GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן קיים: אנחנו עבדנו, עשינו ששה תיקים, ניגשנו לבתי מלון, עשינו - - - , הבאנו נהגי מוניות חשודים, הבאנו אחרים חשודים, שורה תחתונה – מה נגמר עם זה?
ראובן קיים: אם אתם גוררים אותי להתנצחות הזאת אז בבקשה, תבדקו, מה נגמר עם ששת התיקים האלה?
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמה שאנחנו גוררים אותך אליו זה לגלות מידע שיכול לעזור לנו להיאבק בתופעה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא ענין של התנצחויות.
עאידה תומא סלימאן: העניין הוא תשובה על ששת התיקים האלה.
מריה פיקוס בוגדאנוב: לא גבירתי, אני לא יודעת בקשר לתיקים הספציפיים, אני לא יכולה לדעת מה קרה - - - בששה התיקים הספציפיים האלה.
עאידה תומא סלימאן: , אז אחר כך נוכל לקבל תשובה בעניין הזה של ששת התיקים האלה, מה קרה אתם.
נעמה ריבלין: את צריכה להבין את הפרשנות.
נעמה ריבלין: הפרשנות אומרת "סדרי עדיפויות במקום שיש מטרד".
נעמה ריבלין: אם הפרשנות של המשטרה היא פרשנות נכונה, אז האם זה כן נאמר?
נעמה ריבלין: כי זה כל פעם, אנחנו הארגונים נמצאים שם תמיד באמצע.
מירב שמואלי: בשום מקום לא נאמר לא לחקור מקום שיש בו זנות.
מירב שמואלי: מדובר על דברים שבמיוחד דורשים תשומת לב, זה הכל.
קריאה: ההנחיה לא אמורה להיות קשורה - - -
מירב שמואלי: הנחיה הזו תוקנה הרבה מאד פעמים במהלך השנים האחרונות, היא מתאימה לרוח הזמן וכתוב שם מפורשות שזנות פוגעת בכבוד האדם, אז להגיד שאם זה לא מטרד אז זה לא אכפת לפרקליטות זה פשוט לא נכון ואני לא דוברת הפרקליטות אבל זה באמת - - -
קריאה: ניתן לפרקליטה לדבר.
מריה פיקוס בוגדאנוב: המטרד זה רק פרמטר אחד.
אורלי דהאן: זה אחד הפרמטרים.
מריה פיקוס בוגדאנוב: יש שם פרמטרים נוספים ורבים של ניצול - - -
קריאה: אבל אם אנחנו נתייחס אל אחד באופן כללי אז לא צריך להגדיר שזה מטרד לציבור.
נעמה ריבלין: כולכם מכירים את התיקים האחרונים - - -
נעמה ריבלין: סליחה, סגירת בתי בושת נעשתה על ידי הפרקליטות.
עאידה תומא סלימאן: אבל זה נעשה על ידי הפרקליטות לאחר שהמשטרה עשתה את העבודה שלה.
נעמה ריבלין: בסדר גמור, אבל לא להגיד - - -
ראובן קיים: - - - לסגור את המקומות האלה כי המשטרה לא יכולה.
אביגיל סון-פלדמן: אבל למה באיזורי תעשיה – כדי שלא יהיה מטרד.
עאידה תומא סלימאן: מי גבירתי?
אביגיל סון-פלדמן: אביגיל סון פלדמן ממשרד המשפטים.
אביגיל סון-פלדמן: אני מקבלת תחושה שיש איזה חוסר הבנה.
אביגיל סון-פלדמן: ההנחיה היא הנחיה שבעצם מנחה את הפרקליטות לגבי הגשת כתבי אישום.
אביגיל סון-פלדמן: הגשת כתבי אישום היא קודם כל כמובן נסמכת על ראיות, ועיקר המטרה של ההנחיה הזאת הוא בעצם במלים אחרות, מה שהיא אמרה, מבחינת החוק, ברמה היבשה, גם מישהי שהיא בזנות, שיש לצורך העניין, מבחינת מה שיש בראיות, יש לה מקום ושם היא נותנת שירותי מין ואין מן הראיות שום ראיה לא לסרסרות, לא לקטינות ואין כמובן גם תלונה מן הסביבה, שזה מה שנקרא מטרד, כשכל הדברים האלה מצטברים, אז בעצם - - - נאכף נגד האישה עצמה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא דיברנו על אכיפה נגד האישה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על אכיפה נגד בית מלון שזו עבירה על חוק הגבלת שימוש במקום לשם מניעת פשע.
אביגיל סון-פלדמן: אז לכן אני אומרת, הנחיה 2.2 זה הענין שלה.
אביגיל סון-פלדמן: בתי מלון, מה שאני מתרשמת, הקוד של בית המלון זה באמת הנושא של החשיפה, כי הנושא של המטרד הוא בעצם אמצעי חשיפה.
אביגיל סון-פלדמן: כשיש מישהו בסביבה שזה מפריע לו אז הוא יחשוף את זה.
אביגיל סון-פלדמן: בבתי מלון יש פה בעיה של חשיפה.
אביגיל סון-פלדמן: ברור שאם יגיעו עם ראיות לעבירה שהיא באמת מעבר לאותה אישה, כשאין שום דבר אחר, אז יוגש להגיש כתב אישום, גם אם זה בית מלון, זה לא שיש הנחיה לא לעסוק בבתי מלון.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבהיר משהו פה.
עאידה תומא סלימאן: כולנו מסכימים שיש בעיה של חשיפה.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה בכלל נכנסנו לדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: הבעיה היא שהתופעה קיימת וכולנו מסכימות שהיא קיימת וכולם יודעים שהיא קיימת, אני לא מדברת על כל בתי המלון אבל, ברור שהיא קיימת בהרבה בתי מלון.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו, העניין של חשיפה והעניין של מטרד לא מהווים כלי במקרה הספציפי של בתי המלון, כדי לבדוק את התופעה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא כלי שהמשטרה תשתמש בו כי לגבי ענין החשיפה, זה קורה בתוך חדר סגור ואף אחד לא יידע על זה.
עאידה תומא סלימאן: מצד שני, למרות שאנחנו יודעים שנהגים וכל מיני גורמים מעורבים בנושא ואם היו רוצים לחשוף, הרי בגלל זה דיברתי על קציני הביטחון בתוך בתי המלון, כי הם היו יכולים לחשוף את זה.
עאידה תומא סלימאן: בענין של מטרד ברור שזה לא יהווה מטרד אלא אם תבוא איזו משפחה, כמו שזה קרה שסיפרו לי סיפורים, שמשפחה נכנסה לבתי המלון וחשפו אותם לתופעה, או ניסו לתת להם כרטיס או משהו כזה, רק אז זה יהווה מטרד.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי, בדיוק מה שאת אמרת, יש קושי, השאלה שלי היא איך מתייחסים לקושי הזה.
עאידה תומא סלימאן: איך יושבים כאנשי מקצוע, ומפתחים כלים כדי להתגבר על הקושי הזה ולתת למשטרה –שהיא אמונה על האכיפה, כדי שתספק לכם את הראיות שאתם דורשים.
עאידה תומא סלימאן: אתם אומרים: אנחנו לא יכולים ולא מצליחים להגיש כתבי אישום כי אין לנו ראיות.
עאידה תומא סלימאן: תעזרו להם לפתח, להתגבר על הקושי הזה, על שני המחסומים האלה.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שאני מבקשת.
אביגיל סון-פלדמן: מה שאני הבנתי מן הדיון – וכך גם הנחתי שתהיה המטרה, ששילוב הכוחות עם הנושאים של המודעות והזיהוי של התסמינים נראה לי לפחות קריטי, כדי שזה בכלל יגיע לפתחה של המשטרה.
אביגיל סון-פלדמן: למשטרה לא חסרים כלים, זאת אומרת, במובן הזה, למשטרה, זה לא שיש איזו סמכות שלא קיימת אצלה או משהו כזה, יש לה את כל הכלים.
אביגיל סון-פלדמן: להבנתי, יכול להיות שזה תחום שבו, התחום של המודעות, היכולת של גורמים מסוימים שאפשר לרתום אותם לזהות את התופעה, כדי שהם יוכלו לזהות ולקרוא למשטרה.
אביגיל סון-פלדמן: מה שאני מבינה מן הדיון זה הנדבך שאולי צריך להיות.
עאידה תומא סלימאן: אני הגדרתי טוב מאד מהי המטרה של הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: לא צריך להסביר אותה מחדש.
עאידה תומא סלימאן: עלינו פה על קושי מסוים, עלינו על זה שהמשטרה אומרת שחסר לה משהו שם.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמן הראוי להגיד: אנחנו נבדוק את העניין, לא?
עאידה תומא סלימאן: האם זו לא התשובה הכי טובה במקרה הזה?
אביגיל סון-פלדמן: אם חסר משהו - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נבדוק את העניין, נשב וננסה למצוא פתרון מקצועי.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מגברת ביאטריס רוזן כץ, בבקשה, וברכות, גם לכם וגם למשטרה על ההתקדמות בנושא.
באטריז רוזן כץ: דרך אגב, אני חושבת שההתקדמות של מועדוני החשפנות, הוא שילוב של עבודה מצויינת בין המשטרה לעיריה, - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת גם שהמכתב ששלחנו לעירייה זירז גם כן.
ביאטריס רוזן כץ: תראי, אני יכולה להגיד לך שהעבודה התחילה דווקא מפעילות בשטח בחיפה, לפני כשנתיים, שהן הקימו פורום שנקרא מפסיקות לשתוק על אותו מועדון, ועשו הפגנות מול אותו מועדון, ואת נפגשת איתן, הקמנו פורום משותף אבל שוב, ברגע שהמשטרה והעיריה עובדות ביחד אז אפשר להתמודד.
ביאטריס רוזן כץ: אני רק רציתי להוסיף שתי מלים - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אהבתי שהיה "חומר מודיעיני חסוי", שהוגש לשופטת.
עאידה תומא סלימאן: זה היה בהודעה.
עאידה תומא סלימאן: אהבתי כי זו פעם ראשונה שאני רואה בקונוטציה הזו שיש "חומר מודיעיני חסוי.
עאידה תומא סלימאן: " בדרך כלל זה בקונוטציות אחרות.
ביאטריס רוזן כץ: תמורת תשלום של הרשות המקומית, אפשר לקחת חקירות פרטיות.
ביאטריס רוזן כץ: מה שרציתי רק, רגע, האם רצית להגיד משהו?
נעמה ריבלין: על החקירות הפרטיות ועל עבירות חשיפה, אולי צריך יהיה לקיים דיון על זה.
נעמה ריבלין: כל פעם מחדש, אנחנו גם יוצאים מן הדיון עם "מה לא".
נעמה ריבלין: ברור שצריך פה לפתח חשיבה, עבודה ואולי להיעזר, זה תענוג לשמוע שבעזרת - - - מספיק כדי לחשוף.
קריאה: מי עומד מאחורי שתי נשים שהן אומרות שהן משכירות.
קריאה: אנחנו יודעים שזה לא המצב בדרך כלל.
מיכל רוזין: אפשר לחשוף את זה.
עאידה תומא סלימאן: אפשר להתקדם.
ביאטריס רוזן כץ: רציתי רק להוסיף שתי נקודות.
ביאטריס רוזן כץ: אחת בנושא של תיירות מין, מהר מאד, אי אפשר להתעלם למשל מזה שתיירות מין, בדרך כלל, באה במקומות בהם זו לא תיירות משפחתית אלא שזו לצערי הרב – ואני עומדת להגיד משהו, מקווה שלא יהרגו אותי עליו, שזו בדרך כלל תיירות במקומות בהם יש השתלמויות מקצועיות, מחוזיאדות, מקומות בהם נמצאים בלי המשפחה.
ביאטריס רוזן כץ: ואני חושבת שנדרשת פעילות של הסברה גם למי שמארגן את אותן השתלמויות, את אותם ימי עיון, אותן מחוזיאדות, חייבים, צריך הסברה והסברה שהיא לא קלה, לא קלה, כי בדרך כלל מעלים אותנו על מוקד כשאנחנו מתחילות לדבר על הנושא אבל, חייבים להעלות את הנושא.
ביאטריס רוזן כץ: נושא שני הוא בקשר למועדוני חשפנות שראינו את אותן נשים שמגיעות עם אשרות תיירות וְרוּבִּי, אני כן מפנה אליך נקודה שאני חושבת שצריך לחשוב עליה.
ביאטריס רוזן כץ: מה שאנחנו שומעות הוא שברגע שיש כבר איזושהי פשיטה בתוך המועדון, רואים את הנשים עם אשרות של תיירות, ו'פאף', זאת אומרת, מיד מגורשות.
ביאטריס רוזן כץ: והתהליך הזה של לבדוק האם יש פה איזשהו ארגון מאחוריהן, האם יש תופעה של סחר פחות 'קורֵץ'.
ביאטריס רוזן כץ: זאת ההתרשמות שלי ממה שראינו ולכן, אני חושבת שכן צריך לתת את החשיבה, האם אפשר לתת איזושהי הנחיה של שלב ביניים, כשאישה מאותרת עובדת במועדון חשפנות או במכון ליווי על אשרת תיירות, האם אנחנו בודקים והאם נעשית בדיקה יסודית אם יש שם מצב של סחר.
אפרת שרעבי: האם אפשר להעיר משהו?
אפרת שרעבי: שמי אפרת, ממשרד הרווחה, אפרת שרעבי, אני יודעת שאת כל הסיפור של המחוזיאדות ויש כל מיני טורנירים של מקומות עבודה, שאצלנו המשרד הוציא הנחיה – הרי זה במימון המדינה, אלו שעות עבודה, שולחים אנשים ומממנים להם ימי עבודה, אז חוץ מן העובדה שאצלנו המנכ"ל הוציא הנחיה שמבקשת מן העובדים שלא להשתתף באירועים מן הסוג הזה ואת החומרה של העניין, אני חושבת שאפשר לעלות רמה ולבקש מן הנציבות להוציא מכתב כזה לכל עובדי המדינה, בכל המשרדים ובכל האיגודים המקצועיים - - -
ראובן קיים: משרד המל"פ הוציא לכל המשרדים.
ראובן קיים: המשרד לבטחון פנים הוציא הנחיה לכל מנכ"לי משרדי הממשלה השונים, על המחוזיאדה, על התופעה, על ההשלכות של עבירות פליליות שהם יכולים לבצע, יצא מסמך - - -
באטריז רוזן כץ: שיגיע לעובדים?
אפרת שרעבי: כדאי להעלות רמה ושהנציבות תוציא את זה למשרדים ושזה יחלחל - - -
קריאה: לעובדים עם איזושהי סנקציה משמעתית שמי שיהיה חשוף או מי שיהיה מעורב בפעילות כזאת, אז מקום העבודה יבוא אתו חשבון.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזאת גם הצעה טובה ואם כבר המשרד לביטחון הפנים הפיץ את חוות דעתו על מה שקורה באירועים כאלה וזה מסמך שהופנה למנכ"לים, אז אפשר באמת לפנות לנציבות שירות המדינה ולבקש אותה בקשה, שיוציאו הנחיה כזאת.
אושרה לרר-שייב: דרך הממונות, לממונות יש תקשורת ישירה עם כל עובדי המשרד.
אפרת שרעבי: כן, אבל מי שבדרך כלל צורך זנות זה גברים והממונות - - -
שרון מאיר: הממונות היום, גם אני ממונה, אני ממונה במשרד התיירות אבל, הממונות היום לפעמים גם ממודרות.
שרון מאיר: למשל, לפני שבועיים הגיעה הנחיה מנציבות שירות המדינה בנושא הטרדה מינית ובמקום שזה יעבור דרך הממונות ודרך הסמנכ"לים לכוח אדם, אז זה הגיע לכל העובדים, אז זה בסדר שדילגו עלינו וזה הגיע ישר לעובדים בלי שאנחנו היינו - - - .
אפרת שרעבי: זה נכון אבל אנחנו הכתובת כי אנחנו גם ממונות היום על שוויון מגדרי אז זה כן מגיע לכל העובדים ולא רק - - -
עאידה תומא סלימאן: זה נכון, זה נכון אבל, בואו, ברגע שהנציבות אוסרת דבר כזה, אז זה פותר את כל - - -
עידית הראל שמש: אני שמעתי למשל, שעובדים מזמינים חדר זוגי, כי הם אומרים שהם באים עם בת הזוג ואז, יום לפני, מבטלים את בת הזוג ויש להם חדר לבד.
אפרת שרעבי: זה עולה להם.
קריאה: זה עולה להם כסף.
ביאטריס רוזן כץ: הם יכולים גם בלי להגיד מי איתם.
דינה דומיניץ: זה לא שהוא מבקש חדר לבד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו חייבים לסכם, רק משפט אחד.
אורלי דהאן: אני אעשה את זה פשוט ממש קצר, אנחנו פשוט יושבים פה כמה נציגים מרשות האוכלוסין וההגירה, ואני מרגישה צורך רק להתייחס.
עאידה תומא סלימאן: שֵם.
אורלי דהאן: שמי אורלי דהאן מן הלשכה המשפטית.
אורלי דהאן: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות מאחר והן עלו.
אורלי דהאן: אחת מופנית לרובי שזה בסמכותנו.
אורלי דהאן: יש פשוט שני צמתים שרלבנטים לגבינו ואני שמחה שעולה הנושא של עיכובים בגבול וסירובי כניסה, לנשים שמגיעות לישראל למטרות לא ראויות, בין היתר בעקבות ההסכמים על פטור מאשרה ממדינות שמוכָּרות כמדינות מקור לסחר, ולכן אנחנו מקבלים המון פעמים שאילתות ופניות, גם מחברי כנסת וגם משגרירויות זרות, בעניין העיכובים, וחשוב לי כן להגיד שבין יתר המטרות המרכזיות היא למנוע - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו דיברנו על זה ואני קיבלתי את הדיווח שלכם בעניין.
אורלי דהאן: מצוין.
אורלי דהאן: גם - - - שמואלי שהוא עובד בנוסף - - -
עאידה תומא סלימאן: כן, אנחנו קיימנו ישיבה, הישיבה הקודמת היתה בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני שמחה ששלחתם את הנייר, קיבלתי אותו לידיים שלי.
אורלי דהאן: ודבר שני העלינו והגברנו את המודעות בקרב עובדי אכיפה, גם בצפון במקרים של חיפה וגם באופן כללי וגם, אנחנו מתכוונים לערוך הכשרות נוספות, שבמידה ונמצאות נשים במועדונים או בכלל עוסקות בתחום שיכול לנשוק, גם אם זה לא סחר per say אבל, התחום הזה שיהיה מצב שקודם בודקים את הדברים, לא תמיד יש שיתוף פעולה מצד הנשים, הנשים לרוב לא מעוניינות, הן מגיעות לפה באמת כתיירות ורוצות לצאת בלי לשתף פעולה אבל זה דבר שכן - - -
ביאטריס רוזן כץ: התהליך הזה עם הגורמים המטפלים, צריך להיות - - -
אורלי דהאן: ניקח את זה לתשומת לבנו.
עאידה תומא סלימאן: עלו הרבה נקודות חשובות ולקונות, שהתחילו בזה שאנחנו בכלל לא ידענו שבעצם מלונות הם תחת משרד הכלכלה ולא משרד התיירות, דבר שהוא נשמע לי קצת אבסורדי, ומפתיע.
עאידה תומא סלימאן: זה אומר שאנחנו חייבות –ואנחנו בוועדה נפנה למשרד הכלכלה ואני אבדוק מהי הרגולציה הקיימת שם, ואיך אפשר באמת לנסות ולבדוק את דרכי האכיפה בבתי המלון.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם נפנה אל התאחדות בתי המלון להצטרף לקוד האתי, ונעודד את התהליך שהתחילו כבר במשרד המשפטים מול התאחדות בתי המלון.
עאידה תומא סלימאן: ננסה גם לתת רעיונות איך אפשר לפתח או לעשות את השינויים המתחייבים בבתי המלון, כך שאפשר יהיה באמת לאכוף את הקוד ולעשות אותו יותר שימושי, למרות שאני מביעה דאגה רבה ואני גם מביעה זעם, באיזשהו מקום, על זה שההתאחדות ובעלי בתי המלון לא ראו לנכון להגיע לישיבה הזו, אני קושרת את זה גם להימנעות שלהם מלחתום על הקוד האתי עד עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: אני קושרת את זה גם לחוסר שיתוף הפעולה של קציני הביטחון שלהם מול המשטרה בחשיפת התופעה הזו שמתחוללת בבתי המלון, ואני מרגישה שאין פה תום לב, בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נבקש שהם יחתמו, אנחנו נפנה אליהם אבל גם נדרוש שיותר ויותר יוכנסו הכשרות בנושא הזה לעובדי בתי המלון.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שהתחלתם את התהליך הזה, אבל גם נפנה למשרד הכלכלה וההתאחדות ונדרוש את זה בצורה הכי ברורה.
עאידה תומא סלימאן: בכל הנושא של המחוזיאדה, אנחנו בדיוק עכשיו מסתכלות ורואות שזה בחסות אגף ספורט של ההסתדרות הכללית.
עאידה תומא סלימאן: לכן, לא רק שצריך לפנות לנציבות שירות המדינה ואנחנו נפנה לנציבות שירות המדינה אבל, נפנה גם לאגף הספורט בהסתדרות הכללית, להסתדרות באופן כללי כמובן ולא מחר, כי מחר הם כנראה יהיו בשביתה אבל אחר כך, אנחנו נפנה ואנחנו נבקש שהם בעצמם גם ייקחו אחריות, יעשו כמה צעדים בנושא של איך אפשר לקיים אירוע ולא נדרוש שלא יקיימו את האירוע, אבל איך אפשר לקיים אירוע כזה שהוא נטול ושהוא בסביבה שלא מאפשרת את תופעת הזנות.
עאידה תומא סלימאן: דבר נוסף, אני מברכת על זה שהשר הגיע, אני מברכת על המידע שהוא סיפק לנו בכל העניין של הרגולציה ואני מצטערת לשמוע על חוסר הכלים שנמצא בידי משרד התיירות אבל, בכל זאת, אני חושבת שקימת אחריות גם על השר, גם על העובדים ועל המשרד בכללותו, על שידור מסר מאד ברור ולהודיע בהודעה ברורה, על הירתמות משרד התיירות למאבק בתופעה הזו, ואפשר גם לכלול את כל ההצעות שבאו מצד הארגונים שפועלים בנושא, ומצד אחרים שנכחו בישיבה הזו.
עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של הוצאת חוזר מנכ"ל, של הצהרות של השר עצמו, של פגישה עם ההתאחדות, אפשר כל מיני צעדים אבל, קודם כל אני מברכת על הנכונות לישיבת עבודה מאד קרובה, שנארגן אותה כדי לעמוד על כול הצעדים האפשריים במקרה הזה.
עאידה תומא סלימאן: ישתתפו בה, כמו שהודעתי, כל הגורמים ואז נצא במן קמפיין של כמה צעדים.
עאידה תומא סלימאן: גם הרעיון של קמפיין, קמפיין תקשורתי, הוא רעיון מצוין.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נאסוף את כל ההצעות שהגיעו, וגם אם יש אחרות, כך שלישיבה נגיע מוכנות, אפשר לצרף אותן אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: נשאר לי גם הנושא של הפנייה לאקדמיה, אנחנו נעשה את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני גם אבקש מן הרשויות המקומיות לשים לב לנושא של רישיונות עסק לבתי המלון אצלן, כמו שעשו בעניין מועדוני החשפנות והתגייסו בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך להרחיב את היריעה ושהם ידעו שצריך לפקוח עין על מה שקורה בבתי המלון שבחסות העיריות האלו או בתוך תחום העיריות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נחכה לתוצאות של סקר משרד הרווחה שייתן לנו תשובה סופית האם אנחנו בעלייה של התופעה או לא, ונחסוך מעצמנו את הוויכוחים שהתקיימו פה.
עאידה תומא סלימאן: בעניין הפרקליטות ומשרד המשפטים באופן כללי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עלינו עכשיו על קושי מסוים ויש אמירה מאד ברורה בכל הנושא ואני לא אחזור על עצמי, בענין החשיפה ובענין המטרד, זה לא ממש מספק את הכלי.
עאידה תומא סלימאן: אולי צריך לשבת ולעשות חשיבה בכל הנושא של איך אפשר לפתח כלים או פרמטרים, שקשורים לעניין של בתי המלון.
עאידה תומא סלימאן: ואנחנו נמשיך לדבר על זה אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: אני פונה אליכם שתקיימו לפחות בשלב הזה חשיבה על השאלה איך אפשר להתגבר על הקושי הזה.
מירב בן ארי: אני חברת הכנסת מירב בן ארי, אני אחליף את יושבת ראש הוועדה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
מירב בן ארי: היום יום שלישי, 12 בינואר 2016, ב' בשבט תשע"ו.
מירב בן ארי: אנחנו דנים בוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי כמו שאנחנו דנים כל שנה, למעט שנה שעברה, בדיווח משרד הכלכלה על פיטורי עובדות בהריון ובטיפולי פוריות ובהיבטים של אכיפה פלילית ומנהלית לשנת 2015.
מירב בן ארי: תציג הגברת רבקה מקובר מנהלת אגף ההסדרה, משרד הכלכלה.
רבקה מקובר: אני אומר כמה מילים לפני שאני נותנת את הרשות למנהלת התחום, הגברת שרית יהודאי שהכינה מצגת נפלאה עם כל ההסברים המדויקים לכל הפעילות השנתית שלנו.
רבקה מקובר: אני רוצה לומר בפתיח כמה מילים שמאפיינות בעצם את כל מה שעשינו השנה.
רבקה מקובר: הדבר הראשון שמתאפיין אצלנו זה ייעול ההליך.
רבקה מקובר: אנחנו הגענו לאיזה מצב שבו מתקבלת בקשה, ההליך נעשה בצורה שהוא נעשה, יורחב עליו, מתקבלת החלטה וזה נעשה בזמן קצוב וזה לא נמשך מעבר למה שצריך להימשך.
רבקה מקובר: זה דבר שהוא מאוד חשוב, כי בהיסטוריה שלנו תהליכים היו יכולים לקחת הרבה יותר זמן.
רבקה מקובר: דבר אחד.
רבקה מקובר: דבר שני, אנחנו נראה בסטטיסטיקה שיש פחות פניות לבקשות.
רבקה מקובר: אני לא ניתחתי למה יש פחות וממה זה נובע.
רבקה מקובר: אין לי ספק, אנחנו מרגישים את זה גם בשאלות כשרוצים לפנות ואחר כך לא פונים, שיש הרבה מאוד פניות כשמעביד מבין שבזה שאין קשר בין הפיטורין להריון וזה לא אור ירוק לקבל היתר.
רבקה מקובר: לכן בהרבה מאוד מקרים אנחנו רואים שבכלל לא פונים או שהם מודעים לכך שהתהליך לא ייתן להם כאן היתר.
רבקה מקובר: זה דבר אחד.
רבקה מקובר: הדבר השני ששקלנו, גם כאשר ברור לחלוטין שמגיע כאן היתר מכל מיני סיבות, לא בהכרח הוא יקבל את ההיתר למועד ההחלטה.
רבקה מקובר: הרבה פעמים אנחנו לוקחים גם בחשבון שיש כאן עובדת שבתקופה הזאת לא תקבל היתר ולכן נותנים את ההיתר למועד הלידה למשל, הרי בתקופת הלידה היא מוגנת.
רבקה מקובר: הנושא הזה לא עבר למשל את ביקורת בית הדין האזורי לעבודה, לא קיבלנו או.
רבקה מקובר: קיי על הדרך הזאת.
רבקה מקובר: כרגע זה נמצא בערעור, הערעור יהיה במרץ ואם אנחנו נראה אם אנחנו נקבל בבית הדין הארצי.
רבקה מקובר: כמובן אנחנו נראה אם נקבל גיבוי לנושא הזה.
רבקה מקובר: שוב, זו הקלה מאוד מאוד גדולה בהיבט שיש עוד הגנה גם אם לכאורה נתנו כאן היתר.
רבקה מקובר: גם בנושא של מכירת פעילות יש כאן היום חשיבה.
רבקה מקובר: כאן זה כן הוכר על ידי בית הדין לעבודה שאנחנו לא נותנים היתר למוכר על אף שלכאורה יש פה מכירה ויש אפשרות במכירה לתת היתר.
רבקה מקובר: אנחנו מתייחסים לרוכש, אם הרוכש לא שכנע אותנו למה העובדת הזאת בהריון לא ממשיכה הוא לא יקבל היתר, הרוכש יצטרך להמשיך, לעניין הזה יש לנו כן גיבוי.
רבקה מקובר: זאת אומרת, התהליכים שעברנו השנה הם גם בהיבט של ייעול, גם בהיבט של חשיבה איך אפשר לייצר עוד הגנה לעבודת.
רבקה מקובר: במאמר מוסגר, יש לנו גם את נושא משרד החינוך.
רבקה מקובר: שם דווקא קיבלנו הערה בבית הדין האזורי לעניין ההליך שלנו ואנחנו תיקנו את הנוהל, עשינו אותו מההתחלה עם משרד החינוך והיום התוצרים הרבה יותר טובים.
מירב בן ארי: כן, ראיתי שהתייחסת למשרד החינוך במצגת.
רבקה מקובר: אני מעבירה את רשות הדיבור לגברת שרית יהודאי שממונה על התחום, היא תסביר את הכול.
מירב בן ארי: בבקשה שרית.
שרית יהודאי: בוקר טוב לכולם.
שרית יהודאי: לפני שאני אציג את הנתונים של 2015, אני אסביר בקצרה את ההליך שאנחנו מבצעים במשרד כשמעסיק פונה אלינו לקבל היתר לפיטורים, או לצמצום היקף משרה או שכר של עובדת המוגנת בהתאם לחוק עבודת נשים, שהיא בהריון או בטיפולי פוריות או בתום חופשת לידה.
שרית יהודאי: מדובר בהליך שקוף ששני הצדדים רואים את הטיעונים האחד של השני.
שרית יהודאי: העובדת רואה את הטיעונים של המעסיק ומגיבה עליהם, המעסיק רואה את הטיעונים של העובדת ומגיב עליהם.
שרית יהודאי: נטל ההוכחה לטיעונים חל על המעסיק.
שרית יהודאי: המעסיק צריך להעביר אסמכתאות מוכחות לכל הטיעון שלו, ולא אסמכתאות שהוא כותב, אסמכתאות מזמן אמת, אישור חשבון אם זה במצב הכלכלי של סגירת עסק, אסמכתאות שהוא העביר לעבודת במצב של אי שביעות רצון.
שרית יהודאי: המעסיק צריך לשכנע אותנו, מקבלי ההחלטה, שהפיטורים קודם כל לא קשורים להריון או לטיפולי הפוריות.
שרית יהודאי: דבר שני, שהפיטורים הם באמת המוצא האחרון ואין אפשרות, אין פתרון אחר, אין אפשרות להמשיך להעסיק את העובדת.
שרית יהודאי: ההחלטות מתקבלות בהתאם להוראות החוק ותכלית החוק.
שרית יהודאי: תכלית החוק נקבעה על ידי הפסיקה, בתי הדין, המטרה היא להגן על העובדת בתקופה שיקשה עליה למצוא מקום עבודה חלופי.
שרית יהודאי: ככה אנחנו פועלים.
שרית יהודאי: אף עובדת לא תרצה למצוא את עצמה מפוטרת בתקופת הריון או טיפולי פוריות ומצד שני אף מעסיק לא רוצה להמשיך להעסיק עובדת שהוא לא שבע רצון מהתפקוד שלה.
שרית יהודאי: אני מדברת על אי שביעות רצון מתמשכת.
מירב בן ארי: רגע, אני רק רוצה לחדד.
מירב בן ארי: פניות שהתקבלו הן פניות של המעסיק?
שרית יהודאי: אני כבר עוברת לנתונים.
מירב בן ארי: זה רק מעסיק?
שרית יהודאי: כן, רק מעסיק.
שרית יהודאי: אנחנו מקבלים בקשות ממעסיקים שרוצים לפטר עובדות בהתאם ל"חוק עבודת נשים".
מירב בן ארי: העובדת עצמה לא יכולה לפנות אם היא פוטרה בגלל - - -
שרית יהודאי: זה הליך אחר.
שרית יהודאי: אם העובדת פוטרה בניגוד ל"חוק עבודת נשים" זה אגף האכיפה.
מירב בן ארי: זה בשביל הבסיס של הדברים, שאני אדע שתכף תעברי סלייט ותגיע לזה.
מירב בן ארי: את תגידי שהפניות הן של המעסיקים - - -
שרית יהודאי: ומנהל אגף האכיפה יציג את - - -
מירב בן ארי: יופי, עשית לי כאן סדר.
שרית יהודאי: התחלתי עם זה שאף מעסיק לא ירצה להמשיך להעסיק עובדת שגורמת לו נזקים בעסק או ש- - -
מירב בן ארי: אני אתן לך לדבר.
מירב בן ארי: זה הזמן שלה.
שרית יהודאי: או שהוא לא יכול להעסיק את העובדת כי עסקו חדל לפעול.
שרית יהודאי: העילות שבגינן פונים המעסיקים הם לרוב אי שביעות רצון: תפקוד, מצב כלכלי, סגירת עסק.
שרית יהודאי: לעיתים הצדדים מגיעים להסכמה משותפת והם מחליטים להפסיק לעבוד ביחד – יש גם מצבים כאלה.
שרית יהודאי: בכל החלטה שאנחנו מקבלים אנחנו שומעים את שני הצדדים.
שרית יהודאי: מוודאים קודם כל שהפיטורים לא קשורים להריון ורק אחרי זה אנחנו מקבלים את ההחלטה.
שרית יהודאי: במצבים של אי שביעות רצון אנחנו בודקים את משך זמן אי שביעות הרצון ואת העיתוי של הודעת הפיטורים ביחס למועד הודעת העובדת על הריונה.
שרית יהודאי: זה ברור שאם העובדת הועסקה כמה שנים והמעסיק בחר להודיע לעובדת 'את מפוטרת' בסמיכות להודעתה על הריונה, כל זה יובא בחשבון ובפרוש זה לרעת המעסיק.
שרית יהודאי: הכול נלקח בחשבון: ותק של העובד - - -
מירב בן ארי: את חייבת להתחיל, יש לך פה מצגת ארוכה ויש לנו פה עוד דוברים, אנחנו רוצים לשמוע את כולם.
שרית יהודאי: אעבור לנתונים.
שרית יהודאי: שוב, אני אחדד שמודבר פה בבקשות של מעסיק שפונה לקבל היתר לפיטורים או לצמצום היקף משרה.
שרית יהודאי: בשנת 2014 התקבלו 1,606 פניות לעומת 2015 שהתקבלו 1,422 פניות – ירידה של 12% במספר הפניות.
שרית יהודאי: מתוך 1,422 נפתחו 1,195 תיקים ונסגרו 227 פניות מסיבות של אי תחולה לחוק, שאי אפשר להתיר את הפיטורים במועד שהוא פנה, שהעובדת בחופשת לידה או בתום חופשת לידה.
שרית יהודאי: 227 פניות נסגרו.
שרית יהודאי: לעיתים הסגירה היא לאחר שיש הידברות בין הצדדים עם המשרד שלנו ומנסים לשכנע את המעסיק 'תן לעבודת עוד הזדמנות'.
שרית יהודאי: מספר ההחלטות שהתקבלו בשנת 2015 – 1,183 לעומת 1,216.
שרית יהודאי: מבחינת החלוקה של ההחלטות בשנת 2015 – התקבלו 296 להתיר את הפיטורים - - -
מירב בן ארי: להתיר, כלומר לטובת המעסיק?
שרית יהודאי: אני בהמשך הציג את לוח ההיתרים.
שרית יהודאי: 83 היתרים ניתנו לצמצום היקף משרה או הכנסה ו-144 סירובים, העובדת המשיכה לעבוד.
מירב בן ארי: זה נתון מעניין, הכמות של הפניות שירדו היא בדיוק כמו הכמות של ההיתרים.
מירב בן ארי: ה- 12% זה כנראה מספר כאן.
מירב בן ארי: אנחנו תכף נתייחס לגוף העניין.
רחל עזריה: היושבת ראש חברתי חברת הכנסת מירב בן ארי, כבוד.
מירב בן ארי: סליחה, זה הפרגון.
שרית יהודאי: פה ניתן לראות את העילות למתן היתרים.
שרית יהודאי: 205 מההיתרים הם בגין תפקוד מוכח.
שרית יהודאי: המעסיק הוכיח שאי אפשר להעסיק את העובדת, היא גורמת לו לנזקים כמו מצבים שהעובדת שולחת פרטים חסויים לחברה מתחרה, כמו ההערות חזרות לעובדת לעניין תפקודה והעובדת לא מפנימה וממשיכה בהערות.
שרית יהודאי: 9% היתרים הם בגין סיום חוזה, שאי אפשר להמשיך להעסיק את העובדת.
שרית יהודאי: 5% היתרים הם בגלל נסיבות חמורות: העובדת גנבה, העובדת פגעה בילדים או קשישים, בחסרי ישע.
שרית יהודאי: אנחנו רואים את זה במצלמות שהמטפלת בגן ילדים פוגעת בילד.
שרית יהודאי: 56 הם בגין מצב כלכלי מוכח שאי אפשר להמשיך להעסיק את העובדת, העסק נסגר, הפרויקט נסגר,המחלקה נסגרה, החנות נסגרת ואין מקום עבודה חלופי להמשיך להעסיק את העובדת.
שרית יהודאי: 11% הם החלטות משותפות של המעסיק והעובדת לסיים את ההעסקה.
שרית יהודאי: כאן התפלגות העילות הכלכליות – מתוך 580 היתרים, שזה 56% מההיתרים - - -
מירב בן ארי: זה פחות רלוונטי.
מירב בן ארי: כל הנושא הכלכלי הוא פחות רלוונטי.
שרית יהודאי: נשים דגש ש-45% זה סגירת עסק.
מירב בן ארי: רואים, ברור לחלוטין.
שרית יהודאי: בשקף הזה אפשר לראות את מועד כניסת ההיתר לתוקף.
שרית יהודאי: הצבעים ורוד ותכלת.
שרית יהודאי: אנחנו נותנים היתר לתום חופשת הלידה או לערב צאתה של העובדת לחופשת לידה, כך שנותנים עוד כמה חודשים של הגנה לעובדת בהעסקתה.
שרית יהודאי: הסגול מראה על 17% ליום סיום הפעילות כאשר העסק חדל לפעול.
שרית יהודאי: 7% בהתאם להחלטת הצדדים.
שרית יהודאי: 3% למועד סיום החוזה.
מירב בן ארי: תסבירי לנו, כשאת אומרת 'מועד כניסת ההיתר לתוקף בדיעבד' ה-77 - - -
שרית יהודאי: יש חמישה סעיפים בחוק עבודת נשים שאפשר להתיר את הפיטורים בדיעבד: במקרים של נסיבות חמורות כמו שדיברתי על מטפלת שפוגעת בילדים, כשהסתיימו יחסי עובד מעביד והעובדת מודיעה אז שהיא בהריון תקופה מסוימת אחרי שהסתיימו יחסי עובד מעביד, כשהעסק חדל לפעול.
שרית יהודאי: יש מספר מקרים שאפשר להתיר בדיעבד.
שרית יהודאי: לגבי משרד החינוך כמו שרבקה ציינה, יש לנו נוהל שעבר שיפור בהתאם לפסק הדין.