<ליאור גבאי: ברשותך - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול ואחר אם אפשר לרשום את השאלה שלי.
עאידה תומא סלימאן: הכסף שניתן לזכיינים עבור: פיקוח, הכשרות ומה שתרצו, מה היחס שלו פר ילד מול הכסף שניתן למטפלת?
<ליאור גבאי: אני יכול לענות.
<ליאור גבאי: זה לא מגיע ל-4%-5%.
<ליאור גבאי: ואפילו לא, זה פחות.
<ליאור גבאי: זה 430 שקל למשפחתון.
<ליאור גבאי: זה אומר 80 שקל לילד.
<ליאור גבאי: זה אפילו לא מספרים שנוגעים לסבסוד.
<ליאור גבאי: סבסוד של ילד מלא, מישהי יודעת להגיד מהו סבסוד של ילד מלא?
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאנחנו מדברים על 400 שקל לזכיין עבור כל משפחתון - - -
<ליאור גבאי: להפעלה חודשית.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, יש לך את ה-600 שאתם גובים - - -
<ליאור גבאי: מה פתאום, אצלנו אין שום 600.
<ליאור גבאי: אני רוצה לחדד.
<ליאור גבאי: כל הזכיינים, כולם כאחד מקבלים דמי ניהול בסדר גודל של 400-430 שקל, זה תלוי, פר יחידת משפחתון כדמי ניהול חודשיים, עבור כל שירותי הניהול שלנו כולל העסקת הרכזות שאנחנו אומרים להעסיק אותן.
<ליאור גבאי: זו קבוצה אחת.
<ליאור גבאי: את מה שמעבירים למטפלות מעבירים במלואו למעט 10 שקל לילד שזה עבור דמי העשרה.
<ליאור גבאי: זה לא משהו שהוא כסף שאמור להיות לטובתי או לטובת אותה מטפלת אלא דמי העשרה לטובת העשרה למטפלות האלה.
<ליאור גבאי: כלומר, אם גברתי שואלת האם נגרע משכרן של המטפלות, התשובה היא חד-משמעית לא.
<ליאור גבאי: מי שגורע משכרן של המטפלות בסבסוד מסתבר- - -
עאידה תומא סלימאן: אבל אתה מסכים איתי שאם הן עצמאיות היו צריכות את הזכות לקנות את העשרה מאיפה שהן - - -
<ליאור גבאי: ההעשרה היא לא רק בהיבט של לקנות ציוד.
<ליאור גבאי: ההכשרה היא גם הדרכה והכשרה.
עאידה תומא סלימאן: לא ציוד, כל שירות שהוא נחשב העשרה.
<ליאור גבאי: אני רוצה לחדד גברתי, הבעיה הגדולה של משרד הכלכלה, ואני גם מבין, היה לנו דיון בזמנו עם האוצר בעניין הזה.
<ליאור גבאי: בואו נהייה פרקטיים, אי אפשר לחשוב ש-3,800 עובדות מטפלות המדינה תסכים להעסיק אותן מחר כעובדות מדינה, הלוואי.
<ליאור גבאי: אני רוצה להיות ריאלי - - -
עאידה תומא סלימאן: בוא תן למדינה לטעון את הטענות שלך.
עאידה תומא סלימאן: תגיד לי אתה את הקושי שלך, אם קיים קושי לזכיין לעבוד מול- - -
<ליאור גבאי: בראש ובראשונה כמי שמייצגים את המטפלות, הרי הקושי שלנו בראש ובראשונה לראות את אותן המטפלות במה הן מתמודדות.
<ליאור גבאי: אני הצעתי מודל, בזמנו המודל נידון באוצר ואני מציג אותו גם עכשיו.
<ליאור גבאי: יושבים פה נציגי ארגונים, אני בטוח שהם ישמחו לזה.
<ליאור גבאי: אני, כארגון מפעיל של למעלה מ-450 משפחתונים, אני מודיע שאם המדינה תסכים שאנחנו נהייה גורמים שמעסיקים את המטפלות אנחנו נעסיק אותן.
<ליאור גבאי: כמובן שיש לזה עלויות, צריך לכמת את העלויות האלה, אבל אנחנו מוכנים לקחת על עצמנו.
<ליאור גבאי: אנחנו חושבים שהמודל הזה שלמטפלת אין לה אבא ואימא, אין תנאים סוציאליים, אין לה בעתיד שום זכויות – זה מודל גרוע.
<ליאור גבאי: אני אומר שאנחנו כארגון מוכנים לקחת על עצמנו.
<ליאור גבאי: כמובן שיש לזה שקלול של עלויות.
<ליאור גבאי: אנחנו מוכנים לקחת על עצמנו את נושא הפעלה ולו שמחר נוכל להסתכל על המטפלות.
<ליאור גבאי: אני מפעיל גם מעונות יום.
<ליאור גבאי: לי יש קושי אמתי.
<ליאור גבאי: אני רואה מטפלות של מעונות יום שאני מעסיק אותן ואני רואה מטפלות של משפחתונים שאני לא מעסיק.
<ליאור גבאי: שוב פעם, אני רוצה להגיד שיש נושא אחד בפרקטי, זה שעד שיגיעו הצעות, אני מציע ומבקש ממשרד הכלכלה, יש הרבה דברים שאפשר להקל על אותן מטפלות בשלבי הביניים עד שנמצא תהליך שבאמת יקל עליהן.
<ליאור גבאי: תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שאתה גם כן הצעת את המודל הזה, כי בעצם חלק מהדברים שאני חשבתי עליהם ואולי גם עם "כוח לעובדים", אולי כדאי לחשוב על מודל כזה שבו הזכיינים הם יהיו המעסיקים.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שלהביא את הממשלה בזמנים של הפרטות ושל הוצאת מכרזים על כל מיני שירותים, להביא אותה ולשכנע אותה לקבל - - -
<ליאור גבאי: גברתי נלחמה עם החברי כנסת - - -
עאידה תומא סלימאן: תאמין לי, לא רק אני נלחמתי על זה.
עאידה תומא סלימאן: אני אקדים לפני שמישהו יזרוק את זה.
עאידה תומא סלימאן: לי כיושבת ראש יש לי 4 עוזרים אפילו, אבל זה לא לדיון היום.
עאידה תומא סלימאן: בזה דנים בוועדת הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להזכיר שהייתה לי פנייה, ברגע שנכנסתי לכנסת ניסיתי לקדם את הטיפול בעמותת אג'יק, עמותה שפועלת בנגב.
עאידה תומא סלימאן: היא הקדימה ועשתה צעד והעסיקה את הנשים.
עאידה תומא סלימאן: היא חתמה איתן על חוזה עבודה קיבוצי כזה, של 80 המעונות והמשפחתונים שלהם.
עאידה תומא סלימאן: על סמך זה הם חתמו על איזה סבסוד שהיה - - -
<גלית יעקובוב: "אג'יק" זה מודל מאוד מאוד ייחודי, שונה לגמרי מהמשפחתונים.
<גלית יעקובוב: זה תנאי הפעלה שונים לגמרי, מיועדים ספציפית למגזר הספציפי כדי לנסות לסייע שם.
<גלית יעקובוב: זה תחום שונה לגמרי.
עאידה תומא סלימאן: אבל גדולה של מדינה אם היא רואה מודל מסוים שעובד, אולי לבדוק, אולי אפשר להעתיק חלקים ממנו, אם זה עובד אולי אפשר להעביר אותו למקום אחר.
עאידה תומא סלימאן: אם זה לא עובד, לפי מה שקיבלתי ולפי מה שאני יודעת מזמנו שעדיין מתקיימת הבעיה.
עאידה תומא סלימאן: בעצם ניתן להם בהתחלה סבסוד מסוים שלפיו הם שילמו משכורת מסוימת, אחרי תקופה הפסקתם את הסבסוד הזה ובעצם הם נמצאים בגירעון מתמיד כי הם התחייבו לשלם כבר.
<גלית יעקובוב: מי, "אג'יק" או המטפלות?
עאידה תומא סלימאן: "אג'יק".
<גלית יעקובוב: "אג'יק" לדעתי יש להם מודל הפעלה שונה לגמרי.
<גלית יעקובוב: לגבי הסוגיה הספציפית הזאת, לא מוכר לי.
<גלית יעקובוב: מה שכן מוכר מולם, כרגע הם מבקשים לשנות את המודל ההפעלה - - -
עאידה תומא סלימאן: גברתי, איך השם כדי - - -
<גלית יעקובוב: לי קוראים גלית יעקובוב.
עאידה תומא סלימאן: קיי גלית יעקובוב.
עאידה תומא סלימאן: בעצם אני קיבלתי תשובה מכם לעניין של "אג'יק".
<גלית יעקובוב: "אג'יק", יש לנו עכשיו מולם מה שנקרא 'בעיה טובה' שמרוב שהם הצליחו, והם הצליחו, אז הנשים שקיבלו את השירות אצלם התחילו להגדיל ולהגדיל את אחוז המשרה שלהן.
<גלית יעקובוב: לכן היום הם רוצים לשנות את מודל ההפעלה ולהאריך את שעות הפעילות שלהם.
<גלית יעקובוב: עכשיו צריך לעשות דיון מחדש על איך אנחנו מתאימים את המודל ההתחלתי שהיה למצב שקיים היום.
<גלית יעקובוב: אנחנו אמורים לשבת איתם ולעשות דיון ארוך על הנושא הזה.
<גלית יעקובוב: זו בעיה - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל אני ארצה לשמוע על המודל הזה שקיים שם ובמיוחד כשיש לכם פה זכיינים שאומרים שהם מוכנים לקבל על עצמם מודל אחר.
עאידה תומא סלימאן: אני ארצה לשמוע אחר כך על המודל הזה אם הוא כל כך מצליח ולבדוק מה אפשר לקחת ממנו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לנציגות "בית יעקב", יש לכן מה להוסיף לדיון?
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע מכל הגורמים לפני שאני נותנת לנציגות המשרדים לענות על כל הטענות.
<שרה דייטש: תודה.
<שרה דייטש: אני מצטרפת לכל הדברים שליאור אמר.
<שרה דייטש: אני רוצה לחדד ולומר.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה את השם לפרוטוקול.
<שרה דייטש: אני רוצה רק להוסיף רק נקודה אחת.
<שרה דייטש: הראיה שלנו היא שאנחנו יכולים - - -
עאידה תומא סלימאן: איך השם?
<שרה דייטש: שרה דייטש.
<שרה דייטש: אנחנו לא יכולים להקל על המטפלות במה שאנחנו מוכתבים מטעם משרד הכלכלה.
<שרה דייטש: מה שאנחנו כן באים לקראת, את זה אני חושבת התחלנו לעשות בשנה וחצי שאנחנו זכיינים, זה לשמוע את השטח, להרגיש אותו.
<שרה דייטש: השכלנו לשכור רכזות שהן בעיקר מדריכות.
<שרה דייטש: הן יורדות אל השטח, הן יורדות אל העם, הן שומעות.
<שרה דייטש: הקמנו סוג של וועדה שמורכבות ממטפלות, אנחנו שומעות אותן, נפגשות איתן.
<שרה דייטש: זה באמת הקל עלינו כי רובן הבינו, ששומעים אותן, ,באים לקראתן, משתדלות איפה שאפשר בעיקר ברמה שאנחנו לא מנחיתים ואנחנו לא מבקרים איפה שלא צריך, אנחנו אוכפים מדיניות שנובעת מהרבה רצון טוב.
<שרה דייטש: אני לא רואה את משרד הכלכלה מציף נהלים או מקשיח עמדות, הוא בסך הכול רוצה לבנות מסגרות שהן תהיינה בטיחותיות ותקלנה על ההורים להרגיש מספיק - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, ההוראות מקלות עליכן לבצע את העבודה.
עאידה תומא סלימאן: מקלות על המטפלות?
<שרה דייטש: בטווח הארוך אני מאמינה שחלק מההוראות כן.
<שרה דייטש: כן, אם כי הן רואות דברים באותה רגע כקושי.
<שרה דייטש: אם מבקשים לדוגמה אישור של חשמל בודק ולא חשמלאי פשוט שהוא זול יותר, זו הוראה שמגנה על המטפלת בעיניי.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת על זה.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על כל מה שהועלה עד עכשיו על ידי המטפלות.
עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של מחליפה, כל הנושא של - - -
<שרה דייטש: אני לא מביעה דעה בנושא הזה כי אנחנו מוכתבים.
<שרה דייטש: לא מביע דעה על הנושא הזה - - -
<שרה דייטש: אפשר במודל הזה להקל עליהן, להשתדל לשמוע אותן.
<שרה דייטש: אני חושבת שאם אני אתן דוגמה אחת קטנה שמטפלת אצלנו, קשת יום, נאלצה עכשיו מסיבה מאוד חריגה באמת להביא 10 ימים עזרה של מישהי ולשלם לה, אנחנו שילמנו מכיסנו השתתפות – זה בעיניי לבוא לקראת.
<שרה דייטש: אפשר בתוך המודל הזה להשתדל לראות אותן, לשמוע אותן ולהקל עליהן.
<שרה דייטש: כמובן שבמערכת שלנו אין שום התערבות והקלה וניתנות הנחות, זה דבר שהוא באמת בעייתי מאוד.
<שרה דייטש: אני רק רוצה לציין שכולן מקבלות אצלנו את השכר שלהן ב-10 בחודש גם אם הכספים מעוכבים חודשיים ושלושה במשרד הכלכלה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי עכשיו, יש עוד מישהו או מישהי רוצה לומר משהו לפני שאנחנו עוברים כבר - - -
<זליחה חלאילה: רק רציתי להגיד בקשר לחופשה שלנו, זה בא בחודש אוגוסט ולא נותנים לנו כל השנה שלושה ימים רצופים.
<זליחה חלאילה: כל השנה אנחנו רק שלושה ימים חופשה ולא נותנים לנו ברצף, יום, יום, יום, ואת צריכה להודיע לפני שבוע או עשרה ימים.
<זליחה חלאילה: ביקשנו שאולי ה-20 יום שנותנים לנו באוגוסט שיחלקו לנו או באביב למשל, בחופשת ימים.
<זליחה חלאילה: יעני, עשרה ימים באוגוסט ועשרה ימים באפריל.
עאידה תומא סלימאן: יש לכן ימי חגים?
<זליחה חלאילה: חגים, אבל מה זה, יעני חג, 10 ימים לחגים.
עאידה תומא סלימאן: בכל המשק זה 10 ימים.
<זליחה חלאילה: זה הכול.
<זליחה חלאילה: למשל בעלי במועצה, כל השנה בינואר נותנים למועצה, נותנים לכל המועצה ללכת לטיול לאילת, ים המלח ככה ואני לא הולכת.
<זליחה חלאילה: אני אפילו יש מחליפה והכול מסודר וההורים מסכימים, אבל במשרד לא נותנים לנו ללכת לחופשה כזאת.
<זליחה חלאילה: אפילו ההורים - - -
עאידה תומא סלימאן: אני השבוע גם טיפלתי במשרד הכלכלה בנושא של "עומרה" שזה מצווה שקיימת לנשים לעלות לרגל והן ביקשו לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: זה 12 יום והן היו מוכנות לסדר מחליפה.
<זליחה חלאילה: לפני שתי שנים נתנו - - -
עאידה תומא סלימאן: לפני שנתיים נתנו ועכשיו לא?
<זליחה חלאילה: לא.
<זליחה חלאילה: לפני שנתיים היו נותנים כל הזמן.
<זליחה חלאילה: עכשיו שנתיים והלאה לא נותנים לנו.
עאידה תומא סלימאן: טוב, אתן כבר מאמינות מספיק.
<זליחה חלאילה: כן.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת לגברת פטריסיה מרכזת משפחתונים עירונית, מאיפה גברתי?
<פטריסיה שטרית: עיריית ירושלים.
<פטריסיה שטרית: בעיריית ירושלים אנחנו מפעילות 250 מטפלות מכל המגזרים: ערבי, חרדי, כללי.
<פטריסיה שטרית: בעיקר, 80% מהמטפלות שלנו הן חרדיות ומהמגזר הערבי.
<פטריסיה שטרית: בואו נגיד שזה די קשור ל-60%-70% מכלל האוכלוסייה בארץ לגבי המגזרים.
<פטריסיה שטרית: לפי דעתי זה כן נכון להגיד ככה.
<פטריסיה שטרית: אנחנו מאוד מאוד קשובות למטפלות שלנו, אנחנו בקשר עם הנציגות שלהן יום-יום.
<פטריסיה שטרית: מאוד קשה לנו כרשות להפעיל בשטח את כל הנהלים שנופלים אלינו לבקרים.
<פטריסיה שטרית: כל הזמן יש נהלים חדשים, בעיקר רובם לא מספיק ברורים לטעמנו.
<פטריסיה שטרית: מאוד קשה גם לגייס מטפלות חדשות.
<פטריסיה שטרית: אומנם כשאני מבררת שסוף סוף יש סוג א' שמבקשים רמה מקצועית, רמה נדרשת להפעיל את המערך.
<פטריסיה שטרית: אני כן מבינה וכן משתתפת ומבינה את רוב הטענות של המטפלות.
<פטריסיה שטרית: נכון, מאוד קשה בימי אבל ובכל מיני סידורים למיניהם למצוא מחליפות, אבל הרשות לא יכולה, גם לנו, אנחנו לא יכולים להפיק פול של מטפלות בכל השכונות כי זה 12, 15 שכונות.
<פטריסיה שטרית: את לא יכולה להפיק כזה פול של מטפלות שב-12 בלילה כשהמטפלת מתקשרת לרכזת: 'יש לי בעיה או אני חולה' אנחנו יכולים להתריע ולהסתדר.
<פטריסיה שטרית: הרבה פעמים המפקחות כן, הן לא נוקשות והן לא קשוחות והן לא לא אנושיות.
<פטריסיה שטרית: הרכזות שלנו מאוד אנושיות, מאוד מקשיבות, מאוד מנסות להקל, משתפות פעולה עם המטפלות, מבינות אותן ועוזרות להן לפזר את הילדים בכל מיני סידורים.
<פטריסיה שטרית: את זה כן רציתי שזה יאמר ולא רק הקשיחות של הנהלים.
<פטריסיה שטרית: יש בני אדם, אנחנו עובדי השטח מאוד קשה לנו לעזור למטפלות.
עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני רוצה לשאול שאלה.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה יש לכם, זה חשוב למטפלות לדעת, עד כמה יש לכם כמפעילים או כזכיינים ולרכזות שלכם את הסמכות והגמישות להתחשב במצבים בשטח?
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אם תחליט איזו רכזת, הבוקר שמעתי שיש איזה מטפלת שגילתה שהבת שלה חולת סרטן והיא רוצה להתפנות כדי לטפל בבת שלה שתעבור טיפולים מאוד קשים, עד כמה הרכזת יכולה לתת אפשרות שתבוא מחליפה לזמן ארוך, לא ליום ולא ליומיים אלא יכול להיות לחודש או חודשיים, יש לכם את סמכות לעשות דבר כזה?
<פטריסיה שטרית: כן בהחלט.
<פטריסיה שטרית: אנחנו עושות את זה.
<פטריסיה שטרית: באה לי פתאום מטפלת, עברה תאונה אז היא צריכה לטפל.
<פטריסיה שטרית: פתאום בעל של מטפלת חולה סרטן, המטפלת צריכה לטפל בו - - -
עאידה תומא סלימאן: אז למה לא יכול להיות "עומרה", כאשר הולכים ל"עומרה"?
<פטריסיה שטרית: אלו מקרים מאוד מאוד - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא שאלתי את השאלה במקרה כי זה לא עניין של טוב ליבן.
עאידה תומא סלימאן: אם יש להן את סמכות הן צריכות להפעיל אותה.
<פטריסיה שטרית: אם יש מטפלת ממלאת מקום שעונה לקריטריונים שביתה, כי אנחנו לא משאירים את הילדים.
<פטריסיה שטרית: ב-90% כשאנחנו יכולים אצל המטפלת אז משאירים וכשלא מעבירים את הילדים למטפלת, שהיא ממלאת מקום ועומדת בקריטריונים מאוד מסוימים של בטיחות וכן הלאה וכן הלאה.
<פטריסיה שטרית: לא תמיד זה נושא.
<פטריסיה שטרית: אני כן רוצה לדבר לגבי - - -
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר בקיצור.
<פטריסיה שטרית: בקיצור.
<פטריסיה שטרית: לגבי הפעלת המשפחתון.
<פטריסיה שטרית: הפעלת המשפחתון, 400 שקל, זה סכום שלא השתנה משנת 2005 או 2007, סכום שנראה לנו שקצת צריך לעלות.
<פטריסיה שטרית: כל פעם אנחנו מבקשים שיעלו, כי בסך הכול אם אנחנו רוצים לקדם מלא דברים במשפחתון, ואנחנו כן מקדמים ונותנים ציוד ומטפלים כל יום במיליון דברים.
<פטריסיה שטרית: לגבי הנושא האחרון של השתתפות של דמי הדרכה שזה בסך הכול 50 שקל למטפלת חודשית.
<פטריסיה שטרית: אנחנו מפעילים מערך של הרצאות בנושא החינוך.
<פטריסיה שטרית: אנחנו גם מפעילים ימי כיף, אנחנו גם נותנים עם הכסף הזה ומתייעצים בכל מיני דברים וכל הכסף חוזר אליהן.
עאידה תומא סלימאן: זה במקרה של עליית- - -
<פטריסיה שטרית: עוד משהו כן להגיד לגבי שעות העבודה של המטפלות.
<פטריסיה שטרית: המטפלות עובדות 45 פסיק משהו.
<פטריסיה שטרית: לפי דעתי זה מעל כל ממוצע במשק.
<פטריסיה שטרית: אני כבנאדם שואלת כל הזמן למה זה קורה.
<פטריסיה שטרית: נראה לי שצריך לבדוק את הנושא.
עאידה תומא סלימאן: כי הן עצמאיות ולא חל עליהן "חוק שעות העבודה".
עאידה תומא סלימאן: לא שאני מסכימה עם זה- - -
<גלית יעקובוב: לפי "חוק עבודה" אפשר לעבוד 45 שעות, השאלה אם התגמול הוא נכון.
עאידה תומא סלימאן: למה, 42.
<גלית יעקובוב: אני אומרת אפשר, יש מינימום של עבודה.
<גלית יעקובוב: השאלה - - -
עאידה תומא סלימאן: עם חישוב אחר של השעות.
<גלית יעקובוב: זה לא עבירה פלילית.
<גלית יעקובוב: השאלה היא התגמול.
עאידה תומא סלימאן: אני לא אמרתי שזה עבירה פלילית, אבל בעיניי יש עבירות שנעשות לבני אדם שהן הרבה יותר חשובות מפלילי.
עאידה תומא סלימאן: יש עבירות מוסריות כאשר מתייחסים לבני אדם בצורה מסוימת.
עאידה תומא סלימאן: עלו הרבה שאלות.
עאידה תומא סלימאן: עלו הרבה שאלות גם לקביעת המחירים, גם לתנאי התעסוקה, גם לימי החופש.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לשמוע עליהן ואשמח לשמוע איך מחשבים את המחירים.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, אתם מכניסים לתוך חישוב המחירים את השכירות - -
<גלית יעקובוב: הוצאות.
עאידה תומא סלימאן: מה הוצאות כוללות?
<גלית יעקובוב: א', אני מתנצלת כי במקרה הבאתי את הקלסר הלא נכון.
<גלית יעקובוב: סחבתי את הקלסר הלא נכון, אז מבנה התעריף לא נמצא פה.
<גלית יעקובוב: בגדול, התעריף - - -
עאידה תומא סלימאן: את רוצה להגיד לי שאת לא זוכרת אותו בעל פה?
<גלית יעקובוב: אני חודשיים בתפקיד, אני מצטערת לא הספקתי ללמוד בעל פה כלום.
<גלית יעקובוב: אני אומרת, אני מסתובבת עם קלסרים כי אני לא זוכרת בעל פה.
<גלית יעקובוב: בכניסה צחקנו שמרוב מהירות סחבתי בכלל קלסר שלא קשור לנושא.
עאידה תומא סלימאן: קיי, אנחנו נרשום בפנינו שאנחנו נקבל - - -
<גלית יעקובוב: אין שום בעיה.
<גלית יעקובוב: אנחנו נעביר אליך.
עאידה תומא סלימאן: את חישוב המחירים.
עאידה תומא סלימאן: אני, את התעריפים יש לי.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לדעת איך הגעתם לסכום הזה.
עאידה תומא סלימאן: מה זה כולל?
עאידה תומא סלימאן: את זוכרת אם זה כולל חישוב שכר מבנה, כי היא נותנת חדר בתוך הבית שלה, ואם זה כולל חשמל, מים וארנונה - - -
<גלית יעקובוב: זה מתייחס להוצאות של הדיור והשימוש וכו' וכו'.
<גלית יעקובוב: בזמנו גם נעשתה בדיקה של המדינה ששלחו את מבנה התעריף לרואה חשבון לראות אם עשינו נכון.
<גלית יעקובוב: הוא החזיר תשובה שעשינו נכון.
<גלית יעקובוב: לפני כשבוע וחצי-שבועיים עשינו ישיבה גדולה על כל נושא המשפחתונים.
<גלית יעקובוב: דיברנו גם עם "כוח לעובדים", הזמנו אותם לשלוח לנו את מה שהם חושבים שצריך להיות מבנה התעריף כדי שניקח את זה, נלמד את זה ונעשה עבודה מחודשת ונראה אם כן או לא.
<גלית יעקובוב: זאת אומרת, יש את מבנה התעריף, הוא נבדק והוא מתעדכן אוטומטית, כמו שאת אמרת.
<גלית יעקובוב: אנחנו כן מוכנים לבדוק האם, מה שנקרא, יש מקום ללכת לוועדת מחירים ולהגיד 'תקשיבו, אחרי ששמענו את העמדה של "כוח לעובדים" או כל גורם אחר שהביא לנו מבנה תעריף חלופי 'אנחנו חושבים שצריך לשנות את המבנה של התעריף, אנחנו מוכנים לעשות את זה'.
<גלית יעקובוב: הדבר היחיד שקשור בנושא הזה, זה המאזן שכל הזמן צריך לקחת אותו בחשבון.
<גלית יעקובוב: המאזן הוא למעשה יוקר המחייה להורים, נגענו בנושא הזה, אל מול התעריף כי התעריף הוא התעריף שהמדינה משלמת אותו.
<גלית יעקובוב: אין לנו, אנחנו לא בחינוך חינם אז אני לא מוציאה את הכסף הזה ממני.
<גלית יעקובוב: מי שמשלם בסופו של דבר את התעריף הזה הם ההורים של הילדים.
<גלית יעקובוב: כל העלאה של התעריף, מצד אחד היא טובה ונכונה ומצד שני, מה שנקרא 'היד משתלשלת לכיסם של ההורים' ואם היכולת שלהם - - -
עאידה תומא סלימאן: אפשר לעלות את התקציבים המוקצים לסבסוד ואז זה ישמר על אותו לבל מכיס ההורים, אבל זה מחייב החלטה של הממשלה, מה חשוב לה יותר.
<גלית יעקובוב: זה מחייב החלטה.
<גלית יעקובוב: זאת אומרת, כל עוד לא משנים את המבנה הקיים היום, למעשה כל שינוי דורש בסופו של דבר החלטה שאומרת": 'המדינה לוקחת עכשיו על עצמה חלק מהתקצוב של הדבר הזה'.
<גלית יעקובוב: אם לוקחים את זה בוודאי שאפשר לפתור הרבה דברים.
<גלית יעקובוב: כל עוד את זה לא משנים אז כל העלאה מצד אחד הולכת מיד להורים, מצד השני, זה מאזן אימה שאנחנו כל הזמן מנסים - - -
עאידה תומא סלימאן: איך קובעים מה החלק של ההורים?