GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחמן שי: אבל זה מה שהיא אמרה.
<אורלי בוני: אז זה מה שיודעים.
<אורלי בוני: יש לנו, אני לקחתי לתשומת לבי את הנושא שיש כאן בעיה של העברת מידע ואנחנו נטפל בזה ונפיץ מידע כי כנראה שהמידע לא קיים.
נחמן שי: אז כמה מרפאות יש, שהן נגישות?
<אורלי בוני: אני יכולה, יש כאן נציגת "מכבי", היא יכולה להציג איך "מכבי" התארגנה.
<אורלי בוני: אני רוצה רק לציין נקודה אחת - - -
עאידה תומא סלימאן: נציגת משרד הבריאות, עם כל הכבוד, יש "מכבי", יש "כללית", יש "לאומית", אתם, משרד הבריאות, כמה - - -
<אורלי בוני: אין לנו מספרים.
<אורלי בוני: אני רוצה להגיד דבר אחד - - -
נחמן שי: כמה - - -
עאידה תומא סלימאן: אז איך תנגישו את המידע אם אין לך אותו?
נחמן שי: אתם הזרוע של הכנסת, אתם הזרוע של המדינה, אני כל פעם נוגע באותה נקודה מתסכלת.
נחמן שי: אתם הזרוע שלנו אז זאת אומרת, במקום להחזיר לנו ולהגיד: אתם לא עשיתם - - -
<אורלי בוני: לא, לא, לא, אני ממש לא - - -
נחמן שי: התפקיד שלך ושל הצוות שלך - - -
<אורלי בוני: אני רוצה לענות.
נחמן שי: הוא להתרוצץ בארץ, לבדוק שמיישמים ומממשים את החוק.
<אורלי בוני: זה מה שקורה, זה מה שקורה.
נחמן שי: אז את יכולה להגיד לי כמה מרפאות יש באיזור הצפון עם נגישות, אני רוצה לדעת.
נחמן שי: האם את יודעת?
<אורלי בוני: אני יודעת בערך.
<אורלי בוני: אני רוצה להגיד, לא, אני רוצה לשאול מה זו נגישות.
<אורלי בוני: יש מרפאות - - -
נחמן שי: אז הנה, יש פה, הגדרתי.
נחמן שי: נגישות היא להגיע.
<אורלי בוני: יש מרפאות, רגע, אני אפיץ את המידע המדוייק.
<אורלי בוני: יש מרפאות שהנגישות שלהן היא רק בכניסה, יש מרפאות שהנגישות שלהן היא שיש כבר כסא גינקולוגי נגיש שנרכש על ידי המערכת, כסא שמאפשר עלייה וירידה, יש סוגיות כאלה.
<קריאה: כמה יש ?
<אורלי בוני: בצפון יש לפחות עשר מרפאות של קופות חולים, בתי חולים, כל בית חולים שרוכש ציוד חדש היום רוכש ציוד נגיש - - -
נחמן שי: זה בית חולים, דובר על מרפאות.
<אורלי בוני: מרפאות קופות חולים יש לי בצפון, רק ל"כללית" יש גם את קרית ביאליק אבל יש להם גם את מרפאת "לין", שהיום הנגישה את המרפאה לבריאות האישה.
<אורלי בוני: "מכבי" יש להם איזה ארבע מרפאות בצפון, נגישות, שהנגישו את עצמן לבריאות האישה ויש בבתי חולים, אני אספתי את המידע.
<אורלי בוני: אני רוצה רק להסביר דבר אחד, התקנות שלנו לא נחקקו ובתי החולים וקופות החולים פועלים על סמך טיוטת התקנות ומתקדמים מאד בנושא של נגישות, ונתנו עדיפות לנושא של נגישות לבריאות האישה.
<אורלי בוני: עם זאת אתם צריכים להבין שהמערכת עובדת ללא תקנות.
<אורלי בוני: זאת אומרת שאם מחר ישתנו התקנות אז המערכת תצטרך לשנות את כל מה שהיא עושה עכשיו, נכון להיום.
<אורלי בוני: אנחנו כן פועלים לנגישות האישה, יש הדרכות לצוותים, יש הדרכות גם בנושא של הריון ולידה, יש הדרכות לצוותים, הצוותים מאורגנים, הצוותים יודעים לקבל אנשים עם מוגבלויות, אם חוק הפונדקאות - - -
עאידה תומא סלימאן: איך יכול להיות, שכל העדויות ששמענו עכשיו ,- - -
<אורלי בוני: המידע, אני לוקחת על עצמי את האחריות להעביר את המידע לציבור.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול דבר אחד, אם אני מדברת על כל האיזור למשל, הצפון, בית נטופה, כל האיזור של סכנין, עראבה, תל חנא, כל האיזור הזה, יש פה מרפאה אחת שהיא נגישה, גם מבחינת ציוד, גם מבחינת נגישות פיזית?
<אורלי בוני: כן.
עאידה תומא סלימאן: איפה?
<אורלי בוני: יש את מרפאת לין, של קופת חולים כללית.
עאידה תומא סלימאן: לין?
עבדאללה אבו מערוף: היא בחיפה.
<אורלי בוני: בצפון, אתם מדברים על הצפון.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על סכנין, עראבה, תל חנא, - - -
נחמן שי: זה לא בארץ.
עאידה תומא סלימאן: זה לא בארץ.
<מוסטפא שלאטה: כן, זה מדינה אחרת.
<מוסטפא שלאטה: איך את מעלה דברים כאלה?
עאידה תומא סלימאן: איך אני מעזה בכלל?
עאידה תומא סלימאן: לא באמת, באמת, אני מדברת על אוכלוסייה שלמה כאילו - - -
<מוסטפא שלאטה: שקופה.
עאידה תומא סלימאן: שקופה.
עאידה תומא סלימאן: אני, קשה לי להגיד שקופה כי בעיניי היא לא שקופה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה היא האם יש מרפאה אחת שאם תקום אישה מסכנין, עם מוגבלות, שהיא רוצה ללכת לבדיקה גינקולוגית ולרוב היא בלי אוטו - - -
נחמן שי: אולי בבית חולים.
עאידה תומא סלימאן: שהיא יכולה להגיע למקום הזה ולהיות - - -
נחמן שי: בתי החולים ערוכים יותר.
נחמן שי: גם לא?
עאידה תומא סלימאן: בואו נשמע, בואו נשמע.
<אורלי בוני: הנה עכשיו הגליל מתארגנים, רמב"ם מתארגנים - - -
עאידה תומא סלימאן: רמב"ם זה לא - - -
<אורלי בוני: ברור.
<קריאה: זו שעה נסיעה.
<אסנת יחזקאל להט: השאלה אם קופת החולים תתן לך טופס 17, כאשר - - -
<אורלי בוני: בזה אנחנו מטפלים.
<אורלי בוני: אם יש, תראו, אם יש פניות כאלו אז אנחנו מטפלים בהן במקום ואתם יודעים את זה, אנחנו שותפים, אנחנו עובדים עם הגניקולוגים, אנחנו עובדים עם ארגון הגניקולוגים, זו מערכת - - -
עאידה תומא סלימאן: אני למדתי בדרך הכי קשה.
עאידה תומא סלימאן: אם השירות לא קיים סביר להניח שרוב הנשים, אם לא קיים בסביבה שלהן, ואם המידע הוא לא מידע מונגש, אז סביר להניח שהן לא ידעו בכלל שיש דבר כזה, שאני, כשאני אלך לבדיקה כזו, יהיה מקום שהוא מונגש במיוחד עבורי, כדי שאני אעבור את הבדיקה הזו בשלום.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו, אם אין לי את המידע ואם אין לי קופת חולים שפתחה מרפאה כזו באיזור שלי, ואני גם עם מוגבלות, אז סביר להניח שאני לא אדע על קיום השירות בכלל.
עאידה תומא סלימאן: השאלה מה בדיוק אתם עושים כדי שאנשים כן ידעו?
<אורלי בוני: קופות החולים מפרסמות.
<אורלי בוני: חבר'ה, זו מערכת גדולה מאד, בתי החולים מפרסמים - - -
עאידה תומא סלימאן: אתם מערכת גדולה כדי לספק את השירות לכלל אזרחי המדינה.
<אורלי בוני: אז בצפון יש לנו - - -
עאידה תומא סלימאן: זו לא סיבה לא לספק את השירות.
<אורלי בוני: תראו, בצפון יש לנו בעיה של מרפאות גניקולוגיות לנשים בכלל.
<אורלי בוני: בפרט לנשים עם מוגבלות.
<אורלי בוני: זה לא התפקיד שלנו לפתוח מרפאות לבריאות האישה, רגע, אנחנו, במקום שיש מרפאה לבריאות האישה אנחנו עובדים כדי להנגיש אותה, ולדרוש מן המערכת שמפעילה אותה שהמרפאה תהיה נגישה לאנשים עם מוגבלות.
<אורלי בוני: יש נגישות - - -
עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה את המשפט הזה, "זה לא אחריות שלנו".
<אורלי בוני: תראו, משרד הבריאות, אני לא אחראית על הקמת מרפאות חדשות.
<אורלי בוני: אני אחראית לזה שאם יש מרפאות שהן תהינה נגישות.
נחמן שי: אגב, באופן כללי, לדעתי משרד הבריאות צריך לעבוד עם קופות החולים כדי שיהיו מרפאות אבל זה לא חשוב כרגע - - -
<אורלי בוני: זה לא קשור לדיון הזה, זה מה שאני אומרת.
<אורלי בוני: זה לא קשור לדיון הזה.
נחמן שי: אבל נניח שכבר, נבדוק את זה אבל, אם המרפאה קיימת אז איך היא לא נגישה?
נחמן שי: עכשיו, אני מבין שיש דרגות של נגישות, נגישות בכניסה, נגישות בהמשך, חדר טיפולים - - -
<אורלי בוני: נכון, יש נגישות גם לנשים עם לקויות ראיה, נגישות לנשים עם לקויות שמיעה, אני אשמח שסנדרה תפרט בדיוק, אנחנו עובדים על זה, אנחנו בונים את זה.
<אורלי בוני: תראו יש לנו אפשרות לעשות את הדבר הזה עד 2018, לפעמים אנחנו סוגרים מרפאות וצריכים לפתוח מרפאות חדשות, זו לא מערכת שאפשר לעשות 'הוקוס פוקוס' ולהצליח.
<אורלי בוני: דורשים ממרפאות –ואני רוצה לציין פה משהו שהוא מאד מאד חשוב וחשוב שתדעו אותו.
<אורלי בוני: יש לנו לחץ לפעמים לסגור מרפאות.
<אורלי בוני: בצפון הופעל על קופת חולים "כללית" לחץ לסגור מרפאה כי היא היתה לא נגישה.
<אורלי בוני: הבטחנו שהיא תהיה נגישה עד 2018.
<אורלי בוני: הקומה הראשונה היתה נגישה, קומה שניה - - -
עאידה תומא סלימאן: 2018?
<אורלי בוני: בכנסת לחצו שזה לא חלופה סבירה למרות שהחוק מאפשר לנו לעשות חלופה סבירה והמרפאה נסגרה וזה פגע בכל הישוב בצפון.
<אורלי בוני: בכפר ורדים.
<אורלי בוני: והיה לחץ מכם - - -
נחמן שי: מה עושים בכל זאת כשמגיעה אישה זקוקה - - -
<אורלי בוני: אז עכשיו גם נשים מבוגרות צריכות לנסוע לעיר הקרובה, למרפאת קופת חולים, כי אם יש לחץ לסגור מרפאה במקום קטן, כי חלופה סבירה לא נראית לאיזשהו גוף, אז אין לנו ברירה אלא לסגור את המרפאה.
<אסנת יחזקאל להט: אבל ממילא אישה בכל מקרה לא תוכל להיכנס אליה.
<אורלי בוני: היא היתה נגישה בכל הקומה הראשונה.
<אורלי בוני: היתה ההבטחה שרופאים מקומה שניה ירדו לקומה ראשונה במידה ואנשים יצטרכו וזה לא התקבל והמרפאה נסגרה.
<עבאס עבאס: אם זה לא מקיים את - - -
<אורלי בוני: אז בסדר אבל יש לנו עד 2018 להתארגן, חבר'ה קופות החולים לא יסגרו את כל המרפאות ויפתחו.
<אורלי בוני: קשה מאד למצוא מבנים נגישים.
<אורלי בוני: זה לא כל כך פשוט.
<אורלי בוני: אנחנו מדברים על מבנים קיימים, אנחנו לא מדברים על בנייה אז אנחנו עושים את המכסימום.
<אורלי בוני: אני כן רוצה לתת לסנדרה לספר איך כן מתארגנים להנגשת מרפאות גניקולוגיות, ואת המידע אני לוקחת על עצמי אחריות להפיץ לציבור הרחב.
עאידה תומא סלימאן: אבל לפני ההפצה לציבור הרחב, הייתי רוצה לקבל לידיים שלי את מספר ומיקום המרפאות המונגשות ורמות של הנגשה בתוך כל מרפאה.
<אורלי בוני: יועבר.
<סנדרה מרון: שלום, שמי סנדרה מרון ואני ממונת שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ב"מכבי שירותי בריאות".
<סנדרה מרון: אני רק רוצה משהו קטן לפני שאני מדברת על מה שכן הנגשנו, שנראה לי שלא כל כך ברור פה, והוא שהתקנות הן בדיון בכנסת ואנחנו לא יכולים, אנחנו לא מחוייבים.
<סנדרה מרון: התקנות הכלליות קיימות כבר מטעם משרד המשפטים ומחייבות את כל השירות הציבורי במדינה החל מאוקטובר 2014.
<סנדרה מרון: התקנות של משרד הבריאות, רק שניה, התקנות של משרד הבריאות, רגע.
<סנדרה מרון: התקנות של משרד הבריאות התחילו דיונים כבר הרבה זמן, היו כבר ממש לקראת אישור – התחלפה הממשלה.
<סנדרה מרון: חיכינו ורק בשבוע שעבר ביום שלישי, התחילו לדון בתקנות מחדש.
<סנדרה מרון: עכשיו, התחילו מחדש זה אומר לעבור על הכל מחדש ולאשר את הכל מחדש, ואנחנו בקופות לא יכולים להנגיש כל עוד אין תקנות - - -
<סנדרה מרון: רגע, אני אסביר, אני אסביר.
<סנדרה מרון: אני אמשיך.
<סנדרה מרון: כי מה שאנחנו עושים הוא לא אומר שזה מה שיהיה בתקנות.
<סנדרה מרון: אתה מבין שזו השקעה ואחר כך אתה צריך לשבור, כמו שעכשיו כדוגמה, ברנטגן, בדימוּת, עשינו חדרים שבעינינו היו לפי הטיוטה של התקנות, חדרי הלבשה לפני הרנטגן נגישים, אז על פי התקנות החדשות הם כבר לא נגישים ואנחנו צריכים לשבור קירות ולעשות את הכל מחדש.
<סנדרה מרון: אז עד שאין תקנות קשה לנו ופה אני לא רוצה להיכנס לנושא של משרד האוצר שגם אנחנו פנינו אליהם וכו' וכו', כדי באמת, כי רק מיפוי, מיפוי עולה כמה מליוני שקלים, כדי למפות, איזה מרפאות נגישות מה נגיש ומה לא נגיש, כשאני מדברת אתכם לא רק על נגישות פיזית לא על נגישות לאנשים עם מוגבלות בראיה, בשמיעה, קוגנטיבית, פיזית, הכל.
<סנדרה מרון: עכשיו, אני רק רוצה לציין שאנחנו ב"מכבי", למרות שהתקנות עדיין לא תוקננו החלטנו שאנחנו כן לפחות מתחילים עם התשתיות לכל דבר.
<סנדרה מרון: אני לא אציין פה - - -
נחמן שי: כמה מרפאות יש ל"מכבי" בכלל?
<סנדרה מרון: שלש מאות ומשהו, רגע, כמה מרפאות נגישות?
נחמן שי: בכלל.
<סנדרה מרון: שלוש מאות ומשהו מרפאות אבל יש לנו המון המון, אלפים, שלושת אלפים ומשהו רופאים עצמאיים - - -
נחמן שי: שאליהם - - -
<סנדרה מרון: כן, שגם אותם אנחנו, גם הם חייבים להיות נגישים, שירות קנוי כל הדברים האלה, צריך להיות.
נחמן שי: אבל המרפאות, בואי נתחיל במרפאות שהן נגיד בבעלות מוחלטת שלכם, כמה מהן נגישות?
<סנדרה מרון: רגע, היות ושוב אני טוענת, אנחנו רק התחלנו להכין תשתיות ולעשות פיילוט.
<סנדרה מרון: עם אסנת, מבלי שנכיר אישית, דיברנו טלפונית, זו פעם ראשונה שאני רואה אותָךְ אני שמחה להכיר אותך, כי אני לא ידעתי מה זה הנגשת בריאות האישה, אני פניתי לאסנת ובאשקלון עשינו מרפאת פיילוט כדי לעשות מרפאה שהיא סניף שהוא מונגש לכל המוגבלויות ולכן פניתי לאסנת כדי לדעת איך מנגישים את המרפאה לבריאות האישה.
<סנדרה מרון: כשעשינו את ההשקה ב-2011 חברת הכנסת רחל אדטו באה, ראתה את בריאות האישה ובאמת הגיעה לכנסת, היתה אמורה לדבר על משהו אחר ודיברה על זה, לא משנה.
<סנדרה מרון: מה אני רוצה להגיד?
<סנדרה מרון: מה אנחנו מחשיבים כנגיש לבריאות האישה?
<סנדרה מרון: זה כשיש כיסא נגיש, כיסא בדיקה נגיש, קרש מעבר, שירותי נכים בקרבת מקום עם שטיפה עצמית, כל מה שדיברנו עליו, כיסא רחצה מיוחד להנעה עצמית, הדברים האלה.
<סנדרה מרון: כאלה יש לנו, בצפון שלוש, בשרון אחת, במרכז אחת, בירושלים ובשפלה שתיים, ובדרום ארבע.
עאידה תומא סלימאן: איפה השלוש?
<סנדרה מרון: נצרת עלית, קרית אתא וזכרון יעקב.
<סנדרה מרון: אבל תביני, זה הכל רק בלי תקנות, - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל - - -
<סנדרה מרון: אבל מה שאנחנו מנסים לעשות עכשיו הוא תשתיות - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל זה בקרבת מקום, זה משאיר איזור שלם.
<סנדרה מרון: את צודקת, אין לנו - - -
עאידה תומא סלימאן: נצרת עלית, קרית אתא וזכרון יעקב, זה, מה זה?
עאידה תומא סלימאן: זה משולש של חצי שעה בין מקום למקום - - -
<סנדרה מרון: את מדברת על מקום ריק, אני מדברת על מרפאות שהן נגישות טוטאל, גם הכניסה, גם לראייה, גם לשמיעה, גם לפיזית, להכל, לעומת, רגע, רגע, מה?
<אסנת יחזקאל להט: למה אין לנו מידע על זה?
<סנדרה מרון: את צודקת.
<אורלי בוני: את צודקת.
<אורלי בוני: בענייני המידע אתם צודקים - - -
<סנדרה מרון: ל"מכבי", לעובדי - - -
<סנדרה מרון: רק שניה, מרפאות בריאות האישה נגישות, לא כל הסניף נגיש, רק מרפאות בריאות האישה.
<סנדרה מרון: אני אגיד לך בצפון, אום על פאחם, בית שאן, דלית אל-כרמל, זכרון יעקב, חצור, טבריה, טירת הכרמל, עתלית, יקנעם עלית, כרמיאל, משגב, צ'ק סנטר, נצרת עלית, צפת, עכו.
<סנדרה מרון: זה צפון – רק בריאות האישה, זה לא כל הסניף.
<סנדרה מרון: ככה יש לי רשימה - - -
עאידה תומא סלימאן: מה בעכו?
עאידה תומא סלימאן: "מכבי" יש לכם מרכז בריאות האישה בעכו?
<סנדרה מרון: מרפאת גניקולוג.
<סנדרה מרון: על זה אנחנו מדברים.
<סנדרה מרון: יש לנו גם מרפאות אולטרה סאונד הֱריוני נגישות - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נוכל לחזור עכשיו על כל זה.
<סנדרה מרון: רק עוד מילה אחת, סליחה, לגבי הכשרה.
<סנדרה מרון: אנחנו כן מודעים מאד לנושא הכשרה וזה גם נכנס לתוך תקנות השירות, ההכשרה.
<סנדרה מרון: במקומות שבהם אמרתי שהסניף הוא לא נגיש גם שם הרופאים עברו הכשרה, כולל רופאי בריאות האישה, שעברו הכשרה ייחודית עם מחקרים שמראים - - -
<קריאה: מרפאות ש - - -
<סנדרה מרון: אני פניתי לרונית אשכנזי שהיא הממונה על נגישות, היא לא ידעה היכן המרפאות, היפנתה אותי לשני רופאים - - -
עאידה תומא סלימאן: אסנת, אני חושבת שכבר ברור שכל העניין של המידע והפצת המידע יש בו 'קצר' מסוים, שצריך לתקן אותו, צריך להפיץ את המידע הזה וצריך שיהיה במקום מאד בולט, מאד ברור, באתרים, חוץ מזה אני מאד - - -
נחמן שי: מאד מעניין וסליחה, רגע, האם באתר שלכם, של "מכבי", רשום איזו מרפאה נגישה?
<סנדרה מרון: במרפאות האלו כן.
נחמן שי: זאת אומרת, אם אני נכנס לאתר - - -
<סנדרה מרון: לא, לגבי כל המרפאות בכלל לא.
<סנדרה מרון: רק במרפאות האלה.
<גלית קרים: צריך להגיע למנהל הכי בכיר ב"כללית" כדי שגם הוא בעצמו יגיד לי איזו מרפאה.
עאידה תומא סלימאן: אז פה אני בדיוק רציתי להתייחס.
עאידה תומא סלימאן: אם אני מקבלת מידע כזה על "מכבי", זה לא מספק אותי כי אנחנו יודעים ואולי אני טועה, - - -
<עבאס עבאס: "מכבי" היא רק אחת מהקופות.
עאידה תומא סלימאן: לא רק שהיא אחת מהקופות, היא לא הקופה הכי גדולה מבחינת קליינטורה, אז אני הייתי רוצה גם לדעת מה קורה עם קופות חולים אחרות, בגלל זה אני פניתי למשרד הבריאות כי בעיניי משרד הבריאות כן אחראי על התפקוד, כי בסופו של דבר אתם משלמים על השירות הזה שאנחנו מקבלים מ"מכבי" או מ"כללית" או מ"לאומית" או מכל מקום אחר.
עאידה תומא סלימאן: לא מְספק לשמוע רק מקופה אחת ולהרגיש שהכל בסדר.
עאידה תומא סלימאן: מה גם שאנחנו רואים שלא הכל בסדר.
עאידה תומא סלימאן: איפה קופות חולים האחרות?
<אורלי בוני: אין לי ואני אבקש את המידע.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמשרד הבריאות, עם האחריות שלו על הנגשה וגם על הכשרה ומידע, שהצוותים שנותנים את השירות שאתם אמונים עליו, שיהיו מוכשרים מספיק כדי לתת את השירות כמו שצריך, צריך שתהיה מדיניות ברורה ומחוייבות מצד קופות חולים, בהתקשרויות שלהן עם משרד הבריאות, שהן הולכות לעשות אחת שתיים שלש ארבע, כדי להנגיש את השירות וכדי לעשות אותו.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לסמוך על ה- good well של קופות החולים.
עאידה תומא סלימאן: האם בהתקשרויות שלכם יש רגולציה ברורה בנושא?
<אורלי בוני: אבל אי אפשר לעשות רגולציה כי אין תקנות, אנחנו עושים רגולציה מקומית - - -
נחמן שי: איפה התקנות, בוועדת הבריאות , איפה?
<אורלי בוני: בוועדת המשנה, כן.
<אורלי בוני: יש לנו כוונה, למשל, צוותי בקרה של משרד הבריאות מאורגנים, יודעים הם בודקים כל מה שהם יכולים לבדוק, הם לא יכולים לבדוק את זה מעבר למה שניתן, בגלל שאין תקנות.
<אורלי בוני: ברגע שתהיינה תקנות, יצאו הוראות, יצאו נהלים, תצאנה חוברות הדרכה וייצא מידע.
<אורלי בוני: עכשיו, לגבי המידע של הקופות, אנחנו לא מפרסמים את המידע של הקופות אבל אני יכולה לפנות אל הקופות ולבקש מהן לפרסם את המידע ואני אעשה את זה.
<אורלי בוני: זו מערכת מאד מסועפת, צריך להבין את המשמעויות של המערכת.
<אורלי בוני: אני לא שולטת בכל המידע, המטרה שלי קודם כל היא שהתקנות שלנו כבר יעברו כדי שנוכל להתחיל לעבוד כמו שצריך, ואנחנו תקועים כי יש פה היבטים שונים.
<שרון צ'רקסקי: וחשוב שיהיה שיתוף פעולה עם הארגונים בשטח.
<אורלי בוני: הארגונים מאד שותפים, כל השולחנות העגולים, אנחנו עושים לפחות שניים שלושה שולחנות עגולים לפני כל דיון, מוזמנים כל הארגונים, מגיעים, יש כאן אנשים שיודעים, שיושבים בשולחנות העגולים, אנחנו מזמינים אנשים לעשות אתנו סיורים בבתי חולים, ללמוד מהם, אנחנו מפנים את הקופות, חבר'ה, הארגונים שותפים מ-2007, הארגונים שותפים מלאים בכל תקנות הנגישות - - -
<אורלי בוני: עם הארגונים שום בעיה ובאמת יש פה אנשים שיודעים, שעובדים אתנו יד ביד - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני חייבת לסיים פה כי אנחנו רוצים לעבור לנושא השני שהוא נושא תעסוקת נשים.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני רוצה לסכם כך.
עאידה תומא סלימאן: לפני הסיכום?
נחמן שי: אל"ף, באמת כנראה שיש פה איזשהו 'קצר' בהעברת מידע.
נחמן שי: בעיניי העברת מידע היא הדבר הכי קל, אם יש, כלומר, אם אין אז עדיף שיהיה 'ברדק' ולא ידעו אבל אם יש, ולפי דברי הגב' סנדרה יש, אולי גם שירותי בריאות, אבל יש בכל זאת איקס מרפאות –אני לא יודע אם זה מספיק, שהן נגישות, אז זה מחדל עצום שאיש לא יודע על כך.
נחמן שי: מה עשינו פה?
נחמן שי: האם אנחנו צריכים להגיד לכם לפרסם את זה?
נחמן שי: זה אינטרס של שירותי הבריאות קודם כל בעצמם, שיידעו שזה נגיש, כי הם רוצים קליינטים, הם רוצים את זה, הם צריכים לקוחות אבל, אתם - - -
<אורלי בוני: מפורסם - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, סליחה, עכשיו אנחנו לא נכנסים לדיון, נתתי לכם זמן מספיק.
נחמן שי: אני כרגע לא קובע את הסטנדרטים, אני לא יודע את הסטנדרטים ,לא יודע סוגים ואני מבין שזה עולם מאד מאד מורכב, זה לא אחד, יש הרבה מיגוון, כל מוגבלות צריכה לקבל את התשובות שלה, זה מסובך מאד וזה גם כנראה יקר מאד, כנראה.
נחמן שי: אבל זה לא משנה, צריך לעשות את המאמץ ואם יש כבר, יש דברים שקיימים ולא יודעים עליהם אז זה ממש טמטום, אין לי הגדרה אחרת.
נחמן שי: אם כבר עשיתם את זה וזה קיים אז תדאגו שיידעו על כך.
נחמן שי: עאידה לא יודעת, אתן לא יודעות, אז מה עשינו?
נחמן שי: עכשיו, זה כן משרד הבריאות יכול להבטיח, באמת, אל תעשו את עצמכם קטנים, אני מכיר את משרד הבריאות.
נחמן שי: כשהוא רצה לסגור בית חולים בירושלים – את הדסה, הוא ידע לעשות את זה, כן?
נחמן שי: אז אתם יודעים לעשות את זה, לא 'ראש קטן'.
נחמן שי: אנחנו נדבר עם אילן בוועדה, נאיץ אותו כמה שאפשר, הוא חרוץ מאד אז אני לא יודע למה זה תקוע, נאיץ בו לקיים את זה.
נחמן שי: אני גם מקבל את מה שאת אומרת, שאתם תעשו משהו ויתברר לכם מחר בבוקר שזה לא בדיוק העניין, זו גם בעיה, אבל, ראשית כל, המידע הקיים – שתהיה עליו תמונה מלאה.
נחמן שי: אתם צריכים לספק, לדעתי משרד הבריאות, אני עוזר לך, אם אפשר, גם ממליץ שיעבירו לך תכנית עם רשימה, קודם כל, של תחנה - - -
עאידה תומא סלימאן: זה היה חלק מן הסיכום.
נחמן שי: או.
נחמן שי: קיי., אז, גנבתי לך.
נחמן שי: אני רוצה להודות לכם, על הסוגיות, הן חשובות מאד גם אם מרגיזות.
עאידה תומא סלימאן: אני, קודם כל, כמו שאמר חבר הכנסת נחמן שי, תודה לארגונים, אני חסידת ארגוני שטח, כמי שבאה משם.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהרבה פעמים אפשר ללמוד רבות מן הנסיון של הארגונים.
עאידה תומא סלימאן: תודה על הניירות שהגשתם ועל הדברים שהעליתם, והדברים שהעליתם בעיניי מצביעים על ליקויים ועל לקונות שהמוסדות חייבים למצוא את הדרך לתקן אותם, ויש חלק שאפשר לתקן אותם במהירות, במיוחד בנושא המידע, במיוחד בנושא המידע ונגישות המידע על איפה קיימות מרפאות שהן מונגשות, מונגשות פיזית, מונגשות מבחינת ציוד, אני חושבת שהגיע הזמן, קודם כל, שהמידע הזה כולו יהיה מרוכז, זמין, אני מבקשת שאתם תפנו לקופות החולים, שקופות החולים יעבירו אליכם.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לקבל מידע מרוכז ממשרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: בעיניי, מי שאחראי על בריאות האזרחים והאזרחיות במדינה הזו הוא לא קופות החולים בשבילי, אלא משרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: משרד הבריאות הוא זה שאחראי.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לקבל את המידע ממשרד הבריאות ואולי זאת הזדמנות שאתם תדעו בדיוק מה קיים ומה לא קיים.
עאידה תומא סלימאן: ואז, לאחר שאנחנו נקבל את המידע הזה אני אבדוק מה אתם עושים כדי להנגיש את המידע הזה.
עאידה תומא סלימאן: המידע, כאשר אומרים מונגש אין הכוונה שזה מונגש לרופא מחוזי של קופת חולים כללית, שמישהו צריך ללכת אליו ולהגיע אליו כדי לקבל את המידע, כי מידע מונגש זה אומר מידע שנמצא באתרים, מידע שנמצא בקופות חולים, ושכל אישה שנכנסת למרפאת הרופא המשפחתי שלה או למשרד של קופת חולים במרפאה הגדולה שמשרתת את הכפר, היא תוכל לשאול ואז יתנו לה את המידע הזה.
נחמן שי: זה צריך להיות מונגש.
נחמן שי: נגיד, לשירותי הבריאות, אני לא יודע אם גם לקופות אחרות יש, - - - אז עושים את דחיית התור דרכם, אי אפשר להגיע ברוב המקרים לסניפים, אותם גברים ונשים שעונים שם, צריכים לדעת האם הסניף, אני זקוק לנגישות, האם הגברת או האדון שעונים לי יודעים את זה?
נחמן שי: זאת שאלת מפתח, כי אחרת אני לא אבוא לסניף.
נחמן שי: קובעים לי תור בסניף איקס אז אני צריך לדעת וזה צריך להיות.
נחמן שי: זה אינטרס שלכם - - -
<סנדרה מרון: זה אינטרס שלנו אבל אתה מבין שהיות והתקנות לא תוקננו, רגע, אז לא הנגשנו את הכל.
<סנדרה מרון: יש לי שלושה סניפים מונגשים - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, מה שאנחנו אומרים פה בעניין התקנות, שניה, בעניין התקנות אנחנו יודעים את ההשלכות של אישור התקנות האלה ועד כמה זה יכול לזרז אבל בינתיים, יש לכם מקומות מונגשים אז שהמידע הזה יהיה לכם, שהמידע הזה יהיה נגיש.
<אורלי בוני: היום, כשפותחים משרד שרואים מה נגיש, זה לא כמו מסעדה שרואים - - -
<סנדרה מרון: כשמישהו פותח את המערכת כן כתוב לו שם שהסניף הזה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד, סליחה, סליחה, אני רוצה להגיד דבר אחד, בעיניי, ולפי מיטב הבנתי, כאשר אומרים 'מידע מונגש' אז העדות על כך צריכה לבוא מן הלקוחות ולא מכם.
עאידה תומא סלימאן: ואם הלקוחות יושבים פה ואומרים לי: המידע לא מונגש, לא ידעתי, הייתי צריכה לחפש, הייתי צריכה להגיע לרופא המחוזי אז סליחה, נכשלתם בהנגשת המידע.
<קריאה: המידע גם לא תמיד מגיע.
עאידה תומא סלימאן: צריך לדייק, צריך להנגיש את המידע ואנחנו נבדוק אתכם אחרי חודש, תדווחו לנו איך הנגשתם את המידע הזה.
עאידה תומא סלימאן: ונשמע גם כן מן הארגונים האחרים.
עאידה תומא סלימאן: דבר אחרון, עלו נושאים שהם קשורים בעניין של למשל, הביטוח הלאומי, בנושא של מבחן עקרת בית שזה נושא שעולה ועולה כל פעם מן הדיונים, הוא לא קשור למשרד הבריאות אבל, אני גם כן אגש בנושא הזה ואנחנו נבדוק.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מתכננות ישיבה עם הבטוח הלאומי בקרוב, בה נציף להם את כל הנושאים שקשורים בנשים והבטוח הלאומי, ותאמינו לי, יש הרבה נושאים שיכול להיות שישיבה אחת לא תספיק לנו.
עאידה תומא סלימאן: בכל הנושא של תקיפות מיניות נגד נשים עם מוגבלויות, לצערי הרב, אני לא שמעתי עד כמה קיימים קורסים להעלאת מודעות, או איזשהן תכניות מיוחדות לנשים וגם אין לנו פה נציגה ממשרד הרווחה, אין לנו, רגע, אז בבקשה, לא ידעתי, האם יש לכם תכניות כאלה?
<שושי להט קרטר: אני שושי להט, מפקחת ארצית על נושא התעסוקה של נשים עם - - -
עאידה תומא סלימאן: של תעסוקה?
עאידה תומא סלימאן: אז זהו, אני מדברת על הנושא של אלימות.
<עבאס עבאס: לא התחום שלה.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אז אנחנו ניגש למשרד הרווחה ואנחנו נגש גם למשרד החינוך, כי הצעירות עוברות בבתי הספר ואני לא יודעת מה בדיוק קורה שם מבחינת תכניות להעלאת מודעות בנושא הזה, במיוחד לנשים עם מוגבלויות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מסכמות את הנושא הזה, אני לא אפתח אותו, אני מאד מצטערת, כי יש הרבה מן האורחים והאורחות שהגיעו גם כדי להעלות את הנושא של תעסוקה, לא רוצה לאכזב אותם, לא כל יום יש לנו ישיבה כזו ולא כל יום הם מגיעים לירושלים אבל, אנחנו נעקוב אחרי כל הנקודות שהועלו ונפנה אל המשרדים ונקבל תשובות ונעדכן אולי את הארגונים שהעלו את הנקודות האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לעבור לנושא של תעסוקת נשים עם מוגבלות ואני חייבת להגיד שכאשר פנינו וניסינו לבדוק את יישום החוק, שלי, האם את רוצה להעיד בנושא הזה, על יישום החוק של תעסוקת אנשים עם מוגבלויות שאמרו לנו שאין סטטיסטיקה מיוחדת לשילוב?
<שלי מזרחי סימון: אני אציין שלבקשתך פנינו, ניסינו לבדוק אם ניתנים דגשים שונים לשילוב נשים עם מוגבלות בתעסוקה?
<שלי מזרחי סימון: האם קיימות תכניות מיוחדות שנותנות מענה לחסמים שונים?
<שלי מזרחי סימון: האם המשרדים מודעים לחסמים של נשים?
<שלי מזרחי סימון: התשובה שאנחנו קיבלנו היא שההתייחסות היא למסוגלות תעסוקתית של כל אדם ו"תפירת חליפה אישית" לכל אדם בהתאם לצרכיו, ללא התייחסות למיגדר.
<שלי מזרחי סימון: זו היתה התשובה.
<שלי מזרחי סימון: יש תכניות מעטות שאנחנו קיבלנו עליהן דיווח, שמיועדות לנשים אבל, למיטב הבנתנו הראייה היא ככלל, להתייחס לכל אדם ללא התייחסות מיגדרית.
עאידה תומא סלימאן: זה ממשרד?
<שלי מזרחי סימון: גם משרד הכלכלה וגם משרד הרווחה, מן השיקום.
עאידה תומא סלימאן: מעניין כי משרד הכלכלה הוא שותף במרכזי הכוון מקצועי ובמרכזים האלה –לפחות באוכלוסייה הערבית יש תכנית מיוחדת שנקראת "רמפה".
<עבאס עבאס: לא רק לאוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת, אני אמרתי לפחות זה מה שאני יודעת.
<מוסטפא שלאטה: "רמפה" יש שלושה פיילוטים, אחד ברהט, אחד בסכנין ואחד בירכא.
עאידה תומא סלימאן: שניה, שניה, שניה, שניה, כשדיברתי דייקתי, אמרתי לפחות באוכלוסייה הערבית כי זה מה שאני יודעת, הייתי בסיור, פגשתי ואני מתפלאה כשאומרים לי שאין תכניות מיוחדות בנושא הזה, אז אני רוצה לבקש מגברת מונא מעב, רכזת רמפא, מרכזת הכוון תעסוקתי בירכא, בבקשה גבירתי ואם אפשר באמת להיות ממוקדים כי זמננו מוגבל.
עאידה תומא סלימאן: מה בדיוק אתם עושים ואיך?
<מונה סעב: שלום לכולם.
<מונה סעב: דבר ראשון אני רוצה מאד להודות לכם שהזמנתם אותי לוועדה הזאת ואני מודה מאד על זכות הדיבור.
<מונה סעב: אני מונא סעב, תושבת הכפר אבו-סנאן.
<מונה סעב: אני בת עשרים ותשע, אני גדלתי בבית שיש בו, שאחד מההורים יש לו מגבלה, - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רק מבקשת להפסיק את הלחשושים.
עאידה תומא סלימאן: יש מיקרופונים.
<מונה סעב: תודה.
<מונה סעב: אני גדלתי בבית שיש לאחד ההורים מגבלה.
<מונה סעב: אבא שלי זכרונו לברכה היתה לו מגבלה נפשית ואני מכירה מה זה לחיות במשפחה שבה לאחד ההורים יש מגבלה, מה זה לחיות עם קיצבה שלא עושה כלום למשפחה ולממן את המשפחה רק מן הקיצבה כי אין תעסוקה בבית.
<מונה סעב: אני בוגרת תואר ראשון בפסיכולוגיה וגם מורה לחינוך מיוחד.
<מונה סעב: אני רכזת תכנית "רמפה" לתעסוקת נשים עם מוגבלויות במרכז ריאן, תכנית לדרוזים וצ'רקסים.
<מונה סעב: מרכז ריאן הוא הכוון תעסוקתי שפועל בכל הכפרים - - -
עאידה תומא סלימאן: מונא, אנחנו יודעים על המרכז, ספרי לי על התכנית בבקשה.
<מונה סעב: בתכנית "רמפה" מתמקדים דבר ראשון בתהליך מיצוי זכויות ודבר שני, בליווי פרטני עד ההשמה, כשהדגש הוא על הפוטנציאל של האדם, על היכולות שלו ולא על המגבלה.