GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חני פוזיוב: החלונות מימי הביניים, אין לה רשת, החלונות פתוחים ואני צריכה להגיד לה שתסגור את כל החלונות אבל חנוק שם וחם.
<חני פוזיוב: תסגרי את כל החלונות כי אסור להשאיר חלונות פתוחים כי יש חולדות.
<חני פוזיוב: זוועה.
<חני פוזיוב: בית מסריח.
עאידה תומא סלימאן: את אומרת שהחברות שמבצעות את השיכון, יבצעו קודם כל שיפוץ ושרכזי השטח יגיעו לדיירים המבוגרים שאין להם את הכוח לעקוב אחרי הדברים.
<חני פוזיוב: נכון.
<אורנה פרץ: אני מקריית שמונה.
<אורנה פרץ: אני רוצה להגיד שאני גרה בדיור הציבורי כבר שלושים שנים.
<אורנה פרץ: חוויתי בקרית שמונה את הכול.
<אורנה פרץ: יש לנו עיר מדהימה.
עאידה תומא סלימאן: בואי ניכנס לנושא של דיור ציבורי.
<אורנה פרץ: שלושים שנים אני בדיור הציבורי ומעולם לא שיפצו לי את הבית.
<אורנה פרץ: גידלתי שם שלושה ילדים.
<אורנה פרץ: נכון להיום גרים אתי שני ילדים ואחד מהם בן 25 והוא גרוש פלוס שני ילדים.
<אורנה פרץ: הדיור הציבורי נותן לנו קרקע יציבה כדי לישון כמו שצריך ולגדל את הילדים שלנו כמו שצריך אבל כדי להיות בדיור הציבורי גם צריך לבוא ולבדוק אותנו, לשאול אותנו האם הבית בסדר, האם צריך לשפץ את הבית או לא.
<אורנה פרץ: בשבוע שעבר הפלא ופלא, כאשר שמעו שאני מגיעה לכנסת קיבלתי טלפון שבאים לראות את הבית שלי.
עאידה תומא סלימאן: אני מציעה שפעם בשנה תודיעי שאת מגיעה לכנסת.
<אורנה פרץ: נכון.
<אורנה פרץ: נכון שעכשיו גלנט הוא שר הבינוי ונכנס לנושא בגדול, אבל מאוד חשוב לנו שגם תסתכלו עלינו כעל אנשים מן השורה ולא כעל מישהו שהוא מסכן.
עאידה תומא סלימאן: את אומרת את זה לי?
<אורנה פרץ: לא.
<אורנה פרץ: אני אומרת את זה לכולם.
<אורנה פרץ: אני אומרת למי שמקבל את ההחלטות.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יכולה למשוך את הישיבה הזאת מעבר לזמן המוקצה לה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו חייבות לסיים.
<קריאה: ארבע משפטים.
עאידה תומא סלימאן: אם תגידי את ארבעת המשפטים, זה יעזור?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדון בהם?
<קריאה: אני רוצה רק שתקשיבי לי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא נדון, אז בואי נעשה דבר אחר.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שתעלי על נייר את שני הנושאים שאת רוצה להתייחס אליהם.
עאידה תומא סלימאן: אם אני אראה שהנושאים הם כל כך בוערים וחשובים כפי שאת מתארת אותם עכשיו, אני אקיים דיון מיוחד עליהם ואז נוכל לדון בהם ונוכל לתת תשובות.
עאידה תומא סלימאן: סתם להעלות את הנושא ולזרוק אותו באוויר, אז לא נדע מה לעשות עם זה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, תעלי את הנושאים על הכתב במלים הכי פשוטות ואנחנו נחליט.
<רות מנע: אני רוצה להדגיש משהו שלא היה ברור עד הסוף.
<רות מנע: הלכתי לבדוק.
<רות מנע: מכתבים נשלחים לכל זכאי שפג התוקף שלו או אם הוא סירב או אם עבר הזמן.
<רות מנע: המידע עובר לבן אדם במכתב תשובה מסודר.
עאידה תומא סלימאן: אתן שומעות את זה?
<רות מנע: זה היה במכתב.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך לבדוק את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולן שטרחו והגיעו לדיון.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שנתתן לי משימות לכמה שנים קדימה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד שאתן גיבורות וגיבורים כי אתם מתמודדים במציאות כזאת ואני רוצה לחזק את כולכן.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה.
שולי מועלם-רפאלי: סליחה, גברתי.
שולי מועלם-רפאלי: גילוי נאות, אני רק אגיד שחנית הייתה עוזרת שלי.
עאידה תומא סלימאן: אז זה מפגש לאחר תקופה.
שולי מועלם-רפאלי: כן, כמה שבועות שלא נפגשנו.
עאידה תומא סלימאן: שמחנו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו היום עוסקות בנשים בעסקים קטנים ובינוניים, במסגרת יום העסקים הקטנים, שהייתה יוזמה לקיימו בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: כפי שהבנתי, רוב הוועדות בכנסת היום מקיימות דיונים סביב הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: למען האמת, היו כאלה ששאלו למה נשים בעסקים?
עאידה תומא סלימאן: למה אנחנו בוועדה עוסקות בנושא הזה, במיוחד לאחר שמסתכלים קצת על הדו"חות ועל הסטטיסטיקה, כמה נשים נמצאות בעסקים הקטנים או מנהלות את העסקים הקטנים או שבבעלותן עסקים קטנים.
עאידה תומא סלימאן: הסטטיסטיקה מוכיחה שאין ייצוג גדול של נשים או בבעלות או בניהול עסקים קטנים, אפילו בשותפות בעסקים קטנים.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על כולם.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו אני מתחילה להרגיש שהולך להיות דיון חשוב.
עאידה תומא סלימאן: אני מתחילה לראות שמתגייסים לנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה שנצא במסקנות שיועילו למצב, שישפר את עצם העובדה שרק 4% מהעסקים הקטנים במדינה, שהם 97% מהעסקים באופן כללי, רק 4% מהם הם בבעלות של נשים ו-20% הם בבעלות משותפת של גברים ונשים.
עאידה תומא סלימאן: אפשר להגיד הרבה דברים.
עאידה תומא סלימאן: אפשר להגיד שנשים נכנסו לעולם העסקים קצת במאוחר ולכן הייצוג שלהם אינו משקף את המציאות ואת הצורך.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שאחרים יגידו, כמו שהרבה סטריאוטיפים נפוצים - נשים ועסקים לא הולכים ביחד, אין לנשים ראש לעסקים.
עאידה תומא סלימאן: כמובן שאני לא מאמינה בדברים האלה, אבל בהסתכלות יותר מעמיקה אנחנו יכולות גם להבין שהחסמים שעומדים בפני נשים בקיום ופיתוח עסקים קטנים משלהן, לפעמים הם הרבה יותר מאשר מול גברים ולפעמים הם שונים גם כן מהחסמים שנמצאים באופן כללי בשוק, מול עסקים שמנוהלים בדרך כלל על ידי גברים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ננסה היום להתייחס לחסמים האלה ואני מאד מבקשת להתייחס למציאות הקיימת במובן הזה של איזה סוג של חקיקה קיימת, עד כמה יש אכיפה בחקיקה הזו, כי יש בעצם חוק שמתעדף או מבקש לתעדף עסקים שמנוהלים על ידי נשים.
עאידה תומא סלימאן: האם זה באמת קיים בשטח, האם זה מבוצע, האם נשים מגיעות לידי כך שהן משתמשות בסעיף הזה או לא.
עאידה תומא סלימאן: לפני יומיים אני וחברותי, חברות הכנסת, ארבעתנו נכחנו באותו אירוע ברמת גן ושמענו מנשים מאד אמיצות על המציאות ואני מקווה שגם היום נשמע עדויות מהשטח, שיגידו עד כמה המצב מטופל.
עאידה תומא סלימאן: ישנה גם הצעת חוק שמוצעת ויש עוד הצעות חוק של חברי כנסת, ביניהם גם חברת הכנסת חנין.
עאידה תומא סלימאן: יש לך הצעה שהצטרפנו אליה בעניין של עידוד עסקים קטנים, לפי פקודות העיריות.
עאידה תומא סלימאן: יש גם הצעה של חברת הכנסת עליזה לביא עם עוד חברי כנסת ויש את ההצעה של הרשות באופן כללי.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שנתייחס ונראה עד כמה הצעות חוק כאלה יכולות לעזור לנו לקדם את הנשים בעולם הזה, שנקרא עולם העסקים הקטנים, שהוא, כפי שאמרתי, נתח די גדול בשטח.
עאידה תומא סלימאן: זאת במיוחד לאחר שרבות מהנשים היום משכילות, עם הרבה יכולות ועם הרבה תכונות מתאימות שיכולות ורוצות להשתלב בשוק העבודה ולצערנו הן לא כל כך מצליחות בזה, ולבנות עסקים יכול להיות אחד הפתרונות.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש לשמוע את עורכת הדין שלי דביר, מנכ"לית קואליציית שותפות ואבקש שכל המשתתפים בדיון יעמדו בזמן של 4 דקות מקסימום.
עאידה תומא סלימאן: זה יותר ממה שאנחנו מקבלים בדרך כלל.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מקבלים שלוש דקות במליאה, אז יש לך 4 דקות.
באסל גטאס: אבל אנחנו לוקחים לנו עוד חצי דקה-דקה.
עאידה תומא סלימאן: אתה לא חייב לשנות, חבר הכנסת גטאס.
עאידה תומא סלימאן: מה אתם מתנדבים את הזמן ככה?
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכם, בדרך כלל ביום רביעי אנחנו לחוצים קצת כי אנחנו חייבים לסיים את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: היום יום שלישי, אני לא לחוצה.
<שלי דביר: בוקר טוב לכולם.
<שלי דביר: אז באמת אני אנסה לא לנשום ולהביא נתונים ברצף.
<שלי דביר: שמי שלי דביר, קואליציית שותפות, ארגון גג בעצם, קואליציה של הרבה מאד ארגוני נשים.
<שלי דביר: חברות בה תנועת אחותי, איתך-מעכי, העמותה להעצמה כלכלית של נשים בחיפה, מרכז אדווה, קול לאישה, רוח נשית, שדולת הנשים, הרבה מאד ארגוני נשים.
<שלי דביר: אני רוצה לרוץ על מספר דברים מאד מרכזיים.
<שלי דביר: קודם כל ממה שאנחנו רואים, הנתונים הם מחפירים.
<שלי דביר: אם אחוז הנשים באוכלוסייה הוא 52%, כמו שראש הוועדה פתחה ואמרה, כשאנחנו בוחנים את העסקים העצמאיים, הקטנים והבינוניים, אנחנו רואים שהאחוז שלהם, של עסקים בבעלות נשים, הוא מאד מאד נמוך.
<שלי דביר: הוא נמוך מאד גם יחסית בהשוואה לעולם.
<שלי דביר: בארצות הברית אחוז עסקים בבעלות נשים עומד על כ-29% ובארץ אנחנו מדברים על בעלות בלעדית של בערך 4%.
<שלי דביר: זה פער שהוא פער נוראי ואני חושבת שכולנו, בכל הוועדות, חייבים לעשות משהו בשביל להבין איך אנחנו, כמטרה, הולכים להעלות את האחוז הזה.
באסל גטאס: רק תגדירי מה זה עסקים קטנים.
<שלי דביר: עסקים קטנים זה עסק שמשלם מעל 4 משכורות.
<שלי דביר: הכוונה שלי זה לא אישה שהיא עצמאית.
<שלי דביר: דרך אגב, גם עצמאיות מ - - -
באסל גטאס: מה עם עצמאים?
באסל גטאס: עוסק מורשה?
באסל גטאס: עוסקות מורשה?
<שלי דביר: 8.7% עצמאיות וכל היתר גברים.
<שלי דביר: זה מכלל העצמאים והעצמאיות.
<שלי דביר: זה האחוזים של עצמאים ועצמאיות, אבל אני מדברת עכשיו על עסקים שמשלמים משכורות ליותר מארבעה אנשים – זה עסק קטן, לפי ההגדרה הקודמת.
<חאולה ריחאני: עד ארבע.
<שלי דביר: לא, מ-4 עד 20.
<חאולה ריחאני: קטן זה עד 5.
שולי מועלם-רפאלי: רק תתאמו פה את ההגדרות.
<שלי דביר: ובינוניים בעצם זה עד 20.
<שלי דביר: שוב פעם - - -
באסל גטאס: סליחה שנייה, תרשי לי, כבוד יושבת הראש, כי זה חשוב מאד.
עאידה תומא סלימאן: אתה מתכוון להגדרות?
שולי מועלם-רפאלי: אם זה עד 5, אז גם 1 זה - - -
באסל גטאס: משהו לא ברור.
<ליאת גור: זה חלק מהבעיה בנתונים.
<ליאת גור: אין הגדרה אחידה וברורה.
באסל גטאס: אבל זה לא חשוב.
באסל גטאס: יכול להיות עסק שיכניס טוב, מפרנס טוב, בלי שיעסיק ארבעה אנשים.
<שלי דביר: נכון.
באסל גטאס: לכן מה שחשוב ביותר - - -
<שלי דביר: הוא ההגדרות ואני מסכימה איתך.
עאידה תומא סלימאן: יש הגדרות?
באסל גטאס: רגע, תנו לי קצת, לא הרבה.
באסל גטאס: לדעתי המבחן הוא אם היא מעסיקה את עצמה, אלף, זאת אומרת אם היא עוסקת מורשית.
<שלי דביר: עצמאית.
באסל גטאס: עצמאית.
באסל גטאס: לא חייבת להיות מעסיקה.
באסל גטאס: יכול להיות, היום כל הנטייה היא ללכת למיקור חוץ - - -
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת גטאס, בואו נעשה סדר, כדי שכולנו נבין שכשאנחנו משתמשים במונח מסוים, למה אנחנו מתכוונים.
עאידה תומא סלימאן: אז הגדרות של עסק קטן, עסק בינוני, עסק זעיר והאם עצמאי נכנס - - -
<חאולה ריחאני: אני רוצה להעיר הערה טכנית בהתאם ותיכף ייכנס המנכ"ל של הסוכנות לקידום עסקים קטנים ובינוניים בישראל, כי זה בינתיים הגוף שבעצם קובע את כל ההגדרות.
<חאולה ריחאני: רק בשנת 2011 נכנס לכל הלקסיקון ולהגדרות מה שנקרא עסק זעיר, שזה עסק שבעצם הסוכנות לעסקים קטנים מגדירה אותו שזה מעסיק בין 1 עד 4 עובדים והוא בעצם בהיקף מכירות שנתי של עד מיליון שקלים.
<חאולה ריחאני: זה לא כולל העצמאים והעצמאיות.
<חאולה ריחאני: העצמאים והעצמאיות הם נתח שמהווה 54% מכלל העסקים בכל המגזר העסקי.
עאידה תומא סלימאן: אני מצטערת, היינו באמצע - - -
<חאולה ריחאני: אבל אני רק - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אעשה סדר.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה עכשיו רק הגדרות.
עאידה תומא סלימאן: בואו לא נתפרש על כל הנתח.
עאידה תומא סלימאן: אמרנו מה זה עסק זעיר.
עאידה תומא סלימאן: מה זה עסק קטן ומה זה עסק בינוני.
באסל גטאס: מה ההבדל בין זעיר לעצמאי?
עאידה תומא סלימאן: לא נכנס לעצמאי.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אנחנו דיברנו על כך שהנושא שלנו הוא עניין העסקים הקטנים בבעלות נשים.
עאידה תומא סלימאן: ברור שעצמאי בהגדרה לא נמצא בתוך מה שאנחנו מדברים עליו עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: בואו נתמקד.
עאידה תומא סלימאן: רק שתי ההגדרות האלה – של מה זה בינוני ומה זה קטן ונמשיך.
עאידה תומא סלימאן: יש למישהו תשובה?
<חאולה ריחאני: אז אמרתי.
<חאולה ריחאני: את לא נתת לי להמשיך.
<חאולה ריחאני: קטן זה עד חמישה עובדים ועד 10 מיליון שקלים היקף מכירות.
<חאולה ריחאני: בינוני זה מעל 20 עובדים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נחזור לזה.
<שלי דביר: נחזור למצגת.
<שלי דביר: מכיוון שיש לי מעט זמן לדבר, אני רוצה להתמקד רק בשלושה נתונים ולהיות קצרה.
<שלי דביר: קודם כל, בהצעת חוק עידוד עסקים קטנים ובינוניים, שעולה היום להצבעה, אנחנו בעצם רואים שמקימים שם את הרשות לעסקים קטנים ובינוניים.
<שלי דביר: בעצם הצעת החוק ממסדת את מבנה הסוכנות, את סמכויותיה וכדומה.
<שלי דביר: אנחנו פה בוועדה - וזה מה שאני רוצה במשפט אחד להדגיש שצריך להסב את תשומת ליבנו – אין במבנה הסוכנות המוצע בהצעת החוק היום, אגף לעסקי נשים.
<שלי דביר: אגף שהתפקיד שלו הוא להתמודד עם עסקים בבעלות נשים.
<שלי דביר: למה הקמת לאגף כזה היא מאד מאד קריטית בעיני?
<שלי דביר: קודם כל זאת לא תהיה המצאה חדשה שלנו.
<שלי דביר: ברשות, ושם זה כן רשות, ברשות לעסקים קטנים ובינוניים בארצות הברית, יש בתוך מבנה הרשות אגף לעסקים בבעלות נשים.
<שלי דביר: כי החסמים שעומדים בפני אישה שפותחת עסק, הם שונים מאשר החסמים שעומדים בפני גבר ולכן האגף הזה צריך לתת את הדעת לחסמים השונים וגם לעידוד יוזמות שונות.
<שלי דביר: זה טיפול אחר וטיפול שונה.
<שלי דביר: ולכן אני קוראת כאן שבתוך החקיקה שעולה, לתקן אותה ולהוסיף בתוך מבנה הסוכנות וסמכויותיה, גם את האגף לעסקי נשים.
באסל גטאס: זאת הרשות?
<שלי דביר: זה מה שהחוק שיעבור היום מציע.
עאידה תומא סלימאן: זה נקרא לפי החוק סוכנות.
<שלי דביר: זו הצעת החוק שתעלה היום בצהריים.
<שלי דביר: אני מצביעה על דבר אחד שנעדר ממנה.
<שלי דביר: דבר נוסף, אני מדברת על איך אנחנו מעודדים בפועל.
<שלי דביר: זאת אומרת כשיוקם אותו אגף, מה הוא יוכל לעשות.
<שלי דביר: איך הוא בכלל יעודד ופה אני קוראת לזה - Show me the money - תראו לי לאן הכסף הולך.
<שלי דביר: יש כיום עשרות מיליונים ועשרות מיליארדים של שקלים שהולכים למכרזים ממשלתיים ולמכרזים מוניציפאליים.
<שלי דביר: אני רוצה שחלק מהכסף הזה יעבור לעסקים קטנים ובינוניים בבעלות נשים.
<שלי דביר: ושוב פעם אני חוזרת לארצות הברית.
<שלי דביר: מה עשה הממשל הפדראלי אצל אובמה?
<שלי דביר: הם קבעו רפורמה וברפורמה שם נאמר ש-5% מרכש פדראלי – ושוב פעם – זה לא כל הרכש הפדראלי.
<שלי דביר: האגף לעסקים בבעלות נשים ישב ומיפה יחד עם כל אגף ואגף איזה עסקים אפשר לסגור אותם, שהרכש שם יהיה רכש רק לעסקים בבעלות נשים; ו-5% מהרכש הפדראלי (זה מכרזים סגורים) – הם הולכים למכרזים לעסקים בבעלות נשים.
חנין זועבי: ויש גם עסקים חברתיים שדווקא הסעיף של חובת מכרז ממשלתי הוא מכשול.
חנין זועבי: יש את הנתח הזה של עסקים חברתיים, שאין לו מענה, גם לא בחוקים הקיימים וגם לא בחוק הזה, וזה מכשול הנדיר לנתח של נשים מובטלות, שלא רוצות להקים עסק זעיר.
חנין זועבי: כלומר, הסוגיה הזאת של עסקים חברתיים.
חנין זועבי: אני חושבת שזה אחד מהמכשולים המרכזיים.
<שלי דביר: אני מסכימה לחלוטין.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא קיים היום בחוק?
<שלי דביר: לא, לא.
<שלי דביר: דרך אגב, זה לא בחוק, זה יכול להיות גם-.
<שלי דביר: מה שקיים היום בחוק חובת מכרזים זה - - -
עאידה תומא סלימאן: שנייה, יש הבדל בין - - -
<שלי דביר: יש סעיף בחוק חובת מכרזים, שאני מכירה, שאומר שאם עסק בבעלות אישה ועסק בבעלות גבר עומדים בכל הקריטריונים ביחד, צריך לתת לעסק בבעלות אישה עדיפות, אבל זה לא - - -
עאידה תומא סלימאן: לא - - - רכש מעסקים.
<שלי דביר: זה לא קרה אפילו פעם אחת מאז שנת 2002 - - -
עאידה תומא סלימאן: חצי שנייה.
<שלי דביר: תנו לי רק דקה להשלים את הדברים.
עאידה תומא סלימאן: דקה זה קצת יותר.
עאידה תומא סלימאן: חצי דקה.
<שלי דביר: אנחנו באמת פנינו בשאילתה לפי חופש המידע, לדעת כמה פעמים הסעיף הזה, בחוק חובת מכרזים, יושם בפועל.
<שלי דביר: לדעת כמה פעמים זה היה במכרזים.
<שלי דביר: הנה התשובה הרשמית, שלחתי אותה גם ליושבת ראש הוועדה.
<שלי דביר: התשובה הרשמית של משרד המשפטים: הסעיף הזה יושם מאז שהוא נחקק אפס פעמים.
<שלי דביר: מעולם הסעיף הזה לא יושם בפועל, וזה רק מלמד אותנו שהוא לא באמת עונה על המטרה.
<שלי דביר: ולכן אני קוראת כאן לכולם, אם אנחנו באמת רוצים להשפיע, אם אנחנו באמת רוצים לעודד עסקים בבעלות נשים – אנחנו צריכים להעביר כסף, שבלאו הכי עובר, זאת אומרת להעביר כסף שבלאו הכי עובר לעסקים בבעלות נשים.
<שלי דביר: הדרך הנכונה לעשות את זה זה להקצות אחוז מסוים, אם זה ממכרזים פדראליים, אם זה ממכרזי ממשלה, של כל משרדי הממשלה.
<שלי דביר: אחוז מסוים, אתם תחליטו מה הוא יהיה – 5%, 3%, 2%.
<שלי דביר: זה לא משנה.
<שלי דביר: העיקר שהשיטה הזאת, שהוכיחה את עצמה במדינות אחרות, תעבוד גם בישראל – להעביר כסף.
עאידה תומא סלימאן: תודה, שלי.
חנין זועבי: למה מדובר רק על עסקים בבעלות נשים?
חנין זועבי: לא, רק שאלה, יעני היי מיש - - -
שולי מועלם-רפאלי: אבל בעברית, שגם אנחנו נבין.
חנין זועבי: מיש רשות דיבור, רק שאלה.
חנין זועבי: למה מדובר רק על עסקים - - -
עאידה תומא סלימאן: היא דיברה בעברית.
חנין זועבי: רשות של נשים.
חנין זועבי: למה לא גם עסקים, כאשר אחוז מסוים מהבעלים הן נשים?
חנין זועבי: צריך לתת תעדוף גם לזה.
חנין זועבי: תמיד מדברים, כלומר לאישה הערבייה קשה שהיא תהיה בראש העסק, אבל אם הצוות של העובדים הוא 50% נשים – אז גם לתעדף את זה.
<שלי דביר: בסדר גמור.
עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל השאלות בתוך המכרזים הן האם נשים עומדות בראש העסק וכמה נשים יש בתוך הצוות.
<שלי דביר: נכון, גם וגם.
עאידה תומא סלימאן: זה לא אומר שזה עוזר הרבה שרושמים את זה, ותיכף נשמע.
<שלי דביר: ורק נתון נוסף, איתו אסיים.
<שלי דביר: נתון אחרון, כתבה שפורסמה בדה-מרקר על מחקר שערכו בארצות הברית.
<שלי דביר: את כל מדינות ה-OECD שמדברים על כמה בעצם החברה משלמת, כשנשים לא נכנסות לעבודה, ופה בנתון אנחנו רואים בכתבה – שגם הבאתי – אפשר להעביר אותה - שבישראל אנחנו בעצם מפסידים 7.4% מהתל"ג מדי שנה, מזה שאנחנו חוסמים נשים מכניסה לעסקים.
<שלי דביר: זה הפסד ממשי בתל"ג למדינת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: נעשה גם מחקר עד כמה מפסידים מאי כניסת נשים ערביות לשוק העבודה.
<שלי דביר: בדיוק, נכון.
<שלי דביר: גם התל"ג מפסיד מזה.
עאידה תומא סלימאן: אני אבקש לשמוע את גברת חאולה ריחאני.
עאידה תומא סלימאן: יש לך שלוש דקות להציג.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי רוצה לשמוע באיזה שהוא מקום, ואולי את זה נשמע אחר כך מהסוכנות, על הצלחות של עסקים שבבעלות נשים, האם יש לנו איזה שהם מדדים שבדקו כמה הצלחות יש.
עאידה תומא סלימאן: נשמע את זה אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, שאלה.
שולי מועלם-רפאלי: שאלה לגבי התשובה הזאת של משרד המשפטים.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה איזה שהוא גורם מוסמך שיכול לתת לנו הסבר איך נעשה עד היום אפס שימוש בסעיף החוק הזה?
שולי מועלם-רפאלי: אין לי מושג למה נתקעתי עליכם, תגידו לי אם סתם אני תוקעת בכם עיניים.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה איזה גוף מוסמך שייתן תשובה – איך יכול להיות שאפס פעמים השתמשו בסעיף הזה?
עאידה תומא סלימאן: האם יש מישהו ממשרד המשפטים פה?
עאידה תומא סלימאן: אז תשובה מוסמכת מהמשרד שענה שהיה אפס פעמים – בינתיים לא נקבל, אבל אחר כך נשמע מהסוכנות או שנשמע עדות, שאני יודעת שכבר שמענו אותה, מנשים שיש להן עסק.
<ג'נט שלום: אני מוכנה לענות.
עאידה תומא סלימאן: את מהנציבות.
<ג'נט שלום: שמי עורכת הדין ג'נט שלום, נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה.
<ג'נט שלום: אני לא יכולה לדבר בשם משרד המשפטים, אבל ידוע שהשימוש בסעיף הזה הוא לא טוב וכרגע מתבשלת בתוך משרד המשפטים הצעת חוק לגבי חוק חובת מכרזים, להעדפה במכרזים של הממשלה של עסקים שיש להם גיוון לנשים בעמדות בכירות, לאוכלוסייה ערבית, לאנשים ממוצא אתיופי ולבעלי מוגבלויות.
<ג'נט שלום: זה כרגע בשלבי כתיבה, אבל זה משהו שמשרד המשפטים עובד עליו ביחד איתנו.
עאידה תומא סלימאן: חאולה, שלוש דקות, בבקשה.
<חאולה ריחאני: שלום לכולם.
<חאולה ריחאני: שמי חאולה ריחאני, ואני היום מייצגת את עצמי.
<חאולה ריחאני: אני עצמאית בתחום הנושא של תעסוקה, שוק העבודה ויזמות.
באסל גטאס: איך את מגדירה את עצמך, עסק זעיר?
<חאולה ריחאני: כן, אני עסק זעיר.
<חאולה ריחאני: יש לי חברה בע"מ לייעוץ.
<חאולה ריחאני: כרגע אני לא המוקד, אבל בעצם אני באה עם 20 שנות ניסיון בעבודה בשטח.
<חאולה ריחאני: רק לפני 5 חודשים ניהלתי ארגון ארצי שנקרא עמותה להעצמה כלכלית - - -
עאידה תומא סלימאן: זה הכל על חשבון השלוש דקות.
<חאולה ריחאני: אוקיי.
<חאולה ריחאני: זהו, אז אל תשאלי אותי שאלות.
עאידה תומא סלימאן: תכווני לנושא.
מירב בן ארי: גם כשאת באה זה על חשבון הזמן הפנוי שלך.
<חאולה ריחאני: חשוב לי להגיד שכרגע חבל להתמקד בכל ההגדרות.
<חאולה ריחאני: מה שחשוב לדעת שבאמת ייצוגן של נשים בכלל בארץ, אנחנו מדברות על ייצוג מאד נמוך של נשים גם בזירה העסקית.
<חאולה ריחאני: 4% בסך הכל עם בעלות בלעדית בעצם יש להן עסקים זעירים ולא קטנים, ואני לא רוצה להיכנס להגדרות.
<חאולה ריחאני: חשוב להבין את זה, כי אנחנו מדברים על עסקים קטנים כמנוף מאד מרכזי ליצירת מקומות עבודה.
<חאולה ריחאני: יחד איתי נסעה מהשעה שש וחצי אישה מהגליל, בעלת עסק, שתיכף תציג ותספר, על כמה שהעסק בעצם נתן לה הזדמנות לעבוד בתור אישה ערבייה בגליל, שאין לה שום אפשרות עבודה אחרת.
<חאולה ריחאני: ולכן העסקים הם מנוף מאד מרכזי שאנחנו כנשים חייבות להיכנס אליו, כדי ליצור מקומות פרנסה עבור המשפחות שלנו, עבור אחרים.
<חאולה ריחאני: אני רוצה להגיד כבר, לא ממקום של לרצות אף אחד כאן, אני חושבת שבעשר השנים האחרונות ויותר בחמש השנים האחרונות, אנחנו עדים ליותר תנועה גם מצד הממשלה בנושא.
<חאולה ריחאני: יש מחקרים שבודקים גם את הנושא.
<חאולה ריחאני: אנחנו רואים גם מצד הרשות לקידום עסקים קטנים וזעירים, ומנכ"ל הרשות תיכף ייכנס.
<חאולה ריחאני: הוא חייב להיות כאן.
<חאולה ריחאני: זה המנגנון המרכזי שמפעיל היום שירותים כדי לקדם עסקים בכל הארץ.
<חאולה ריחאני: יש לנו גם ייצוג ברשות לקידום מעמד האישה עם ורד סויד, שבעצם גם פועלות המון בכל הנושא הזה של העצמה כלכלית לנשים וכמובן לא לשכוח את איימן סייף, בכל המאמצים של הרשות לפיתוח כלכלי, כדי לקדם נשים ובמיוחד כשאנחנו מדברים על אוכלוסיות שהן לגמרי מחוץ לשוק העבודה.
<חאולה ריחאני: נשים ערביות הן הקטגוריה הראשונה שהיום סובלת.
<חאולה ריחאני: אפילו נשים חרדיות, אם שמעתם נתונים חדשים, עברו את ה-75% באחוזי התעסוקה שלהם וכך גם גברים חרדיים.
<חאולה ריחאני: רק לפני יומיים הייתה כתבה בערוץ 10, שגם גברים חרדים בעצם עובדים יותר.
<חאולה ריחאני: זו הקטגוריה המרכזית שעדיין שוק העבודה ועסקים זעירים יכולים להוות עבורה אלטרנטיבה מאד טובה.
<חאולה ריחאני: כמובן לא פתרון לכולן, אבל היא בעצם עוזרת לנשים הערביות.
<חאולה ריחאני: ככלל, אני חושבת שהיום יש בעיה אחת מאד מרכזית וכל השירותים נתונים, ואני מצביעה ומסתכל על תמר שמחי שמייצגת פה כרגע את המעוף ואת הסוכנות, עד שרן קיוויתי ייכנס, שכרגע צריכה להיות תפיסה – ושלי התחילה לדבר על זה – שאומרת שאנחנו צריכים להקדיש משאבים מיוחדים לציבור הנשים באופן ארצי – לא רק ערביות אלא נשים בכלל.
<חאולה ריחאני: היום כשאני יושבת ומדברת עם כל סניפי המעוף, שמייצגים את כל נושא היזמות וההכשרות לתחום הזה, אין תקציבים מיוחדים לנושא הזה של נשים.
<חאולה ריחאני: גם בנושא של האשראי, נשים היום עדיין סובלות מהנושא הזה של זמינות לאשראי.
<חאולה ריחאני: בקרב נשים ערביות, וגם יושבת לידי חברת הכנסת חנין זועבי, שבזכותה לפני 4-5 שנים גם קידמנו יוזמה לטיפוח נשים ערביות ובזכות זה הורחבה תכנית מיקרו-פיייננס מיוחדת לנשים ערביות, שנקראת סאווה, שזאת פעם ראשונה שבעצם הממשלה נכנסת יחד עם קרן קורת שהיא קרן חיצונית ועושים ביחד קרן להלוואות זעירות לנשים ערביות.
<חאולה ריחאני: אבל עדיין, לכלל הנשים בישראל, בעלות העסקים, חסרה תשובה לאשראי יותר זמין, אשראי שאינו דורש 20% או הון עצמי ושאינו דורש ערבויות שאין אותן לנשים.
<חאולה ריחאני: הדבר האחרון שמאד חשוב לי להגיד, זה שבעצם בכל התכניות ואני יודעת שהיום יש מלא תכניות שהסוכנות וסניפי המעוף מבצעים בכל הארץ, שהן מאד חשובות ומקנות ידע.
<חאולה ריחאני: היום ההכשרות האלה צריכות גם לפעול לטווח הארוך וגם להתאים את עצמן יותר לנשים, במובן הזה של האלמנט הזה של העצמה כלכלית ותמיכה וחיזוק הנשים.
<חאולה ריחאני: אם נרצה או לא האישה יצאה לעולם העבודה, היא אפילו גם מנסה לצאת בקרב אוכלוסיות מסוימות, אבל עדיין כל נטל התפקידים האחרים הוא עדיין עליה.
<חאולה ריחאני: לכן, שאני מדברת עם רן והוא אומר לי – יזמים זה יזמים, לא משנה גברים או נשים – אני אומרת לא.
<חאולה ריחאני: את זה צריך לכבד ולעגן ולהכיר בעובדות.
<חאולה ריחאני: עדיין אישה בעלת עסק צריכה להתמודד עם כל המעגלים של בית ושל משפחה ובנוסף לזה להתמודד עם בעיות של מערכת הבנקים ולקוחות ובעיות אשראי וכל הדברים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע את הגברת פאדיה דאוד, אבל ממש ישר ולעניין.
עאידה תומא סלימאן: עדות גם על הצד החיובי וגם על הקשיים שעמדו בפניך.
עאידה תומא סלימאן: אולי תספרי לנו גם איזה סוג של עסק יש לך.
עאידה תומא סלימאן: תפדלי, פאדיה.
<פאדיה דאוד: שמי פאדיה דאוד מכפר יסיף, בעלת מסעדת תרויאה בכפר.
עאידה תומא סלימאן: איזו מסעדה?
<פאדיה דאוד: מסעדת תרויאה.
עאידה תומא סלימאן: אני מכירה את המסעדה והיא מסעדה טובה.
מירב בן ארי: איך קוראים לה, לא הבנתי.
באסל גטאס: תרויקה.
מירב בן ארי: יש לזה פירוש?
עאידה תומא סלימאן: כשתגיעי לשם תביני.
<פאדיה דאוד: לא תרויקה, תרויאה, עם אלף לא בק'.
עאידה תומא סלימאן: יש ב-ק' ויש ב-א'.
<פאדיה דאוד: כן, יש ב-ק' ויש ב-א'.
<פאדיה דאוד: העסק היום מפרנס משפחתי עם ארבעה ילדים וגם מפרנס חמישה איש שעובדים איתה.
<פאדיה דאוד: יש מהם שמפרנסים משפחות ויש מהם שמפרנסים את עצמם.
<פאדיה דאוד: יש לי 15 איש שעובדים איתי בעסק עבור - - -
עאידה תומא סלימאן: תדברי בערבית.
עאידה תומא סלימאן: אם ישנן מילים שאת לא יודעת ואני אתרגם.
<פאדיה דאוד: (אומרת דברים בשפה הערבית.
<פאדיה דאוד: )
עאידה תומא סלימאן: (מתרגמת את הדברים לעברית:) היו לי הרבה קשיים עד שהגעתי עד לפה.
עאידה תומא סלימאן: היו לי הרבה מכשולים בדרך, קשיים, גם מהבית גם מהחברה, עד שהגעתי למקום הזה שהצלחתי.
עאידה תומא סלימאן: בשבילי העסק היום הוא כמו אחד מהילדים שלי.
<פאדיה דאוד: כן.
עאידה תומא סלימאן: (מתרגמת את הדברים לעברית:) אני רציתי לצאת לעבודה.
עאידה תומא סלימאן: לא היו לי הרבה אופציות.
עאידה תומא סלימאן: הצטרכתי ליצור לעצמי את המקום הזה, את המקום שבו אני מוצאת את עצמי, מקבלת ביטחון עצמי (את זה אני לא צריכה לתרגם) - - -
שולי מועלם-רפאלי: בתוך הבית וגם בחוץ.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה שולי, את תמשיכי מפה.
שולי מועלם-רפאלי: לא, מה פתאום.
שולי מועלם-רפאלי: אני יודעת ערבית, אבל את הזכות לתרגום אני משאירה לך.
עאידה תומא סלימאן: (מתרגמת את הדברים לעברית:) היו לי הרבה דברים שלא ידעתי איך לנהל אותם כמו חשבונות, חשבונאות, כמו איך לנהל את המקום, בנקאות וכו'.
עאידה תומא סלימאן: נכון שלאט לאט התחלתי ללמוד אותם, אבל בעיקר כשהצטרפתי לעמותה להעצמה כלכלית, קיבלתי את הכישורים והמיומנויות האלה שמאד עזרו לי, אבל בעיקר מי שהדריך אותי היום נשים מהאוכלוסייה הערבית, שהבינו את הקשיים שיותר קשורים אולי לחברה ולתרבות וכו'.
באסל גטאס: ארגון העצמה.
<פאדיה דאוד: כן, בדיוק.
<פאדיה דאוד: (אומרת דברים בשפה הערבית).
עאידה תומא סלימאן: (מתרגמת את הדברים לעברית:).
עאידה תומא סלימאן: אחת הבעיות היא כל הנושא של האשראי, הבעיה שלא מתייחסים אלינו כנשים, כישות נפרדת, אלא תמיד קושרים אותנו עם בן הזוג ובעצם מבקשים הרבה פעמים, כדי לקבל הלוואה, ערבויות של רכוש - - -
חנין זועבי: זה מכשול מרכזי.
עאידה תומא סלימאן: בטוח, אבל אני בינתיים מתרגמת.
עאידה תומא סלימאן: עוד לא אמרתי את דעתי בנושא.
עאידה תומא סלימאן: (מתרגמת) לוקחים ערבויות ששוות הרבה יותר מההלוואות שאנחנו יכולים לקבל מהבנקים.
עאידה תומא סלימאן: כמובן, נכון שהנושא של האשראי ועצם הקשר הזה, שאי אפשר לנהל תיק נפרד, או ברשויות המס מתייחסים ליחידה המשפחתית ולא לאישה כבעלת עסק באופן נפרד, גם הבנקים, זה המכשול האמיתי.
עאידה תומא סלימאן: שוקראן, פאדיה.
<פאדיה דאוד: שוקראן.
עאידה תומא סלימאן: גברת ליאת גור, מנהלת ההסברה בהתאחדות המלאכה והתעשייה, בבקשה.
<ליאת גור: בקצרה אני רוצה לחדד כמה נקודות.
<ליאת גור: אני חושבת שהבעיה מתחילה במה שרן קיוויתי אמר לדוברת הקודמת - יזמים זה יזמים.
<ליאת גור: זה לא נכון.
<ליאת גור: כל עוד במשרד הכלכלה לא יהיה פילוח מגדרי, שהתחילו לעשות אותו, אבל זו רק תחילת הדרך וכל עוד לא יידעו מה הבעיות המסוימות של נשים ולא יקצו משאבים לתכניות של נשים, וכמו שאמרתם, יהיה אגף לנשים כמו שיש ב-SDA האמריקאי, זה לא יזוז.
<ליאת גור: כי לנשים יש בעיות אחרות.