GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אביטל און שחר: אתם יודעים, גם בכנסת הזאת מתקיימים הרבה מאד דיונים.
<אביטל און שחר: מה מתקיים - - -
עליזה לביא: הנה, אומרת לי מנהלת הוועדה שסיוון כרמון, השיא מנהלת רגולציה בשידורי קשת - - -
<אביטל און שחר: סיוון כרמון לא עובדת - - -
עליזה לביא: היא הייתה.
עליזה לביא: לא משנה, אבל אין אצלכם סנכרון והעברה של חומרים?
<אביטל און שחר: אבל איפה הקוד?
<אביטל און שחר: חברה', היו דיונים.
עליזה לביא: שלחנו לכולם.
<אביטל און שחר: אוקיי, אני - - -
עליזה לביא: יושבת לידך ד"ר תהילה אלטשולר מהמכון הישראלי לדמוקרטיה, שלקחה את האחריות - - -
<קריאה: אני מתחייבת בזאת לשלוח לך את הקוד היום בצהריים.
עליזה לביא: האם אנחנו יכולות לשמוע שקשת מאמצת את הקוד האתי?
<אביטל און שחר: חברה', אני לא היחידה כאן באולם שלא קיבלה, בואו.
עליזה לביא: אז - - -
<אביטל און שחר: אז יש באופן העברת הקוד איזו שהיא בעיה.
<אביטל און שחר: אם אני לא היחידה שלא קיבלתי, אז אני מוכנה לקחת אותו ולקרוא אותו.
עליזה לביא: אוקיי, אז הנה, זאת בשורה.
<אביטל און שחר: ובהחלט לפעול בעניין הזה.
<אביטל און שחר: כן, אבל אנחנו הממונות, כלומר, המרכז לסיוע וליאת נמצאת איתי בקשר רציף, כשהיא רוצה היא מרימה טלפון.
<אביטל און שחר: כלומר, אז את זה - - -
עליזה לביא: אוקיי, אז אני חושבת שאנחנו ננצל את הבמה הזאת ואנחנו נודיע שוב, והדיון הזה הוא דיון משודר.
עליזה לביא: יש קוד אתי שפיתחנו במשותף.
עליזה לביא: הקוד הזה קיים קרוב לשנה וחצי ואנחנו גם נשלח עוד פעם.
עליזה לביא: ד"ר תהילה אלטשולר, אני מציעה שנשלח בשנית לכל המערכות את הקוד האתי, נבקש הלימות של קוד אתי.
עליזה לביא: אני אשמח מאד.
<תהילה שוורץ אלטשולר: פשוט, כדי לא ייווצר חלילה מצב שהוא מצב מאד נוח לצדדים שלישיים, שאנחנו נתחיל להתווכח אחת עם השנייה, זו עם זה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: הקוד האתי מדבר על סיקור עבירות אלימות מינית והדיון כאן מדבר על הטרדות מיניות בתוך ארגוני התקשורת.
עליזה לביא: אמרנו.
<קריאה: לזה יש חוק, לא צריך קוד אתי כבר.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אז בואו נלך לשם.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אני חייבת לתת איזו שהיא אופטימיות, כי הדיון הוא מאד מאד פסימי ואני חייבת לתת כאן איזה שהוא שאפו מאד גדול גם לוועדה הזאת וגם למי שפועל בתחום הזה, כי כן נעשתה דרך.
<תהילה שוורץ אלטשולר: המודעות של גופי התקשורת לעניין הזה, המודעות של חברות ההפקה והחשיפה התקשורתית היום היא לא רק רעה.
<תהילה שוורץ אלטשולר: יש לה גם צדדים מאד טובים.
<תהילה שוורץ אלטשולר: יש הרבה מאד דברים שכיום עוד מטילים את הפחד ואת המודעות.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אני חושבת שכן אצה הדרך.
עליזה לביא: חברת הכנסת דב חנין, בבקשה.
דב חנין: אני מאד מברך על קיום הדיון החשוב הזה.
דב חנין: אני מצטער שאין כאן יותר חברי כנסת, כיוון שלדעתי מקרים קשים כמו אלה שפורסמו בתקופה האחרונה, חייבים ליצור שינוי נורמטיבי ואני לא בטוח שאנחנו כבר במקום הזה.
דב חנין: לכאורה עולם התקשורת אמור להיות במצב יותר מתקדם מאשר מקומות אחרים.
דב חנין: קודם כל עולם התקשורת הוא עולם שקוף, אנחנו אמורים לחשוב שהוא עולם שקוף.
דב חנין: בעולם התקשורת נמצאים נשים ואנשים שהם מודעים לזכויותיהם, כך אנחנו רוצים לחשוב, אבל מה שהתפרסם בתקופה האחרונה, ואני באמת לא הולך לדבר על המקרה הקונקרטי, אלא על איזה שהוא משהו מאד מטריד שמלווה אותי מאז הפרסומים האלה.
דב חנין: תמונה של אירועים קשים, שכנראה היה רצף של אירועים קשים כאלה בתוך גוף תקשורת משמעותי.
דב חנין: הרבה אנשים היו עדים לאירועים האלה ובכל זאת זה התפרסם ויצא החוצה, וגם הוביל לאפקט ציבורי בסופו של דבר, כמעט במקרה.
דב חנין: זאת אומרת הייתה כנראה - ככה זה נדמה לנו - אישה אמיצה שהחליטה לכתוב ובעקבותיה עוד נשים אמיצות כתבו וכך, בעצם דבר שאמור היה להישאר אולי ואולי הוא גם קורה במקומות אחרים ואולי אנחנו לא יודעים על דברים שקורים במקומות אחרים, בתוך גוף תקשורת, שלכאורה אמור להיות אולי הגוף האחרון שבו דברים כאלה קורים.
דב חנין: משהו מאד מאד מטריד.
דב חנין: איזו שהיא מן תחושה מאד חמוצה וקשה מלווה אותי מאז פרסום הפרשה הזאת.
<הדס שטייף: זה התפרץ במלוא כוחו בפרשת עמנואל רוזן, שעד אז - - -
דב חנין: אז אני אומר, והנה שוב, אחרי שאולי חשבנו לרגע שפורסמה פרשה כמו הפרשה ההיא וחל שינוי רוחבי וכדומה, פה אנחנו רואים דברים שלכאורה קרו אחרי זה ולכאורה קרו פעמים רבות ולכאורה היו הרבה אנשים עדים להם והכל שוב, לכאורה עבר.
דב חנין: אלמלא הייתה אישה אמיצה שכתבה דברים ופרסמה את הדברים, אז לכאורה הדברים האלה לא היו ממשיכים להתרחש ואנחנו לא היינו אפילו ערים לסיפור הזה.
דב חנין: זה מותיר לפחות בי תחושה מאד קשה.
דב חנין: משהו פה לא עובד טוב.
דב חנין: אני לא רוצה להתווכח עם תחושת האופטימיות, הלוואי שהיא נכונה, הלוואי שאנחנו אכן נמצאים בהתקדמות, אבל בכל זאת נדמה לי שיש חצי ריק לכוס הזאת שאנחנו לא יכולים בשום פנים ואופן להתעלם ממנו.
דב חנין: וכשאני מנסה לחשוב ביני לביני למה החצי הריק הזה של הכוס, הוא כל כך משמעותי, אז אני מגיע לכך שכנראה עולם התקשורת דווקא יש בו בעייתיות רצינית מאד, מעבר לשאלה של מקום שלכאורה הוא שקוף וגלוי ונשים וגברים שאמורים להיות יותר ערים לזכויותיהם.
דב חנין: יש פה שאלות של יחסי כוח, שהם כנראה מאד מאד מובנים בתוך עולם התקשורת, מה מקומם של עיתונאים ומה הוא מקומן של עיתונאיות ותחקירניות, לעומת אנשים שהמקום שלהם בתוך המערכת הזאת הוא מאד חזק ומשמעותי.
דב חנין: וככל הנראה התמונה שאנחנו רואים מבטאת תחושה שהיא לא רק תחושה, אלא ככל הנראה היא גם מציאות, של חולשה מאד גדולה.
דב חנין: של עיתונאיות ושל כותבות ושל תחקירניות ושל נשים אחרות שעובדות בתוך המערכת הזאת.
דב חנין: וככל שהדברים האלה נכונים לגבי מערכות תקשורת רגילות, הם עוד יותר חריפים וקיצוניים ביחס לפרילנסריות ולנשים שבכלל לא ברור מה מקומן ומה מעמדן בתוך אותה שרשרת ייצור כוחנית של עולם התקשרות.
דב חנין: לכן גברתי אני מאד מברך על ההצעה שלכן.
דב חנין: גם אם ההצעה לא מושלמת, אני אשמח להצטרף ואולי לנסות לחשוב ביחד איך להשלים אותה, כי חושב שחשוב מאד לקדם הסדר ושינוי כזה, באופן מאד מאד דחוף.
דב חנין: ובאמת, הפנייה שלי אליכן בעוד דבר אחד שמאד מטריד אותי, והוא דווקא קורה עכשיו, אחרי שכבר לכאורה היו פרסומים ולכאורה נעשה שינוי, שאותן נשים, או לפחות אותה אישה שהובילה את הפרסומים האחרונים, נמצאת בתחושה שהיא עדיין מותקפת ונרדפת.
דב חנין: יש פה משהו שהוא ממש הפוך לסדרי העולם הרגילים והתקינים שאנחנו צריכים לקדם אותם.
דב חנין: גם זה נושא שאני מאד אשמח שהוועדה הזאת תלווה אותו בצורה מאד נמרצת.
עליזה לביא: תודה, דב.
עליזה לביא: (היו"ר עאידה תומא סלימאן)
עאידה תומא סלימאן: תודה חברת הכנסת עליזה לביא על זה שהחלפת אותי.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין ענת מימון, היועצת המשפטית של הוועדה.
<ענת מימון: אני אעיר כמה הערות, גם בעקבות הדברים שעלו פה וגם בעקבות דיונים שכבר היו לנו בוועדה בעבר בנושא הזה של הטרדות מיניות.
<ענת מימון: קודם כל אני אגיד את המובן מאליו.
<ענת מימון: הטרדה מינית אסורה על פי חוק בין אדם לזולתו, ללא קשר למקום שבו הם נמצאים או ליחסים ביניהם.
<ענת מימון: כלומר, הטרדה מינית כהטרדה מינית, על שלל ההתנהגויות שהחוק מונה, היא אסורה והיא נחשבת עבירה פלילית והיא נחשבת עוולה אזרחית ושוב, אין קשר אם זה נעשה במקום העבודה או לא.
<ענת מימון: המחוקק ראה לנכון, בשל המורכבות ובשל העובדה שאנשים שנמצאים יחד במקום עבודה אולי נמצאים בסיטואציות יותר בעייתיות בשל יחסי המרות או האינטנסיביות שבעבודה, ולכן המחוקק כן צא לנכון לשים זרקור על מעסיקים ולחייב אותם בנקיטת אמצעים מיוחדים.
<ענת מימון: אני אגיד שבמהלך הדיונים בוועדה אנחנו כל הזמן נחשפים לסוגי מעבידים שונים, סוגי מקומות העסקה שונים, שכל אחד מהם באמת מחייב, ואנחנו רואים שהחוק אמנם קבע את הכללים, אבל כל פעם עולה צורך לשים איזה שהוא פוקוס על מקום מסוים ולנסות לראות איך אותו מקום, על מאפייניו המיוחדים, דורש מאיתנו להתאים את החוק ולהפוך אותו ליותר ישים לגביו.
<ענת מימון: אני אתן כדוגמא את הנושא של מוסדות להשכלה גבוהה, שזה משהו שהוועדה מתעסקת בו הרבה כבר תקופה ארוכה, וזה באמת איזה שהוא צורך שעלה מהשטח.
<ענת מימון: הבנו את הייחודיות שיש באותם מוסדות, שבכלל לא היה ברור אם זה נכנס לתחום הזה של מעסיק ולכן לגביהם תיקנו באופן ספציפי תקנה שמאד מאד מרחיבה וקובעת חובות שמתאימים לאותו מקום מסוים.
עאידה תומא סלימאן: וכנראה ענת, אנחנו נצטרך גם כן לחשוב על תקנה מיוחדת בנושא של עולם ההשכלה.
עליזה לביא: הייתי ממליצה על דרך מאד מאד משמעותית אם באמת נאבחן ונאפיין את עולם התקשורת ותהיה תקנה כמו שעשינו עם המוסדות.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד בעניין הדיווח של הממונות, כי בעצם פה אני שומעת שאין למי לדווח ואין מי ששואל.
עליזה לביא: אבל הדוגמא הזאת היא מאד טובה, כי היא נותנת לנו כבר תקדים.
עליזה לביא: לקח לנו המון זמן עם המוסדות להשכלה גבוהה, ואני מזכירה לך שהתקנות האלה התעכבו שנים ויש פה מודל ואפשר לאמץ את המודל הזה של יחסי הכוחות, כמו שנמצא בתוך עולם ההשכלה הגבוהה, גם לגופי התקשורת על המוסדות השונים, בטח היום בריבוי הקיים.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אנחנו חייבים לזכור שהאוניברסיטאות דומות מאד לזכייני ערוץ 2 וערוץ 10.
<תהילה שוורץ אלטשולר: אלה מוסדות מוסדרים כשלעצמם, מוסדות הממונים על ידי כסף ציבור.
<תהילה שוורץ אלטשולר: הפרשה שאנחנו נחשפנו אליה בשבוע האחרון הייתה פרשה של כלי תקשורת פרטי בתכלית.
<תהילה שוורץ אלטשולר: ככל שהרגולציה בתחום התקשורת תתקדם, יהיו יותר כלי תקשורת כאלה - - -
עליזה לביא: אבל תהילה, סליחה רגע, את עושה בלבול.
עליזה לביא: ההערה שלך נכונה, אבל לא בהקשר הזה, כי באנו ואמרנו שאנחנו מפתחים פה שני דיונים.
עליזה לביא: אחד זה עולם התעסוקה של התקשורת, כי עיקר הנקודות שעלו כאן זה ההגנה על המתלוננות, וזאת הנקודה שאת צודקת.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת לביא, אני אתן לך.
<ענת מימון: אני רק אגיד בקצרה, פשוט עלה פה הנושא של מי היא אותה ממונה, מה החוק מחייב ומה התקנות מחייבות לגבי הממונה.
<ענת מימון: החוק עצמו מקבל מסגרת מאד רחבה וכללית, של מעסיק שצריך לנקוט אמצעים סבירים, איזו שהיא חובה לקבוע תקנון וכן לאפשר לקבוע תקנות לפי סוגי מעבידים ומעסיקים, שזה באמת מה שאנחנו רואים, שזה איזה שהוא צורך שכל הזמן עולה.
<ענת מימון: התקנות הן אלה שיותר פורטות את החובות האלה של מעסיק ובאמת אחת החובות המרכזיות זה למנות את האחראי, שכיום כל מה שנאמר זה שככל שיש צורך לפי הגודל והפיזור הגיאוגרפי, צריך למנות יותר מאחראי אחד; ובנוסף צריך שזה יהיה אדם בעל כישורים שמתאים למילוי התפקיד.
<ענת מימון: יש היבטים של ניסיון ומעמד, ככה שבאמת התכוונו לזה שלאותו אדם תהיה היכולת לעמוד בלחצים שהתפקיד הזה מביא עימו.
<ענת מימון: ובנוסף, התקנות אומרות שככל שאפשר שזאת תהיה אישה שתמונה לתפקיד הזה.
<ענת מימון: לגבי המוסדות להשכלה גבוהה, כן קבענו לדוגמא חובת הכשרה, שאנחנו חושבים שזה משהו שנעשה, אבל זה לא משהו שיש חובה לגביו.
<ענת מימון: כן קבענו מעל מספר מסוים את כמות הממונים שצריכים להיות, כן קבענו את החובה להביא את זה לידיעת העובדים והסטודנטים.
<ענת מימון: אלה דברים שצריך לחשוב איך אנחנו מקיימים.
<ענת מימון: הערה אחרונה, אני רק אומרת שצריך אולי לחשוב על איזה שהוא משהו של הגנה על אותו ממונה.
<ענת מימון: אני לא יודעת בהכרח אם אפשר לנתק את היחסים ולהפוך את הממונה למשהו עצמאי לחלוטין, אבל יש לדוגמא את מבקרי הפנים, שיש להם את סעיף ההגנה שניתן לגביהם, ואולי לחשוב גם על איזה שהוא סעיף הגנה כזה שינתן לממונה שחושף ומטפל בהטרדות במקום העבודה זה.
<ענת מימון: זה איזה שהוא משהו שאפשר לחשוב עליו.
מיכל רוזין: בעקבות חושפי שחיתות בכלל.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך להשקיע מחשבה.
<ענת מימון: לא דרך מבקר המדינה, אני אומרת.
<תהילה שוורץ אלטשולר: גם למבקר המדינה אין סמכות לגבי גופי תקשורת פרטיים.
<תהילה שוורץ אלטשולר: הם לא ממומנים - - -
<ענת מימון: אנחנו צריכים לקחת את המודל ולראות איך אנחנו יכולים לייצר איזו שהיא הגנה לאותם ממונים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו קיבלנו עכשיו סקירה של אפשרויות שצריך לפתח אותן, וזאת הייתה המטרה כשביקשתי להתכונן לדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שישנם צעדים שצריך לנקוט בהם וכשאני אסכם אני אגיד את זה שוב, אבל אני אומרת את זה עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: חייבים לצאת עם קבוצה מסוימת, כמו שעשינו בנושא של פיתוח צורת הדיווח של המוסדות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נצא בסופו של דבר ואני אגיד את זה בסוף גם כן.
עאידה תומא סלימאן: יש צעדים שצריך לחשוב עליהם, חלק מהם שקשורים גם בלנסות לשכנע ולהפיץ ולפנות לשר התקשורת, לראש הממשלה, שייקח על עצמו את האחריות; אבל יש גם כן צעדים חקיקתיים שצריכים לחשוב עליהם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניגש לזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד לכם, תתפלאו לשמוע, אני גיליתי תוך כדי כל הסערה שהתקיימה בשבוע שעבר, בכנסת, בבית המחוקקים, איפה שאנחנו יושבים ודנים בנושא הזה, ישנה וקיימת ממונה על יישום חוק ההטרדה, אבל היא לא אחראית על חלק גדול מיושבי המשכן הזה.
עאידה תומא סלימאן: היא לא אחראית על חברי הכנסת ולא על העוזרים והעוזרות.
עאידה תומא סלימאן: כך שיש מעל, בוא נגיד מעל 500 אנשים ונשים שנמצאים במשכן הזה, ואין להם כתובת בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני כבר פעלתי.
עאידה תומא סלימאן: פניתי ליושב ראש הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשב ונקדם את הנושא של מציאת פתרון לבעיה זו.
<קריאה: פרילנסרים אין רק בתקשורת.
עאידה תומא סלימאן: אפשר להירשם לדיון ואני אתן לכל מי שנרשם לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה עכשיו לזרז את הדיון כי אנחנו צריכים לסיים בשעה 14:00 בדיוק.
עאידה תומא סלימאן: גברת גנית לב-ארי, ממונה על מעמד האישה ברשות השידור, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אחריה עורכת הדין הדס אגמון ממשרד המשפטים.
<גנית לב-ארי: קודם כל תודה על הדיון החשוב ועל הפעילות החשובה גם שלך וגם של חברת הכנסת עליזה לביא בוועדה בכנסת הקודמת.
<גנית לב-ארי: קודם כל אני רוצה להגיד שרשות השידור כמובן אימצה את הקוד האתי הזה.
<גנית לב-ארי: אם זיכרוני אינו מטעה אותי, היינו הראשונים.
<גנית לב-ארי: אנחנו חלק ממועצת העיתונות ואימצנו את זה.
<גנית לב-ארי: אורית, שיושבת כאן לצידי גם הייתה בהדרכה של מנהלים.
<גנית לב-ארי: אני גם חייבת להגיד שחברת הכנסת מיכל רוזין פנתה לשר התקשורת דאז, מר גלעד ארדן והוא אימץ וגם הקריא את התשובה בשאילתה לגבי הקוד האתי, אז ככה שבהיבט הזה אני שמחה ואני מקווה שהשידור הציבורי יוביל איזה שהוא שיח אחר.
עאידה תומא סלימאן: יש לך ממונה?
<גנית לב-ארי: אני הממונה.
עאידה תומא סלימאן: נאמר לי פה שאת ממונה על מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: את גם כן ממונה על זה?
<גנית לב-ארי: התפקיד מה שנקרא היה ממונה על מעמד האישה והיום הוא הממונה לשוויון מגדרי ויועצת המנכ"ל לקידום נשים.
<גנית לב-ארי: אני כן רוצה להתייחס - - -
עאידה תומא סלימאן: זה כולל הטרדות?
<גנית לב-ארי: כן, זה כולל.
<גנית לב-ארי: אני הממונה ויש יחד איתי עוד ארבעה אחראים.
<גנית לב-ארי: רשות השידור מונה כ-1,500 עובדים להערכתי כרגע.
<גנית לב-ארי: הייתה פרישה בחודשיים האחרונים.
<גנית לב-ארי: יש שני גברים ושתי נשים ויש פרישה גם גיאוגרפית על פי החוק.
<גנית לב-ארי: אני כן רוצה להתייחס לתפקיד הממונה ולבעייתיות באופן כללי, לא באופן ספציפי על איזה שהוא ארגון.
<גנית לב-ארי: צריך להבין שכשאנחנו יושבות ואנחנו חלק מהארגון, וכרגע אני באופן אישי יכולה להגיד לך שנבחרתי בוועדת איתור.
<גנית לב-ארי: התייחסו פה להליך הבחירה.
<גנית לב-ארי: אני לא חושבת שזה שייך להליך הבחירה.
<גנית לב-ארי: כל הממונות שאני יודעת, זה תפקיד נוסף.
<גנית לב-ארי: קודם כל בעצם היותו תפקיד נוסף, זה משהו בעייתי באינהרנטיות שלו, בין אם זה גוף קטן ובין אם זה גוף גדול.
<גנית לב-ארי: כשמדובר בגוף גדול, אני מוכרחה להגיד לכם שאני קורסת.
<גנית לב-ארי: עולם התקשורת מספק לנו מעבדה, לעניות דעתי מאד מאד יפה למה שקורה כרגע עם רחל ואור.
<גנית לב-ארי: עם כמה שהוא כואב, תבינו, זה מה שקורה בעולם העבודה.
<גנית לב-ארי: אני לא יכולה לתאר לכם כמה פניות יש אלי שהן בעילום שם, של נשים וגם גברים אצלי, שמפחדים מעצם העובדה שהם יודעים שהם יינזקו מהסיפור הזה.
<גנית לב-ארי: ובפועל, מי שמבין באמת באופן אמיתי, מבין גם שלנו, לממונות, אין באמת סמכות הגנה וצריך להגיד את זה ביושר ובהגינות.
<גנית לב-ארי: אני לא באמת יכולה להגן על מתלונן או מתלוננת באופן אמיתי.
<גנית לב-ארי: יש איזה שהוא גבול שאנחנו מגיעות איתו, לא בגלל שאני לא רוצה, לא בגלל שהמעסיק שלי לא רוצה, אלא בגלל החוק.
<גנית לב-ארי: אז זה משהו שחייב להיאמר פה ולדעת אותו - - -
מיכל רוזין: את יכולה להסביר מה זאת אומרת?
מיכל רוזין: מה החסר?
מיכל רוזין: מה הלקונה?
<גנית לב-ארי: אלף, קודם כל האפיון של עולם התקשורת ואני יכולה להגיד את זה גם לגבי עולם העבודה בכלל, אבל אני יכולה כן להגיד בעולם התקשורת.
<גנית לב-ארי: מה לעשות, מאד קשה להוכיח כשהמאפרת מאפרת את המגיש, שהוא עכשיו ביצע בה את הדבר הזה.
<גנית לב-ארי: זה קורה בדרך כלל בדלת מאד סגורה.
<גנית לב-ארי: יש בעולם הזה איזה שהם אפיונים מאד-.
<גנית לב-ארי: הרבה פעמים המנהל הרבה יותר חלש מהטאלנט, מה לעשות?
<גנית לב-ארי: הטאלנט הוא יותר חזק וכולנו יודעים את זה, ומקרה עמנואל רוזן, שייאמר לזכותן של חברותי פה, ענת סרגוסטי והדס שטייף, ובאופן אישי הוא לא עבד אצלנו בארגון, אבל אני לא חושבת שהיה בעולם התקשורת מישהו שלא ידע את זה במשך עשרות שנים.
<גנית לב-ארי: אני לא מדברת על - - -
מיכל רוזין: גם אצלכם יודעים על כאלה ש - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאין ארגון כזה שלא יודעים וכולם מספרים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד שכשה
עאידה תומא סלימאן: געתי לכנסת הזאת סיפרו לי סיפורים על כך שכולם ידעו באיזה שהוא שלב עם מי כדאי לעלות במעלית לבד ועם מי לא.
מיכל רוזין: תגלי לי.
עאידה תומא סלימאן: אז בכל ארגון כן יודעים.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: מה שאני התכוונתי להגיד, שכן יודעים בארגונים.
<גנית לב-ארי: יודעים, והשאלה מה יכולים לעשות כמתלוננת.
<גנית לב-ארי: את יודעת, אני יושבת פה בשני הכובעים ובעצם מה את יכולה לעשות אם מתלוננת פונה אליך בעילום שם וגם אם את יודעת שהאיש עושה את זה, מה אני יכולה, או מה לצורך העניין הבוס שלי אמור לעשות.
<גנית לב-ארי: זה פן אחד.
<גנית לב-ארי: עכשיו, גם כבר כשיש מתלוננת, הן חשופות כמו אור ורחל להמון התנכלויות.
<גנית לב-ארי: גם אם הארגון עצמו מאד רוצה, וצריך להגיד, לממונה אין סמכות וגם אנחנו בתפקידנו חשופות פה.
מיכל רוזין: אבל כן יש משמעות למנהל שמעביר מסר.
מיכל רוזין: כמו הדרישה מנפתלי בנט לצאת ולהגיד לתומכי המפלגה שלו, תירגעו ותפסיקו עם הדיבורים האלה ולתת גב למתלוננות, אותו דבר במקום עבודה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר דיברנו על זה בהתחלה.
<גנית לב-ארי: יש משהו מאד בעייתי במבנה.
<גנית לב-ארי: לעניות דעתי, מהניסיון שלי, אני חושבת שזה צריך להיות תחת כפיפות של רשות חיצונית.
<גנית לב-ארי: זה צריך להיות משהו שהוא כמו חשב, כמו הגנה של חושף שחיתויות.
<גנית לב-ארי: כולנו יודעים כמה קשה לחשוף שחיתויות, מה גם שאנחנו לא חושפות שחיתויות, אנחנו עושות את עבודתנו.
<גנית לב-ארי: לא יכול להיות שאנחנו חשופות, שאין לנו סמכות, שלא באמת יש לנו תקציב לעשות את ההדרכות האלה, שצריך לעשות.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד, אני חושבת ואני יכולה להבין לגמרי את הקושי שלכן בביצוע העבודה שלכן, אבל אני מאמינה שאם לא יבוא השינוי גם כן מבפנים, כלומר, תמיד אפשר למנות מישהו מבחוץ שיעקוב אחרי הבעיות, אבל חלק מהשינוי שאנחנו רוצים בתוך הגופים האלה, זה שינוי שבא מבפנים.
עאידה תומא סלימאן: זו האחריות של כלל העובדים גם כן ולא רק של הממונה, ושל המנהלים כן להיאבק בתופעה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאם נגיע ביום אחד למצב שבו מי שמשלם באמת את המחיר עבור הטרדות כאלה הוא המטריד ולא הקורבן במקרה הזה, אז באמת הצלחנו.
עאידה תומא סלימאן: לשקול את העניין של זה שתהיה ממונה מחוץ לארגון, אנחנו נמשיך לדבר על זה עם קבוצת העבודה שדיברתי עליה, שתפעל ליד הוועדה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני אומרת לכם, זה לא תמיד הדרך להביא מישהו מבחוץ, שלא יודע את פרטי הפרטים וחי את חיי היום יום של הארגון ונמצא בתוך הארגון ויכול - - -
<גנית לב-ארי: הוא לא חייב לבוא מבחוץ.
<ורד פאר סויד: נציג המשמעת הוא זה שמטפל.
<ורד פאר סויד: היא מקבלת את התלונה והטיפול הוא של אגף המשמעת נציבות שירות המדינה.
<גנית לב-ארי: הוא לא חייב לבוא מבחוץ, הוא יכול לבוא מבפנים ולהעביר למישהו אחר, כי כשהוא - - -
עאידה תומא סלימאן: בסדר, זה עניין של סמכויות.
<גנית לב-ארי: זה המנהל שמגן על הטאלנט שלו.
<גנית לב-ארי: - - - של רשות השידור, אז אין מה לעשות ולא בכדי.
<גנית לב-ארי: נשים מוטרדות וגם גברים, ולא בכדי עושות את זה בעילום שם, כי הן מפחדות וזו ההוכחה למה שאמרנו מלכתחילה, שהממונות בעצם מעוקרות והעובדה שהן פונות בעילום שם, רק מלמדת עד כמה זה קשה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהן פונות בעילום שם לא במקרה ולא רק בעולם התקשורת ואני חושבת שיש לנו עוד דרך ארוכה לעבור אותה.
<גנית לב-ארי: זה ברור.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכל הנושא של סמכויות הממונות והכוח שיש בידיים שלהן והגיבוי ולמי בעצם הן כפופות, הן שאלות מאד מהותיות שאנחנו צריכות לדון בהן.
עאידה תומא סלימאן: לא רק בעולם התקשורת, אני חושבת בכל מקום, אבל אפרופו עולם התקשורת.
<גנית לב-ארי: צריך להביא את זה במסגרת החקיקה.
<גנית לב-ארי: החוק לפני 16 שנה באמת עשה פריצת דרך מדהימה, אני אומרת לך בתור אישה שעובדת במקום עבודה.
<גנית לב-ארי: באיזה שהוא מקום אני חושבת שזה הגיע לנקודה שאנשים הבינו את המשמעות של החוק והם מנצלים אותו לצערי, לא לטובתנו.
<גנית לב-ארי: אז אם פעם באמת הם נבהלו מזה שיש הטרדה מינית, הם למדו היום לעקוף את זה, להפעיל לחצים על נשים שמוטרדות ואז מה שקורה זה שכביכול אין תלונות, אבל בפועל אנחנו יודעים שהמציאות היא אחרת ובמקרים אחרים ממונות מוצאות את עצמן בין הפטיש לסדן, ולו רק כדי למלא את תפקידן כמו הדוגמא שניתנה פה.
<גנית לב-ארי: ואני כן פונה כאן אליכן, לשנות את זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפעל, תודה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין שרי נוימן, יו"ר ועדת מעמד האישה, לשכת עורכי הדין.
<שרי נוימן: הוועדה לקידום מעמד האישה בלשכת עורכי הדין קוראת להגנה מוחלטת מפני הטרדות, וודאי כאשר ההשפעה של המטרידן כאיש תקשורת ברורה.
<שרי נוימן: ובהמשך לדברי יושבת הראש הוועדה, חברת הכנסת סלימאן וגם חברתי הדס שטייף, אני רוצה לספר לכם שגם כאן בכנסת, זה הליך פלילי והוא מותר לשיח, גם כאן בכנסת, מעבר לפרשה של חבר הכנסת ינון מגל, יושב כאן איש תקשורת שהיה בעבר עיתונאי ומתנהל נגדו הליך פלילי וכולם יודעים ולא עושים עם זה דבר.
<שרי נוימן: יש נגדו תלונה במשטרה, יש נגדו הליך פלילי ולא עושים כלום.
<שרי נוימן: אותה אחת שנפגעה - - -
<שרי נוימן: יש, יש, יש, אני מאד מופתעת שאתם לא יודעים מזה, אבל קיים וכולם מנסים להשתיק.
עאידה תומא סלימאן: חבר כנסת?
<שרי נוימן: לא חבר כנסת, משמש כמזכיר סיעה בכנסת והוא - - -
עאידה תומא סלימאן: אה, אוקיי.
<שרי נוימן: אבל עדיין, יש נגדו הליך פלילי וכולם שותקים.
<שרי נוימן: וכשאני פניתי לחברי הסיעה שלו, אז הם נותנים לו גיבוי מלא.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני לא מכירה את הסיפור.
עאידה תומא סלימאן: אני לא שמעתי על הסיפור.
<שרי נוימן: אני יכולה להעביר לכם את הפרטים.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמע על זה אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: זה שוב מדגיש את הנושא שדיברתי עליו על הכנסת ועל הממונות.
<שרי נוימן: ולכן אנחנו כאן.
<שרי נוימן: המתלוננת נגדו אגב, עוברת מסע לחצים שהוא בלתי ייאמן וכל הגברים סביבו מגבים אותו והיא המסכנה, והיא באמת מסכנה.
<שרי נוימן: היא הרוסה לגמרי.
<שרי נוימן: ויחד עם זאת, אני רוצה להדגיש שאנחנו מדינת חוק ליברלית ודמוקרטית, והדרך הנכונה למצות הליכים משפטיים היא לא באמצעות שיפוט ההמונים והתקשורת, ואך ורק דרך החוק.
<שרי נוימן: בהמשך לדברי חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, אני פונה ומבקשת להזכיר שבשיח זכויות הנשים, אנחנו נגן על נפגעות ונפעל להשרשה נכונה של ההגדרות החד משמעיות למה היא הטרדה מינית ומה היא ענישה, מגיל מאד קטן ולאורך כל הדרך.
<שרי נוימן: זו השליחות של כולנו.
<שרי נוימן: תודה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין הדס אגמון, משרד המשפטים.
<מיכל גרוס: לא, אני לא עורכת דין הדס אגמון, אני עורכת הדין מיכל גרוס מהרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.
עאידה תומא סלימאן: אני תיכף אתן לך את זכות הדיבור.
<הדס אגמון: אני הדס אגמון, משרד המשפטים.
<הדס אגמון: אין לי הרבה מה להוסיף אחרי הסקירה המשפטית של ענת מימון, היועצת המשפטית של הוועדה ואני רק אזכיר שבאמת החוק למניעת הטרדה מינית מייצר את הנדבך השלישי הזה, של אחריות המעסיק, שזה מטיל את האחריות על המעסיק.
<הדס אגמון: המטרה היא שהממונה היא איזה שהוא כלי עזר לצד המעסיק, כדי שהוא זה שינקוט את הצעדים, כיוון שהוא בעל היכולת האפקטיבית למנוע הטרדות מיניות ולטפל במקרים שקרו.
<הדס אגמון: ברור לנו שחיזוק הממונה הוא נקודת מפתח לשיפור הטיפול בנושא.
<הדס אגמון: לכן גם התקנות מלכתחילה קובעות שזה צריך להיות אדם בעל שיעור קומה, שיכול לעשות את התפקיד ובעצם היא מצטרפת לשורה של שומרי סף שיש בתוך הארגון, שיש בהם את הבעיות האינהרנטיות של שומרי הסף, שהן אחראיות לטפל בנושא שהוא להתריע בפני המעסיק על בעיות.
<הדס אגמון: ולכן, אינהרנטית היא לא תהיה אדם פופולארי בארגון, אבל זה גם התפקיד.
<הדס אגמון: זאת אומרת אנחנו רוצים שיהיה שומר סף בתוך הארגון, שמתריע ומאלץ את מקום העבודה לעסוק בנושא ולהביא את זה לפיתרון.
<הדס אגמון: כמו שאמרתן, אנחנו פעלנו בנושא של המוסדות להשכלה גבוהה כדי לחזק את הממונה.
<הדס אגמון: חברת הכנסת עליזה לביא כבר לא כאן, אבל למיטב זיכרוני דווקא התקנות האלה הותקנו במהירות יחסית ואנחנו בוחנים, כמו שאמרתן, את הצורך להחיל חובות נוספים על מעסיקים בעלי אפיונים מתאימים ומוכנים גם לבחון עוד היבטים של חיזוק הממונה, כמו שיש לשומרי סף אחרים.
<הדס אגמון: באמת צריך לראות, כיוון שמדובר באמת בעסקים פרטיים, לא בטוח שהמענים שקיימים בחוק מבקר המדינה הם מתאימים, אבל צריך לחשוב איך לחזק את הממונות, כשהן גורם פנימי.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם בקבוצת העבודה משרד המשפטים יהיה שותף ואני מאד מקווה שנשמע אז גם על מה אתם בוחנים ומה אתם רוצים לפתח בנושא הזה, ונרצה ביחד לפתח את התקנות.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין מיכל גרוס, הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, בבקשה.
<מיכל גרוס: שלום.
<מיכל גרוס: אני בתפקידי כעורכת דין בלשכה המשפטית, גם ממונה על מעמד האישה ועל הטיפול למניעת הטרדה מינית.
<מיכל גרוס: מספר דברים.
<מיכל גרוס: אחד, הרשות השנייה, כרגולטור הן על הזכייניות – ערוץ 2 וערוץ 10, והן על תחנות הרדיו האזורי, מחדדים את הנושא של הצורך במינוי ממונות כאלו, ואנחנו יודעים לומר בוודאות שבכל המפוקחים שלנו, בכל הארגונים שמפוקחים על ידינו, יש ממונות וממונות שעושות את עבודתן.
<מיכל גרוס: דיברה פה חברתי מקשת, וכך גם ביתר המקומות כמו רשת וכמו ערוץ 10 כמו שאמרתי.
עאידה תומא סלימאן: איך אתם בודקים הם הן עושות את העבודה שלהן?
<מיכל גרוס: עושות את העבודה הכוונה שאנחנו מחדדים את ההנחיות.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, את תיקחי את זה אישית.
<מיכל גרוס: אנחנו מחדדים את ההנחיות.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה שאני אבדוק, אני רוצה שיהיה מערך בנוי, ברור, איך בודקים את העבודה של הממונות.
<קריאה: ושל הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, שכללים וכללי כללים זה המומחיות שלהם.
<מיכל גרוס: ראשית, אני אחלק אולי את התשובה.
אוסאמה סעדי: גברתי יושבת הראש, אפשר לשאול שאלה?
אוסאמה סעדי: בשנת 2014 כמה קיבלו הממונות האלה?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר היינו בסבב הזה.
עאידה תומא סלימאן: הן לא מחויבות לדווח לאף אחד.
<מיכל גרוס: בוודאי.
<מיכל גרוס: הכניסה למספרים היא גם פחות רלבנטית לטעמי.
<מיכל גרוס: אנחנו מוציאים הנחיות לארגונים לעניין זה, שתהיינה ממונות על הנושא, אבל אני אדגיש, בכתב הזיכיון שניתן לכל אחד מבעלי הזיכיון, נאמר משפט מאד מאד כללי, אבל מאד גורף בעניין הזה.
<מיכל גרוס: הם כפופים להוראות כל דין, וככפופים להוראות כל דין הם כפופים גם לחוק הזה, החוק לטיפול בהטרדה מינית.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה, זה לא תרגום.
עאידה תומא סלימאן: לא, יש לי את הזכות להתערב בדיון הזה ובהצגה הזו.
עאידה תומא סלימאן: להגיד יש סעיף, יש משפט שהוא כללי וגורף, זה סתם כיסוי.