GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סיגל סדצקי: לא.
<סיגל סדצקי: הוא אף פעם לא מתאפס.
<סיגל סדצקי: השקף הזה מראה לך, כמו גם השקפים הקודמים, שהוא אף פעם לא מתאפס.
<קריאה: חוץ מאשר 30-34.
<סיגל סדצקי: בסדר.
<סיגל סדצקי: זאת קבוצה מאוד קטנה.
<סיגל סדצקי: אלה מעט מאוד נשים על שנה אחת ואם נפרוס את זה לחמש שנים, זה כבר ייראה אחרת.
עמיר פרץ: אני מתנצל בפניכם, אבל אני צריך ללכת לוועדה אחרת.
עמיר פרץ: אני בטוח שהיושבת ראש תנהיג את הדיון ביד רמה ובדרך מקצועית כפי שהיא עושה.
<סיגל סדצקי: זה אף פעם לא מתאפס.
<סיגל סדצקי: יכול להיות שבעתיד הוא יתאפס, אבל היום הוא לא מתאפס.
<חגי לוין: ברשותך, אני רוצה להתייחס לשאלה שלך.
<חגי לוין: אני מזכיר איגוד רופאי בריאות הציבור.
<חגי לוין: את אמרת נכון.
<חגי לוין: הדרך הנכונה לנתח את זה היא לעשות ניתוח מסוג של...
<חגי לוין: והוא לוקח בחשבון גם את הגי, את התקופה וגם את שנת הלידה ואת זה אין לנו בניתוח הזה.
<חגי לוין: אבל מה אנחנו כן רואים וכולנו רואים את זה יחד,.
<חגי לוין: אנחנו רואים שבקבוצת הגיל הצעירה, הפערים בין נשים ערביות ליהודיות קטנים הרבה יותר.
<חגי לוין: מה הדבר נובע?
<חגי לוין: הוא נובע מהגורמים לסרטן השד.
<חגי לוין: אנחנו יודעים שסיפור משפחתי יש במיעוט המקרים ולכן רוב הגורמים הם גורמים סביבתיים.
<חגי לוין: גם חברתיים אבל גם יותר ויותר אנחנו מבינים שהגורמים הם גורמים של חשיפה לכימיקלים סביבתיים.
<חגי לוין: אחד הדברים שאנחנו רואים זה שהנשים הערביות נחשפות יותר ויותר, וגם את זה ראינו במחקרים של ניטור ביולוגי בישראל, לאותם כימיקלים שהנשים היהודיות כבר נחשפו אליהן רחוק יותר בעבר וזה קורה בגלל השינויים באורח החיים.
<קריאה: מי אמר שיש קשר בין הדברים?
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש דיון מאוד סוער בנושא הזה, הנושא הסביבתי.
עאידה תומא סלימאן: אני גם יודעת שאני מקדישה זמן מהדיון הזה להציג את הנושא הסביבתי.
עאידה תומא סלימאן: בואו ניתן למשרד הבריאות לסיים את המצגת.
עאידה תומא סלימאן: אני ארשה רק שאלות הבהרה ולא דיונים.
<ברברה סילברמן: מאוד מעניין לנו לדעת איפה אנחנו לעומת העולם בשיעור התחלואה בסרטן השד.
<ברברה סילברמן: הנתונים האלו נלקחו מ-גלובל קנט שאנחנו משתתפים בו ושולחים נתונים על מחלת הסרטן אצלנו.
<ברברה סילברמן: אפשר לראות שכמו מדינות אחרות בעולם המערבי, שיעור סרטן השד אצלנו גבוה.
<ברברה סילברמן: אנחנו נמצאים בשיעור הכי גבוה שיש, שזה מעל 65 למאה אלף נשים מתוקנן לגיל.
<ברברה סילברמן: רואים את המדינה הקטנה שלנו לעומת ארצות הברית, אוסטרליה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב ישראל תמיד רוצה להיות חלק מזה.
<ברברה סילברמן: נאמר כבר שחלק מהבעיה היא אורח החיים המודרני, עניין של דיאטה, פעילות גופנית וכל מיני דברים אחרים.
<ברברה סילברמן: לצערי אנחנו על המפה.
<ברברה סילברמן: הישרדות.
<ברברה סילברמן: תרצו לדעת מה קורה עם הישרדות.
<ברברה סילברמן: נאמר שבאמת ההישרדות מסרטן שד חודרני משתפרת עם הזמן.
<ברברה סילברמן: כאשר משווים את הנשים שאובחנו בין 1991 עד 1995 לעומת נשים שאובחנו ב-2001 עד 2006, אכן רואים את השיפור ורואים את השיפור בכל קבוצות הגיל וזה דווקא מעודד לראות שגם בקבוצת הנשים הצעירות יש הישרדות טובה.
<ברברה סילברמן: לצערי התמונה קצת פחות טובה בקרב הנשים הערביות אבל בכל זאת רואים את השיפור עם הזמן.
<ברברה סילברמן: נשים שאובחנו ב-2001 עד 2006, ההישרדות שלהן יותר טובה.
דב חנין: חוץ מאשר אצל צעירות.
<ברברה סילברמן: ההבדל הזה לא משמעותי סטטיסטית כי המספרים מאוד מאוד קטנים.
דב חנין: אז כל המספרים הם מאוד קטנים.
דב חנין: אם המספרים האלה קטנים, אז הכול קטן.
<ברברה סילברמן: אם נבדוק אם יש הבדל סטטיסטי בין 66 ל-64 – אין.
דב חנין: כן, אבל גם אין הבדל בין 78 ל-77.
דב חנין: גברתי, אני הייתי מאוד שמח להצטרף למסקנה שלך שיש שיפור, אבל לצערי הגדול אני לא רואה שיפור בנשים ערביות.
<ברברה סילברמן: כן, אבל תמותה יש גם לנו.
<ברברה סילברמן: הנה המגמות מתמותה מסרטן השד בנשים בישראל, נשים יהודיות ונשים ערביות.
<ברברה סילברמן: רואים את הירידה.
<ברברה סילברמן: הסיבה שהעקומה הזאת כל כך לא מסודרת בנשים ערביות היא מאחר והמספרים מאוד מאוד קטנים.
<ברברה סילברמן: כאשר המספרים קטנים נראה וריישן בין השנים ולכן אנחנו לא רואים קו יפה ומסודר, אבל באמת רואים את הנטייה לתמותה יותר נמוכה ב-2012 לעומת 1999 למשל.
עאידה תומא סלימאן: אין לכם סטטיסטיקה יותר מעודכנת עד 2014?
<ברברה סילברמן: זה מה שיש לנו.
<ברברה סילברמן: אנחנו סומכים על הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לסיבות פטירה והלשכה רק עכשיו נתנה לנו את קובץ סיבות הפטירה לשנת 2013.
<ברברה סילברמן: אנחנו מעבדים עכשיו את הנתונים.
<פאתן ג'טאס: אולי תגידי לנו מה שיעור התמותה מסרטן שד לפי הגרף שהראית קודם בנשים יהודיות ובנשים ערביות?
<פאתן ג'טאס: מספרים.
<מירי זיו: אתה יכול לראות.
<מירי זיו: 22 לעומת 18.
<פאתן ג'טאס: השאלה אם הירידה בתמותה בנשים יהודיות שרואים שזה יפה, האם אותה ירידה הייתה באותו קצב ובאותם שיעורים גם באוכלוסייה הערבית בשנים האלה שאת מראה לנו.
<ברברה סילברמן: זאת שאלה אחרת.
<פאתן ג'טאס: זאת שאלת השאלות.
<ברברה סילברמן: אנחנו יכולים לחשב גם מה השיעור של כל התמותות שהן בגלל סרטן השד לעומת סיבה אחרת.
<ברברה סילברמן: סרטן בכלל הוא הסיבה מספר אחת לתמותה בישראל.
<פאתן ג'טאס: אני מדבר על סרטן השד.
<ברברה סילברמן: סרטן שד הוא הסרטן הכי נפוץ בקרב נשים בישראל.
עאידה תומא סלימאן: השאלה אם הירידה בתמותה מסרטן, הירידה בסרטן שד מקבילה או שהיא יותר מאשר ירידה בתמותה מסוגים אחרים של סרטן?
<קריאה: גדולה יותר.
<ברברה סילברמן: את העיבוד הזה לא עשיתי אבל אני יכולה לעשות אותו.
<ברברה סילברמן: אין לי את הנתונים עכשיו.
<מירי זיו: לעומת זאת, אני לא חושבת שיש ירידה של 25 אחוזים בשום סרטן.
<מירי זיו: אני לא זוכרת ירידה של יותר מ-25 אחוזים בשום סוג סרטן כי למרבה הצער לא בכל סוג סרטן יש אמצעי יעיל לגילוי מוקדם.
<מירי זיו: בסרטן המעי הגס אנחנו מתחילים לראות ירידה, בסרטן העור מתחילים לראות ירידה אבל אני לא זוכרת 25 אחוזים.
<מירי זיו: לפי דעתי בסרטן השד, זה אחד מהאחוזים הגבוהים יותר של הירידה.
<ברברה סילברמן: עוד משהו על תמותה.
<ברברה סילברמן: זה סביר לגמרי שהתמותה יותר גבוהה בנשים המבוגרות מאשר בנשים צעירות.
<ברברה סילברמן: זה שיעור של תמותה מסרטן באוכלוסייה הישראלית ורואים שהוא עולה עם הגיל ורואים שהוא נמוך אצל הערביות לעומת היהודיות.
<ברברה סילברמן: תמותה בגלל סרטן השד במדינות נבחרות.
<ברברה סילברמן: שוב, איפה אנחנו בעולם.
<ברברה סילברמן: הנה ישראל כאן.
<ברברה סילברמן: רואים שאנחנו באמת באמצע כאשר מסתכלים במדינות האחרות המפותחות והתמותה אצלנו נמוכה מאשר בחלק מהמדינות בהן יש פחות סרטן שד.
<ברברה סילברמן: רציתי לדבר קצת על העניין של סקירה לסרטן השד.
<ברברה סילברמן: אם את חושבת שיש לנו זמן לזה, אני יכולה להראות שקף.
<ברברה סילברמן: אם לא, אולי נשאיר את זה לחלק אחר של הדיון.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לעבור על זה מהר.
<ברברה סילברמן: מדברים המון על העניין של סקירה לסרטן השד כי ההנחיות כאן היום הן מכוונות לנשים בסיכון ממוצע למחלת סרטן השד ולא לנשים עם גורמי סיכון מיוחדים.
<ברברה סילברמן: זה מאוד חשוב כי כאשר מדברים על העניין של אבחון מוקדם ומדברים על אישה עם איזה גוש שיצא לה והיא שאלה את הרופא אם היא צריכה או לא כי יש לה מישהי במשפחה שהייתה חולה – אלה לא נכנסות לאוכלוסייה הזאת של סקירה.
<ברברה סילברמן: אוכלוסיות שיש להן סיכון גבוה מכל מיני סיבות, הן צריכות עם הרופאים שלהן לתאם את תהליך הסקירה, מתי ובאיזו תדירות.
<ברברה סילברמן: הן לא נכנסת לגייד ליינס לסקירה לסרטן השד כשהן מגיל 50 עד 74 פעם בשנתיים.
<ברברה סילברמן: יש עקרונות לסריקה באוכלוסייה הכללית ולא רק לסרטן השד אלא לכל מחלה.
<ברברה סילברמן: מתי אנחנו מכניסים בדיקה לאבחון מוקדם?
<ברברה סילברמן: סקירה לאוכלוסייה שאין לה בכלל סימפטומים, אין לה גורמי סיכון בכלל?
<ברברה סילברמן: מתי אנחנו מכניסים את הבדיקה הזאת?
<ברברה סילברמן: קודם כל, כאשר שכיחות המחלה גבוהה באוכלוסייה.
<ברברה סילברמן: כאשר קיים טיפול.
<ברברה סילברמן: לצערי אם היינו יכולים היום ועכשיו לעשות סריקה לאיזו מחלה שאין טיפול, אין טעם.
<ברברה סילברמן: לכן אנחנו אומרים שחייב להיות טיפול.
<ברברה סילברמן: חייב להיות שגילוי המחלה בשלב מוקדם ישנה את מהלך המחלה.
<ברברה סילברמן: זה לא רק יגיד למישהו שיש לו מחלה והוא יחיה עם האבחנה במשך שנתיים נוספות אלא זה באמת ייתן לו שנים נוספות.
<ברברה סילברמן: בנוסף לכך כאשר פרופיל הסיכון והתועלת של הבדיקה מקובל.
<ברברה סילברמן: זה אומר שזה לא יזיק יותר מאשר יעזור.
<ברברה סילברמן: אלה נשים בגילאי 50 עד 74.
<ברברה סילברמן: הסיבה שיש תכנית היום בארץ לסקירה לסרטן השד בנשים בגילאים 50 עד 74 היא שכל התנאים האלו באמת קיימים לבדיקה הזאת לנשים האלה.
<ברברה סילברמן: הבעיה היא שכאשר אנחנו נכנסים לנשים בגילאים 40 עד 49.
<ברברה סילברמן: אנחנו באמת חייבים להתייחס למחלה הזאת באוכלוסייה הזאת כאילו היא מחלה אחרת.
<ברברה סילברמן: שכיחות המחלה לא גבוהה באוכלוסייה.
<ברברה סילברמן: ראינו כבר את האחוזים לפי קבוצות גיל וראינו שהשכיחות באמת יותר נמוכה בנשים יותר צעירות.
<ברברה סילברמן: יש טיפול אבל גילוי המחלה בשלב מוקדם לא ישנה את מהלכה וימנע תמותה ואני אתן לכם את הנתונים שבאמת מראים את זה.
<ברברה סילברמן: פרופיל סיכון תועלת לא מקובל וזאת הבעיה.
עאידה תומא סלימאן: שאלה לגבי שיעור התועלת מקובל ולא מקובל.
<ברברה סילברמן: אני אסביר לך על מה אני מדברת.
עאידה תומא סלימאן: אני הבנתי.
<ברברה סילברמן: אני מדברת על הנזק לנשים שעוברות את הבדיקה.
<ברברה סילברמן: הנה נתונים של הקנדים.
עאידה תומא סלימאן: הנזק שנגרם מהבדיקה.
<ברברה סילברמן: ממאה אלף נשים – אה נתונים של הקנדים שבדקו את כל המחקרים שנעשו בנשים צעירות וממוגרפיה – בגילאים 40 עד 49 שעוברות ממוגרפיה פעם בשנתיים במשך 11 שנים – ולמה 11?
<ברברה סילברמן: כי עד שהן מגיעות לגיל חמישים, שזה הגיל המקובל – שליש מהן יקבלו מתי שהוא אבחנה של סרטן שד ויצטרכו לעבור בדיקות נוספות.
<ברברה סילברמן: 3,600 יעברו ביופסיה ללא סיבה, 500 יעברו מסטטומי או למפטומי למרות שבכלל אין להן סרטן, ו-50 מתוך המאה אלף באמת נמנע את הפטירה.
עאידה תומא סלימאן: מחמישים נמנע את הפטירה.
<ברברה סילברמן: הנה הסכימה וזה אפילו יותר ידידותי לראות את זה.
<ברברה סילברמן: מה הבנפיט לנשים בין הגילאים 40 עד 49.
<ברברה סילברמן: אגב, זה לא מדבר על החשיפה החוזרת לקרינה מממוגרפיה פעם בשנתיים במשך 11 שנים, שזה גם ידוע כגורם סיכון לסרטן בעתיד.
עאידה תומא סלימאן: הטענה שלך היא שבעצם הבדיקות האלה, אם יתבצעו מגיל 41 - - -
<מירי זיו: לא הבדיקות האלה.
<מירי זיו: היא מדברת על ממוגרפיה.
עאידה תומא סלימאן: אם נוריד את החמישים שיכולים למנוע, את אומרת שבעצם רק אם לוקחים את הנושא של ממוגרפיה, זה לא כדאי להתחיל את התהליך.
<ברברה סילברמן: כרגע.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שנשמע דעות אחרות ואני כבר שמעתי דעות אחרות.
<סיגל סדצקי: לגבי השאלה הכללית של גיל ארבעים עד חמישים, יש קונצנזוס בכל האיגודים הרפואיים, בכל המועצות הלאומיות.
<סיגל סדצקי: האמריקאים, בדיוק השבוע יצא - - -
עאידה תומא סלימאן: כמי שבאה לא מהמיינסטרים ולא מהאיגודים, אני יודעת שאיגודים וכל מיני מוסדות שינו את דעתם לאחר מאבק נמשך של אנשים.
<סיגל סדצקי: השינוי שחל היום הוא בכיוון ההפוך.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, זה לא הולך כך.
עאידה תומא סלימאן: אני צריכה לסיים את המשפט שלי.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת שיכול להיות שהממסד הרפואי וכל מיני איגודים יש להם דעה, אבל אי אפשר לשלול שיש דעות אחרות והמקום להעלות את הדעות האלה, כדי לעשות את השינוי, זה בדיוק החדר הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן גם לדעות האלה להישמע ואי אפשר לשלול אותן על הסף מהתחלה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שנסיים את המצגת אבל אני מאוד מבקשת, אי אפשר שכל הדיון יתמקד רק בסקירה הזאת.
<ברברה סילברמן: אני מסיימת.
<ברברה סילברמן: רק רציתי להגיד שלצערי הרב בעולם ובמדינת ישראל יש המון סוגי סרטן עבורם אין בדיקת סריקה יעילה.
<ברברה סילברמן: בעצם אנשים באים לרופא כבר עם הסימפטומים, כבר עם האבחנה ולא היינו יכולים למצוא את זה לפני כן.
<ברברה סילברמן: לצערי הרב סרטן חודרני של השד בנשים צעירות מגיל חמישים, רק אחד מהסוגים ואפילו לא הכי נפוץ.
<ברברה סילברמן: בזה אני מסיימת ואני מודה לכם על ההקשבה.
עפו אגבאריה: באמירה הזאת יש משהו לא נכון.
עפו אגבאריה: כשאת אומרת שזה לא היחידי והוא לא הכי נפוץ, אם ניקח את האפשרות לגילוי מוקדם, בסרטן לבלב או משהו אחר שקשה מאוד לגלות אותו בשלבים מוקדמים, זה מה שניתן לגלות בסרטן השד ובעלות הרבה פחות לעומת שאר סוגי הסרטנים.
<ברברה סילברמן: זאת בדיוק הבעיה.
<ברברה סילברמן: אני אתן למומחים להסביר למה ממוגרפיה בגילאים יותר צעירים מחמישים לא יעילה כמו ממוגרפיה מעל גיל חמישים.
<קריאה: על זה כבר היינו בדיון הקודם.
עאידה תומא סלימאן: זה כבר היה וכנראה כל פעם נצטרך לחזור.
עפו אגבאריה: אני לא חושב שצריך להוריד את הגיל אבל צריך לתת אלטרנטיבה.
<קריאה: זאת הייתה המסקנה בדיון הקודם.
עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו אומרים שנשים צעירות כן חולות ואם אנחנו סיפקנו איזה שהן תשובות לנשים בגיל יותר מבוגר ואני זוכרת ימים שאפילו הממוגרפיה לא הייתה בתוך סל השירותים ולא חייבו בה אבל חייבו כי הבינו שאפשר להשתמש בכלי הזה כדי למנוע או לפחות לתת מענה לאלה שיש להן את המחלה.
עאידה תומא סלימאן: אם עכשיו אנחנו דורשים למצוא פתרונות לנשים יותר צעירות כאשר איכות החיים שלהן נפגעת בגיל מאוד מוקדם ואפשרויות החיים שלהן, פיתוח הקריירה וחיים יותר עצמאיים וכולי נפגעים בגיל יותר צעיר, אז כן צריך לחפש את הפתרונות וזאת המטרה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא לשלול כל אפשרות ולהגיד שזה לא יוביל אותנו לשום מקום וממילא זה לא בסדר והאיגודים לא מסכימים אלא לנסות למצוא פתרונות.
עאידה תומא סלימאן: זאת המטרה של קיום דיון כזה ולא רק לסקור מה קיים כי לסקור מה קיים, אפשר לבקש חומר, לקרוא אותו ולדעת מה קיים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כאן מנסים לקיים דיון כדי למצוא פתרונות נוספים למצב הקיים.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש לי כאן סוללה של מומחים ואני מאוד שמחה לראות אתכם.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל, תנו לי לברך את חבר הכנסת לשעבר חברנו וידידנו דוקטור עפו אגבאריה שנמצא אתנו היום .
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת אותך ויש לי ציפיות מאוד גבוהות מהתפקיד החדש שלך כחבר בוועדת סל התרופות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מאוד מקווים שתביא בשורות טובות גם שם.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לראות הרבה רופאים ופרופסורים ופרופסריות שנמצאות אתנו.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת אפשרות לדוקטור רות אסטרין להציג את הנושא של הקשר בין מזהמים סביבתיים לסרטן השד.
<נעה אפרת בן ברוך: אולי שווה לנסות לסיים מה שהתחלנו לפני שעוברים לנושא אחר לגמרי?
עאידה תומא סלימאן: אני לא בטוחה שזה נושא אחר.
<נעה אפרת בן ברוך: זה נושא אחר לגמרי.
דב חנין: הכול קשור.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא מזהה.
<נעה אפרת בן ברוך: מנהלת המכון האונקולוגי בקפלן.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על סרטן שד.
<נעה אפרת בן ברוך: כן, אבל אלה שני דברים אחרים לגמרי ואת העלית כאן נושא של נשים צעירות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נחזור לנושא.
עאידה תומא סלימאן: הרי בסופו של דבר מטרת הדיון הזה היא כן לבדוק את הנושא.
<נעה אפרת בן ברוך: חבל, כי את העלית נקודות שאני חושבת שדורשות הבהרה.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמור לך את הזמן שתוכלי להתייחס אליו.
<נעה אפרת בן ברוך: שתי דקות.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמור לך זמן.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שנציג קודם את הנושא השני ואחר כך נתייחס לכלל הנושאים.
<רות אסטרין: תודה.
<רות אסטרין: אני מנהלת את הקרן לבריאות וסביבה.
<רות אסטרין: אני אתחיל ואחזק את דוקטור בן ברוך ואומר שבאמת יש הבדל בין גילוי מוקדם למניעה.
<רות אסטרין: הנושא שלנו הוא להעלות את הנושא של הפחתת חשיפה למזהמים סביבתיים והקשר לסרטן השד באמת עובר לנושא של מניעה שזה גם כמובן נושא ראוי וחשוב ואנחנו מאוד מודים על היכולת להביא אותו לבניין הזה.
<רות אסטרין: ברצוני להציג את דוקטור חגי לוין, מזכיר איגוד רופאי בריאות ציבור וראש מסלול בריאות וסביבה באוניברסיטה העברית, הדסה.
<חגי לוין: שלום ותודה ליושבת ראש הוועדה על ההזדמנות להציג את הנושא החשוב הזה.
<חגי לוין: כמו שאמרת, זה מוביל אותנו לפתרונות.
<חגי לוין: אני רוצה שנזכור מה שלי נוגע אישית, גם את הבת שלי בת השש, איך אנחנו מונעים אצלה התפתחות של סרטן השד.
<חגי לוין: אני אציג את הגישה המדעית והרפואית לנושא של סרטן השד והסביבה.
<חגי לוין: אני אתמקד בנקודות מרכזיות מקוצר הזמן ואני מפנה אתכם לקריאה נוספת בעלון המצוין הזה שהוכן על ידי הקרן לבריאות הסביבה שמכיל בתוכו גם, בעמוד לפני האחרון, רשימה ענפה של מקורות בנושא שהוא בקונצנזוס המדעי לגבי השפעת הסביבה על הבריאות, אם כי הגורמים הספציפיים עדיין נמצאים במחקר.
<חגי לוין: סרטן השד היא מחלה התפתחותית שיש לה חלונות רגישות במהלך החיים החל מהתקופה העוברית ובשלבים שונים של מהלך החיים.
<חגי לוין: היא לא מופיעה פתאום בגיל ארבעים או חמישים אלא היא קשורה להרגלי חיים והחשיפות לאורך כל מהלך החיים החל מהשלב הראשוני ביותר של יצירת העובר.
<חגי לוין: כפי שאמרנו, היסטוריה משפחתית קיימת במיעוט המקרים.
<חגי לוין: כלומר, צריך לחפש את הפתרונות של המניעה בתחום הסביבתי והיום אני רוצה להעלות את הנושא של חשיפה לכימיקלים סביבתיים.
<חגי לוין: המחקר העדכני מוכיח כי בנוסף לחומרים קרצינוגנים מסרטנים שאנחנו דנים בהם כבר הרבה שנים, יש מנגנון נוסף של חומרים שמשבשים את הפעילות האנדוקרינית.
<חגי לוין: הפעילות האנדוקרינית ההורמונלית היא מאוד רגישה, במיוחד בשלבי התפתחות גם לריכוזים מאוד נמוכים של חומרים.
<חגי לוין: אנחנו מבינים היום שהם גורמים לסרטן השד ולמחלות רבות נוספות.
<חגי לוין: חלק מהחומרים הללו נשארים בסביבה לשנים רבות ואנחנו חשופים לחומרים האלה באוויר, במים, במזון, בקרקע ובמוצרי הצריכה.
<חגי לוין: יש דרך למדוד את הכימיקלים הסביבתיים הללו ברקמות ובנוזלי גוף באמצעות ניטור ביולוגי.
<חגי לוין: אנחנו ביצענו מחקרים בישראל ובעולם וראינו שורה של עדויות לחשיפה נרחבת של אוכלוסייה ישראלית למגוון רחב של חומרים ולמעשה רוב החומרים טרם נבדקו.
<חגי לוין: אנחנו גם רואים הבדל באוכלוסיות השונות, למשל בנושא של פחמימנים ארומטיים שיש במזון ואנחנו רואים יותר חשיפה באוכלוסייה הערבית.
<חגי לוין: אולי דוקטור תמר ברמן תציג בהמשך חשיפות אחרות.
<חגי לוין: הוועדה הזאת עוסקת כמובן גם בשוויון מגדרי.
<חגי לוין: שוויון מגדרי הוא חיוני בהקשר הזה.
<חגי לוין: השוויון המגדרי בנקודה שצריך לחקור גם נשים וגם גברים כי מנגנוני החשיפה וההשפעות שלה הם ספציפיים ושונים בין המינים.
<חגי לוין: לא נכון לחקור הכול אותו דבר ולהסתכל על הסך הכול אלא להסתכל באופן ספציפי מה רלוונטי לכל אוכלוסייה.
<חגי לוין: הגישה הטובה ביותר, ואני בטוח שכולם כאן יסכימו, לפרט ולחברה, היא מניעה ראשונית.
<חגי לוין: אם אנחנו יכולים למנוע מחלה לפני שהיא מתפתחת, אנחנו צריכים לעשות את זה.
<חגי לוין: לאבחון מוקדם תפקיד חיוני ונעשתה עבודה אדירה בישראל במשך השנים.
<חגי לוין: אנחנו צריכים במקביל להשקיע גם במניעה ראשונית ואפשר למנוע חשיפה לכימיקלים סביבתיים.
<חגי לוין: זה לא קל.
<חגי לוין: לא ניתן לעשות את זה רק ברמת הפרט אלא צריך לעשות את זה ברמת החברה וזה בדיוק המקום לדון בזה.
<חגי לוין: סרטן השד היא בעיה מרכזית ונפוצה וחשובה ביותר.
<חגי לוין: צריך להזכיר שזה קצה הקרחון של מחלות אופייניות לחיים המודרניים.
<חגי לוין: אנחנו רואים ירידה בגיל ההתפתחות המינית בבנות, מחקרים גם מישראל מראים את זה, תחום שאני חוקר.
<חגי לוין: אנחנו רואים ירידה באיכות הזרע בגברים גם בישראל וגם בעולם.
<חגי לוין: המניעה הראשונית תוכל למנוע את מחלות סרטן השד ומחלות רבות נוספות.
<חגי לוין: אני רוצה להציע פתרונות אופרטיביים ולומר מה אנחנו ממליצים, ההסתדרות הרפואית.
<חגי לוין: אנחנו ממליצים להתחשב בשיקולים בריאותיים ארוכי טווח ולא רק בשיקולים כלכליים קצרי טווח בכל מדיניות.
<חגי לוין: לדוגמה, כשאנחנו עושים רגולציה של חומרים, צריך לאמץ את הגישה האירופאית ועל פיה חובת היצרן להוכיח שאין נזק.
<חגי לוין: יושב כאן חבר הכנסת דב חנין, אנחנו כבר למעלה מעשור ניסינו לקדם הצעת חוק בנושא של הלסי פקססנמנט, והנושא הזה הוא לא מתבצע עד היום בצורה מיטבית במדינת ישראל ואם הוא יתבצע בצורה יותר טובה, אני בטוח שגם נוכל לצמצם את סרטן השד במניעה ראשונית.
<חגי לוין: ההמלצה השנייה.
<חגי לוין: מדינת ישראל צריכה להשקיע באופן קבוע במחקרים על הקשר בין חשיפות לכימיקלים למצבי בריאות באוכלוסייה הישראלית ולא רק לראות את הנתונים של התוצאות אלא גם לראות את הגורמים בנושא של סרטן השד וגם לבצע ניטור ביולוגי.
<חגי לוין: אנחנו צריכים לדעת למה הישראלים חשופים, איך החשיפה מתפלגת בין האוכלוסיות השונות ומה ההשפעות הבריאותיות.
<חגי לוין: אנחנו עשינו מחקרים במימון של הקרן לבריאות הסביבה.
<חגי לוין: כרגע יש גם מחקר של משרד הבריאות אבל אין בסיס קבוע, בניגוד לארצות הברית ומדינות מתקדמות בעולם כאשר המדינה עושה את זה באופן קבוע כחלק מהסקרים של הלשכה המרכזית ואצלנו זה לא מתבצע.
עאידה תומא סלימאן: היה לי חשוב להציג גם את הזווית הזאת כי אני רוצה עכשיו לפתוח את הנושא לדיון.
עאידה תומא סלימאן: הדיון יתייחס גם לגילוי מוקדם וגם לנושא של המניעה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכמה שזה נראה כאילו אלה שני נושאים שלא שייכים האחד לשני, אני חושבת שהם כן שייכים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאי אפשר להתקדם בנושא הזה ולמצוא פתרונות בלי לטפל בשני הצדדים ביחד.
עאידה תומא סלימאן: דוקטור בן ברוך, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: הייתה לך הבהרה.
<נעה אפרת בן ברוך: כן.
<נעה אפרת בן ברוך: ברור שהטיפול הכי טוב הוא מניעה.
<נעה אפרת בן ברוך: אין ספק.
<נעה אפרת בן ברוך: זה לגמרי ברור.
<נעה אפרת בן ברוך: אם היינו יודעים איך למנוע, ואני קצת חולקת על האופטימיות הרבה שלך שאלה הם הגורמים, ואני לא בטוחה שזה נכון ואולי דוקטור שחם שהיא הרבה יותר מומחית בזה ממני, תוכל גם היא לומר אחר כך כמה דברים.
עאידה תומא סלימאן: אופטימיות היא מכניזם של הישרדות.
<נעה אפרת בן ברוך: יש גם מכניזמים אחרים אבל לא משנה ולא על זה אני רוצה לדבר.
<נעה אפרת בן ברוך: ברור שאם נוכל למנוע, זה יהיה הכי טוב.
<נעה אפרת בן ברוך: אין ספק בכך.
<נעה אפרת בן ברוך: אני רוצה להבהיר דבר שלדעתי יש איזשהו בלבול במושגים ובגלל זה גם אולי בלבול בהנחיות.
<נעה אפרת בן ברוך: צריך להבדיל בין בדיקת סקר שהיא בדיקה לנשים בריאות שאין להן כלום, שמקבלות גלויה בדואר ללכת לעשות ממוגרפיה, לבין בדיקה לאישה שיש לה איזשהו סימפטום.
<נעה אפרת בן ברוך: הרבה מאוד מהרעש התקשורתי הוא של נשים צעירות שפנו לרופא ואמרו שיש לי משהו בשד, גוש, והרופא אמר שלא יתכן שיש לך סרטן שד כי את בת שלושים.
<נעה אפרת בן ברוך: זאת לא בדיקת סקר.
<נעה אפרת בן ברוך: זאת בדיקה בגלל ממצא בשד וכאן צריך חינוך והדגשה וכמה שרק אפשר לעשות ללמד את כל אנשי מקצועות הבריאות שסרטן שד יש גם בנשים צעירות וכל אישה עם תלונה או ממצא חייבת בירור עד לרזולוציה מלאה.
<נעה אפרת בן ברוך: זה שונה מבדיקות סקר.
<נעה אפרת בן ברוך: בדיקת סקר היא לאישה בריאה שאין לה כלום.
<נעה אפרת בן ברוך: כפי שראינו, הסיכוי לסרטן שד בנשים צעירים הוא מאוד מאוד קטן.
<נעה אפרת בן ברוך: הממצאים שאינם סרטן, שיעשו דגימות מיותרות, ביופסיות, חרדה וכיוצא באלה, זה מאוד גדול ככל שהגיל יותר צעיר.
<נעה אפרת בן ברוך: יש על זה מאמרים שאומרים שככל שהגיל יותר צעיר, כך שיעור הפולס פוזיטיב הוא הרבה יותר גבוה.
<נעה אפרת בן ברוך: אנחנו יודעים שנשים שעברו איזושהי ביופסיה או איזושהי השערה שיש להן סרטן, רמת החרדה שלהן נשארת גבוהה במשך שנים לאחר שאמרו להן שאין להן כלום.
עאידה תומא סלימאן: כאשר אומרים כל הזמן מספרים קטנים, אני באה מתחום בו פעלתי בנושא של רצח נשים ומספר הנשים הנרצחות במדינה הוא הרבה פחות מאשר נשים שמתות מסרטן כל שנה אבל בכל זאת ניהלנו מאבק ואנחנו מנהלות מאבק על הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: איך קובעים שהמספר הוא קטן?
<קריאה: אף אישה, אסור שתירצח.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שנאמר שחמישים נשים ימותו מסרטן, אפילו בממצאים של הקנדים, בשבילי זה מספיק מזעזע ומהווה סיבה טובה כדי לעשות משהו.
<נעה אפרת בן ברוך: אם יש לך מספר הרבה יותר גדול של נשים שעברו הרבה מאוד פרוצדורות מיותרות, כולל ניתוחים מיותרים, כולל כריתת שד מיותרת, אז איפה נמצא שיווי המשקל?
<נעה אפרת בן ברוך: זאת שאלה לא פשוטה ולכן אני חושבת שאנחנו צריכים להבדיל בין בדיקת סקר לנשים שאין להן גורמי סיכון בגיל 40-49, שאין באף הנחיה ובשום קו מנחה עדות שבדיקות סקר יזומות משפרות תמותה, לעומת נשים עם גורמי סיכון ברורים שאצלן אנחנו נכנסים לבדיקות סקר הרבה יותר מוקדם, לעומת שנים שיש להן ממצא שאצלן צריך לברר לרזולוציה מלאה כולל ביופסיה.
<נעה אפרת בן ברוך: החינוך של הקבוצה הרפואית, של הרופאים, של האחיות, של עובדי בריאות הציבור הוא לומר שיש סרטן שד בצעירות.
<נעה אפרת בן ברוך: הוא לא שכיח, צריך לברר, אבל זה לא אומר שהשלב הבא הוא לעשות בדיקות סקר לכולן.
<נעה אפרת בן ברוך: נאמר שממוגרפיה לא מספיק טובה ואמרת שנמצא משהו אחר טוב יותר.
<נעה אפרת בן ברוך: לצערנו אין משהו אחר טוב יותר שידוע לנו.
<נעה אפרת בן ברוך: אולטרה סאונד היא לא בדיקת סקר.
<נעה אפרת בן ברוך: MRI היא לא בדיקת סקר מוכחת, חוץ מאשר בנשאיות.
<נעה אפרת בן ברוך: גם בדיקת שד ידנית וגם בדיקת שד על ידי רופא, היא לא בדיקת סקר.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת דב חנין.
דב חנין: אני מאוד שמח על כך שאת מקיימת את הדיון החשוב הזה ואני מעריך את העובדה שבאמת את מקדישה את הזמן לסוגיה הזאת.
דב חנין: אנחנו עוסקים בשני נושאים.
דב חנין: סוגיית הגילוי המוקדם חשובה מאוד וצריך לעודד כל דבר שיכול לאפשר לנו לגלות מחלות סרטן ובוודאי סרטן שד באופן מוקדם ולהציל בזה גם את החיים וגם לפעמים את איכות החיים של החולות.
דב חנין: שאלת המניעה היא שאלה קריטית וגורלית.
דב חנין: אני מאוד מברך על אותה חוברת שאתם הצגתם בפנינו, הקרן לבריאות וסביבה וכל החוקרים הרלוונטיים שעוסקים בעניין.
דב חנין: בצדק אתם שמים את הדגש גם על חומרים שהם מסרטנים פוטנציאליים והידע שלנו הולך ומתרחב בעניין הזה - רק השבוע היו המלצות חדשות של ארגון הבריאות העולמי שיש עליהן דיון נרחב גם בתקשורת – וגם על הנושא של המשבשים האנדוקטרינים.
דב חנין: שני הנושאים האלה צריכים להטריד אותנו ואנחנו צריכים לקחת אותם לתשומת לבנו.
דב חנין: אני חושב שההמלצות שלכם, גם השקעה יותר גדולה במחקרים, אני חושב שזה דבר דרוש, וגם אותה יוזמת חקיקה, גברתי יושבת הראש, שניסינו לקדם בכנסת ולא הצלחנו אבל הגיע הזמן לחזור ולקדם אותה.
דב חנין: אולי גברתי כחלק מסיכום הדיון בוועדה הזאת, אולי נמליץ בפני כל חברי הוועדה להצטרף ליוזמה מחודשת של הצעת החוק הזאת על הערכת סיכוי לבריאות במהלכים תכנוניים.
דב חנין: אני חושב שהדבר הזה מתחייב ודרוש.
דב חנין: אבל גם לפני שאנחנו עושים את הדברים האלה, אנחנו צריכים להיות מונחים על ידי עקרונות של זהירות מקדימה.
דב חנין: עקרונות של זהירות מקדימה אומרים שכאשר יש לנו חשש מוחשי שמשהו מזיק, אנחנו צריכים לפעול כדי להפחית את הסכנה ולא לחכות למצב שבו אנחנו נדע את הדברים ברמת ודאות מדעית גבוהה כי אנחנו נוכל להמתין הרבה מאוד ובינתיים אנשים יסבלו, ואולי גם אנשים ימותו, והבריאות של הרבה מאוד אנשים תיפגע.
דב חנין: אנחנו צריכים להתחיל את מהלך השינוי על בסיס החששות וההערכות הקיימות היום.
דב חנין: אנחנו לא יכולים להמתין למצב שבו אנחנו נהיה ברמה של ודאות בידע.
דב חנין: כאן צריך לקדם לדעתי שני מהלכים.
דב חנין: מהלך אחד הוא מהלך של שינוי התנהגות ושינוי התנהגות, יש כאן דוגמאות מאוד מאירות עיניים בחוברת שאתם הצגתם, כמה דרכים להפחתת החשיפה לכימיקלים בחיי היום יום.
דב חנין: זאת לא רק שאלה של סרטן שד אלא בכלל שאלה של הגנה שלנו מפני חומרים מסוכנים והגנה שלנו מפני מחלות סרטן.
דב חנין: הנושא הזה חייבים לייצר בו איזשהו קמפיין רחב, גם ברמה הציבורית – האגודה למלחמה בסרטן – וגם ברמה המערכתית של מערכות ציבוריות שונות.
דב חנין: המישור השני שגם אותו אנחנו צריכים להתחיל לקדם, והוא ייקח הרבה זמן והוא יהיה מאוד מסובך וקשה, זה שינוי רגולטיבי.
דב חנין: אם יש דברים שיש לנו לגביהם חשש גדול, צריך בהדרגה להתחיל לפעול כדי להוציא אותם מהמערכת.