GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנין זועבי: קודם כל, בזמן שנכנסנו לפרטים, אולי יותר מדי, אנחנו החמצנו פילוח מאוד חשוב.
חנין זועבי: כאשר אנחנו אומרים שאחוז הנשים הערביות שנרצחות הוא פי שלושה מאחוזן בחברה, אנחנו מתייחסים לתופעה ולדרך הטיפול בתופעה כאילו אין שוני ואין הבדל גם בחומרה וגם אולי בנסיבות של הרצח ולכן אנחנו כאן מפספסים משהו.
חנין זועבי: זה אולי מוריד מהרצינות של דרך הטיפול כאשר אתה אומר ש-60 אחוזים מהנשים הנרצחות הן ערביות כאשר אחוזן בנשים הוא עשרים אחוזים.
חנין זועבי: אני חושבת שצריכים להיכנס לפילוח הזה של נשים ערביות.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהם נכנסו אבל בגלל שקטענו אותם, הם לא המשיכו.
חנין זועבי: טענה שנייה שהיא יותר חמורה אבל היא מאוד רצינית.
חנין זועבי: אנחנו מאשימים את המשטרה בגישה.
חנין זועבי: שום תקציב ושינויים באופן הטיפול המערכתי והפרוצדורלי לא ייתן מענה.
חנין זועבי: אנחנו טוענים טענה מאוד מרכזית.
חנין זועבי: אנחנו דורשים שינוי בגישה, שינוי ברצינות, יש לנו סטטיסטיקה ונתונים שמובילים למסקנה אחת והיא שהמשטרה לא כל כך מעוניינת והיא לא מתאמצת.
חנין זועבי: מאחורי הרשלנות הזאת אין כוונה אמיתית.
חנין זועבי: עם כל השינויים שאפשר לבצע כאן, אם לא משנים גישה, גישה שאנחנו כן רוצים לפענח ולהתייחס בצורה רצינית לסוגיית האלימות, לא משנים כלום.
חנין זועבי: הערה שלישית במשפט אחד.
חנין זועבי: אני חושבת שצריכים גם פילוח, ואולי יש לך, איך להתייחס לתופעת האלימות בכלל לבין הרצח.
חנין זועבי: גם אם אתה עושה את כל השינויים האלה, אם אנחנו מיישמים את השינויים האלה, אני לא יודעת אם זה היה יכול למנוע רצח של אישה ערבייה.
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת שאני נותנת את רשות הדיבור ברצף לחברי וחברות הכנסת אבל אני יודעת שלכולם יש ישיבות סיעות או ישיבות ועדות ואני לא רוצה שהם ינטשו לפני שאני אשמע אותם.
עאידה תומא סלימאן: אחרי שהם יצאו, אנחנו נמשיך בדיון ונציג את הרעיון של הרשות.
עאידה תומא סלימאן: אם לחברי הכנסת יש זמן וירצו להישאר, אנא סמנו לי כדי לא לתת לכם עכשיו את רשות הדיבור.
עאידה תומא סלימאן: אני רואה שאני לא מקבלת איתות.
עאידה תומא סלימאן: ידעתי.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת גילן גילאון.
אילן גילאון: אני יושב ראש הסיעה הכי גדולה בבית ואני מנהל את הישיבה, אבל אני אשאר עד הדקה האחרונה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נחזיק אותך כאן ואז כל סיעת מרצ תצטרך להגיע לכאן.
אילן גילאון: רצינו לארגן הפגנה אבל המונית לא הגיעה.
אילן גילאון: גברתי, קודם כל ברכות על הרעיון אבל הרעיון הזה הוא רעיון ישן נושן.
אילן גילאון: שמעתי אותו עוד מרונית ארנפרוינד לפני איזשהו זמן ולכן אנחנו מבזבזים המון זמן להתחיל כל פעם את ההיסטוריה מהתחלה, כי מה גילינו כאן?
אילן גילאון: הרי בסופו של דבר ההחלטה צריכה להיות החלטה על מכניזם כדי לאגם.
אילן גילאון: אני קורא בשפה שלי, כדי להלאים.
אילן גילאון: אני בעד הלאמת אוצרות טבע אבל בטח אחריות של המדינה שהתפרקה מהם.
אילן גילאון: איך אתה מכיר מדינה שמתפרקת מן האחריות שלה והיא קלת דעת, קלת הגה, קלת להב וקלת הדק וקלה גם לירות על האנשים בין העיניים?
אילן גילאון: אתה מאפיין אותה בכך שאתה יודע שהכי פגיעים הם אלה שהכי נפגעים.
אילן גילאון: זאת בדיוק היצירה ולכן אולי במקרה הזה היה צריך לתקן את המקורות ולכתוב לא ברוך שעשני אישה אלא ברוך שלא עשני אישה, ברוך שלא עשני אישה ערבייה.
אילן גילאון: כלומר, מי שהכי חלש, הוא הראשון להיפגע כל פעם וכל הזמן.
אילן גילאון: זאת לא בעיה של חמלה אלא זאת בעיה של אחריות כי זה סטטוס לא נרכש .
אילן גילאון: אתה לא מבקש את זה אלא אתה יכול להגיע פשוט למקום הזה.
אילן גילאון: לכן אני מצטער לומר שאני דן באותו דיון לצערי הרב לאט לאט ואני קהה מלהזדעזע כי פעם הייתי אומר לעצמי שכזה לא יכול להיות והיום אני כבר לא יכול להגיד את הדברים האלה.
אילן גילאון: לכן המהירות של הזמן היא הקובעת במקרה הזה משום שכל יום נוסף שעובר ובו לא מאגמים משאבים ולא עושים עבודה מסודרת ורצינית ולא מבזבזים את הזמן הזה, זה עולה בנפשות.
אילן גילאון: לכן גברתי אני מאוד תומך בעניין הזה של הרשות ואני חושב שצריכים לשים שם את האנשים המתאימים שמבינים את המקצוע ואנחנו כמובן צריכים לאפשר את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד שבעצם לא טענתי שאני מביאה רעיון חדש אלא להפך.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי בין אלה שהתחילו לדון בארגוני הנשים שמטפלים באלימות ברעיון של הרשות.
אילן גילאון: זה אכן רעיון ישן.
עאידה תומא סלימאן: העניין הוא שניישם את הרעיון ובזה אנחנו רוצים לעסוק.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה ואחריו חבר הכנסת דב חנין.
ג'מאל זחאלקה: גברתי היושבת ראש, אני רוצה לתת עדות קצרה על מקרה הרצח של סוהה מנסור בת 39.
ג'מאל זחאלקה: בערב יום חמישי, ה-4 בנובמבר, התקרב הרוצח השפל למכונית שלה בה היא ישבה ליד הבית, ירה בה צרור של יריות והיא מתה כעבור זמן קצר.
ג'מאל זחאלקה: יש לה ארבעה ילדים.
ג'מאל זחאלקה: היא גרושה ונישאה בשנית.
ג'מאל זחאלקה: המשטרה ידעה טוב מאוד שהיא נתונה לאיומים יומיים.
ג'מאל זחאלקה: היא פשוט רצתה להתגרש מבעלה שלא רצה בכך ואז הוא החליט לרצוח אותה.
ג'מאל זחאלקה: אני לא הכרתי אותה אישית אבל הכרתי טוב מאוד את מנהל בית הספר שלה.
ג'מאל זחאלקה: אני מכיר טוב מאוד תלמידה שלה וגם את הבן שלה חבר תנועת הנוער שלנו אני מכיר באופן אישי.
ג'מאל זחאלקה: מדובר באישה מצליחה.
ג'מאל זחאלקה: אני יודע עד כמה אוהבים אותה התלמידים דרך הסיפורים של הילדה הקטנה, קרובת המשפחה שלי.
ג'מאל זחאלקה: יומיים לפני שהיא נרצחה, הילדה ארגנה לה הפתעה קטנה.
ג'מאל זחאלקה: היא שאלה אותה מה ההפתעה והיא אמרה לה שהיא לא תדע שזאת הפתעה אם לא יפתיעו אותה.
ג'מאל זחאלקה: אז היא הביאה את כל התלמידים, הבנים והבנות של הגן, וכולם חיבקו אותה, כאילו נפרדו ממנה.
ג'מאל זחאלקה: יש לי שלוש שאלות.
ג'מאל זחאלקה: השאלה הראשונה היא למה המשטרה לא עשתה כלום כדי למנוע את הרצח?
ג'מאל זחאלקה: השאלה השנייה היא כיצד קרה שנפרץ הבית שלה יומיים לאחר הרצח?
ג'מאל זחאלקה: השאלה השלישית היא כיצד קרה שהרוצח המשיך לאחר הרצח לאיים בטלפון, להתקשר לאנשים, למשפחה, לאחיות שלה ואנחנו בכנסת, הוועדה לקידום מעמד האישה, היינו עדים באופן מעשי לעניין הזה כי הגיעו אנשים לוועדה ולא רצו לדבר כי הם פחדו ממנו.
ג'מאל זחאלקה: האחות שלה פחדה.
ג'מאל זחאלקה: מדובר באישה חזקה, גננת, מורה לקרטה, תמיד היה לה ביטחון עצמי שאף אחד לא יכול לה אבל כנראה ביריות יכלו לה.
ג'מאל זחאלקה: אני מאשים את המשטרה בשלושת העניינים שהעליתי.
ג'מאל זחאלקה: כיצד קורים דברים כאלה?
ג'מאל זחאלקה: זה הסיפור של האישה עליה דיברה חברת הכנסת חנין זועבי.
עאידה תומא סלימאן: כל זמן שאני שומעת את השאלות האלה ואני שומעת את הממצאים, אני שואלת את עצמי למה השרים שהזמנו להגיע ליום הזה כדי לשמוע וכדי להבין את חומרת העניין, בחרו להתנצל למרות כל הבקשות שהפנינו אליהם וההסברים שנתנו עד כמה חשוב שהם יהיו כאן.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהשר גלעד ארדן עזר לי מאוד בזירוז התהליך ודאג לשלוח את המסר שלו אבל לצערי זה לא קרה עם השרים האחרים שהוזמנו.
דב חנין: בשתי דקות שלוש נקודות.
דב חנין: ברכה לך ולוועדה על הדיון החשוב הזה.
דב חנין: הערכה לכל האורחות והאורחים שלנו כאן היום, הארגונים שמלווים את המערכה הזאת לאורך שנים, הפעילות והפעילים שבאמת עושים ימים כלילות כדי גם להעלות את הנושא לסדר היום וגם לעזור ולסייע לנפגעות, וגם לגורמי המקצוע במשרדי הממשלה השונים שאני רואה ואת חלקם אני מכיר מתוך עבודה של שנים בתחום הזה.
דב חנין: הנקודה השלישית מביאה אותי לדברים שלך גברתי יושבת הראש והיא ביקורת.
דב חנין: אני חושב שהעובדה ששרים מרכזיים החליטו לא להגיע לדיון הזה היא חמורה.
דב חנין: אשר נשים נרצחות, באמת יש איזושהי תחושה של איזשהו גל כזה אפל של רצח נשים.
דב חנין: אני לא אומר שבעבר לא קרו מקרים כאלה, אבל לפעמים הייתה לנו אשליה שאנחנו כבר מתחילים להתמודד עם בעיות ואנחנו פתאום רואים שלא, אנחנו ממש לא מתמודדים עם בעיות אלא אנחנו תקועים במקום מאוד מאוד גרוע ובעייתי.
דב חנין: במצב כזה, כאשר השר לביטחון פנים לא מתייצב בוועדה הזאת, שרת המשפטים לא מתייצבת בוועדה הזאת, שר החינוך לא מתייצב בוועדה הזאת – ואני נוקב רק בשמות שלושת השרים שהם הכי בולטים אבל אולי אפשר להרחיב את הרשימה – יש כאן איזושהי בעיה מאוד עמוקה וכפי שאמרו חברי הכנסת קודם לכן של תפיסה ושל סדרי עדיפויות.
עאידה תומא סלימאן: גם השרה לשוויון חברתי.
דב חנין: אם המדינה רוצה להתמודד עם בעיה, יש לה דרכים להתמודד עם בעיה ויש לה דרכים גם להשקיע משאבים, גם לחדד את התפיסה וגם לייצר את האמצעים ואת הכלים המשפטיים והאחרים כדי להתמודד בצורה נחרצת עם הבעיה ועם האיום.
דב חנין: העובדה שהשרים לא נמצאים כאן, גברתי היושבת ראש, מעידה על כך שהנושא עדיין חייב להישאר במרכז תשומת ליבה של הוועדה הזאת ואנחנו חייבים כולנו ביחד להמשיך לשתף פעולה כדי לנסות ולהתחיל לעשות כאן שינוי אמיתי.
עאידה תומא סלימאן: גברת פתחיה סגייר, ארגון תנד"י, תנועת נשים דמוקרטיות בישראל, אחד הארגונים הוותיקים ביותר, הבית הראשון שלי בתנועה הפמיניסטית.
<פתחיה סגייר: גברתי היושבת ראש, גם אני מברכת אותך על היוזמה ועל כך ששיתפת אותנו היום בנושא החשוב והכאוב הזה.
<פתחיה סגייר: את הזמן שלי אני רוצה לנצל ולהציע כמה הצעות בהיותי עובדת משרד החינוך וכבעלת ניסיון בנושא החינוכי.
<פתחיה סגייר: פעלתי בזמנו כמנחה של מורים ומורות לחינוך בשוויון בין המינים.
<פתחיה סגייר: במשך ששת השנים שכיהנתי בתפקיד הזה עם כל הניסיונות שלי ושל הצוות שפעל סביבי להטמיע את המחשבה של השוויון בין המינים במיוחד בבתי הספר הערביים, העניין תמיד היה מושלך כאילו ענייני נשים ואלימות נגד נשים זאת נחלתן רק של הנשים.
<פתחיה סגייר: בכל בית ספר בו ביקרנו והצענו את הקורסים אותם היינו מעבירות, בצורה ישירה המנהל היה מפנה רק את המורות להשתתף בקורסים האלה, כאילו הנושא של שוויון בין המינים לא מדבר על המין השני.
<פתחיה סגייר: זה מביא אותי לכך שצריך לחשוב איך להיאבק נגד התופעה של רצח נשים ואלימות נגד נשים.
<פתחיה סגייר: גם אנחנו בארגוני הנשים עבדנו הרבה על העצמת נשים, על יצירת מנהיגות נשית צעירה ושכחנו את הגברים.
<פתחיה סגייר: זה הביא להבדל בתובנה ובמודעות אצל שני המינים בתפקידו של כל מין ובציפיות של כל מין מהשני.
<פתחיה סגייר: לכן אני מציעה להקדיש מהיום והלאה גם תקציבים וגם משאבים אנושיים ולהתחיל לחנך גם את הגברים בעניין המובן והמשמעות של הגבריות האנושית, הגבריות האמיתית, וגם להבהיר לגברים את הזכות של האישה כבן אדם.
<פתחיה סגייר: כאן טמון הכוח שלנו כדי להגיע לכך שלא תהיה אישה שנרצחה על ידי בן זוגה או על ידי משפחתה.
<פתחיה סגייר: את זה רציתי להביא היום בפניכם בעניין הזה.
<פתחיה סגייר: אני מקווה שיגיעו הימים שבאמת נצא מהמעגל הקשה והנוקשה הזה ונעבוד כולנו, כל אחד במקום שלו, כדי שנגיע לימים בהם נגיד תודה.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת שרן הכל.
שרן השכל: רק כמה מלים.
שרן השכל: קודם כל, תודה רבה על הארגון ועל היוזמה של היום הזה שהוא באמת חשוב.
שרן השכל: בימים כאלה ובנושאים כאלה, אין בינינו שום מחלוקת.
שרן השכל: את יכולה לראות אותי ואני יודעת שגם הממשלה והשרים הרלוונטיים – אם זה השרה לשוויון חברתי, שר הפנים ושר הרווחה – שותפים למסקנות של הוועדה.
שרן השכל: באמת נפעל ונקדם את זה היכן שצריך ומתי שצריך.
שרן השכל: את יכולה לראות בנו שותפים.
שרן השכל: אני בין ועדה לוועדה אבל היה חשוב לי להגיע לכאן ולשמוע את מה שיש לאנשים עם ניסיון לומר וכמובן היה חשוב לי לשמוע את מסקנות הוועדה.
שרן השכל: תודה רבה לכם ותודה על העבודה שנעשתה במשך שנתיים שמובילות לכך.
עאידה תומא סלימאן: אני אעצור את הדיון עכשיו כדי להציג את הרעיון של הקמת הרשות הלאומית למאבק באלימת במשפחה בכלל ונגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: לאחור מכן אני אקבל את התגובות שלכם.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהבוקר אישה יקרה שלחה לי מסרון בו אמרה שבעצם אנחנו היום עושות יום היסטורי.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לומר שחלק גדול מההיסטוריה הזאת הובלה על ידי האישה הנפלאה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: חברתי למאבק רונית ארנפרוינד שלקחה את הנושא של הרשות, נושא אותו פיתחנו וחשבנו עליו כאשר הוא עלה פעמים עת ישבנו כארגוני נשים שמטפלים בנושא הזה בכל מיני מקומות אבל אין מה להגיד, היא לקחה את זה עוד צעד קדימה ואני יודעת שהיא דיברה עם הרבה שרים וניסתה לשכנע הרבה אנשים בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: לא שאנחנו זנחנו את הרעיון, לא שאנחנו ויתרנו עליו אלא המשכנו גם אנחנו במקומות השונים בהם אנחנו נמצאים.
עאידה תומא סלימאן: כל אישה המשיכה את המאבק שלה ואת הניסיון לשכנע ברעיון והיום מהמקום שלי, מהמקום הזה של חברת כנסת ויושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, לקחתי את הרעיון הזה שבעיני הוא לא שלי ולא של רונית אלא הוא של כלל, עשרות ומאות, נשים וגברים שתרמו בשנים האחרונות לרעיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני קצת פיתחתי את הרעיון ונתתי לזה קצת עור וגידים ואני רוצה להציע אותו.
עאידה תומא סלימאן: שרן, אין לי ספק בכוונות שלך לעזור ואני פונה אליך כחלק מהקואליציה וכמי שקרובה לממשלה.
עאידה תומא סלימאן: אם תוכלי לעזור, זה רק יהיה בשכנוע הרעיון להקמת הרשות.
עאידה תומא סלימאן: ועדת שרים זה עניין חשוב אבל בסופו של דבר כל שר, יש לו מאה אלף דברים לפקח עליהם, לקדם אותם ולדאוג להם ויש לו סדרי עדיפויות של המשרד עצמו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים גוף ממשלתי שסדר העדיפות הראשון שלו והיחידי הוא המאבק באלימות.
עאידה תומא סלימאן: זה הנושא העיקרי שתוביל אותו הרשות ועוד מעט אני אסביר למה אני מתכוונת.
עאידה תומא סלימאן: כל הרקע התיאורטי, אנחנו כבר יודעים ומכירים אותו.
עאידה תומא סלימאן: הועלו כאן פערים וממצאים ששמתם לב אליהם אבל אנחנו מדברים על כך שאם אנחנו רוצים להגיד היכן נכשלנו, מהר מאוד אני אגיד שנכשלנו בהיעדר תיאום בין המשרדים וראיתם שאפילו בהגדרת האלימות, איך מגדירים את האלימות נגד נשים, יש פערים בין המשרדים השונים.
עאידה תומא סלימאן: זה משליך על המדיניות ומשליך על סדרי העדיפויות ועל המשאבים שמוקצים לנושא.
עאידה תומא סלימאן: יש חוסר המשכיות ולפעמים חוסר רצף בקידום תהליכים ובמתן שירותים, דבר שגם אותו ראינו.
עאידה תומא סלימאן: אי העברת מידע על תלונות קודמות בין הגופים השונים או אי העברת מידע חשוב על מסוכנות בין גוף אחד לאחר, בין משרד אחר לשני.
עאידה תומא סלימאן: היעדר ידע ומידע מספק על מאפייני תופעת האלימות במשפחה ונגד נשים ועל דרכי ההתמודדות.
עאידה תומא סלימאן: אולי לא היעדר, אבל חיסרון שקיים ולפעמים קיים בגוף אחד ולא מועבר לגוף שני וכאן אנחנו מדברים על הצורך באיגום המידע הזה.
עאידה תומא סלימאן: אם מדברים על למה אנחנו צריכים את הרשות למרות הרעיון של ועדה בין-משרדית ולמרות הרעיון של ועדת מנכ"לים וכל מיני ועדות אחרות, אני חייבת לספר לכם.
עאידה תומא סלימאן: בערבית יש בדיחה שאומרת שאם רוצים לקבור נושא, תקימו לו ועדה.
<קריאה: גם בעברית.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא רוצים לקבור את הנושא.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא רוצים לקבוע את המאבק אלא אנחנו רוצים לקבור את האלימות ולכן אנחנו רוצים להקים רשות שתטפל בנושא.
עאידה תומא סלימאן: למה אנחנו צריכות את הרשות.
עאידה תומא סלימאן: יש צורך משמעותי בהקמת גוף ריכוזי שיתווה מדיניות כוללת לצד תכניות פעולה ייחודיות לאוכלוסיות השונות שמצריכות טיפול ייחודי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו צריכות את הרשות לתיאום וניהול היחסים בין הגופים השונים וניהול העברת המידע ביניהם.
עאידה תומא סלימאן: בניית והקמת מאגר מידע כולל בנושא אלימת במשפחה ונגד נשים, הכשרה ופיקוח על יישום המדיניות ועל תכניות הפעולה, הצפת הצרכים והסוגיות שאינן מטופלות כיום במסגרת החוק, בניית רשת הסברה והעלאת מודעות ושינוי חקיקתי המחויב מהמציאות.
עאידה תומא סלימאן: המטרות של הרשות יהיו להיאבק בתופעת האלימות במשפחה עד כדי מיגורה בצורה משמעותית.
עאידה תומא סלימאן: יש לי חלום והוא למגר ולא לצמצם.
עאידה תומא סלימאן: אם את שמה במטרות צמצום, באיזשהו שלב יגידו לנו צמצמנו ולכן הרשות יכולה ללכת הביתה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שהרשות תישאר עד שימגרו את התופעה.
עאידה תומא סלימאן: העלאת המודעות הציבורית לתופעה ולדרכי ההתמודדות אלה, דרכי הגשת תלונה, פנייה לגופים מסייעים ורשת החוקים הקיימת.
עאידה תומא סלימאן: תיאום ושיתוף פעולה בין משרדי הממשלה השונים, הרשויות המקומיות והגופים השונים שמעורבים בטיפול בתופעת האלימות במשפחה.
עאידה תומא סלימאן: יצירת דרך פעולה אחידה וראייה מערכתית מקיפה שתייעל את הטיפול בתופעה.
עאידה תומא סלימאן: איגום המשאבים המושקעים במאבק נגד אלימות במשפחה ונגד נשים וניצולם ביעילות מקסימלית.
עאידה תומא סלימאן: אחד הדברים שמיד אמרו לי ברגע שהתחלנו לדבר על הקמת רשות היה שאף אחד לא יסכים אתי כי בעצם זה מחייב תקציבים.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת כאן שאני הייתי רוצה לראות יותר תקציבים מוקדשים אבל המודל שאני מציעה מנסה להתגבר על הבעיות ועל המכשול של תוספות תקציביות ברגע זה.
עאידה תומא סלימאן: לא שאני עושה הנחות לממשלה, לא שאני חושבת שלא קיימים תקציבים שאפשר להוסיף אותם למאבק הזה אבל אפילו את התקציבים הקיימים אפשר לאגם ולנצל אותם ביתר יעילות ולהוסיף לזה עוד תקציב במטרה שבשנים הבאות נגדיל אותו.
עאידה תומא סלימאן: תחומי הפעולה של הרשות יהיו קביעת תכנית לאומית כוללת למאבק באלימות במשפחה בכלל ובאלימות נגד נשים בפרט, פיקוח על יישום המדיניות, קביעת תכניות להכשרת הצוותים המטפלים במשפחה הנפגעת מאלימות ובניית מאגר מידע.
עאידה תומא סלימאן: אנשים ישאלו איך נפקח, איך נתווה מדיניות כאשר הסמכויות מפוזרות בין משרדים שונים וכאשר כל משרד בדרך כלל מפתח את התכנית שלו.
עאידה תומא סלימאן: המודל שאנחנו מדברות עליו, שאני מדברת עליו, הוא מודל שיש בו שיתוף פעולה בין כלל המשרדים ביצירת תכנית כוללת ופיזור הסמכויות.
עאידה תומא סלימאן: הסמכויות יישארו והביצוע יישאר בתוך המשרדים אבל הפיקוח יהיה מלמעלה ברשות עצמה.
עאידה תומא סלימאן: ההצעה למבנה הארגוני.
עאידה תומא סלימאן: בין המצוי והרצוי יש פער כאשר היה רצוי להקים גוף סטטוטורי שהוא לא שייך למשרד כלשהו כי אנחנו יודעים עד כמה קשה לעבוד מול משרדי הממשלה כאשר הרשות נמצאת תחת משרד מסוים.
עאידה תומא סלימאן: זה הרצוי.
עאידה תומא סלימאן: המצוי, אנחנו מנסות כמה שאפשר לדלג על הבעייתיות הקיימת כשאנחנו יודעים שאולי לא יסכימו אתנו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצות את זה בהתחלה תחת משרד ממשלתי.
עאידה תומא סלימאן: תחת המשרד הממשלתי תוקם המועצה של הרשות.
עאידה תומא סלימאן: במועצה של הרשות ישבו נציגי המשרדים שהם משרד הבריאות, משרד החינוך, משרד לשוויון חברתי, משרד הרווחה, משרד לביטחון פנים ומשרד הקליטה והעלייה כי גם הוא עוסק בנושאים האלה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן גם משרד המשפטים.
<קריאה: מה עם משרד השיכון?
עאידה תומא סלימאן: משרד השיכון לא עובד באופן ישיר עם תופעת האלימות.
עאידה תומא סלימאן: הוא נותן סיוע בשכר דירה אבל למשרד אין מדיניות מיוחדת בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: יש חקיקה שמפנה אותו לבצע.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לחשוב גם על זה, אם אתם חושבים שזה דרוש.
עאידה תומא סלימאן: אני אסכים להכניס את המשרד לרשות, אם אתם חושבים כך.
עאידה תומא סלימאן: במועצה ישבו גם נציגי ציבור וארגוני נשים.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך אני אדבר על תפקיד המועצה ומה ההבדל בין מועצה, כפי שאתם רואים למטה, לבין צוות מתפעל.
עאידה תומא סלימאן: בין המועצה בה ישבו גם נציגי ציבור וארגוני נשים, יש את המנכ"לית או המנכ"ל של הרשות שיפקח על העשייה היום יומית.
עאידה תומא סלימאן: בצוות המתפעל ישב נציג מכל משרד כאשר הפעם לא ישב כמייעץ ולא ישב כחלק מהמועצה אלא יהיה מישהו אחר והמשרד יקצה תקן מתוך התקנים שיש לו לאדם מומחה בנושא של תפעול תכניות לאלימות נגד נשים באותו משרד והתקן הזה ישב ברשות ויביא אתו את כל הידע שהיה והוא יהיה חוליית הקשר בין המשרד לבין הרשות, חוליית הקשר שמזרימה את המידע וגם לאחר מכן מפקחת על הפעילות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מציעים שבצוות הרשות יהיה יועץ או יועצת משפטית, שני או שתי רכזי תוכן שיפעלו יותר לצד המנכ"לית בצד הביצועי ורכז אדמיניסטרטיבי.
עאידה תומא סלימאן: זה המבנה הכללי.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שהיועצת המשפטית של הוועדה ענת מימון הכינה בנושא הזה הצעת חוק אותה ננסה לקדם.
עאידה תומא סלימאן: תפקידה של המועצה הוא התוויית מדיניות, פיתוח אסטרטגי ותכניות עתידיות למשרדים השונים וקביעת תקציב הרשות וסדרי העדיפויות שלה.
עאידה תומא סלימאן: הראייה שלה היא ראייה יותר כוללת ורחבה, בגדול מדיניות, והצוות התפעולי יהיה יותר אחראי על ביצוע כל צד מהתכנית שקשור למשרד שהוא מקשר בינו לבין הרשות.
עאידה תומא סלימאן: על זה חשבנו עד עכשיו באופן כללי.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לומר שקיימנו דיון.
עאידה תומא סלימאן: אני קיימתי פגישה עם כלל ארגוני הנשים ודנו ברעיון וניסינו לבדוק איך אפשר להתגבר על הבעיות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נקיים עוד דיון מאוד ספציפי בנושא הרשות ואיך מתקדמים אתו.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן עכשיו זמן לתגובות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיכול להיות שהמשרדים לא כל כך אוהבים את הרעיון אבל נשמע אותם עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: רציתי שההצעה הזאת תהיה כאן בפני הציבור.
עאידה תומא סלימאן: איילה, מנהלת השירות לרווחת הפרט והמשפחה, משרד הרווחה.
<איילה מאיר: תודה רבה.
<איילה מאיר: צהרים טובים.
<איילה מאיר: לפני שאני אתייחס להצעה, אני רק רוצה להגיד במשפט משהו חשוב בשם שר הרווחה ובשם מנכ"ל המשרד שהתנצלו ולא יכלו להשתתף אתנו כאן היום.
<איילה מאיר: אנחנו רואים חשיבות עליונה ביישום ההמלצות של הצוות הבין-משרדי שריכז אותו אליעזר ממשרד לביטחון פנים.
<איילה מאיר: אנחנו עשינו כמה וכמה דיונים בתוך המשרד יחד עם המנכ"ל שלנו והצגנו את ההמלצות ורובן, כמעט ככולן, מתייחסות ומושתות הרבה מאוד על שירותי הרווחה במשרד שלנו.
<איילה מאיר: אפילו הכנו מתווה, כולל מתווה תקציבי, תמחור כללי והגענו למשהו כמו מאה מיליון שקלים ליישום כל ההמלצות.
<איילה מאיר: ככלל, ההמלצות כולן מקובלות על המנכ"ל ועל השר שלנו.
<איילה מאיר: אני חושבת שההגדרה והסיכום בין שני המנכ"לים, גם של משרד לביטחון פנים וגם של משרד הרווחה, להקים את הוועדה הלאומית, בעינינו – אני מסכימה אתך שלהקים ועדות זה לא מספיק אלא מה שחשוב כאן זה ליישם את מסקנותיהן, ואנחנו למודי ועדות – הוועדה הזאת אין לה שום לגיטימציה אם היא לא תכין תכנית עבודה מפורטת ליישום ההמלצות וגם תגייס לזה תקציב.
<איילה מאיר: מבחינתנו זה בראש סדרי העדיפויות.
<איילה מאיר: אנחנו יודעים שיש לנו בעיה של תקציב כי תקציב 2016 כבר הוכרע והוחלט עליו, אבל אנחנו כן תמחרנו והצגנו את התמחור הזה בפני השר והיום הוא הולך להניח הצעת מחליטים להחלטת ממשלה על הקמת ועדת המנכ"לים בראשותו, במקביל להצעת המחליטים שהוגשה בנושא של הקמת ועדת השרים.
עאידה תומא סלימאן: מה זאת אומרת במקביל?
<איילה מאיר: היום הוצגו שני תהליכים.
<איילה מאיר: הוצגה היום ועדת השרים, כינונה מחדש, לטיפול באלימות בחברה הישראלית בכלל ולא רק אלימות במשפחה, במסגרתה פעלה אותה ועדה בין-משרדית לטיפול באלימות במשפחה.
<איילה מאיר: אנחנו חושבים שהתוקף של אותה ועדת מנכ"לים - אותה תכנית לאומית שאנחנו רוצים, אנחנו רוצים להפוך את כל ההמלצות האלה לתכנית לאומית – התוקף יהיה רב יותר אם אנחנו נגייס את הממשלה לקבל החלטת ממשלה שבעצם מכוננת, מבנה ומייסדת מחדש את אותה ועדת מנכ"לים שתגבש את התכנית.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שהבנתי לא נכון אבל האם זה אומר שאין הסכמה?
<איילה מאיר: לא.
<איילה מאיר: להפך.
עאידה תומא סלימאן: ועדת השרים תוביל את התכנית הזאת?
עאידה תומא סלימאן: מה הקשר בין ועדת השרים לוועדת המנכ"לים?
עאידה תומא סלימאן: למה צריך לקבל שתי החלטות ממשלה?
<איילה מאיר: אני יכולה להגיד לך מה שאני הבנתי.
<איילה מאיר: בעיני ועדת המנכ"לים היא ועדה יותר אופרטיבית, היא ועדה שתכניס ותגיש תכנית עבודה ליישום ההמלצות.
<איילה מאיר: ועדת השרים אולי תהיה יותר ועדה שמפקחת ומקבלת דיווח.
עאידה תומא סלימאן: מה הקשר בין שתי הוועדות?
<איילה מאיר: ועדת המנכ"לים היא ועדה בין-משרדית שמגבשת, עובדת ומציגה מדי מספר חודשים בפני ועדת השרים את הסטטוס, את תמונת המצב ואת מה שהצליחו לקיים.
<איילה מאיר: ועדת השרים צריכה לאשר את זה.
<איילה מאיר: דרך אגב, כך זה פעל עד היום.
<איילה מאיר: זאת לא מתכונת חדשה.
<אליעזר רוזנבאום: איך עובדת התכנית הלאומית לצמצום צריכת האלכוהול?
<אליעזר רוזנבאום: ועדת השרים צריכה לפקח ולראות שבאמת תכנית העבודה מיושמת.
<אליעזר רוזנבאום: אחת לשלושה חודשים, חודשיים, הוועדה מתכנסת - השר אמר בין חודשיים לשלושה חודשים – ואליה יגיעו וידווחו.
<אליעזר רוזנבאום: אם יש חסמים, כמובן צריך לטפל בהם.
<אליעזר רוזנבאום: האוצר צריך להיות בתוך הוועדה הזאת וגם בוועדת השרים ולראות שבאמת אנחנו מקדמים את הנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין דבר אחד.
עאידה תומא סלימאן: ניסינו את הדרך הזאת בעבר אבל הממצאים אומרים שיש חוסר תקשורת ואלה הממצאים של הוועדה שלכם ולא שלי.
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי את זה מהתחלה.
עאידה תומא סלימאן: ממצאי הוועדה הצביעו על הליקויים ובעבר הכול התנהל תחת המעטפת של שרים ואולי גם ועדת המנכ"לים.
עאידה תומא סלימאן: מה חדש בהצעה הזאת?
עאידה תומא סלימאן: למה ההצעה הזאת הפעם תוביל אותנו למקום אחר?
<איילה מאיר: אני רוצה להזכיר.
<איילה מאיר: אני במשרד הרווחה 15 שנים ומתעסקת בתחום אלימות במשפחה הרבה מאוד שנים.
<איילה מאיר: בשנת 1998 יצא דוח מאוד מפורט של ועדה בין-משרדית בראשות מנכ"ל משרד הרווחה לטיפול באלימות במשפחה.
עאידה תומא סלימאן: ישבתי בה.
<איילה מאיר: את היית חברה בה.
<איילה מאיר: הרבה מאוד ממה שקיים היום – אין לנו זמן לפרט – זה בזכות אותן המלצות ובזכות אותם תקציבים ייחודיים שקיבלנו.
<איילה מאיר: הרבה מאוד תיאומים בין משרדים, תכניות בין- משרדיות כגון עוז משטרה וכגון תכניות מניעה.
<איילה מאיר: אני לא אומרת שאנחנו נמצאים כבר במקום טוב.
<איילה מאיר: עובדה שכולנו עדיין מועסקים ויש לנו הרבה מאוד עבודה, ויכול להיות שאנחנו מתעוררים בבוקר וחושבים שמה שצריך לעשות זה למסד אותה מחדש, לכונן אותה מחדש, להחיות אותה מחדש כי מה שקרה בשנים האחרונות, לפחות מבחינתנו בוועדה הבין-משרדית, זה בעצם לא נוהל על ידי מנכ"ל משרד הרווחה אלא על ידי אנשי המקצוע ואנחנו צריכים שזה יהיה ברמה יותר גבוהה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלדיון הבא שיתקיים סביב הנושא של הרשות, אני מקווה שנוכל להתעמק יותר כי יש לי מה להגיד.
עאידה תומא סלימאן: אם ההערכה שלנו היא מ-1998 עד 2015, אני מאוד מקווה שלא נצטרך כל כך הרבה זמן כדי ליישם חלק גדול מהתכנית הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שלוח הזמנים שחושבים עליו הפעם הוא הרבה יותר קצר.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן את רשות הדיבור לרונית ארנפרוינד.
<רונית ארנפרוינד כהן: ראשית, אני רוצה להודות לך על הפרגון הגדול אבל יחד עם זאת אני רוצה להודות לך על כך שאת הראשונה ששמת את זה כאן באופן הכי ממלכתי, הכי ברור ורוצה לקדם את זה.
<רונית ארנפרוינד כהן: בעיני לא סתם שלחתי לך הבוקר את המסרון כי אם אנחנו מציינים תהליך, יש כאן היסטוריה.
<רונית ארנפרוינד כהן: אני לא בן אדם תמים ולא מבינה את התהליכים הפוליטיים ויודעת שלא מחר בבוקר הכול ייושם אבל אמירה מהסוג הזה על ידי יושבת ראש ועדה בכנסת שאומרת את זה באופן ברור, היא אמירה שאין לי שום ספק שתחלחל ואין לי שום ספק שבסוף היא תקדם.
<רונית ארנפרוינד כהן: אני רוצה להצטרף למה שאמרת בסוף דבריך ולומר באופן הכי לא פולני ולא נימוסי אולי שהיינו בסרט הזה של ועדות בין-משרדיות והנה התוצאה.
<רונית ארנפרוינד כהן: אם נשנס מותניים – וחברותיי עושות עבודת קודש יום יום ושעה שעה – לחדש מחדש את הישן שיש בו המון פגמים, זה עוד פלסטר ואני חושבת שהיושבת ראש שמה כאן על סדר היום של החברה במדינת ישראל עליית מדרגה משמעותית להתמודד עם אחת התופעות הכי קשות במדינת ישראל שמקיפה את כל האוכלוסייה.
<רונית ארנפרוינד כהן: מאות אלפי נשים ביום יום, מאות אלפי ילדים ביום יום ובזה הרגע אמרתי שלמעלה ממיליון ביום יום באופן ישיר סובלים מאלימות.
<רונית ארנפרוינד כהן: אם לא תהיה כאן את אותה קפיצת מדרגה ומהפכה – אני אולי דרמטית, אבל אני חושבת שזה הסיפור.
<רונית ארנפרוינד כהן: זאת תהיה מהפכה בהתמודדות, זה יהיה צעד מאוד משמעותי בניסיון למגר את העניין הזה ואם נעשה עוד פעם ועדות וועדות, אני מתנצלת – לייזר, עשיתם עבודה מקסימה – צריך לקחת את הכלי.
<רונית ארנפרוינד כהן: אתה חזרת על הדבר הנכון שהוא כלי.
<רונית ארנפרוינד כהן: הכלי הוא רשות.