GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מאירה בסוק: אני חושבת שזה דבר, אני ציפיתי שמהתקצוב המגדרי של משרד הרווחה להביא בפנינו.
<מאירה בסוק: זאת ההערה שלי.
<מאירה בסוק: הייתי גם רוצה לדעת אם אפשר לקבל תשובה בנושאים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניתן, אני רוצה שאתם תתנו את כל ההערות שלכם על המצגת שהייתה ועל הנושאים האחרים ואחר כך כמובן נרצה לשמוע תגובה ותשובות.
<נורית קאופמן: אני אציג את עצמי, נורית קאופמן, מנהלת תחום אלימות ב"ויצו".
<נורית קאופמן: יש לי הרבה מאוד דברים לומר ואני אנסה להתמקד.
<נורית קאופמן: אני רוצה להיות השופר של המרכזים לטיפול ולמניעת אלימות במשפחה שמשרד הרווחה מפעיל.
<נורית קאופמן: גם פה אנחנו חוזרות וחוזרים לנקודה הכאובה של התקצוב.
<נורית קאופמן: התקצוב, התקצוב בעצם לא מאפשר גיוס כוח אדם מקצועי, מומחה לנושא.
<נורית קאופמן: מומחיות פירושה ניסיון, ניסיון, ותק.
<נורית קאופמן: ותק משמעו עוד כסף.
<נורית קאופמן: אם אני כן אגע בעניין המגדרי ואולי אני אחכה רגע כי דווקא חשוב לי שמנכ"ל המשרד ישמע.
<נורית קאופמן: בנושא המגדרי של המרכזים לטיפול ומניעת אלימות במשפחה, לא יעלה על הדעת שמרכזים לטיפול ומניעת אלימות במשפחה לא יעבדו גברים – לא ייתכן.
<נורית קאופמן: מרכזים נותנים מענה טיפולי לגברים, אמורים, ובתקווה שהנתון הזה עם השנים ישתנה ויותר גברים יגיעו לטיפול.
<נורית קאופמן: מרכזים טיפול לבנים ולבנות, ברור לכולנו שצריך להעסיק עובדים גברים.
<נורית קאופמן: השכר הוא כה מביש ואין יכולת.
<נורית קאופמן: "ויצו" מפעילה שלושה מרכזים לטיפול ולמניעת אלימות במשפחה באופנים שונים.
<נורית קאופמן: אני כן יודעת על המרכזים ש"ויצו" מפעילה ומקלטים ש"ויצו" מפעילה.
<נורית קאופמן: במרכזים, היכולת שלנו לגייס עובדים גברים היא בלתי אפשרית מכיוון שהגברים פונים למקומות אחרים, אז אכן יש להם צוהר.
<מאירה בסוק: הם יכולים להרוויח, יש פערי שכר.
<נורית קאופמן: הוזכר פה ואני לא יודעת אם זה רלוונטי, אבל אם זה הוזכר אני תופסת טרמפ על הקו חירום רווחה 118 או כמו שהוותיקות בינינו, קראנו לו "הקו של ביבי", והוא יבורך על זה.
<נורית קאופמן: זה קו מאוד מאוד חשוב.
<נורית קאופמן: ל"ויצו" הייתה הזכות להפעיל את הקו במשך חמש שנים.
<נורית קאופמן: כשהוא הפך להיות 118, אנחנו אפילו לא ניגשנו למכרז כיוון שאנחנו מצאנו שהקו אינו ראוי והוא לא נותן מענה נכון, מקצועי ואמפתי לאוכלוסיות שאמורות להתקשר לקו הזה.
<נורית קאופמן: אני לא אכנס לדברים נוספים, אבל בהזדמנות הזו אני גם מנצלת את הבמה החשובה.
<נורית קאופמן: אנחנו במרכז לטיפול ומניעת אלימות במשפחה שלנו בירושלים, יש לנו קו לגברים אלימים, קו ייחודי בארץ.
<נורית קאופמן: משרד הרווחה לא מוכן לממן, הוא אומר: 'יש 118'.
<נורית קאופמן: זה לא דומה.
<נורית קאופמן: זו הכתובת הראשונה שמאפשרת לגבר שסובל ממחלת האלימות לפנות באופן אנונימי - - -
עאידה תומא סלימאן: נורית, זאת לא מחלה.
עאידה תומא סלימאן: אין כזו הגדרה.
<נורית קאופמן: לפנות באופן אנונימי ולהתחיל לגלגל את המסלול שיביא אותו בסופו של יום לטיפול, לשינוי ההתנהגות שלו.
<נורית קאופמן: בזה אני אסיים.
עאידה תומא סלימאן: הגברת יעל חסון ממרכז אדוה.
עאידה תומא סלימאן: כך אנחנו סיימנו את כל הרישומים.
<יעל חסון: קודם כל אני רוצה לומר תודה על הניתוח.
<יעל חסון: אני חושבת שזה לא מובן מאליו ובמיוחד לאור העובדה שאין איזה מתווה אחיד שהועבר למשרדי הממשלה.
<יעל חסון: אני רוצה לומר שאנחנו עובדות על מתווה כזה יחד עם המשרד לשוויון חברתי.
<יעל חסון: זה משהו שיקל על הניתוח בעתיד.
<יעל חסון: כן, הניתוח אמור לכלול גם שכר וגם שירותים.
<יעל חסון: אני רוצה לעלות שלוש נקודות קטנות כדי לחדד אולי את הסיפור הזה של תקצוב מגדרי והמטרה שלו.
<יעל חסון: המטרה היא קודם לחשוף את אופן חלוקת המשאבים באופן מגדרי.
<יעל חסון: בעצם, אז אנחנו משתמשות בתקציב ככלי.
<יעל חסון: א', כדי לחשוף.
<יעל חסון: ב', כדי לתקן פערים.
<יעל חסון: הדוגמה של נערות בסיכון היא דווקא דוגמה טובה.
<יעל חסון: אנחנו כן יודעות שיש פער בתקצוב של נערים ונערות בסיכון.
<יעל חסון: חלק מהתקציב של נערים בסיכון מגיע ממשרד החינוך.
<יעל חסון: אנחנו לא יכולות לשכוח את זה.
<יעל חסון: זאת אומרת שזה מגדיל משמעותית את התקציב שנערים בסיכון מקבלים לעומת נערות.
<יעל חסון: ניתוח מסוג כזה, בעצם הוא צריך להראות כמה משאבים משקיעה המדינה בנערים וכמה בנערות.
<יעל חסון: זאת אומרת, הייתי רוצה לראות תקציב ממוצע פר נפש, לצורך העניין, וגם להבין האם התקצוב נותן מענה לצרכים שהם מאוד מאוד שונים בקרב נערים ונערות.
<יעל חסון: נקודה שנייה שאני רוצה לציין, זה משהו שהוא ככה, דיברת בהתחלה על שלוש מגמות, יש מגמה רביעית.
<יעל חסון: כל המשרדים נפלו ככה לאיזו הנחה רווחת שייצוג שווה כסף.
<יעל חסון: זאת אומרת, אם נשים מהוות 65% מאוכלוסייה הקשישים, זה לא אומר שהן מקבלות 65% מהתקציב.
<יעל חסון: זה מה שאנחנו רוצות ומאוד חסר לנו בניתוחים של המשרדים - - -
עאידה תומא סלימאן: זה בעצם מה שאמרתי.
<יעל חסון: זה מה שאמרת ואני מאוד מחזקת את הדברים.
<יעל חסון: אנחנו רוצות לראות את הפער בין הייצוג לכסף כי לא תמיד הייצוג שווה כסף.
<יעל חסון: זה משהו שמאוד חשוב להראות אותו.
<יעל חסון: הדבר האחרון שאני חושבת שהוא מאוד מאוד חשוב בהקשר הזה, תקצוב מגדרי לא מניח שיש נשים ויש גברים.
<יעל חסון: יש קבוצות שונות.
<יעל חסון: זאת אומרת, גם כשאנחנו יודעות שיש כמעט 100% לתקציבי מרכזי הסיוע והמקלטים, אנחנו מאוד היינו רוצות לדעת מיהן הנשים האלה.
<יעל חסון: כמה ערביות, כמה יהודיות – זה נכון גם לגבי נערות בסיכון, זה נכון גם לגבי אימהות חד-הוריות.
<ליזה ניקולא'צוק: לנו יש את הפילוח מאוד מדויק.
<יעל חסון: לכן יש, אני רוצה שזה יהיה בספר התקציב של משרד הרווחה כדי שבעצם יהיה שקוף איך מתחלק הכסף גם בתוך אוכלוסיית הנשים וגם בתוך אוכלוסיית הגברים.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה ואחר כך ניתן למנכ"ל להשיב.
<יהודית סידיקמן: שמי יהודית סידיקמן, אני מנכ"לית עמותת אל הלב.
<יהודית סידיקמן: אני יודעת שחלק גדול מאיתנו במקלטים, גם במרכזי סיוע, מפעילים תכנית של מניעת אלימות.
<יהודית סידיקמן: התכניות האלו לא הוזכרו, אני לא ראיתי אותן.
<יהודית סידיקמן: אני יודעת שהגעתי באיחור ואני מתארת לעצמי.
<יהודית סידיקמן: אני לא מקבלת תקציב על זה.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא הוזכר, כי זה לא בתקציב.
<יהודית סידיקמן: לא בתקציב, בדיוק והוא לא פחות חשוב.
<יהודית סידיקמן: אני חושבת שחלק מהתזכור שלי זה שאני רודפת אחרי המשרד הנכון לקבל את התקצוב ממנו.
<יהודית סידיקמן: מניעת אלימות קשורה גם לחינוך, קשורה גם לביטחון פנים, גם קשורה לרווחה וגם קשורה לבריאות.
<יהודית סידיקמן: האלימות כלפי נשים וילדים היא בעיה בריאותית, היא כבר מגפה ובמיוחד כשאנחנו מתייחסות לסקרים של משרד החינוך ואלימות בקרב ילדים.
<יהודית סידיקמן: אני הייתי רוצה לשמוע איך אפשר לתקצב תכניות שהן מטפלות בשעת חירום.
<יהודית סידיקמן: כלומר, כשזה קורה יש לאנשים את הכלים שהם צריכים להתמודד עם האלימות ואיך למנוע מצבים עם כל מה שניתן.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת ששמת את היד, גם רובכן, על הדברים העיקריים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהסקירה הזאת, למרות שאני שחושבת שנחוצה סקירה מגדרית יותר מעמיקה לשירותים ושהיא תתייחס לייצוג מול תקצוב, תתייחס גם לנותני השירותים ואיך זה מתבטא ברמת השכר וכדומה.
עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה שמדברים על מה שלא ראינו בתוך התקצוב, לפעמים הסקירה הזאת גם מאותת לנו על דברים שחסרים בתקצוב או מאותת ומסמנת פערים קיימים שצריך לתקן אותם, עיוותים שצריך לתקן אותם.
עאידה תומא סלימאן: המטרה הייתה ללמוד ולראות איך אפשרי.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שנעשית עבודה טובה מבחינת הסקירה, אבל אני חושבת שהיא לא כל כך מבהירה לנו את התמונה.
עאידה תומא סלימאן: כדאי לשאול עוד שאלות בעניין הזה, למרות שעלו דברים שהם יותר מהניסיון של הארגונים.
עאידה תומא סלימאן: עלו דרישות שאנחנו יודעים שהן קיימות כבר שנים.
עאידה תומא סלימאן: בישיבה המקדימה נאמר לי: 'אם אתם יודעים שזה כבר שנים אז למה רוצים שפתאום עכשיו תוך שלושה חודשים שאני אפתור את הכול'.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא דורשים שאת הכול תפתור תוך שלושה חודשים - - -
<אליעזר יבלון: שישה.
עאידה תומא סלימאן: שישה חודשים.
עאידה תומא סלימאן: קח שנה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שהדרישות האלה שעלו, אנחנו נשמע עכשיו תגובה.
עאידה תומא סלימאן: אני באמת מציעה שנקיים ישיבת עבודה קונקרטית עם קבוצות שונות של ארגונים ואז נוכל גם לקדם את הנושאים.
עאידה תומא סלימאן: אם יש תשובות על דברים מסוימים, בבקשה.
<אליעזר יבלון: ברשות יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת עאידה.
<אליעזר יבלון: אחת, אני מקווה שאתם לומדים ואני בטוח להגיד לכם שגם אני לומד.
<אליעזר יבלון: במסגרת הזאת אנחנו צריכים לראות איך אנחנו ביחד יודעים לקדם את העניין.
<אליעזר יבלון: התחייבתי בפני יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת עאידה שאנחנו נקיים דיון עבודה.
<אליעזר יבלון: דיון עבודה יהיה.
<אליעזר יבלון: ברשותכם, סליחה יושבת הראש עאידה, בחלק מהדברים אני אומר שאנחנו נטפל במסגרת פגישת העבודה ומשם אני מניח תצא תכנית עבודה.
<אליעזר יבלון: על חלק מהדברים אני אנסה לתת לכם תשובות עכשיו.
<אליעזר יבלון: אני אתחיל ואומר שכל עניין השכר, אני אצטט את שר הרווחה.
<אליעזר יבלון: חבר הכנסת כץ אומר, הוא מטפל, הוא מטפל באמת בהרבה כוח ומקדיש לזה הרבה זמן.
<אליעזר יבלון: זה משפט שלו, לדעתו אם לא יהיה שינוי בשכר של העובדים הסוציאליים אז העובדים הסוציאליים שמטפלים היום בנזקקים יהפכו לנזקקים של הדור הבא.
<אליעזר יבלון: זה האמירה שלו ולכן הוא מטפל בעניין.
<אליעזר יבלון: אני יכול להגיד לכם שאחד הדברים שהוא נרתם להם מאוד, חוץ מההצלחה הגדולה שלו להשיג גידול בתקציב של המשרד, לא היה כמותו קודם וזה בהחלט השיג גדול, גם את העניין הזה הוא לא מזניח ומטפל מאוד מאוד באינטנסיביות.
<אליעזר יבלון: אני חושב שבתקופה הקרובה יהיה גם אפשר להציג דברים שנעשו ושהם שינוי מהותי למה שהיה קיים קודם.
<אליעזר יבלון: זאת נקודה ראשונה לגבי העניין.
<אליעזר יבלון: אנחנו מבינים את העניין, אבל צריכים לעשות את כל השינויים בזהירות הנדרשת.
<אליעזר יבלון: מה עוד שאנחנו לא האחראים הבלעדיים לעניין, יש לנו פרטנרים לעניין ואיתם המשא ומתן הוא קצת יותר קשה.
<אליעזר יבלון: אנחנו פועלים בכיוון.
<אליעזר יבלון: ברמת העיקרון אתם צודקים, אנחנו לא רק אומרים לכם שאתם צודקים, אנחנו אומרים לכם שאנחנו מטפלים בעניין.
<אליעזר יבלון: זאת נקודה ראשונה.
<אליעזר יבלון: תראו, אני מבחינת תפיסת עולם, אני לא יכול להתייחס לא לחברי כנסת, לא לשרים ולא לפעילות שלהם, אבל אני רק יכול לומר לכם כאזרח, כל אחד מטפל בדברים שהוא חושב ובסך הכול העוגה הגדולה צריכה לשרת את סך כל המדינה, את כולם ללא שום הבדל.
<אליעזר יבלון: לכן אם כבוד השר דרעי מצא לנכון לטפל בנושא א', צריך לכבד גם את תפיסת העולם שלו וזה לא צריך לפגוע בתפיסת עולם של מה שאנחנו מטפלים כאן.
<ליזה ניקולא'צוק: רק לאזן.
<אליעזר יבלון: בסדר, אני רק אומר דבר פשוט.
<אליעזר יבלון: אני חושב שבהיבט הזה אני בטוח שאם תקבלי את מה שאת חושבת את צריכה לקבל לא יעניין אותך מישהו אחר.
<אליעזר יבלון: אז בסדר.
<אליעזר יבלון: אני אעצור פה.
<אליעזר יבלון: היום יום שלישי, פעמיים כי טוב, נעזוב את העניינים האלה.
<אליעזר יבלון: לגבי העניין של סל השירותים שהוא ישן ושהטיפול בנשים עם הילדים במקלט לא מקבל היבטים, אתם תעלו את זה בפגישת העבודה שתתקיים בראשות חברת הכנסת עאידה יושבת ראש הוועדה.
<אליעזר יבלון: מכיוון שהתחייבתי שתעלו את זה שם, אנחנו נקיים את הפגישה עם מספיק זמן ואני לא אעשה את זה כדי לצאת לידי חובה.
<אליעזר יבלון: אני כבר מתחייב, אנחנו נעשה את זה בצורה מסודרת.
<אליעזר יבלון: בואו נראה, כי בסך הכול הכיוון שלנו בהנחיית השר, זה לראות איך אנחנו אומרים כן, לא איך אנחנו אומרים לא, כי 'לא' כל אחד יכול להגיד.
<אליעזר יבלון: גם זה משפט שהוא הנחה אותנו כמדיניות, איך אנחנו מנסים להגיד כן.
<אליעזר יבלון: אני אומר, מנסים ומשתדלים.
<אליעזר יבלון: על מה שהתייחסת לגבי התקציב של השנה, אני מדבר בעיקר על שנת 2015, היא לא דוגמה טובה.
<אליעזר יבלון: התקציב השנה הוא תקציב, אני בכנסת ואני לא יכול להגיד דברים לא יפים, אבל הוא תקציב מאוד חריג.
עאידה תומא סלימאן: אתה לא יודע מה אומרים פה, גם דברים לא יפים.
<אליעזר יבלון: אבל אני פקיד ציבור, אני צריך לשמור על מה שאני אומר.
<אליעזר יבלון: אני אומר לכם שהוא תקציב חריג מסיבה אחת מאוד ברורה ובולטת.
<אליעזר יבלון: התקציב מאושר בערך בעוד שבועיים, אנחנו צריכים לדעת איך לנצל אותו תוך עשרה ימים, עשרים יום.
<אליעזר יבלון: אתם מבינים שיש כאן חריג ובואו לא נתייחס לתקציב של השנה.
<אליעזר יבלון: תקציב של 2016 כבר נקבע.
<אליעזר יבלון: אני מציע שכולנו נסתכל קדימה לקראת איך בונים את התקציב של 2017 שיהיה יותר לטעמכם.
<אליעזר יבלון: בסדר, ואז נראה איך ביחד איך אנחנו יודעים להתקדם לכיוון הזה.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל כמה שידוע לי ב-2016 עד ובשנת 2015 תמיד יש רזרבות, תמיד יש.
עאידה תומא סלימאן: אפשר - - -
<אליעזר יבלון: אני לא מדבר על הידוק.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לחזק כמה סעיפים.
<אליעזר יבלון: לא מתחמק בעניין של אד-הוק.
<אליעזר יבלון: בסדר, אני רק אומר שמבחינה עקרונית מהותית, כי עלו פה כמה נושאים.
<אליעזר יבלון: שינוי סל, אין לנו סיכוי לטפל בזה ב-2016.
<אליעזר יבלון: יכולים פה ושם לעשות תיקונים כאלה ואחרים.
<אליעזר יבלון: צריך לבנות את העניין - -
עאידה תומא סלימאן: אבל אפשר לנצל את 2016 כדי לעשות את העבודה והתחיל אותה ב-2017.
<אליעזר יבלון: נכון, כן, כן.
<דינה חבלין דהן: אפשר לדחות את המכרז ל-2017.
<דינה חבלין דהן: ב-2016 לעשות עבודת מטה ואז ב-2017- - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נציע את זה בישיבה.
<אליעזר יבלון: לגבי העניין של המכרזים תזכרו רק דבר אחד, אנחנו חייבים לפי חוק להיות שוויוניים עם כל ההיבטים.
<אליעזר יבלון: נדבר על זה.
<אליעזר יבלון: אני לא מדבר על העניין המגדרי, אני מדבר בהיבט - - -
עאידה תומא סלימאן: שוויון, אני מסכימה אתך והלוואי עלינו שנגיע למצב של שוויוניות, אבל אני חושבת שההצעה של סמל מוסד קיימת במשרד וקיימת במשרדים אחרים.
עאידה תומא סלימאן: זו טכניקה שקיימת, אפשר לדבר עליה ולדון בה לעומק.
<אליעזר יבלון: אני בטוח שתעלי את זה.
<אליעזר יבלון: אז אין בעיה.
<אליעזר יבלון: לגבי מה שהעלאתה נציגת "נעמ"ת", תראי, שירותים מופרטים זה עניין של מדיניות.
<אליעזר יבלון: אם אני אשב כאן ואהיה נחמד ואגיד לך כן מחר בבוקר משתנה.
<אליעזר יבלון: אני אומר לך, לא משתנה.
<אליעזר יבלון: זה עניין של מדיניות והמספרים הם אפילו יותר גדולים ממה שאת אמרת.
<אליעזר יבלון: אני לא מתכוון כרגע בכלל להיכנס לעניין הזה.
<אליעזר יבלון: ביושר ובהגינות, יש דברים יותר, סליחה, אני אגיד דחופים ולא חשובים.
<מאירה בסוק: עובדי קבלן.
<אליעזר יבלון: לא.
<אליעזר יבלון: לא ואני תכף אגיד לך למה.
<אליעזר יבלון: תראי, עובדי קבלן ברמת העיקרון הם לא ברמת אחריות של המשרד.
<אליעזר יבלון: את מטפלת בעובדי קבלן וכרגע זה לא באחריות של המשרד ואני לא לוקח על הכיוון הזה אחריות.
<אליעזר יבלון: לגבי העניין של הגברת שייצגה את "ויצו", תראי, אנחנו עושים מהפך בקו של 118.
<אליעזר יבלון: הוא הולך להיות 116, לא 118 כי הבנתי ש-118 זה המספר הבינלאומי.
<אליעזר יבלון: אנחנו נמצאים בשלבי התקשרות ראשונים, אני עונה לך ואני יודע שנשים יכולות לעשות כמה דברים ביחד, עם כל הכבוד.
<אליעזר יבלון: אנחנו בשלבי התקשרות ראשונים עם חברה.
<אליעזר יבלון: אני מניח שהקו הזה יהיה הרבה יותר ראוי ממה שהוא היה עד עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: עם חברה, למה לא מכרז?
<אליעזר יבלון: עוד אין לנו כלום.
<אליעזר יבלון: אנחנו צריכים לבנות את הדרישה.
<אליעזר יבלון: צריכים לבנות מה אנחנו רוצים מהדבר הזה.
עאידה תומא סלימאן: אבל למה נכנסים להתקשרות בלי מכרז?
עאידה תומא סלימאן: עכשיו נקלטים - - -
<אליעזר יבלון: לא יהיה בלי מכרז, לא יהיה.
<אליעזר יבלון: לא. לא.
<אליעזר יבלון: לא יהיה בלי מכרז.
עאידה תומא סלימאן: אז מה חברה, מה היא תעשה?
<אליעזר יבלון: חברה, יחד אתנו היא צריכה לבנות את הדרישה מהמכרז.
<אליעזר יבלון: איך לבנות את המכרז כדי שהוא יהיה נכון, זה הכול.
עאידה תומא סלימאן: אני מציע משהו.
עאידה תומא סלימאן: החברות למיניהן, אנחנו יודעים שהן מביאות אנשים עם רזומה מאוד טוב, אבל אין להם את הידע המקצועי שיכול באמת לתמוך במתן הכיוון הכללי של תנאי הסף, של הדרישות ושל ושל.
עאידה תומא סלימאן: אני מציע שכמו שמתייעצים עם חברות, לקיים ישיבת התייעצות עם ארגונים שמנהלים מרכזי סיוע, יש להם את הידע בטיפול ובצרכים של הפונות לקו כדי שישתתפו בתהליך הבניה הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה חבל, יש ניסיון אדיר בארגונים, כדאי מאוד.
<אליעזר יבלון: בואו נסכם את זה כך.
<אליעזר יבלון: אחת, אני מניח שגם למשרד יש את הידע והניסיון המקצועי מה נדרש, אבל אין לי בעיה.
<אליעזר יבלון: אני אדבר עם זאת שאחראית על הפרויקט הזה, הגברת נילי דרור, אני אדבר איתה שהיא תשמע.
<אליעזר יבלון: לא אכפת לי לקבל הרצאה ממך עם מי לדבר.
<אליעזר יבלון: נשמע גם אותם, אין בעיה.
<אליעזר יבלון: לגבי העניין של התקציב.
<אליעזר יבלון: יעל חסון, תראי, הבעיה היא שהמשרד קיבל הגדלה בתקציב, אבל עדיין אני צריך להתמודד עם סדר עדיפות במשרד.
<אליעזר יבלון: אין לנו עוד מצב שבו אנחנו אומרים אנחנו מרוצים, עכשיו אנחנו happy ויש לנו לכל מה שאנחנו צריכים.
<אליעזר יבלון: לצערנו הרב יש סדר עדיפות ובסדר עדיפות חלק מהדברים מקבלים את העדיפות שהמשרד מוצא לנכון.
<אליעזר יבלון: אולי מפספס אולי לא, אני לא יודע כרגע להגיד לך.
<אליעזר יבלון: להיות, מה שנקרא ישרים, צריך להגיד שיש עניין של סדר עדיפות ואנחנו קובעים אותו.
<אליעזר יבלון: סדר עדיפות הוא גם פונקציה של מדיניות.
<אליעזר יבלון: ברשותם אני באמת רוצה לעצור כאן למרות שיש לי חלק מהתשובות, זה מסיבה מאוד פשוטה.
<אליעזר יבלון: אני בעוד חמש דקות צריך להיות בפגישה עם אנשים מחוץ למשרד והדיון נקבע עד עשר וחצי.
<אליעזר יבלון: אני תכננתי את עצמי עם חצי שעה מרווח ואני מגיע כבר לדקה האחרונה.
<אליעזר יבלון: אני מתנצל, אבל אני מקווה שלפחות חלק מכם קיבל תשובות.
<אליעזר יבלון: את הדברים שנשארו לנו להשלים - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אסכם בשתי דקות.
עאידה תומא סלימאן: דבר ראשון, קודם כל אני מברכת על הגישה שהיא פתוחה ומוכנה לקבל את ההערות ולבדוק את האפשרות לשתף פעולה.
עאידה תומא סלימאן: אני בונה על זה שבאמת מעכשיו נפתח דף של שיתוף פעולה, איך להתקדם גם בדרישות שהיו מונחות הרבה זמן על השולחן וגם במה שעתיד להיות.
עאידה תומא סלימאן: יש כמה דברים שאנחנו נרצה לקדם עם המשרד, כבר הבאתי את זה בישיבה המקדימה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהסקירה שנעשתה כצעד ראשון, אנחנו אומרות את זה כבר בכל ישיבה, בהיעדר הנחיות ברורות למשרדים ולאנשי התקציב איך לעשות את הסקירה המגדרית, אני חושבת שיש אפשרות, אנחנו נשלח לכם את ההערות שלנו שעלו בדיון ואת השאלות היותר המעמיקות בנושא של הסקירה המגדרית.
עאידה תומא סלימאן: על חלק מהן אנחנו גם מאוד מתעקשות לעשות כדי ללמוד על הפערים הקיימים וכדי שנוכל ללמוד איך משנים את המדיניות ואחר כך כדי לסגור את הפערים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לומר במשפט וגם להגיד מהר מאוד, אנחנו עדיין מחכים לסיור בחלופת האשפוז החדש.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נחכה שציפי תחזור בשלום מחו"ל.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו באמת נרצה לקיים את הסיור בפרויקט החשוב הזה.
עאידה תומא סלימאן: הארגונים חיכו לו והנשים חיכו לו הרבה זמן.
עאידה תומא סלימאן: נקיים ישיבה מיוחדת בנושא המוסד לביטוח לאומי.
עאידה תומא סלימאן: כמו שאמרתי יש לנו המון מה לדבר שם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נחכה באמת בקוצר רוח לישיבת העבודה, אנחנו נקווה דרכה לעלות את כל הנושאים שעלו גם מפורום מקלטי נשים, גם מאיגוד מרכזי הסיוע וגם עוד כמה נושאים שאנחנו נוסיף לסל שאנחנו מגיעות איתו.
<אליעזר יבלון: אני ברשותך רק מבקש שלקראת הפגישה הזאת, אני לא יודע עם מי ליצור את הקשר, אני אפנה אליך
עאידה תומא סלימאן: איתי.
<אליעזר יבלון: את תובילי את המהלך ואת גם תזמיני את שצריך כי אני לא יודע את מי להזמין.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נודיע.
עאידה תומא סלימאן: אני מסיימת את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם ולכולן, בוקר טוב גם לחברי וחברות הכנסת הנכבדים.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת היום, 23 בנובמבר, 2015, אני חייבת להגיד שהיום הוא יום מיוחד, מכמה סיבות, אבל בעיקר זה יום מיוחד כי היום אנחנו מציינות את היום הבינלאומי למאבק באלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: יום כשלעצמו, ציון היום הזה הוא חלק גם כן מההישגים של מאות אלפי ואולי מיליונים של נשים שנאבקו בתופעה, ופעלו מאוד קשה עד שהגענו להיום הזה שמועצת האו"ם החליטה ב-17 בדצמבר, 99 לציין יום מיוחד.
עאידה תומא סלימאן: יום מיוחד שבו כל העולם מתמקד וזה כמובן היום אמור להיות ב-25 לחודש, לא היום, אבל אנחנו בכנס מציינות את זה, ומתחילות לציין את זה גם היום וגם מחר נמשיך לציין אותו, במליאה, ובכנס שדרות, אבל בעצם, ב-25 זה היום, יום המאבק הבינלאומי בתופעת האלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: ציון היום הזה בעיניי הוא חשוב ביותר כי זה יום שכולנו מתרכזים, מתמקדים, אולי מתרחקים קצת מהשיח הכללי של שיוויון מגדרי, ובעיניי – לא מתרחקים אלא נכנסים יותר עמוק, נכנסות יותר עמוק לטפל בתופעה הכואבת הזו, תופעת האלימות על כל סוגיה ועל כל רבדיה.
עאידה תומא סלימאן: אני לא ארחיב בדיבורים על הנושא הזה, אנחנו נתמקד בתופעת האלימות באופן כללי בדיון שיתקיים בשעה 12:30, בדיון הוועדה ובאירוע המרכזי שיתקיים, אבל זה גם יום מיוחד כי אנחנו היום מארחות את איגוד מרכזי הסיוע, כדי להשיק את הדוח השנתי של האיגוד.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שאני שוב מתפעלת שאני יושבת דווקא בצד הזה של השקת הדוח ושאני הייתי צריכה לקבל העתק ממנו.
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל אני הסתכלתי על החומר וראיתי את החומר כשעוד הייתי מנכ"לית "נשים נגד אלימות", דרך המרכז שלנו, ואנחנו דאגנו לתרגום לערבית, אבל זה מרגש.
עאידה תומא סלימאן: זה מרגש לקבל את הדוח הזה לידיים שלנו, שהוא הדוח של האיגוד, שקודם כל בעיניי מעיד על העשייה היום יומית, 24 שעות ביממה, לאורך כל השנה, של צוותים, של מתנדבות ומתנדבים, שרק אפשר להגיד שחלק מההשקה היום זה לתת להם את הכבוד שמגיע להם ולהן על העבודה המסורה שהן והם עושים לאורך כל השנה.
עאידה תומא סלימאן: השקת הדוח הזה היא גם כן עדות מאוד קשה למצב הקיים בנושא של פגיעות מינית בקרב החברה הישראלית, שנופלים קורבנות לאלימות הזו גם גברים וגם נשים אבל בעיקר, ולרוב, זה נשים וגם ילדים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו עוסקים בנושא הזה כל השנה, אבל לראות את זה פתאום מקומט, ולראות את זה מול העיניים, ולראות את הסטטיסטיקה שמעידה על התפתחות העניינים זה תמיד כואב וזה תמיד מקומם וזה תמיד נותן לנו עוד דחיפה.
עאידה תומא סלימאן: הדוח הזה נותן לנו עוד דחיפה להמשיך עוד 365 ימים של מאבק בלתי נלאה, שעה שעה, רגע רגע בתופעה הכואבת הזו ובבעיה החברתית החמורה ביותר.
עאידה תומא סלימאן: איגוד מרכזי הסיוע לא צריך הרבה הסברים מי האיגוד ומה הוא האיגוד.
עאידה תומא סלימאן: הן בדרך כלל שותפות קבע בוועדה הזו, שותפות במאבקים שמתנהלים מחוץ לכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני מתכבדת להזמין את הגברת אורית סוליציאנו, סמנכ"לית האיגוד, להציג את דבריה, אבל קודם אני חייבת להגיד ששוב – זה מעמד מאוד מרגש לקבל אתכם, פה.
<אורית סוליציאנו: גם לנו.
<אורית סוליציאנו: קודם כל, תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ובעיניי זה באמת הישג מדהים שנשים אקטיביסטיות, כל כך עוצמתיות, מגיעות לכנסת, אחת ממולי ואחת ראשת הוועדה.
<אורית סוליציאנו: באמת זה מאוד מרגש, כי כשאני מסתכלת כאן מסביב לשולחן ואני רואה כל כך הרבה אנשים שאנחנו עובדים אתם במהלך השנה, נשים וגברים מכל משרדי הממשלה, זה בעצם הכוח שלנו לשינוי חברתי.
<אורית סוליציאנו: אני נזכרת 20 שנים אחורה שעסקתי בנושאים האלה, איזו כברת דרך החברה הישראלית עברה.
<אורית סוליציאנו: למרות זאת, התופעה לא נגמרה.
<אורית סוליציאנו: אנחנו מאוד התמקצענו, הארגונים בישראל מאוד מאוד חזקים, ועם כל הצניעות, העבודה של מרכזי הסיוע במשך 30 שנה וכל ה-1,500 מתנדבות ו-100 עובדות ויותר, אני חושבת שזה בין הארגונים הכי חשובים בישראל שעוסקים בשינוי חברתי וזה היום לציין אותם.
<אורית סוליציאנו: זו עבודה מאוד קשה להרים דוח כזה.
<אורית סוליציאנו: אנחנו בעצם 10 ארגונים שעושים את כל העבודה, אז תודה רבה לדוברת האיגוד, עדי נוקד ויצמן, מאחורנית, בחודש השמיני היא סחבה את הדוחות לכנסת היום, ולתום יוגב שהיתה הדוברת וסיימה את תפקידה, תודה גם ליועצת המשפטית של האיגוד, ליאת קליין, על כל העבודה בכל התהליך הזה.
<אורית סוליציאנו: תודה לך, לוועדה, כי הקול שאת משמיעה כאן הוא קול כל כך אינטליגנטי, אקטיביסטי פמיניסטי, וזה מאוד מאוד חשוב לשינוי חברי בישראל.
<אורית סוליציאנו: (מוקרנת מצגת) אז אני אציג כאן את הנתונים, שמגיעים לכל מרכזי הסיוע בארץ, ונותנים תמונת מבט למה שמגיע אלינו, וזו גם תמונת מבט חסרה, כי יש עוד הרבה נפגעות ונפגעים שלא מגיעים תמיד וגם חשוב לפרסם וליידע על קיומנו כי אנחנו באמת ארגונים שנמצאים שם לגמרי בשביל הפונות.
<אורית סוליציאנו: אז קודם נתחיל בנתון שיש לנו, 40 אלף פניות בשנה, מתוכן קרוב ל-9,000 פניות חדשות, ועשיתי חישוב – כל שעה פניה.
<אורית סוליציאנו: 24 שעות, 24/7.
<אורית סוליציאנו: כמובן שהמצב האמיתי הוא הרבה יותר דרמטי, אבל זה מעיד על מי שפונים אלינו.
<אורית סוליציאנו: הסטטיסטיקה עדיין נשמרת, פחות או יותר, ביחס בין גברים לנשים.
<אורית סוליציאנו: כפי שאתם רואים – 85%-15%, ובעינינו, מי שעוסק בעבודה בשטח, הנושא של קשר השתיקה לגבי פגיעות מיניות של גברים, הוא נושא שעוד ייפתח, כי מי שזוכר כאן וזוכרת, מחקר שנחשף לפני כמה חודשים הראה שבגיל הילדות יש יותר בנים שנפגעים מבנות, אבל קשר השתיקה עדיין עז וחזק.
<אורית סוליציאנו: השנה יש לנו קצת שינוי שדווקא יש גידול בנשים בוגרות שפונות אלינו, בהשוואה לשנים קודמות, ואם עושים את החלוקה פנימה, בין נשים לגברים, לפי עד גיל 18 ומעל גיל 18, רואים שבבגרות, נשים יותר נפגעות, ובילדות, באופן יחסי, 74% מהגברים שנפגעים הם עד גיל 18.
<אורית סוליציאנו: כלומר, אנחנו כהורים וכמחנכים וכאנשי מקצוע, צריכים גם לתת את הדעת על בנים.
<אורית סוליציאנו: אנחנו תמיד עושים את הגרף של חלוקה פי סוג הפגיעה, ומכאן הנתון שתמיד לי הכי הכי קשה, ותמיד חשוב להחצין אותו – שהפגיעות בתוך המשפחה זה 24%, מה שנקרא – גילוי עריות במשפחה, גילוי עריות הורה, ביחד זה 24%, וזה המאפיין של קהל היעד שפונה למרכזי סיוע, זו הפגיעה הכי קשה שיש, הכי קשה לדבר אותה, הכי קשה להתלונן עליה.
<אורית סוליציאנו: לכן הם פונים ופונות אלינו.
<אורית סוליציאנו: זה המון – תחשבו מה זה.
<אורית סוליציאנו: רבע מסך הפניות אלינו זה פגיעות בילדות במשפחה.
<אורית סוליציאנו: כאן רואים את הסטטיסטיקה שכולנו מכירים, שרק 11% - רק נתון אחד אני מראה לכם, 11% זה הצבע האפור שם, מצד שמאל למעלה – זה זרים.
<אורית סוליציאנו: כל הפגיעות כמעט, הרוב הגדול, זה אנשים מוכרים.
<אורית סוליציאנו: כל אנשי המקצוע כבר מכירים את הנתון הזה, אבל החברה לא מכירה.
<אורית סוליציאנו: זה מאוד מאוד חשוב, גם כשמדברים על נושא של מניעה.
<אורית סוליציאנו: במרכזי הסיעוד בשנים האחרונות – עדיין יש קושי עם הנושא של פניות למשטרה.
<אורית סוליציאנו: השנה זה 13% מהמקרים.
<אורית סוליציאנו: חלק מהניתוח שלנו נובע מהעובדה שהיות ומי שפונה אלינו זה הרבה פעמים הרבה מאוד שנים אחרי הפגיעה, זה בעקבות פגיעות בתוך המשפחה, אז לפעמים יש התיישנות, ואי אפשר לפנות, ולפעמים זה גם מסיבות של חוסר רצון לפנות להליך המשפטי שהוא מאוד מאוד קשה.
מיכל רוזין: אורית, זה כולל כאלה שפנו למשטרה והמשטרה הפנתה למרכזים?
<אורית סוליציאנו: לא, לא.
<אורית סוליציאנו: זה הנתון שחשוב לנו גם להראות, את ההבדל בין מי שפונה אלינו לבין מי שפונה למשטרה.
<אורית סוליציאנו: למשטרה היו השנה קרוב ל-6,000 פניות, שזה גם גידול, בדקתי מדוחות קודמים שלנו – זה גידול בהשוואה לשנים קודמות, שזה דבר טוב, עם זאת, היחס בין - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל ה-135, אלה שפנו למשטרה – הם פנו לפני שהגיעו למרכזי הסיעו, או מאלה שכבר פנו, אחרי שפנו למרכזי הסיוע פנו למשטרה?
<אורית סוליציאנו: לא, זה רק מהפניות שהגיעו - - - זה, כשמתקשרת אלינו פונה, ואנחנו בקשר אתה ומתעדים – האם פנית למשטרה או לא.