GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'נט שלום: אין ספק שדרך המלך לתת יותר סיוע משפטי מהמדינה לעובדות.
ג'נט שלום: זה לא תמיד מתאפשר.
ג'נט שלום: כן נציין עוד פעם, כל עובדת שתגיע אלינו, לא משנה כמה אנחנו, היא תקבל ייעוץ משפטי מלא.
מירב בן ארי: כן בבקשה.
מאיר דוד: אני רוצה להשלים בכמה משפטים.
מאיר דוד: א', לגבי יהודה ושומרון, - - -
מירב בן ארי: כן, השאלה של שולי על יהודה ושומרון.
מאיר דוד: הסמכויות האכיפה ביהודה ושומרון הן רק פליליות.
מאיר דוד: ישנם 3 חוקים שחלים: שכר מינימום, עבודת נשים ועובדים זרים, זה רק בהליכים פליליים.
מאיר דוד: כשהממשלה תשלים את כל העבודה באמצעות משרד המשפטים, הם יחולו את כל חוקי עבודה, בתקווה שיהיו גם בהליכים מנהליים.
מאיר דוד: הליכים מנהליים הם פשוטים יותר.
מירב בן ארי: זאת אומרת, אישה מיהודה ושומרון בעצם לא יכולה לפנות אליך.
מאיר דוד: אלי לא, למנהל אכיפה - - -
מירב בן ארי: אבל אתה?
מאיר דוד: אני לא.
מירב בן ארי: מי שיכול לתת עיצומים כספיים, לא יכול בגלל שזה יהודה ושומרון.
מירב בן ארי: המקביל הפלילי שלך.
מירב בן ארי: איך היא יכולה להגיע אילך, באיזו דרך?
מאיר דוד: באותה דרך.
מאיר דוד: הדרך כמו שאמרתי, הפניה למנהל אכיפה והסדרה בכל האמצעים שמפורסמים גם בתקשורת וגם באתר המשרד למנהל ההסדרה ואכיפה, היא תטופל באותה מידה ולא משנה אם היא נמצאת ביהודה ושומרון או ירושלים.
מאיר דוד: מי שיהודה ושומרון, - - - כמובן שהאכיפה תהייה אחרת.
מאיר דוד: אגב, עשיתי בדיקה, לא קיבלנו תלונה ב-2015 מנשים שמועסקות ביהודה ושומרון.
מאיר דוד: נשאלנו פה לגבי איכות המפקחות או עורכות דין.
מאיר דוד: גברתי, אני רוצה להגיד לגבי אכיפה מנהלית, קבלת החלטה מנהלית לא דורשת עורך דין.
מאיר דוד: המפקחות של עבודת נשים מתמקצעות בכל חוקי העבודה, עושות הדרכות, עוברות הכשרות שוטפות ויש להן לווי משפטי צמוד, כך שקבלת ההחלטה המנהלית שלהן, הן בהחלט לוקחות את כל שיקול הדעת לא פחות טוב מעורך דין שקיבל את ההחלטה.
מאיר דוד: לראיה, אין יותר מדי ערעורים שהתקבלו בגלל שיקול דעת מוטעה של - - -
רבקה מקובר: רק להוסיף לזה - - -
קריאה: שיקול הדעת זה בדיוק העניין.
מירב בן ארי: אני צריכה לסיים, בבקשה.
רבקה מקובר: פקידים מקבלי החלטות בכלל, ובאגף ההסדרה אנחנו מקבלים החלטות מנהליות בדברים שהם הרי עולם.
רבקה מקובר: למשל, רישיון קבלן כוח אדם או שלילית רישיון שזה ממש עניין של חופש עיסוק, או היתרים לעבודה בשבת.
רבקה מקובר: אף פקיד הוא לא עורך דין, אבל אותו פקיד שההחלטה נתונה בידיים שלו הוא אדם שמתמצא בחוק הציבורי.
רבקה מקובר: אם יש בעיה - - -
מירב בן ארי: את רוצה להעיר משהו אחד?
שרית יהודאי: רק לעניין חוברת שהפצנו לגבי זכויות - -
מירב בן ארי: זה מה שרצית לומר?
מירב בן ארי: איפה הפצתם את החוברת?
שרית יהודאי: בקופות חולים, אצל רופאי נשים.
שרית יהודאי: כדי להגיע לעובדות המוחלשות שלא דוברות שפה זה יצא גם בשפה הערבית.
רבקה מקובר: גם אפליקציה.
רבקה מקובר: לקראת עבודה בקיץ יש אפליקציה שהיא ממש מראה את כל הזכויות.
שיר-אל נקדימון: משפט אחד, אני חושבת שאנחנו רואים שיש הרבה בעיות והרבה דברים.
שיר-אל נקדימון: אני רוצה להציע, אם אפשר כמובן, שאולי נעשה איזו ישיבת עבודה של שולחן עגול יחד עם הוועדה והנציגים של ארגוני הנשים - - -
מירב בן ארי: גם בפעם שעברה היה שולחן עגול.
מירב בן ארי: את רוצה שאני אסביר לך משהו, אני לא הרבה זמן כאן.
מירב בן ארי: אם את רוצה דברים שיקודמו אז בלי שולחנות או כיסאות או ריבועים.
מירב בן ארי: תבואי אלי לפגישה, תבואי לרחל, תבואי אלי.
מירב בן ארי: העוזרת שלי כבר לקחה את הפרטים.
מירב בן ארי: עזבי, עוד שולחן, עוד דיבורים.
מירב בן ארי: אני לא פה 10 שנים כמו מאירה.
מירב בן ארי: בואי, אנחנו מטפלים בזה.
מירב בן ארי: אני מבטיחה לך שאקח, בטח רחל ובטח עאידה שאני אדבר איתה שגם כך היא מגויסת.
מירב בן ארי: ורד, את תוכלי לעמוד בדקה כי צריכה אני להיות אצל קארין, אני ארחף לשם.
ורד סוויד: קודם כל לברך על הדיון החשוב, אבל בעיקר הייתי מציעה לבדוק אפשרות לאסוף נתונים על פיטורי נשים אחרי שהן חוזרות לעבודה, אחרי ה-60 יום.
ורד סוויד: לעשות שם פילוח גם של קבוצות האוכלוסייה וגם של אימהות יחידניות שמחליטות ללדת ולא תמיד מקבלות את התמיכה ממקומות העבודה.
מירב בן ארי: תודה רבה על ההערה.
מירב בן ארי: באמת לא דיברנו, לא דיברנו על אימהות יחידניות, לא דיברנו על עובדות קבלן שגם הן מפוטרות.
מירב בן ארי: לצערי הרב ככל שאתה נכנס יותר אתה מבין כמה שהמגזר מוחלש למרות ההתקדמות.
מירב בן ארי: יש מישהו שממש רוצה להגיד משהו שלא נאמר?
מירב בן ארי: תמיד אני אומרת שבשביל עקרון הצדק שאם יש משהו חשוב.
מירב בן ארי: אני אעשה סיכום של הוועדה.
מירב בן ארי: קודם כל הוועדה מודה לכולכם שהגעתם לכאן היום.
מירב בן ארי: באמת למשרד הכלכלה להצגת הדברים בצורה עניינית כמו שהם as is.
מירב בן ארי: אני מודה לשדולת הנשים, ל"נעמ"ת" ובאמת לכל ארגוני הנשים, לקליניקות שעושות עבודות מצוינות, בעיקר החבר'ה של הסיוע המשפטי.
מירב בן ארי: שוב פעם, איך דיברו על החוסר אצל ג'נט, אז הצטרפתם אתם.
מירב בן ארי: לעניין החוסר בסיוע המשפטי הצטרפו הקליניקות.
מירב בן ארי: אני יודעת שארגוני נשים עושים עבודה מצוינת.
מירב בן ארי: אני מקווה שלא שכחתי אף אחד.
מירב בן ארי: אני כן רוצה להביע את מורת הרוח של הוועדה על כך שכל החבורה הנפלאה של התעשיינים, לשכות המסחר, כל החבורה לא הגיעה לכאן.
מירב בן ארי: כל המעסיקים, מה שנקרא, הדירו רגליהם באופן מפתיע מהוועדה.
מירב בן ארי: אלא אם כן - - -
קריאה: אין להם צורך להיות פה.
קריאה: השלטון המקומי פה.
מירב בן ארי: השלטון המקומי, אנחנו מעריכים את נוכחותכם.
מירב בן ארי: מחיפה.
מירב בן ארי: בשביל הפרוטוקול אנחנו מעריכים מאוד את הנוכחות שלך בוועדה.
מירב בן ארי: עכשיו אנחנו נגיע לדברים החשובים באמת.
מירב בן ארי: אני רוצה להגיד משהו למשרד הכלכלה.
מירב בן ארי: אתם עושים את עבודתכם, אני בטוחה ואני שמחה על החידוד שבאת" ואמרת 'אנחנו מגינים על העובדות, אנחנו יודעים שהן חלשות'.
מירב בן ארי: כמו שאמרנו בסוף הדיון כאן, במהות, עזבו את הפרוצדורה, מי שלמד בבית ספר למשפטים – יש מהות ויש פרוצדורה נכון?
מירב בן ארי: הפרוצדורה שלכם היא נכונה, היא הוגנת.
מירב בן ארי: אתם עושים את מה שצריך, אתם אפילו עושים מעל ומעבר.
מירב בן ארי: הנה אני אומרת, אבל במהות מראש - - -
רבקה מקובר: חשוב לשמוע את זה.
מירב בן ארי: מראש מגיע לכאן מגזר שהוא מוחלש ומגזר שצריך סיוע והרבה פעמים אפילו לא יודע את הזכויות שלו וברוב הפעמים בכל כך הרבה דברים.
מירב בן ארי: עכשיו אני מעבירה חוק של מענק לימודים לחד-הוריות, ובכלל להבטחת הכנסה.
מירב בן ארי: רוב האנשים בכלל לא יודע שמגיע לו מ-א' עד יב' מענק.
מירב בן ארי: יש לנו כאן בעיה, נעשה קמפיין, נעשה טלוויזיה, נעשה אינטרנט – זה דבר חשוב מאוד, אבל עדיין, עדיין לא מגיעים לכולם וגם אם נגיע, בואו נגיד שנגיע, אבל חייבים לפחות במקום הזה.
מירב בן ארי: אני יודעת שאתם שמים והכנתם חוברת או ברושור, אתם צריכים לבוא, מבחינת הוועדה באמת גם לחזור למשרד וכמו שאנחנו נעשה פה חשיבה על הדברים שהועלו, גם אתם צריכים לחשוב איך אתם מגיעים ליותר נשים.
מירב בן ארי: תראו, זה שיש לך 60 תיקים, אתה יודע מה, אפילו בעיני המתבונן בשנת 2016, המתבונן האדם הסביר מה שנקרא, יש בעיה, יש בעיה.
מירב בן ארי: אני יודעת וזה לא אומר שאתה לא עושה את עבודתך.
מירב בן ארי: אני חושבת שאתה עושה עבודתך.
מירב בן ארי: אני חושבת שכמובן יש מקום לשנות ואני תכף אפרט ספציפית, אבל לא יכול להיות שיש כל כך לך מעט תיקים, אני אומרת פשוט אין כאן הגיון.
מירב בן ארי: זה יכול להיות מחוסר ידע, אבל יכול להיות שזה גם מייאוש מובנה של אותה עובדת שגם כך היא בהריון וגם כך חווה קשיים פיסיים שמראש הקשיים האובייקטיביים שמים אותה במקום אחר.
מירב בן ארי: במהות יש לנו כאן בעיה, אני חושבת שאתם צריכים לעשות חשיבה.
מירב בן ארי: אני לוקחת על עצמי גם כוועדה וגם חברת כנסת, אני עובדת מצוין עם עאידה על הרבה דברים, אחת – את הנושא של הצעת החוק שלכם לנושא של שינוי בתנאי העבודה, בתנאי ההעסקה, תנאים פיסיים, דברים שאפשר להוכיח ברמה בסיסית.
מירב בן ארי: אנחנו ניקח את זה ונקדם את זה.
מירב בן ארי: אני מבטיחה, אני אדבר עם עאדיה, או אני או היא נכתוב מכתב למנכ"ל לעניין השבוע.
מירב בן ארי: זה לא לעניין, זה גם פתיר.
מירב בן ארי: באמת זה דבר שהוא נראה לי בבסיס.
מירב בן ארי: אני מבטיחה לכם אישית שיצא מפה מכתב, או מהוועדה או ממני, לא משנה באיזו קונסטלציה זה יצא.
מירב בן ארי: אני אגיד לכם את האמת, מה שנקרא ב-4 עיניים, אני לא מאמינה בשולחנות עגולים ועוד דיונים ועוד.
מירב בן ארי: יש לכם נושא, יש הצעה קונקרטית, יש דברים שרוצים לקדם – אני כמובן שמה את עצמי בשבילכם.
מירב בן ארי: אתם יודעים, הנשים כאן גם מכירות אותי, אני עובדת מצוין גם עם רקמן וגם עם הקואליציה, גם עם "רוח נשית", "אם הבנים", באמת עם כל ארגון של נשים שפונה אלי.
מירב בן ארי: אני באה ומציעה לכם לבוא, תפנו אלינו ספציפית ואפילו פה בבעיות ספציפיות.
מירב בן ארי: העלתה כאן חברת כנסת בעיה ספציפית.
מירב בן ארי: שולחים לי מייל, מרימים לי טלפון.
מירב בן ארי: אמרתי לכם בתחילת דבריי, זה הכוח שלנו כחברי כנסת, 80% זה באמת להרים טלפון למנכ"ל משרד הכלכלה ולהגיד לו 'תשמע' והוא יעביר הלאה.
מירב בן ארי: בסופו של דבר בשביל זה אנחנו נמצאים כאן.
מירב בן ארי: לכן אני מבקשת שבעניינים ספציפיים ובעניינים שאתם מוצאים, תראו בוועדה, בי, בחברת הכנסת עזריה שגם היא מאוד מגויסת לנושא הנשים, לפנות ולהעביר דברים.
מירב בן ארי: אני מבטיחה לכם לקדם.
מירב בן ארי: אני אקריא מ-2013 רק בשביל הפרוטוקול: "אנחנו רואים בדאגה רבה את" יש פה אחוז גבוה, אני דווקא רוצה להגיד שאני רואה בדאגה רבה את האחוז הנמוך של פניות נשים.
מירב בן ארי: זה בעיניי מה שצריך להדאיג.
מירב בן ארי: זה שיש אחוז גבוה של היתרים וזה אפילו לא מעניין אותי ואני אגיד לכם למה.
מירב בן ארי: ברוב הפעמים בכלל מפטרים.
מירב בן ארי: אני רואה בדאגה מה שקורה אצלך.
מירב בן ארי: שוב, לא באופן אישי, אנחנו אחרי זה ואני מקווה שאתה מבין אותי.
מירב בן ארי: תראו, גם לפני שנתיים דיברו על הנגשת המידע והעלאת המודעות.
מירב בן ארי: אני ממש מבקשת מכם שאם רוצים - - -
שרית יהודאי: יצאה חוברת וגם היה קמפיין בטלוויזיה.
מירב בן ארי: הקמפיין הזה בטלוויזיה שכנראה לא הגיע.
מירב בן ארי: את יודעת מה, סתם אני רוצה שאלה היפותטית כי אני מאחרת.
מירב בן ארי: נגיד באתר כמו סלונה שהוא אתר של כל כך הרבה נשים, יש לכם שם באנר.
מירב בן ארי: באנר לחיצה?
מירב בן ארי: תגידי.
שרית יהודאי: הדוברת של המנהל גם היא בחופשת לידה.
מירב בן ארי: נאחל לה שתחזור לעבודתה המובטחת, זה קודם כל, לאחר שהיא תחזור הייתי מציעה לה לשבת ולעשות ישיבה, את רוצה שולחן, ישיבה שמתעסקת בשיווק.
מירב בן ארי: הנה אני אומרת לכם, כשאני ארצה משהו בעניין של נשים, אני אעשה את זה ב"סלונה", אין לי אחוזים שם, סתם כי יש דברים - - -
עירית גזית: וגם בכמה שפות שונות.
מירב בן ארי: בשפות.
מירב בן ארי: תשמעו, זה כל כך פשוט.
מירב בן ארי: תעשו את החיבור ביניכם.
מירב בן ארי: אני מתנצלת כי יש לי עוד - - -
רבקה מקובר: יש לי עצה ידידותית.
רבקה מקובר: אולי במקום לעשות כל כך הרבה פרסומות ולהשקיע - - -
מירב בן ארי: לא דיברתי על פרסומות.
מירב בן ארי: באינטרנט זה הכי פשוט.
רבקה מקובר: אולי פשוט אפשר כשמגיעים לשמינית ולומדים אזרחות ללמד דיני עבודה ואז כל תלמיד שהוא יוצא - - -
מירב בן ארי: תראי, את בערך מדברת עם הסגנית של יושב ראש וועדת חינוך.
מירב בן ארי: את לא מבינה באיזה דברים בסיסיים - - -
רבקה מקובר: אני חושבת שזה מאוד יכול להועיל לעניין הזה.
רבקה מקובר: מהשמינית גם עובדים וגם המעסיקים, שידע כל אחד מה הוא צריך.
מירב בן ארי: אני מודה לכל מי שהגיע לוועדה.
מירב בן ארי: הישיבה עניינית וחשובה.
מירב בן ארי: אני מודה לכל הארגונים על העזרה.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האשה ושוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום מארחות, ואני מודה לה על כך, את כבוד השרה מירי רגב, השרה לתרבות וספורט.
עאידה תומא סלימאן: היום נעסוק שוב בעוד סקירה מגדרית לאחד מתקציבי משרדי הממשלה.
עאידה תומא סלימאן: נתמקד בתקציב משרד התרבות והספורט.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לשוב ולומר את זה, למרות שעשינו כמה סקירות, אבל בגלל שכל פעם מתחלפים האורחים והמשתתפות והמשתתפים, שבעיניי זה אחד ההישגים הגדולים שאנחנו יכולים לרשום לעצמנו בוועדה הזאת – כל המהלך שהובילה בזמנו חברת הכנסת ד"ר עליזה לביא, כשהיתה יושבת-ראש הוועדה הזאת, עם הממשלה כדי להגיע להחלטה חשובה של סקירה מגדרית לתקציב המדינה, כאשר זה הולך בהדרגתיות – ב-2014 נעשתה סקירה של 10% מהתקציבים, 2015 ו-2016 אנחנו אמורים לקבל סקירה של 40% מתקציב כל משרד.
עאידה תומא סלימאן: נגיע ב-2018 ל-100% מהתקציב, כך שהמטרה העיקרית היא באמת לראות בעיניים מגדריות, איך מחולק התקציב של כל משרד, ומה בעצם חלקן של הנשים – אם זה בשירותים שנותן המשרד, כמה נשים נהנות מהשירותים האלה, האם השירותים האלה בנויים באמת כדי לשרת את הצרכים של הנשים, שאנחנו כבר יודעים שיש שוני בין צורכי הנשים – לפעמים הם לא צורכי הגברים, והאם נוכל ללמוד מכל תקציב שאנחנו בוחנים אותו מבחינה מגדרית, איפה קיימים הפערים, ואיך אפשר לתקן אותם.
עאידה תומא סלימאן: היום נשמע מכבוד השרה את הסקירה על המשרד שלה, משרד התרבות והספורט.
עאידה תומא סלימאן: האמת – בינתיים לא אוכל להגיד כלום על הסקירה הזו, כי רק עכשיו קיבלתי לידיי את הסקירה, אבל אני בטוחה שיהיה לי מה לומר אחרי הסקירה.
מירי רגב: אנחנו גם קרובים – נוכל לבוא שוב לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: בכיף, בכל פעם שנצטרך לקיים דיון כזה.
עאידה תומא סלימאן: רצינו לקיים את הדיון אפילו לפני שהגענו לנושא התקציב, רצינו לקיים את הדיונים על פניות שהגיעו אלינו בקשר לתקצוב – גם קבוצות ספורט של נשים, גם ממקומות שונים על הרצון של הגדלת התקציבים המוקצים לקבוצות של נשים.
עאידה תומא סלימאן: נשמע היום, ואם יהיה לנו מה להגיד, אני מאד מקווה שכבוד השרה תפתיע אותנו, ותבשר לנו בשורות טובות בתקציב של 2015 ו-2016, ואם לא, נדרוש אחר כך.
מירי רגב: ראשית, תודה רבה לך, כבוד היושבת-ראש, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
מירי רגב: חברי הוועדה, חברת הכנסת מירב, אורחים נכבדים.
מירי רגב: אני שמחה מאד להיות כאן, בכלל בכנסת – הוועדה לקידום מעמד האשה.
מירי רגב: הוועדה הזאת היא בעיניי מאד-מאד חשובה, וכפי שאמרת בתחילת דבריך, היא אמורה לפקח ולהשפיע על שילוב נשים בחברה הישראלית – לאו דווקא בתפקידים בכירים, אלא על היכולת של החברה הישראלית לאפשר שוויון הזדמנויות אמתי לאשה, ולאפשר לה לחיות בדרך שבה היא בחרה, כך שאם אשה בחרה להיות עקרת בית מבחירה, זה בסדר, אבל אם היא עושה את זה מתוך כפייה, פה הרגולטור צריך לראות באילו מקומות נכון שהוא יתערב כדי למנוע פערים וכדי למנוע כפייה – ודאי בכל הקשור למגדר.
מירי רגב: נמצאים כאן אתי מנכ"ל המשרד, עו"ד יוסי שרעבי, ד"ר אורי שפר, ראש מינהל הספורט, מיכל, יושבת-ראש מועצת אתנה, שאין מישהו במדינת ישראל שלא יודע מיהי המועצה, מנכ"לית המועצה, חברים נוספים, חברי המועצה, רחל, יועצת לענייני כנסת-ממשלה, שהיא בקשר עם המשרד, ועוד גורמים מהמשרד.
מירי רגב: לא סוד שאני רואה חשיבות גדולה מאד בכל מה שקשור לקידום נשים בכלל.
מירי רגב: גם בצה"ל פעלתי בעניין הזה, גם כחברת כנסת, פעלתי בעניין הזה כחברת ועדת חוץ וביטחון, כחברת ועדת כספים.
מירי רגב: לא צריך להיות חברה בוועדה למעמד האשה כדי לטפל בתחומים מסוימים, אבל ודאי שאם אתה חבר בוועדה למעמד האשה, יש לך גם היכולת לוודא את הפיקוח ואת הנעת אותם נושאים שאנחנו כולנו מאמינים בהם.
מירי רגב: אני חושבת שיש מעט נושאים שכולנו מאוחדים בהם, שאין ימין ואין שמאל, אין דתיים ואין חילוניים, אין ערבים ואין יהודים אלא כולנו כאחד מאמינים שאת הנושא הזה צריך לקדם, והנושא הזה נמצא תחת אחריותך כאן בכנסת בוועדה הזאת.
מירי רגב: המשרד בראשותי פועל להעצמת פעילות נשים במטרה לאפשר להן להתפתח ולהביא לידי ביטוי את עצמן בתחומים שונים.
מירי רגב: אנחנו מבינים שיש חסמים לא פשוטים – תכף אציג אותם – בתחום המגדר.
מירי רגב: בחלקם נצטרך לעשות אולי אפילו שינויי חקיקה, שינויי תקנות.
מירי רגב: אני עוד לא יודעת אילו שינויים נצטרך לעשות, אבל נצטרך לעשות שינויים.
מירי רגב: אני יכולה לעשות הבחנה מאד ברורה בין תחום התרבות לתחום הספורט.
מירי רגב: בתחום הספורט יש תקציב מגדרי מסודר לתחום הספורטאיות – לקידום ספורטאיות, לקידום ספורט נשי – תכף נדבר על זה, וגם יציגו את זה אנשי המקצוע.
מירי רגב: בתחום התרבות אין לנו יכולת להגדיר תקציב מגדרי, משום שהתקציב של משרד התרבות הולך או לגופי תרבות, מוסדות תרבות או לערים, קרי שאם אנחנו מעבירים תקציב להבימה או לקאמרי או לתיאטרון ביפו – לא משנה למי – הכסף הולך לטובת התיאטרון, לטובת גוף הפעילות.
מירי רגב: אנחנו לא בוחנים כמה שחקניות יש או כמה שחקנים יש, אילו אומנים יש, מי התסריטאי או מי בעצם מהמגדר נמצא בתוך הגוף הזה.
מירי רגב: גם עיר שתקבל בעתיד סל תרבות, זה ילך לטובת פרויקטים מוגדרים שתקדם את הנושאים התרבותיים, ותנגיש את התרבות כפי שאנחנו עושים בסל ספורט, שמנגישה את הספורט לפריפריה או למגזרים.
מירי רגב: לכן מבחינת התקנות, מבחינת הקריטריונים והיכולת לסמן תקציב מגדרי בתרבות, זה בעייתי ביותר.
מירי רגב: למרות זאת המשרד פועל וימשיך לפעול בסוגיית קידום נשים.
מירי רגב: יש לנו פרויקט מדהים של חממות קולנוע לנשים חרדיות, שמצליח בצורה בלתי-רגילה.
מירי רגב: אנחנו הולכים להעביר את זה עכשיו למגזר הערבי.
מירי רגב: ישבתי על זה עם פורום מוסדות התרבות הערביים.
מירי רגב: אנחנו בכלל הולכים להגדיל את התקציב, אבל זה לא הזמן כרגע לדבר על זה; כשנעבור לדבר על התרבות האחרת, אשמח לפרוש את זה.
עאידה תומא סלימאן: ניסיתי להתאפק, אבל אני חושבת שאפשר לשלב כמה קריטריונים בעניין תקציבי תרבות שיעודדו דווקא מעורבות נשים.
מירי רגב: תכף אדבר על זה, איך אנחנו הולכים לעשות את זה בקריטריונים, אבל גם זה מחייב כמובן את האישורים המשפטיים.
מירי רגב: אז כל נושא חממות לקולנוע לנשים זה דבר שהולך מאד-מאד טוב בחברה החרדית, ונגדיל את זה עכשיו גם לחברה הערבית.
מירי רגב: יש לנו עוד כל מיני יוזמות שתכף המנכ"ל יפרט אותן.
מירי רגב: אין ספק ואני לא מאמינה שנבוא עם שינויים נקודתיים, כי זה תלוי תמיד באדם.
מירי רגב: אם יש שרה שהנושא המגדרי מעניין אותה, היא מקדמת, ואם יש שרה או שר שזה פחות מעניין אותם, הם לא מקדמים.
מירי רגב: אני תמיד בעד שינויים מערכתיים ורוחביים, כי כשאתה עושה שינוי רוחבי, בעצם מרגע זה אתה מחייב את אותם גורמים שיש להם השפעה בתחומם על החברה הישראלית, לתקן את עצמם.
מירי רגב: לכן ישבתי עם הייעוץ המשפטי של משרדי, ואני חושבת שאחד השינויים המשמעותיים ביותר שנצליח להביא בשורה לעולם התרבות זה בעצם דרישת סף חדשה לייצוג הולם של נשים בהנהלות של גופי תרבות נתמכים.
מירי רגב: זו בשורה אמתית, כי היום גופי התרבות לא מחויבים שיש שם ייצוג לנשים, וברגע שאין ייצוג לנשים באותו גוף תרבות, מן הסתם הסוגיה והחשיבה של קידום נשים ופיתוח נשים יבוא פחות לידי ביטוי שם.
מירי רגב: לא שאני אומרת שאין גברים שרוצים לקדם נשים, אבל מן הסתם נשים יעשו את זה מתוך ראייה לא רק לגבי עצמן אלא ברוחבי כראייה מגדרית.
מירי רגב: השינוי הזה וההחלטה הזאת באה כבום לעולם התרבות.
מירי רגב: זה לא שינוי פשוט.
מירי רגב: גם לא נוכל לעשות אותו בבום; נצטרך לעשות אותו בתהליך.
מירי רגב: נצטרך להסביר לאותם גופים נתמכים, שמי שירצה תקציב ממשרד התרבות, יצטרך בוועדות המנהלים שלו להביא לידי ביטוי את הייצוג ההולם.
מירי רגב: זה לא יהיה ייצוג הולם כמו בחברה ציבורית, שמחייבת 50%, אבל אם אנחנו נצליח להגיע לייצוג הולם, כמו שקורה היום בספורט, אנחנו נגיע ל-30%, זה יהיה הישג אדיר וחותמת אמתית להיבט של ייצוג מגדרי והשפעה מגדרית בעולם התרבות, כי אין גוף תרבות שאין לו ועד מנהל, בכל התחומים – בתחום התזמורות, בתחום המחול, בתחום התיאטרון, בתחום השירה, בתחום הספרות, בתחום הספריות, בתחום המוזיאונים.
מירי רגב: אין גוף תרבות היום שאין לו ועד מנהל, וכשבוועד המנהל הזה אנחנו אומרים: אתה רוצה להיות גוף נתמך על-ידי המדינה – בבקשה שיהיה ייצוג הולם בהנהלה שלך לנשים, כקריטריון סף נוסף על-פיהם תקבל תקציב – אני חושבת שזה בהחלט יעודד את אותם גופים שמשוועים לכספים ולסיוע ממשרד התרבות, להביא את ייצוג הנשים.
מירי רגב: אני חושבת שבכך כולנו זכינו – גם הנשים, ודאי החברה הישראלית, ששם נצליח להביא לידי ביטוי את ההשפעה שלהם ואת התרומה שלהם בחברה.
מירי רגב: בעניין תרבות יהודית, אני קוראת לכם ולוועדה הזאת, שעוסקת כל-כולה רק בנושא מגדר – תביאו אתם רעיונות נוספים, כדי שנוכל לקדם אותם.
מירי רגב: למשל, באה אליי חברת הכנסת מיכל רוזין לפני ארבעה חודשים עם מספר תסריטאיות וכותבות בעולם הקולנוע, עם סוגיה מאד בעייתית של הטרדות מיניות.
מירי רגב: ישבנו יחד, ואנחנו הולכים לקיים כבר בעוד שבועיים יום עיון אדיר בנושא הזה.
מירי רגב: כלומר כל יוזמה שתבוא – חברי כנסת, שותפים לוועדה, חברי הוועדה, לא משנה ממי – יוזמה שהיא אמתית, שאכן יש לי יכולת וסמכות להתערב בה, אנחנו ניקח אותה ונמנף אותה, כי טובת נשים במגזר אחד אוטומטית משפיעה על מגזר אחר ועל מרחב אחר, ואנחנו צריכים לאפשר לנשים לעבוד באופן שווה עם יכולות שוות מול גברים, ולהתמודד לתפקידים ולהצליח בהם, רק שאנחנו כרגולטור נאפשר להם את היכולת להתמודד.
מירי רגב: לכן בנושא התרבות אני אומרת לך, כבוד היושבת-ראש – אם המהלך הזה יקודם, והוא יקודם, בשנת 2016, ויורחב ל-2017 עם ועד מנהל, הצלחנו בקדנציה שלנו לעשות משהו אמתי לא בקידום חממות ופה בעוד אירוע אלא בנושא מערכתי אמתי, בשורה אמתית לנשים בחברה הישראלית.
מירי רגב: בתחום הספורט אנחנו פועלים רבות לקידום הנשים.
מירי רגב: רק לאחרונה הנחיתי, להכפיל את התקציב הייעודי למועצת הספורט נשים אתנה – זאת על-מנת שיוכלו להמשיך לעשות את הפעילות המבורכת, שתכף יציגו אותה כאן גם מיכל וגם המנכ"לית.
מירי רגב: יש להם פעילות רחבה במגוון תחומים – גם בתחומים העממיים, גם בתחומים התחרותיים.
מירי רגב: צריך להמשיך ולעשות את זה.
מירי רגב: במסגרת התקציב של 2016 – ישבתי על זה כבר עם יושבת-ראש המועצה וגם עם המנכ"לית; אני הולכת לשבת על זה גם עם הטוטו – אני חושבת שאנחנו צריכים לתת יותר ביטוי לענפי נשים מצליחים, כלומר אותם ענפים תחרותיים שמייצגים אותנו באירופה, צריך לתת להם דחיפה, כי אם יש לנו נשים שמצליחות בענף ספורט, תן להם דחיפה קדימה.
מירי רגב: לא נכון להסתכל על זה רוחבית, אלא נכון להסתכל על זה, איך אתה מקדם אותם, ואז אתה בעצם יוצר אותם כדמויות חיקוי לספורטאיות שאומרות: הנה, יש לנו לאן לשאוף, ואנחנו יכולות להגיע לאותם מקומות.
מירי רגב: זה לא סוד – כבר פרסמתי את זה – שהספורט העממי חשוב לי מאד; לאו דווקא כנשים.
מירי רגב: ספורט עממי הוא ספורט חשוב, כי הוא בעצם מעודד נשים, גברים, ילדים, ילדות, נערים, לעסוק בספורט.
מירי רגב: אנחנו יודעים שמי שעוסק בספורט, הוא אדם שמח יותר, בריא יותר, מרוכז יותר.
מירי רגב: אחד הוויכוחים שיש לי עם משרד החינוך הוא שהיום בונים בתי ספר בלי אולמות ספורט.
מירי רגב: היום ילדים שהם לא מרוכזים, במקום שייקחו כדורים, הם צריכים להגיע לאולם הספורט, להתאמן קצת ולחזור לכיתה.
מירי רגב: יש גם מחקרים שמראים שמי שעוסק בספורט זה אנשים וילדים מרוכזים יותר ופחות אלימים.
מירי רגב: לכן נושא העיסוק בספורט כספורט עממי, כספורט שיותר ויותר יעסקו בו, זו משימה של כולנו כחברה.
מירי רגב: בעניין הספורט העממי יש לנו שתי ליגות של נשים.
מירי רגב: הצגנו את הליגות האלה לפני חודשיים בברלין במסגרת פגישה שלנו, במסגרת גם כנס אקדמי שהיה בנושא הספורט, זה מאמאנט, זה ליגת נשים של אמהות אגב – זה היפה שבה – של אמהות נשים שמעודדות את הילדים לעסוק בספורט, והן גם תחרותיות והן גם עממיות.
מירי רגב: הליגה הזאת התחילה בכפר סבא במרכז הארץ, והיום היא מתפתחת למגזר החרדי ולמגזר הערבי.
מירי רגב: זה פשוט דבר מדהים.
מירי רגב: דיברתי על זה לא מזמן עם חבר הכנסת זוהיר בהלול.
מירי רגב: אנחנו יכולים להרחיב את זה גם לשכונות, גם לפריפריה, גם למגזרים.
מירי רגב: ובכלל, שאמהות עוסקות בספורט, זה דבר מדהים, כי הן מעבירות מסר לילדים ולילדות, וזה התפקיד שלנו.
מירי רגב: לכן הנחיתי להכפיל להם את התקציב, כי מי שעוסק בספורט, והוא מעביר מבחינתי מודל, צריך להגדיל לו את התקציב.
מירי רגב: גם כדורשת נשים יש, וזו גם כן ליגה של נשים.
מירי רגב: זה יופי וצריך להמשיך לפתח את זה.
מירי רגב: אני חושבת שבסך הכול במשרד הספורט אנחנו פועלים נכון בכל סוגיית קידום נשים.
מירי רגב: תמיד אפשר לעשות יותר, ונשמח לעשות יותר.
מירי רגב: כל יוזמה שתגיע מכל כיוון – נמשיך לעשות את זה.
מירי רגב: בתחום התרבות יש לנו עוד מה לעשות.
מירי רגב: צריך לראות, כיצד אנו יכולים להביא את זה לידי ביטוי, את אותו תקציב מגדרי שנראה שבאמת זה הולך לנשים ולא לכלל האוכלוסייה.
מירי רגב: אני מאמינה שנצליח גם את העניין הזה לפתח.
מירי רגב: בסך הכול אני חושבת שאנחנו כחברה ישראלית יכולים להתהדר בנשים חזקות – רואים כאן אחת מהן – ואנחנו רואים בכנסת ואנחנו רואים בהרבה מאד צמתים של מקבלי החלטות – גם בעסקים, גם בפוליטיקה, גם בצבא, גם בשב"ס, גם בספורט שאותן נשים מהוות דוגמה לנשים אחרות, אבל עדיין לצערי, גם היום אנחנו כרגולטור צריכים להתערב.
מירי רגב: הדבר הכי טוב היה שלא היינו מתערבים, ואשה היתה יכולה לבוא ולהתמודד על תפקיד, והיו בוחנים אותה רק לפי כישוריה ולא לפי היותה אשה, כי אם היא תלד, היא לא תהיה שלושה חודשים בעבודה.
מירי רגב: התפקיד שלנו גם כנשים, ואני רואה את זה כמשימה אישית שלי בכל תפקיד שאני עושה – איך להביא לידי ביטוי את עצם היותי אשה קרייריסטית ואת עצם היותי גם אמא.
מירי רגב: התפקיד שלנו כמובן, לתמוך ולהראות שזה אפשרי.
מירי רגב: אשמח לענות על כל שאלה.
מירי רגב: אני הודעתי מראש, כבוד היושבת-ראש, שב-09:50 אצטרך לצאת לדיון נוסף.
מירי רגב: כמובן, אנשי המשרד יישארו עד השעה 11:00.
מירי רגב: נושאים שלא אהיה בחדר, ויצטרכו להגיע לפתחי – אשמח להשיב עליהם, אם זה בכתב או אם בהופעה נוספת שלי כאן בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד השרה.
עאידה תומא סלימאן: אני העדפתי לחכות עד הסוף כדי להגיד קודם כל, שאני שמחה שהגעת לפה.
עאידה תומא סלימאן: זאת בשורה טובה, שאת לוקחת על עצמך את הנושא של ייצוג נשים בוועדים המנהלים של גופי תרבות וספורט.
עאידה תומא סלימאן: אין לי סיבה לא להאמין שתצליחי למצוא את הדרך החוקית או דרך החקיקה, איך להעביר דבר כזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה יהיה שינוי מהותי, באמת.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לראות את זה ב-50%, אבל אני גם יודעת שאפשר להתחיל דברים באופן הדרגתי, ואפשר גם אפילו בחקיקה לשים יעדים – להגיד: בשנתיים הראשונות, ואחר כך בארבע השנים שאחריהן נשיג את היעד שהיינו רוצות להגיע אליו, שהוא 50%.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני גם יודעת שיש חסמים לנשים אפילו בעיסוק בשני התחומים האלה – גם ספורט וגם תרבות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה באופן כללי לכלל אזרחיות המדינה, ואני יודעת שזה אפילו עם חסמים יותר גדולים באוכלוסייה שאני באה ממנה – באוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: אפילו בהקצאת תקציבים, כפי שאמרתי, אפשר להתחיל לנווט בצורה כזו שכל גוף יתחיל לבדוק את עצמו, בזה שכאשר מגישים בקשות לתמיכה וכאשר מבקשים תקציבים, אם יש קריטריונים, כמו שאני יודעת בהרבה במכרזי המדינה – כמו, כמה נשים יש לך בוועד המנהל – אני יודעת שכבר הסתכלת על זה, אבל למשל, כמה נשים מועסקות על-ידי הגוף הזה, כמה נשים מקבלות שכר וכמה נשים נהנות מהשירות של הגוף הזה.
עאידה תומא סלימאן: זה יעודד גם את הגופים לבדוק את עצמם וגם יהווה סוג של קריטריון ובחינה, איך הכסף יכול להגיע.
עאידה תומא סלימאן: אבל יותר מכך, אני חייבת להעביר פה את קולן של כמה נשים ערביות שדיברו אתי.
עאידה תומא סלימאן: חלק מהן פגשתי במקריות רבה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שרואים שאני לא ממש באה מתחום הספורט, ואני לא פעילה מבחינת ספורט, אבל אני אשה שמחה בכל זאת.
מירב בן ארי: למרות ששיחקת בכדורגל נשים.
עאידה תומא סלימאן: לא שיחקתי.
עאידה תומא סלימאן: הסתכלתי עליכן.
קריאה: אבל תמיד אפשר להתחיל בפעילות ספורט, ואז יכול להיות שתהיי יותר שמחה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהריצות שאנחנו עושים פה בבניין הזה מספיקות לי בינתיים.
עאידה תומא סלימאן: אבל יש קבוצות כדורגל וקבוצות כדורסל וקבוצות כדורשת של נשים ערביות, שבעיניי הן אמיצות כפליים, כי הן גם עוסקות במה שהן אוהבות לעשות, אבל בהתנדבות מלאה.