GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
באסל גטאס: אם זו המציאות הכלכלית, אז על אחת כמה וכמה בכלכלה הערבית במגזר הערבי.
באסל גטאס: אני באמת באמת רוצה לחסן את עצמי או את השימוש בעניינים מגדריים או בלקסיקון המגדרי, שהוא חייב להיות.
באסל גטאס: אני רוצה לדבר על כלכלה.
באסל גטאס: אני רוצה להראות שהתמונה עגומה מאד כלכלית, לא רק מבחינת נשים, מבחינת זכויות נשים, מבחינת מעמד האישה, מבחינת העצמת האישה.
באסל גטאס: גם הכלכלה בכללותה יורה לעצמה ברגל וישראל פשוט לא תדביק את ה-GDB של ה-OECD והפער הולך ונפער.
באסל גטאס: לא יודע, ישראל בכל האינדיקאטורים החשובים ביותר היא בין 1 ל-3 מלמטה.
באסל גטאס: משווים את ישראל עם מקסיקו ובמקרה הטוב ביותר עם פורטוגל.
רועי פולקמן: במה?
רועי פולקמן: בכלכלה באופן כללי?
רועי פולקמן: בוודאי שלא.
<ורד סויד: לא בנושאים של מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, הוא מדבר כלכלית.
רועי פולקמן: גם ברור שלא.
עאידה תומא סלימאן: הוא מדבר כלכלית.
רועי פולקמן: גירעון, אחוזי אבטלה.
רועי פולקמן: איפה ה-OECD ואיפה ישראל?
רועי פולקמן: הנתונים כל כך לא נכונים.
באסל גטאס: אני אראה לך בממוצע של ה-GDB - - -
רועי פולקמן: זה פשוט לא נכון, אבל בסדר.
רועי פולקמן: אפשר להגיד את זה.
באסל גטאס: לפני שאני אצא מכאן אני אשלח לך את ה - - -.
באסל גטאס: העסקת נשים זה עניין מרכזי.
באסל גטאס: אני מאמין ב-affirmative actions.
באסל גטאס: בלי affirmative actions לסקטורים שהם בהגדרה מופלים לרעה או מודרים, אי אפשר להתקדם.
באסל גטאס: המערכת הכללית לא תיסחב ותסגור פערים עם סקטורים שהם מופלים לרעה היום.
באסל גטאס: חייבים.
באסל גטאס: וזה לא עניין של תקציבים, זה עניין של תעדוף.
באסל גטאס: אם הרשות תגיד אסטרטגית היעדים הם לעלות מ-8.8% עסקים בבעלות נשים ל-20% או ל-15% בחמש שנים או ל-20% בחמש שנים, ותקצה לזה משאבים מתוך העוגה, זה אפילו לא תמיד בהשקעה, כלומר בקרנות עצמן, אלא באסטרטגיה, בהנגשה.
באסל גטאס: אני אביא לך דוגמא קטנה אחת.
באסל גטאס: אני מדבר על האליטה של האליטה, קרם דה לה קרם, שזה דוקטורים ויזמים.
באסל גטאס: כשלמשרד הכלכלה עצמו, שאתה עובד בו, היה סעיף אחד לכולם, מה שנקרא יזמות, אחוז הערבים שניגשו וקיבלו היה קטן.
באסל גטאס: כשנעשה קו מיוחד ושופרו התנאים ב-90 או 85% מענק, ניגשו בתוך חצי שנה 15 חברות שקיבלו כבר 20 מיליון שקל.
באסל גטאס: כלומר, ה-affirmative actions, הגישה עצמה, חייבת להיות אחרת.
באסל גטאס: אני חושב שמבחינת הצעות לחוק, לשינוי חקיקה עם הוועדה, על פי כל מה ששמענו היום, יש הרבה יוזמות שבחקיקה אפשר לשנות.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת רועי פולקמן, אחד היוזמים של היום הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד לך שכבר לפני שנכנסת אנחנו דיברנו על העניין של הקמת מחלקה בתוך הסוכנות – להכניס את זה להצעת החוק, ואנחנו כוועדה ניזום את התיקון הזה ואני מקווה שדרך ההכנות בוועדות, אנחנו נצליח להכניס את זה.
רועי פולקמן: אז זו הצעה מצוינת ששווה לדון בה.
רועי פולקמן: אנחנו דיברנו על זה היום בוועדת הכלכלה.
רועי פולקמן: תוקם ועדת משנה שתעסוק בחוק הזה ובאופן כללי בעסקים קטנים ובינוניים ובהחלט אפשר יהיה לקדם את הדיון על מחלקה ספציפית, אם הדיון הוא מחלקה, או כלים אחרים.
רועי פולקמן: כמובן יושב פה הדרג המקצועי, אבל כמובן שאני בעד שבוודאי שיהיה מבט מגדרי על החלוקה.
רועי פולקמן: אני רק רוצה להגיד בתשובה למה אנחנו רואים את הנתון - - -
עאידה תומא סלימאן: תוקם ועדת משנה?
רועי פולקמן: כן, במהלך הימים הקרובים.
עאידה תומא סלימאן: אז אולי כדאי שאחד מהדברים הראשונים שנעשה זה ישיבה משותפת.
רועי פולקמן: בסדר גמור, בשמחה רבה.
<חאולה ריחאני: זו ועדת משנה בתוך וועדת הכלכלה?
רועי פולקמן: אני רוצה להשיב תשובה למה אחוז העסקים בבעלות נשים הוא כל כך קטן, כי הנתונים הם ברורים והתשובות לזה הן יחסית ברורות.
רועי פולקמן: כשאתם מסתכלים על הנתונים של לידות עסקים לשנת 2014, אני אתן לכם מידע מאיפה נולדים עסקים במדינת ישראל, באיזה ענפים כלכליים, נתוני למ"ס.
רועי פולקמן: הרוב המרכזי זה שירותים מקצועיים, מדעיים וטכניים.
רועי פולקמן: אחר כך אנחנו מדברים על מסחר סיטונאי ונושא של כלי רכב, תיקון כלי רכב, בינוי.
רועי פולקמן: כלומר, אני רוצה לומר שיש תחומים, פעילויות נדל"ן ושירותי תחבורה, אחסנת דואר ובלדרות - - -
באסל גטאס: אבל זה - - -
רועי פולקמן: אני בא ואומר שאחד הדברים המרכזיים שאנחנו צריכים לשים על השולחן, והוא עלה היום יפה גם על ידי שר החינוך בהקשר של לימודי המתמטיקה.
רועי פולקמן: יש הטיה מגדרית לענפים מסוימים, זה ברור.
<ליאת גור: גם הסללה.
רועי פולקמן: הסללה, בוודאי.
עאידה תומא סלימאן: הסללה זה לא עלייה.
רועי פולקמן: הסללה, זו המילה הנכונה.
רועי פולקמן: ולכן, אחד הדברים הראשונים שאני מציע, גם לוועדה ולקיים את זה בדיון עם משרד החינוך ועם ועדת החינוך, זה את הדיון על חינוך ליזמות במדינת ישראל, שבו באמת אנחנו נראה איך מעצימים את אותם תחומים, שהם היום אחוז מאד קטן מלידות העסקים במדינת ישראל ונמצא את הדרך.
רועי פולקמן: דיברו היום על התחומים המדעיים, איך דואגים לזה שאחוז הנשים במקצועות המדע יעלה באופן משמעותי.
רועי פולקמן: הרי זה לא כי הן פחות טובות במתמטיקה.
רועי פולקמן: אולי הן יותר טובות במתמטיקה, אבל פחות מהן לומדות מדעים אחרי זה.
רועי פולקמן: וכמובן המקצועות הטכניים שדיברנו עליהם וענפים נוספים.
רועי פולקמן: אני חושב שזה האתגר, אחד האתגרים, יש כמובן עוד הרבה נושאים למה האחוז הוא כזה.
רועי פולקמן: כמובן יש את הסיפור המגזרי.
רועי פולקמן: יש אם תרצו שבטים במדינת ישראל, מגזרים במדינת ישראל – המגזר החרדי, המגזר הערבי, ששם יש עוד חסמים למה פחות נשים הן יזמיות, ולכן גם זה מעיד על הסטטיסטיקה הלאומית.
רועי פולקמן: אבל שני התחומים האלה – הסיפור של תעסוקת נשים ויזמות נשים במגזר הערבי והחרדי והסיפור של החינוך וההסללה שקיימת בענפים, זו אחת הסיבות המרכזיות למה במדינת ישראל, בשונה ממדינות אחרות ב-OECD אחוז היזמות של נשים הוא נמוך, ובזה אנחנו צריכים לטפל דבר ראשון.
עאידה תומא סלימאן: תודה, חבר הכנסת רועי פוקלמן.
עאידה תומא סלימאן: אני רק חייבת להגיד שאנחנו הולכים לקיים דיון עם ועדת המדע והטכנולוגיה, על הנושא של חינוך וההכנה לסוג זה של מקצועות ושל כניסה לעולם העסקים.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני אבקש לקצר ואם יש הצעות קונקרטיות.
עאידה תומא סלימאן: דיברנו על החסמים ודיברנו על המצב הקיים.
עאידה תומא סלימאן: אם יש הצעות לשיפור, אם יש הצעות לחקיקה אולי, שאפשר להתייחס אליהן.
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לגוון, תסלחו לי.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל אתן את רשות הדיבור לגברת ורד סויד, מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: באמת ננסה לקצר.
<ורד סויד: ברור.
<ורד סויד: אז כפי שצוין, אלפי נשים השתתפו בקורסים שלנו, שעשינו ביחד גם עם הרשות לפיתוח כלכלי ובין הזוכים במכרזים - אצלנו אנחנו תמיד משתדלים שיהיו לפחות שלושה גופים - נמצאת כאן חאולה שעמדה אז בראש העמותה להעצמה כלכלית; ומהרעיונות שראיינו את הנשים, את המשתתפות, גם לפני הקורס וגם בסיום הקורס, עלו כמה חסמים.
<ורד סויד: אנחנו היום יודעים מנתוני הלמ"ס שיש הבדל בין שעות העבודה של אישה עצמאית לגבר עצמאי, שהוא גדול יותר מההבדל בשעות העבודה בין שכירים.
<ורד סויד: ובתחום של העסקים הקטנים – אם אנחנו רוצים לייצר סביבת עבודה תומכת משפחה - היא לא קיימת.
<ורד סויד: התחרות היא מול קניונים שפתוחים מבוקר עד הליל, דרך מקומות שפתוחים גם ביום החופשי כמו שבת או יום אחר לעדות האחרות והדבר הזה הוא חסם עבור נשים.
<ורד סויד: בעבר בחלק מהרשויות היה יום שהוא אחר הצהריים יום חופשי, יום עסקים, מספרות בימי שני, עסקים אחרים בימי שלישי.
<ורד סויד: אני מאד הייתי מציעה אם בתיקון החוק שלכם תחשבו על לעודד יום שבו העסקים כולם, כולל בקניונים, מסתיימים בשעה סבירה ולא מונעים מנשים, שחלקן לעתים גם חד הוריות, עומדות ברשות משפחה ולא יכולות להיות בתחרות הזאת.
<ורד סויד: התוספת של דמי אבטלה היא תוספת שתעזור היום בעיקר גם לנשים להשתלב במעגל העסקים.
<ורד סויד: אנחנו רוצים להמשיך את הקורסים.
<ורד סויד: אנחנו עושים עכשיו פרויקט פעם שנייה עם הסוכנות לעסקים קטנים ותוך כדי התייחסות מגדרית והרצאות שעוסקות בתחום הזה.
<ורד סויד: התובנה החשובה ביותר שלנו מכל תהליך הלמידה החשוב, שנוצרת קבוצת נט-וורקינג של נשים, וכל אחת אחר כך, בין אם היא נתקלת בחסם, יש לה עם מי להתייעץ ובין אם היא פותחת סוכנות ביטוח, יש לה את הקהל של הראשונות שמגיעות.
<ורד סויד: ההמלצה שלנו לנשים היא לקנות ולצרוך בשירותים שבבעלות נשים.
חנין זועבי: בקצרה, נקודה תיאורטית ונקודה מאד קונקרטית.
חנין זועבי: כאשר הממשלה מציבה יעד של להעלות את אחוז תעסוקת נשים ערביות ל-40%, אז צריכים לתרגם את זה בכל רשויות הממשלה.
חנין זועבי: כלומר, היעד הזה צריך להיות מתורגם אצל הרשות.
חנין זועבי: הוא לא יכול להיות מתורגם כאשר אין פילוח מגדרי ואין פילוח לאומי בשביל לעקוב אחרי היעד.
חנין זועבי: עד כמה הרשות תרמה ליעד הזה, עד כמה איימן סייף, שהוא איננו פה, תרם ליעד הזה.
חנין זועבי: כלומר איך אפשר לעקוב?
חנין זועבי: לכן צריכים את הפילוח.
חנין זועבי: זה מהראייה, מהתפיסה של הממשלה עצמה.
חנין זועבי: כלומר זאת צריכה להיות בקשה מהממשלה עצמה.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שעושים את הפילוח אז בעצם הם שמים את המשקפיים המגדריים ואז אפשר לראות יותר טוב.
חנין זועבי: כן, כן, לכן.
חנין זועבי: אבל אנחנו גם בשטח.
חנין זועבי: כלומר אי אפשר על ידי העלמת סטטיסטיקה, להעלים את המציאות.
חנין זועבי: המציאות קיימת.
<רן קיוויתי: חנין, אני מוכן להזמין אותך לכל קורס שאנחנו פותחים לנשים ערביות, יש הרבה כאלה בכל רחבי הארץ.
חנין זועבי: אני לא רוצה.
חנין זועבי: זה לא העניין.
עאידה תומא סלימאן: סליחה - - -
חנין זועבי: אני ישבתי איתך כמה פעמים, שלחת לי דוגמה, אנחנו מעודכנות.
עאידה תומא סלימאן: ברגע שיש פילוח אתה תוכל להראות הרבה יותר כמה עשית ואת ההצלחות.
עאידה תומא סלימאן: זה לא חייב להיות שהפילוחים דווקא יוציאו רע.
עאידה תומא סלימאן: אפשר גם לצאת טוב.
חנין זועבי: גם פילוח של תקציבים, גם פילוח כמה הפעילות שלכם הכניסה נשים לתוך שוק העבודה.
חנין זועבי: עכשיו הנקודה הקונקרטית.
חנין זועבי: עאידה, אני רצה מוועדת הכלכלה לוועדת החינוך לוועדת הרווחה, לוועדה פה, על מנת לדבר על הסוגיה ואני ישבתי עם רן בסוגיה וישבתי עם איימן סיף.
חנין זועבי: עסקים חברתיים זו גם סוגיה נעלמת, גם כאשר מדברים על נשים ועסק חברתי הוא עסק הכי רלבנטי לנשים ערביות מובטלות - - -
רועי פולקמן: רק לומר שקיימנו על זה דיון בוועדת העבודה הבוקר.
חנין זועבי: יש לי את המיזם הזה של מפעל תזונתי ואיך להרחיב את זה ואין לי תשובה עכשיו והמכשול הוא, עוד פעם, אני רוצה לכתוב את זה גם בפרוטוקול וגם לענות: חובת מכרזים.
חנין זועבי: כלומר, להחריג את העסקים החברתיים מחובת המכרזים.
חנין זועבי: אולי צריכים בשביל זה חוק, חקיקה - - -
רועי פולקמן: אז התקיים על זה דיון בוועדת העבודה עם משרד המשפטים בבוקר.
רועי פולקמן: זה נקודה ש - - -
חנין זועבי: קיימתם או תקיימו?
רועי פולקמן: לא, התקיים היום בבוקר דיון על עסקים חברתיים.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, התקיים דיון.
עאידה תומא סלימאן: יש לך תשובה בעניין?
רועי פולקמן: הוקמה קרן ייעודית לעניין הזה של 50 מיליון שקלים.
רועי פולקמן: הנקודה היא שאין היום הגדרה משפטית.
רועי פולקמן: נציגת משרד המשפטים אמרה שאין הגדרה משפטית מה זה תאגיד שמוגדר עסק חברתי.
רועי פולקמן: היום הדבר היחידי שהוגדר בתקנות היה עסק שמעסיק אנשים מאוכלוסיות מוחלשות.
רועי פולקמן: זה הדבר היחידי שהוגדר מה זה עסק חברתי ויש לנו משימה כאן, להגדיר מה הוא עסק חברתי.
חנין זועבי: אבל לא רק להגדיר.
רועי פולקמן: זה החסם כרגע.
חנין זועבי: אוקיי, וגם רגולציה או לתקן רגולציה שתתאים.
חנין זועבי: אז אני מניחה את הסוגיה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, קיבלתי, חנין.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאפשר לעשות משהו.
עאידה תומא סלימאן: בסיכום אני אתייחס לנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אם לא איכפת לך, חבר הכנסת אראל מרגלית, אני אתן למישהו מהקהל ואחר כך אני אחזור אליך.
עאידה תומא סלימאן: זכות הדיבור לגברת אביבית פריאל.
<אביבית פריאל אביחי: אביבית פריאל אביחי.
עאידה תומא סלימאן: יושבת ראש הוועדה למעמד האישה, איגוד המסעדות.
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר לקצר.
<אביבית פריאל אביחי: כן, אין בעיה, אני אקצר.
<אביבית פריאל אביחי: אני באתי לייצג בעצם את הענף שלי, ענף המסעדות.
<אביבית פריאל אביחי: אני בעלת עסק בינוני, על פי הגדרת החוק.
<אביבית פריאל אביחי: יש לי מסעדה ובית קפה בתל אביב.
<אביבית פריאל אביחי: אני רוצה לספר קצת על הקשיים האובייקטיביים שלי בענף שרובו נשלט על ידי גברים.
<אביבית פריאל אביחי: יש לי עסק שמנוהל עם שותפה.
<אביבית פריאל אביחי: אנחנו מעסיקות בערך 40 עובדים.
<אביבית פריאל אביחי: סליחה, אני קצת מתרגשת.
<אביבית פריאל אביחי: אנחנו מעסיקות בערך 40 עובדים, מתוכם מעט מאד נשים, כי זה תחום שמאד מאד קשה לשרוד בו כאישה.
<אביבית פריאל אביחי: התנאים האובייקטיביים, דיברה על זה קודם מישהי כאן, על השעות, סופי השבוע, השעות המאד ארוכות והקושי המאד גדול לגייס עובדים.
<ורד סויד: הכוונה שלי הייתה כן לייצר מקום עבודה שתומך משפחה וכן מאפשר השתתפות נשים ולא דורש מהן לעבוד.
<קריאה: במסעדות זה עוד יותר קשה.
<אביבית פריאל אביחי: במסעדות זה מאד קשה.
<קריאה: בלילה.
<קריאה: זה ענף קשה.
עאידה תומא סלימאן: הדבר הכי תומך משפחה זה שהגברים יתחילו לעשות את העבודה המוטלת עליהם בתוך המשפחה.
עאידה תומא סלימאן: זאת הרגולציה הכי טובה.
<ורד סויד: יש נשים חד הוריות שאין להם את הגבר שהן יכולות להתחלק איתו.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל בעיקר זה הרוב, משפחות שהן לא חד הוריות.
<אביבית פריאל אביחי: בתחום שלי, בתחום המסעדות, הקושי הבאמת גדול הוא בגיוס עובדים.
<אביבית פריאל אביחי: זאת אומרת יש את נושא העובדים הזרים שמטילים קשיים מאד מאד גדולים.
<אביבית פריאל אביחי: אני מוצאת את עצמי פעמים רבות נקראת חזרה לעסק, מהבית, כדי באמת למלא את מקומות של עובד שאין מי שימלא את מקומות מלבדי.
<אביבית פריאל אביחי: סתם לדוגמא, לגייס חיילים משוחררים.
<אביבית פריאל אביחי: אין לי שום דבר להציע להם.
<אביבית פריאל אביחי: אני בעצם עומדת כאישה בעלת עסק, שמתמודדת ברמה היומיומית עם כוח עבודה חסר ונאלצת למלא את מקומם.
<אביבית פריאל אביחי: זאת אומרת על חשבון הזמן הפנוי שלי.
עאידה תומא סלימאן: אבל השאלה שלי, סליחה, קודם כל יש לי מה להגיד על זה שאין כאילו כוח אדם, כאשר יש כל כך אבטלה ויכול להיות שאין מישהו מוכשר, אבל זאת לא בעיה מיוחדת בגלל שאת אישה שעומדת בראש העסק?
עאידה תומא סלימאן: או שזה בעיות של הענף באופן כללי?
<אביבית פריאל אביחי: זה בעיות של הענף ואני מדברת על זה שיש לי מעט מאד קולגות נשים בענף הזה.
<אביבית פריאל אביחי: זאת אומרת אני רואה את הקולגות שלי שנפלטות מהענף בכמויות מאד מאד גדולות.
<אביבית פריאל אביחי: הרבה חברות שלי שסוגרות את העסקים שלהן, כי הן לא מצליחות לעמוד בדרישות האובייקטיביות של התחום בעצם.
עאידה תומא סלימאן: אולי כדאי שתחליפו כמה מילים, את ונאהיה, בסוף הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מרגלית, בבקשה.
אראל מרגלית: אז קודם כל תודה על קיום הדיון הזה ואנחנו רוצים שיתקיימו עוד דיונים ואני אגיד תודה לשותף שלי ליום הזה, רועי פולקמן ולרן קיויתי שבאמת עושה הרבה מאד ברשות לעסקים קטנים.
אראל מרגלית: עכשיו אני רוצה להגיד משהו על המצב, כי הוא מאד נוגע לנשים בשנה האחרונה.
אראל מרגלית: 60,000 עסקים קטנים ובינוניים נסגרו במדינת ישראל בשנה האחרונה.
אראל מרגלית: חלק גדול מאד מאלה שסובלים, גם בדרום זה היה וגם במקומות אחרים, זה נשים.
אראל מרגלית: הן היו הבעלים של העסקים האלה והמצב היה מאד מאד קשה.
אראל מרגלית: הסקטור שסבל הכי הרבה במלחמה, היו נשים, שהיו צריכות גם למצוא את הסידור לילדים שלהם כשהגנים לא פתחו, כשהמעונות לא פתחו, לקיים את העסק ולהמשיך לעבוד.
אראל מרגלית: והדבר שהכי ריגש אותי בתוך הפעילות בדרום באותה תקופה, זה דווקא ההתארגנות המאד גדולה של קבוצת נשים, בכל הנושא של העסקים הקטנים בדרום.
אראל מרגלית: אני חייב לומר שברגע שנשים מתארגנות, האזור מתארגן הרבה יותר טוב.
אראל מרגלית: אז קודם כל יש הרבה יותר כוח לנשים מאשר נדמה להן, כי זה שינה לחלוטין את השיח בבאר שבע, שינה לחלוטין את השיח במערב הנגב, ברהט, בכל אחד מהמקומות שבהם פעלנו.
אראל מרגלית: זה עבד בצורה בלתי רגילה.
אראל מרגלית: דבר שני שאני רוצה להגיד, עיקר הצמיחה של מקומות העבודה האיכותיים בגיל 45 פלוס הולך להיות בעסקים קטנים והחלק של הנשים בתוך העסקים האלה, בשנים הקרובות, הולך להיות הרבה יותר גדול ממה שהוא היה בעבר.
אראל מרגלית: חייבים להתכונן לזה, חייבים להבין את זה והחברה צריכה להבין שזה מה שהולך להיות.
אראל מרגלית: שימו לב שבאוכלוסיות שלא השתתפו באופן מלא במעגל העבודה, מי שהוביל עד עכשיו באוכלוסייה החרדית זה היו נשים.
אראל מרגלית: הן מובילות הרבה לפני הגברים והן בעצם גיבשו יחד עם עולם ההייטק, בואו נגיד ככה, את המודל הראשוני.
אראל מרגלית: גם בנושא של האוכלוסייה הערבית, ששם הנשים מאחור, אבל העסקים הקטנים זה הגורם מספר אחת לכניסה של נשים לעבודה.
אראל מרגלית: פתאום יש רישיון נהיגה, פתאום יש חשבון בנק, פתאום יש סוג של אחריות בתוך משק הבית.
אראל מרגלית: כלומר, זה מצב אחר לחלוטין.
אראל מרגלית: עכשיו, אני אומר לכם שבשנים הקרובות הולכים להיות נושאים חדשים, בעיקר בצפון, דרך אגב.
אראל מרגלית: אזורים שלמים במדינת ישראל הולכים להיכנס לתוך מעגל הצמיחה, אני מקווה, אמן.
אראל מרגלית: זה יהיה חייב להיות בטרנספורמציה אדירה של התפקיד של נשים כיזמיות וכבעלות עסקים בתוך חלק גדול מאות עסקים.
אראל מרגלית: אנחנו חייבים להבין יותר טוב איך לתמוך, איך לעזור בצורה יותר ספציפית, אבל אנחנו צריכים לעשות את זה בצורה כזאת שחלק גדול מזה זה דברים חברתיים.
אראל מרגלית: כלומר, לא יתכן שמעונות יום, בחלקים גדולים של האוכלוסייה, לא יתכן שזה לא יסובסד.
אראל מרגלית: זה לא יתכן, כי זה כל כך משפיע על מה שקורה שם, שזה אדיר.
אראל מרגלית: תחבורה ציבורית – כל אחד מהחסמים האלה.
אראל מרגלית: אני עזרתי לחבר שלי עימאד תלחמי להקים את באבקום.
אראל מרגלית: אני רואה מה גורם לאנשים לבוא למקום העבודה, נגיד נשים ערביות או לא ואיך זה יכול לעשות שינוי גדול.
אראל מרגלית: גם בדברים המאד מתקדמים שמתחברים בין טכנולוגיה לעסקים קטנים, נשים הולכות להוביל.
אראל מרגלית: נשים בשנים הקרובות הולכות להוביל ולעשות את המהפכה.
אראל מרגלית: יש לי המלצה אחת.
אראל מרגלית: נניח בצפון, בצפון יש לנו נושא ענק שמחבר בין חקלאות, מזון ורפואה וזה הולך להיות נושא שהולך להפוך את המדינה.
אראל מרגלית: כל האוכלוסיות פה היום הולכות להיות מעורבות בזה.
אראל מרגלית: נשים מובילות את המחקר בתוך התחום הזה.
אראל מרגלית: נשים יכולות להוביל את הכל.
אראל מרגלית: זה ההייטק החדש.
אראל מרגלית: נשים יכולות להוביל את התחום הזה.
אראל מרגלית: יש עוד כמה תחומים, תחומי התיירות, תחומים אחרים, שהיום מתחברים עם טכנולוגיה.
אראל מרגלית: מה שאני אומר – לא תמיד צריך להסתכל במראה האחורית ולראות מה הגברים עשו ולבוא לשם.
אראל מרגלית: יש כמה נושאים חדשים, תעזרו לנו.
אראל מרגלית: אני בא מחברה.
אראל מרגלית: אני הקמתי יותר מ-100 חברות בחיים שלי, יש לי ארבע שותפות נשים, הקרן שהובילה פה בירושלים ובמדינה.
אראל מרגלית: נשים היום נכנסות לעמדות ניהול – מנכ"ליות, בעלות עסקים, יזמיות.
אראל מרגלית: בחלק מהדברים אנחנו צריכים יותר עזרה לחבר את הנושאים החברתיים שעוזרים לאישה להרים עסק, להתחיל עסק, לתת גיבוי כדי שהיא תוכל לעבוד בצורה של משפחה צעירה או משפחה יותר מבוגרת, שצריכים לתמוך.
אראל מרגלית: תעזרו לנו.
אראל מרגלית: תבהירו לנו את זה ואנחנו נקדם את זה.
אראל מרגלית: אנחנו חייבים לקדם את זה.
אראל מרגלית: שם נמצא העתיד של הכלכלה הישראלית.
אראל מרגלית: אני לא אומר את זה כמליצה.
<חאולה ריחאני: אנחנו כבר עכשיו בשביל זה.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אני מודה לך, חבר הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לעקוץ אתכם עכשיו קצת, אם תרשו לי.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לראות אתכם מגיעים לוועדה הזאת יותר, כי כנראה יש לכם מה לתרום ויש לנו מה לשתף פעולה.
עאידה תומא סלימאן: אלה בדיוק הנושאים שאנחנו עוסקות בהם בוועדה ואני מנסה לקדם.
עאידה תומא סלימאן: מאד הייתי רוצה לקחת חלק מהדברים שאמרתם ולהריץ אותם הלאה ועוד יהיו לנו שיתופי פעולה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שעשיתם את היום הזה כדי לראות אתכם בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: זכות הדיבור לליאת זילברמן, תנועת עצמאים עושים שינוי.
<ורד סויד: עצמאיות עושות שינוי עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: עצמאיות, אוקיי.
עאידה תומא סלימאן: כל מי שנרשם יקבל זכות דיבור.
עאידה תומא סלימאן: כל מי שנרשמה.
עאידה תומא סלימאן: מי שמגיע לוועדה הזו כבר יודע שמי שנרשם מקבל זכות דיבור.
<ליאת זילברמן: אני פשוט מהרגע הראשון מקשיבה ומקשיבה ואני צוברת לאט לאט עוד ועוד דברים ואני אומרת עוד שנייה אם אני לא מדברת, אני מתפוצצת.
<ליאת זילברמן: כבר אמרתי לה.
<ליאת זילברמן: קוראים לי ליאת זילברמן מתנועת עצמאים עושים שינוי.
<ליאת זילברמן: תנועת עצמאים עושים שינוי קמה אחרי התכנית של מיקי חיימוביץ וגל גבאי, בנושא זכויות סוציאליות לעצמאים, מה שידענו תמיד שהזכויות שלנו פחות או יותר קרובות לדבר הזה והבנו שאם אנחנו לא נתאגד ונעשה מעשה, כלום לא ישתנה, שום דבר לא ישתנה.
<ליאת זילברמן: אנחנו משלמים ביטוח לאומי כמו כולם ומקבלים הרבה פחות.
<ליאת זילברמן: הרעיון שלנו בגדול זה לקדם חקיקה שקשורה לעצמאים, כמובן אתם כבר יודעים ויצא לכם כבר לדבר איתנו.
<ליאת זילברמן: ולקדם עוד כל מיני דברים שקשורים לפיננסים באופן כללי.
<ליאת זילברמן: אנחנו שבע נשים וארבעה גברים בתוך הצוות המנהל, אז יש לנו רובה נשי.
<ליאת זילברמן: זה משהו שחשוב מאד לציין.
<ליאת זילברמן: הכוח הנשי בעצם הניע את כל התנועה הזאת וגם היום, זה מה שקורה.
<ליאת זילברמן: באתי היום לדבר על מעמד האישה.
<ליאת זילברמן: אני עצמאית.
<ליאת זילברמן: יש לי לחברה להפקת אירועים ונגעתם פה בכל מיני נקודות שהן נקודות כואבות והייתי רוצה לחדד אותן קצת.
<ליאת זילברמן: אחד הדברים שדיברתם על נושא של עסקים שנסגרים מאד מהר, זו נקודה שאני רואה אותה הרבה.
<ליאת זילברמן: אני חושבת שאחת הסיבות זה בגלל שאין מספיק ידע.
<ליאת זילברמן: אני בתור אישה החלטתי, יש לי חלום, אני רוצה להקים עסק וזה קורה להרבה מאד נשים.
<ליאת זילברמן: הן ניגשות למע"מ או למס הכנסה, פותחות תיק והכל טוב ויפה והן חושבות שפה כבר הכל יהיה ורוד ויפרח וזה לא נכון.
<ליאת זילברמן: אין ידע.
<ליאת זילברמן: אין מספיק ידע איך לנהל עסק, איך להריץ את הדברים, איך לקדם אותו.
<ליאת זילברמן: וזה משהו שהוא מאד מאד לוקה בחסר.
<ליאת זילברמן: אני נתקלתי בהתחלה בכל מיני דברים הזויים שלא דמיינתי לעצמי.
<ליאת זילברמן: אני כתבתי חשבונית וקבלה ביחד, הגיע אלי מישהו ממס הכנסה, דפק לי בדלת.
<ליאת זילברמן: דברים שהם מאד מאד מתסכלים.
<ליאת זילברמן: מאד מאד מתסכלים לשבת ולהתמודד איתם.
<ליאת זילברמן: את אומרת וואלה, אני לא עשיתי שום דבר רע, ועדיין מתייחסים אלי כאילו אני לא בסדר, וזה אחד הדברים.
<ליאת זילברמן: אני יושבת בבית ויש גם ילדים וצריך לטפל בבית ובילדים ועוד לדאוג לכל הדברים הקטנים האלה.
<ליאת זילברמן: אני חושבת שהכוונה מדויקת מהתחלה היא מאד מאד חשובה, היא תמנע המון סגירת עסקים.
<ליאת זילברמן: זה דבר ראשון.
<ליאת זילברמן: הדבר השני, דיברתם על נושא של אכיפת החוק שדיברה עליו שלי.
<ליאת זילברמן: אני חושבת שאין מודעות, עוד פעם.
<ליאת זילברמן: אני לא ידעתי.
<ליאת זילברמן: אני חושבת שאם אני הייתי יודעת כן הייתי לוחצת במקומות האלה.
<ליאת זילברמן: רובנו לא יודעות את זה, שאם אני עומדת מול גבר בתוך מכרז, אני יכולה להגיד רגע רבותי, אני אישה.
<ליאת זילברמן: זה נשמע לא טוב, נכון, אבל בכל זאת, אנחנו רוצים לקדם פה איזה שהוא עניין.
<ליאת זילברמן: אז אני חושבת שצריך למצוא את הדרך איך להגיע לנשים וליידע אותם.
<ליאת זילברמן: פשוט ליידע.
<ליאת זילברמן: יש חוקים כאלה וכאלה וצריך ליישם אותם.
<ליאת זילברמן: אנחנו צריכות לקחת את האחריות.
<ליאת זילברמן: אני חושבת שאם נחכה לחוק זה לא יגיע מהר, עם כל הכבוד.
<ליאת זילברמן: הדבר השלישי, הנושא של אשראי.
<ליאת זילברמן: זה נכון מאד.
<ליאת זילברמן: כל פעם שאני מגיעה לבנק – ויש לי עסק ואני מכניסה כספים – קודם כל שואלים אותי מה תעודת הזהות של בעלך, וזה מאד מפריע.
<ליאת זילברמן: מאד מפריע.
<ליאת זילברמן: כאילו אני מכניסה סכומים הרבה יותר ממנו ועדיין – מה תעודת הזהות של בעלך.
<ליאת זילברמן: כאילו, זה גם דברים שצריך להתייחס אליהם.
<ליאת זילברמן: לא מגיע לי פחות ממנו.
<ליאת זילברמן: אין פה.
<ליאת זילברמן: ואני אוהבת אותו, שלא תבינו אותי לא נכון והוא מכניס יפה.
<ליאת זילברמן: אני אומרת דברים טובים עליו.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שהוא צופה עכשיו.
<ליאת זילברמן: הוא יצפה.
<קריאה: היא אמרה שהיא אוהבת אותך.
<ליאת זילברמן: נכון, הכל בסדר.
<ורד סויד: אבל הבנקים צריכים לאהוב אותה.
<ליאת זילברמן: אבל הבנקים צריכים באמת להתייחס אלינו לא ממקום חלש.
אראל מרגלית: בנקים ואהבה זה מושג שקשה להצליח.
עאידה תומא סלימאן: בואי נמקד.
עאידה תומא סלימאן: נקודות שכבר עלו את יכולה להגיד אני מחזקת אותן ולעבור הלאה, כי יש גם אחרות שרוצות לדבר.
<ליאת זילברמן: אני אגיד לכם מה.
<ליאת זילברמן: הלידה האחרונה שלי הייתה לפני 21 שנים ואז לא הייתי עצמאית, אבל היא מחושבת - - -
<קריאה: כמה את צריכה - - -
<ליאת זילברמן: נכון, נכון, ואם היא הייתה בשמירת הריון, אז זה על חשבונה.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, כל מה שאתן אומרות לא נרשם בפרוטוקול.
עאידה תומא סלימאן: ביקשת, זה יגיע ברגע שהיא תסיים.
עאידה תומא סלימאן: היא אוטוטו מסיימת.
<ליאת זילברמן: נכון.
<ליאת זילברמן: הנושא של דמי הלידה, היא באמת צודקת, החישוב שלנו שונה לעומת השכירה.
<ליאת זילברמן: זה משהו שצריך גם לבדוק אותו.
<ליאת זילברמן: זה נראה לי בגדול.
<ליאת זילברמן: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: יופי, תודה לך.
עאידה תומא סלימאן: אורלי בן אהרון, עיריית ירושלים, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: את רואה, הנה, הגיע התור שלך.
<אורלי בן אהרון: זה הגיע.
<אורלי בן אהרון: היא התייחסה, אז אני לא אתייחס.
עאידה תומא סלימאן: ישר ולעניין.
<אורלי בן אהרון: ישר ולעניין.
<אורלי בן אהרון: קודם כל אנחנו הקמנו לפני 5 שנים, עיריית ירושלים יזמה מספר פעולות לקידום בעלות עסקים.
<אורלי בן אהרון: נמצא כאן גולן טובי, השותף שלנו להקמת פורום לבעלות עסקים.
<אורלי בן אהרון: 600 נשות עסקים חברות בפורום הזה, מגיעות בדיוק לנושא של מידע, ידע, הכשרות מקצועיות להצלחת העסק.
<אורלי בן אהרון: אני לא ארחיב.
<אורלי בן אהרון: זה קיים.
<ליאת זילברמן: לא, אבל אני מדברת על זה שמהתחלה.
<ליאת זילברמן: לא לתת לנו - - -
<אורלי בן אהרון: גם מהתחלה.
<אורלי בן אהרון: אני רוצה להתמקד בנושא של נשים עצמאיות חד הוריות בעלות עסק.
<אורלי בן אהרון: ברגע שאישה פותחת עסק והיא אם חד הורית, נשללת ממנה קצבת המזונות ואני חושבת שפה צריך תיקון חקיקה, משום ש - - -
עאידה תומא סלימאן: זה הדיון השלישי.
עאידה תומא סלימאן: זה הוזכר גם בדיון על הדיור וגם על העוני ועכשיו עסקים קטנים.
<אורלי בן אהרון: אוקיי, אז יש כאן מלכודת, משום שבשנה הראשונה, במידה והיא לא מצליחה להרים את העסק שלה, אז גם נשללת ממנה הזכות לקצבת מזונות ואני חושבת שיש לשים את הדגש בעניין הזה.
<אורלי בן אהרון: זהו.
עאידה תומא סלימאן: הוספתי את זה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין חיה מנע, נציגת להב, לשכת העסקים הקטנים והעצמאים.
עאידה תומא סלימאן: אולי תסבירי לי מה ההבדל בין הלשכה לבין הסוכנות.
<חיה מנע: ההבדל הוא פשוט גופים אחרים שכנראה משלמים דמי חבר ומצטרפים.
<חיה מנע: יש חופש בחירה לאיזה ארגון להצטרף.
<חיה מנע: זה נראה לי ההבדל היחיד, חוץ מזה שבפועל - - -
<ורד סויד: ממשלתי.
עאידה תומא סלימאן: אתם גוף ממשלתי?
<חיה מנע: גוף פרטי שמאגד עסקים באופן פרטי, שמצטרפים על מנת שייצגו אותם.
<חיה מנע: אני רק אומר שקודם כל אני מברכת על היום הזה שיזמנו חברי הכנסת.
<חיה מנע: אני חושבת שזה חשוב מאד וחשוב מאד לדבר על זה לא רק היום אלא במהלך כל השנה וגם לא רק בוועדה הזאת, אלא גם בוועדות אחרות, כשברור שיש השקה של הנושאים לוועדות ההן.
<חיה מנע: מה ששמענו היום ואני לא אחזור על הדברים, באמת מצער.
<חיה מנע: אנחנו נמצאים במצב שבו יש 31 חברות כנסת כיום בכנסת הנוכחית.
<חיה מנע: אני חושבת שהרבה דברים שעלו כאן