GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זהבה גלאון: צריך לשנות את הראש וצריך לעשות במחוללי הפשיעה ומחוללי הפשיעה זה אותם משתפי פעולה עם תופעת הזנות והסחר בנשים שזה הצרכנים, מה שאנחנו קוראים להם "קליינטים" או לקוחות, "הלקוחות" של תעשיית הזנות.
זהבה גלאון: אני מכניסה את המילה הזו למירכאות כמובן.
זהבה גלאון: אנחנו לא רואים בזנות עיסוק, לא רואים בזה מקצוע ואני חושבת שגם הרשויות צריכות לשנות את החוק.
זהבה גלאון: וכשאני אומרת להנחות את הרשויות, ככל שיהיו כאן יותר דיונים בהקשר הזה, זה מנחה את הרשויות.
זהבה גלאון: כי את יודעת, ואני באמת לא אומרת את זה כדי לפגוע או לזלזל, אני אומרת את זה בהרבה הערכה – הן עוד בסיפור הקודם.
זהבה גלאון: זה לוקח זמן.
זהבה גלאון: המערכת מסתגלת באיטיות, החוקים הם גמלוניים, לוקח זמן להפנים אותם ועכשיו אנחנו בסיטואציה חדשה.
זהבה גלאון: אני הנחתי בזמנו ביחד עם עוד קבוצת חברי כנסת הצעת חוק, במשך שנים ניסיתי לקדם את זה, הצעת חוק להפללת לקוחות הזנות שלא כל כך עמדה במבחן.
זהבה גלאון: יש הצעה חדשה שאני מתכוונת לקדם עם חברותי שנמצאות כאן ועם חברות אחרות.
זהבה גלאון: צריך יהיה לחשוב על זה, אבל אני חושבת שהדגש צריך להיות על אותם מחוללי פשיעה, על אותם אלה שהיום גורמים למצב הזה, לאותם אלה שמצליחים להבריח נשים לארץ בדרכים מתוחכמות.
זהבה גלאון: אני רוצה להעיר עוד הערה.
זהבה גלאון: מצפים שכל הרשויות ישתפו פעולה – בתי המלון, הגופים האלה ואחרים.
זהבה גלאון: כולם מתפרנסים מתופעת הזנות, צריך לשים את זה על השולחן.
זהבה גלאון: איזה אינטרס בדיוק יש להם לשתף פעולה?
זהבה גלאון: כולם מתפרנסים מזה.
זהבה גלאון: זו רשת מסועפת שיש בה שרי אלפים, שרי מאות וכו' וכו'.
זהבה גלאון: אז כולם נהנים מזה, ולצפות שהם יעסקו בזה, או לצפות מהם – אז אני מציעה שתשכחו מזה.
זהבה גלאון: אני חושבת שהכנסת צריכה להגיד את דברה באופן מאד מאד ברור.
זהבה גלאון: אני חושבת שהדברים נאמרו על ידי יושבת ראש הוועדה בצורה מאד ברורה.
זהבה גלאון: אני אפילו הייתי רוצה להציע לך להקים ועדה מתמדת תחתייך לטיפול בתופעת הזנות והסחר בנשים.
עאידה תומא סלימאן: זה אחד מהסעיפים לדיון בוועדה.
זהבה גלאון: כן, כי אחרת זה לא יהיה.
זהבה גלאון: זאת אומרת יש לך כל כך הרבה דברים שוטפים בוועדה, אחרת לא יהיה מי שיעמוד להם על הראש, כמובן בהנחייתך בדבר הזה וזה הכיוון שצריך ללכת עליו לדעתי.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע את הקואליציה למאבק בזנות, עורכת הדין מיכל ליבל, בבקשה.
<מיכל ליבל: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: אפרופו לסמוך על, יש לי בדרך כלל נטייה לסמוך על ארגוני שטח ויש לי הרגשה תמיד שהם מקדימים את הממסד בכמה צעדים ולכן נתתי לך להציג ולהעמיד אותנו על האתגרים העכשוויים שהארגונים מטפלים בהם ומודעים להם ואחר כך נרצה התייחסות בנושא.
<מיכל ליבל: אז קודם כל אני רוצה להציג את הקואליציה למאבק בזנות.
<מיכל ליבל: זו קואליציה שכוללת בעצם את כל ארגוני השטח הממשלתיים והלא ממשלתיים – אופק נשי חיפה, אישה לאישה חיפה, בשבילך באר שבע, הופכות את היוצרות, המטה למאבק בסחר בנשים ובזנות שאותו אני מנהלת, מיתוס ליום שאחרי הזנות, שעידית שיושבת פה לידי הקימה, מכון ירושלים לצדק שגם נמצאים כאן, מכון תודעה, מרפאה ניידת חיפה, מרפאת לוינסקי, על"ם ותכנית סלעית.
<מיכל ליבל: יש כאן עוד נציגות מלבדי.
<מיכל ליבל: אני אפתח ואני מניחה שיהיה להן מה להוסיף.
<מיכל ליבל: בשנה האחרונה אנחנו ערכנו מיפוי גם של כל הבעיות וגם רכזנו לעצמנו תכנית עבודה, כי אם דיברת על ההקדמה של הארגונים, אחת המסקנות שלנו היא שצריך להרחיב את המאבק בזנות ולהפוך אותו למאבק שיהיה ממוקד וייתן מענה לכמה היבטים.
<מיכל ליבל: אני רוצה לדבר קצת על הצעת החוק שזהבה גלאון הזכירה, כי מבחינתנו היא באמת מבטאת את מה שאנחנו חושבות שצריך לקרות בתחום הזנות.
<מיכל ליבל: נדבך אחד שלה זה הנדבך הפלילי ונדבך האכיפה, שהוא מורכב גם מאיסור צריכת זנות, כי אם אנחנו מסתכלים באמת על תעשיית הזנות כעל תעשייה ועל שוק ועל מקום שמגלגל הרבה מאד כספים, צריך להסתכל עליו גם בניתוח שוק.
<מיכל ליבל: אין ספק שיש פה עניין של היצע וביקוש, וגם היום הביקוש לצריכת זנות הוא יותר גדול מההיצע בפועל, בגלל זה עוד ועוד נשים נשאבות אל תוך עולם הזנות.
<מיכל ליבל: זה לא הדבר העיקרי פה, אבל בצינור לילה - - -
עאידה תומא סלימאן: אפילו יש להם מחאת צרכנים.
<מיכל ליבל: כן, יש להם מחאת צרכנים ובצינור לילה עשו תחקיר מעניין.
<מיכל ליבל: הם התקשרו למקומות והעיתונאית שלהם ביקשה לשמוע פרטים על כניסה לעבודה בזנות והציעו לה לבוא לעבוד היום בערב.
<מיכל ליבל: זאת אומרת קל להישאב אל תוך עולם הזנות וזה אומר שאנחנו באמת צריכות להילחם בביקוש.
<מיכל ליבל: לא מספיק רק להפליל לקוחות.
<מיכל ליבל: אין ספק - וזה בהתייחס למה שאמר נציג המשטרה, דניאל – שהעבירות הנלוות לזנות הן לא מספיק חמורות, הן לא נותנות כלים אפקטיביים.
<מיכל ליבל: גם הנחית היועץ המשפטי לממשלה בעצם אומרת – אם אין דברים אחרים – אז זנות כשלעצמה לא מאד מטרידה אותנו ולא מאד מפריעה לנו, רק אם יש סמים, רק אם יש מטרד לציבור, קטינים, פשיעה נוספת.
<מיכל ליבל: בעצם מה שאנחנו שומעים הוא שזנות כשלעצמה היא לא בעיה ולא כל כך איכפת לנו ממנה.
<לילך שלום: זאת פרשנות של ארגונים להנחיה.
עאידה תומא סלימאן: בשביל זה הם קיימים.
<לילך שלום: בסדר גמור.
<מיכל ליבל: וזה בלי לזלזל בדברים שהם כן עושים, כי אני מאד מעריכה את מה שכן עושים.
<מיכל ליבל: ולכן אנחנו חושבות שצריך לעשות התאמה ועדכון של העבירות הנלוות לזנות.
<מיכל ליבל: זה חלק אחד של הצעת החוק, שמטרתה להפוך את האכיפה ליותר אפקטיבית ולתת כלים לגופי האכיפה.
<מיכל ליבל: חלק נוסף של ההצעה הוא הקמת יחידה מתאמת, רשות לאומית, איזה שהוא גוף שיתאם בין כל הפעולות.
<מיכל ליבל: כי אחד הדברים שאנחנו רואות בזנות ואני חושבת שהיה מאד ברור בדיונים של הוועדה בכל השנים, זה שהזנות היא בעיה שהיא תמיד מורכבת מבעיה פסיכו-סוציאלית, כלכלית, פוסט-טראומתית, תחלואה כפולה מכל הסוגים, שתעסוקה, הכשרה מקצועית, אני יכולה להגיד לכם שאני מעבירה קבוצה באופק נשי בחיפה – 60% מהנשים לא יודעות קרוא וכתוב בעברית.
<מיכל ליבל: איזה עתיד יכול להיות לך מבחינה מקצועית כשאת לא יודעת קרוא וכתוב בעברית?
<מיכל ליבל: ולכן אנחנו חושבות שצריך להיות גוף שיתאם בין כל משרדי הממשלה, בדומה ליחידת התיאום במאבק בסחר, שאני חושבת שזה הדבר המרכזי שלה.
<מיכל ליבל: כשכל הגופים רתומים וכשיש מי שמתאם ביניהם – אפשר לעשות שינוי.
<מיכל ליבל: חלק נוסף ולא פחות חשוב זה החלק של תמיכה וסיוע לנשים בזנות.
<מיכל ליבל: זאת אומרת אנחנו חייבים את זה לאוכלוסייה של הנשים שנמצאת היום בזנות – לתת להן כלים לצאת מהמצב שבו הן נמצאות.
<מיכל ליבל: כי אמנם זנות היא לא עבודה, אבל אין ספק שזנות היא דרך לשרוד בעולם שבו אין חיות ואנחנו חייבות להן את זה, את האלטרנטיבה.
<מיכל ליבל: זה מבחינת מה שאנחנו חושבות על איך צריך להתמודד עם הבעיה באופן כללי.
<מיכל ליבל: יש לי פה גם שורה ארוכה של נושאים, כמעט 30, של בעיות ספציפיות – החל מאלימות כלפי נשים, תמותת נשים, זנות במועדוני חשפנות, העלאת מודעות בקרב שופטים, פרקליטים, שוטרים.
<מיכל ליבל: זנות ותיירות, זנות קטינים, זנות גברים, זנות טרנסים שאין לנו מענה כמעט בכלל, חוץ ממעט שירותים שכן ניתנים היום.
<מיכל ליבל: אין שום הוסטל לגברים ולטרנסיות.
<מיכל ליבל: יש עוד הרבה.
<מיכל ליבל: אני בטוחה שחברותי לקואליציה יוכלו להרחיב על הנושאים השונים.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שקראתי את החומר, את נייר העמדה ששלחתם ואני חושבת שרואים בדיוק כמה הבעיה הזו מסועפת ויש עוד הרבה מה לעשות איתה, אבל אני חייבת להגיד שכל הנושא של המאבק לסגירת הבית בירקון ולקחת את זה לבית המשפט, אני רואה אותו כצעד מאד חשוב, שאולי מעלה בדרגה את כל המאבק נגד התופעה הזו וזה אקט אקטיבי יותר, שלא לסמוך רק על האכיפה הכללית אלא גם שהארגונים בעצמם ייקחו חלק באכיפה הזו, דרך התביעה שהוגשה.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה ראיתי לנכון לבקש להצטרף כידידת בית המשפט, ושמחתי לדעת, כאשר פניתי לחברות הכנסת ולחברי הכנסת, ו-11 חברי וחברות כנסת, כאשר רובן חברות כנסת, אני חייבת להגיד.
עאידה תומא סלימאן: אם שולי הייתה כבר חברת כנסת מושבת היינו 12, אני בטוחה.
עאידה תומא סלימאן: הצטרפנו כידידי בית משפט.
שולי מועלם-רפאלי: הצטרפתי.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל לא כחברת כנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על מספר חברי וחברות הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה צעד מאד חשוב.
עאידה תומא סלימאן: דיברנו הרבה עד עכשיו על אכיפה ועל ניסיון להגן על נשים, אבל לא דיברנו על נושא שיקום ועזרה לנשים לצאת מהמעגל הזה.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לתת לגברת אפרת שרעבי, סגנית מנהל השירות לרווחת הפרט והמשפחה את זכות הדיבור.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשמוע על התכנית הבין משרדית ואיפה זה עומד היום ומה קורה עם התקציבים, במיוחד כשאנחנו באווירת אישור תקציב.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהאישור לתכנית היה מועט, רובו נפל על משרד הרווחה.
עאידה תומא סלימאן: מה קורה מבחינת השנה הבאה – האם תהיה תוספת, לא תהיה תוספת, מה קורה?
<אפרת שרעבי: טוב, אני שמחה לציין שאני אשת בשורות היום, אבל אני אשאיר את זה לסוף.
<אפרת שרעבי: אני כן רוצה לתת סקירה - - -
עאידה תומא סלימאן: עד שיש בשורות, את משאירה אותן לסוף?
<אפרת שרעבי: כך אתם תקשיבו לי ממש טוב.
עאידה תומא סלימאן: אני מקשיבה, בבקשה.
<אפרת שרעבי: אני רוצה להתחיל ממש מהכאן ועכשיו ולתת סקירה נכון לגבי שנת 2014, אלה שירותים קיימים שמשרד הרווחה נותן בתחום הטיפול בנשים במעגל הזנות.
<אפרת שרעבי: יש לנו בעצם רצף של מסגרות בתל אביב ובחיפה שכולל דירת חירום, מרכז יום והוסטל בתל אביב ובחיפה כמו שציינתי.
עאידה תומא סלימאן: וניידות?
<אפרת שרעבי: ניידות כן, זה של משרד הבריאות.
<אפרת שרעבי: על הניידות תדבר הנציגה של משרד הבריאות, אבל ללא ספק זה חלק מהתכנית הלאומית.
<אפרת שרעבי: יש גם אלמנטים מסוימים במשרד החינוך ובמשרד ראש הממשלה.
<אפרת שרעבי: כפי שציינת, באמת החלק הארי של הטיפול והשיקום הוא באחריות משרד הרווחה.
<אפרת שרעבי: בנוסף לזה יש לנו בבאר שבע איזו שהיא מסגרת שאנחנו נרחיב אותה לקראת שנת העבודה 2016.
<אפרת שרעבי: באילת היו ניסיונות לא מעטים להקים שם משהו, ליצור איזה שהוא מענה.
<אפרת שרעבי: הזנות באילת היא עם מאפיינים ייחודיים, שונים ממה שאנחנו מכירים בתל אביב ובחיפה ובבאר שבע ולכן אנחנו עם חשיבה מחוץ לקופסה נמשיך וננסה לפתח מענים שמותאמים לאילת, בעזרת המידע ואנשי המקצוע שעובדים בתחום הזה.
<אפרת שרעבי: מבחינת נתונים – ואני מחשיבה כרגע את המסגרת בבאר שבע כדירת חירום, למרות שהיא לא פר-אקסלנס דירת חירום – אנחנו טיפלנו בשנת 2014 בקרוב ל-310 נשים.
<אפרת שרעבי: במרכז היום טופלו קרוב ל-200 נשים ובהוסטל בסביבות 70 נשים.
<אפרת שרעבי: אני מדברת על נתונים ארציים.
<אפרת שרעבי: סך הכל בסביבות 580 נשים טופלו בכל הרצף של המענים שלנו בשנת 2014 וזה מהווה גידול של כ-10% מהשנה שקדמה לה, שנת 2013.
<אפרת שרעבי: זה מבחינת הנתונים.
<אפרת שרעבי: מוזר שהמילה סקר לאומי לא עלתה כאן, אבל אני כבר אקדים ואומר שהסקר הלאומי שפועל בערך ב-4-5 השנים האחרונות, אני ממש שמחה ונרגשת להגיד ששלב הנתונים הושלם, שלב העיבוד הושלם.
<אפרת שרעבי: אנחנו בישרות האחרונה ביותר.
<אפרת שרעבי: ביום רביעי הקרוב יש לנו ועדת היגוי אחרונה, שבה יוצגו התוצאות ונעשה איזו שהיא הגהה ועיבוד סופי של הנתונים לקראת ההצגה שלהם.
<אפרת שרעבי: עד לסוף השנה הנוכחית אנחנו נציג את הנתונים בכל - - -
עאידה תומא סלימאן: עד לסוף השנה אתם תציגו?
<אפרת שרעבי: עד לסוף השנה אנחנו נציג את הנתונים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמח לקבל אתכם פה בוועדה.
<אפרת שרעבי: אנחנו יכולים כבר לתאם מועד להביא את כל הנתונים.
<אפרת שרעבי: אני גם לא יודעת אם מפגש אחד יספיק, משום שהסקר מכיל ארבעה חלקים.
<אפרת שרעבי: זה גם סקירת ספרות, גם סקר לאומי לאומדן התופעה ומאפיינה, שזה החלק הכי מורכב ומהותי.
<אפרת שרעבי: גם סקר עמדות הציבור שכבר הוצג כאן בשלהי הכנסת הקודמת וגם הערכת תכניות, שזה בעצם איזה שהוא סקר שמעריך את התכניות הקיימות ובודק את האפקטיביות שלהם – מה חסר, מה צריך עוד.
<אפרת שרעבי: אני ללא ספק מניחה שבעקבות הממצאים של הסקר הלאומי אנחנו נעשה חשיבה לראות מה חסר, אם חסר, איפה ומה בדיוק צריכים להשלים בכל המערך הזה של טיפול בזנות.
<אפרת שרעבי: אמרתי שאני אשת בשורות וזה נוגע לשלושה היבטים.
<אפרת שרעבי: קודם כל משרד הרווחה, במסגרת התעדוף התקציבי שלו הוסיף 1.5 מיליון שקלים לטיפול בנשים בזנות, שאנחנו - - -
עאידה תומא סלימאן: לשנת 2015?
<אפרת שרעבי: לשנת 2016.
עאידה תומא סלימאן: מה עם שנת 2015?
<אפרת שרעבי: אנחנו באוקטובר.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, אבל אתם עובדים על התקציב של 2014.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עכשיו מאשרים את התקציב של השנים 2015 ו-2016.
<אפרת שרעבי: אז אני אברר את זה.
עאידה תומא סלימאן: יכול להיות שהתוספת עובדת לשנה ואם כך אז צריך להתחיל להוציא אותה, לפני שיהיו לכם עודפים.
<אפרת שרעבי: אני אברר.
<אפרת שרעבי: זה המידע שקיבלתי.
<אפרת שרעבי: בכל אופן זו הבשורה, שקיבלנו 1.5 מיליון שקלים נוספים - - -
עאידה תומא סלימאן: אתם מגיעים ל-8 מיליון שקלים.
<אפרת שרעבי: אנחנו מגיעים לקרוב ל-8 מיליון שקלים, נכון.
עאידה תומא סלימאן: קרוב ל-8 מיליון שקלים.
עאידה תומא סלימאן: בעצם זה היה התקציב הכולל של התכנית.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו הרווחה לבד תורמת 8 מיליון שקלים ואנחנו נשמע מהאחרים כמה הם תורמים.
<אפרת שרעבי: זה 8 מיליון שקלים, כאשר ה-SOS כרגע זה באמת לפתח מענה יותר ממוסד ויותר מותאם לכל אזור הדרום, לא רק לבאר שבע, ולהפוך את המסגרת שיש שם למשהו יותר מובנה ומסודר.
<אפרת שרעבי: חוץ מזה אני יודעת שכל מה שקשור בתעריפים של השכר, כפי שהמשרד נותן לעובדים סוציאלים, הם נמוכים, הם לא מספיקים.
רחל עזריה: בוועדת הכספים זה הדיון עכשיו.
<אפרת שרעבי: אז זהו, אז אני התבשרתי שבעקבות הסכם עם ההסתדרות יתבצע עדכון תעריפי שכר לעובדים סוציאליים גם החל משנת 2016, אז תהיה איזו שהיא תוספת מסוימת לתעריפים של שנת 2016.
<אפרת שרעבי: הדבר האחרון - - -
עאידה תומא סלימאן: למה התעריפים של העובדים הסוציאליים אינם שווים לשאר?
עאידה תומא סלימאן: הם לא מושווים להסכם שנחתם?
<אפרת שרעבי: כן, אבל אני חושבת ש - - -
<ורד סויד פאר: הם עברו דרך עמותות.
<אפרת שרעבי: לא רק דרך עמותות.
<אפרת שרעבי: לפי מה שהתבשרתי - - -
עאידה תומא סלימאן: גם דרך עמותות מקבלים אותו דבר.
עאידה תומא סלימאן: כמנכ"לית עמותה שהפעילה מקלטים – אני יודעת טוב מאד שזה היה חלק מההסכם.
<אפרת שרעבי: אני לא בקיאה ברזי ההסכם עם ההסתדרות, אבל הבנתי שיש כל מיני החרגות ויש כל מיני סקטורים שיש להם הסכמים נפרדים.
<אפרת שרעבי: הבנתי שהעובדים הסוציאליים אמורים להיות משופים בהעלאה של תעריפים, אז זה יתגלגל גם לעובדים במסגרות השונות שמקבלים עדכוני שכר של עובדים סוציאליים.
<אפרת שרעבי: הדבר האחרון שרציתי לציין, זה שאנחנו בימים אלה נמצאים בקורס הכשרה למטפלים בתחום הזנות, קורס הכשרה שנמשך 11 מפגשים.
<אפרת שרעבי: בעצם המון שנים לא היה קורס כזה שהוא גם נכון מבחינת קבוצת השווים שמטפלים בתחום הזנות, להביא רעיונות, להביא רשמים, לקבל מידע על טיפול בגברים בזנות, בטרנס ג'נדרים, בכל מיני מיומנויות טיפול בנשים, העברה נגדית, כל מיני טיפולים וגם בכלל דברים מאד עדכניים וחדשניים, וזה בימים אלה כבר מתבצע.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מתחלים להידחק מבחינת הזמן.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לקצר.
עאידה תומא סלימאן: היה חשוב לי לשמוע על התכניות באופן כללי במשרדים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת עכשיו את רשות הדיבור לגברת נעמה ריבלין, מנהלת פרויקט סלעית, בבקשה.
<נעמה ריבלין: תודה.
<נעמה ריבלין: באמת הסקירה של אפרת נתנה מטריה רחבה לתכנית השיקום שקיימת בארץ.
<נעמה ריבלין: אני אתמקד בתכנית התל אביבית שאני מנהלת אותה 7 שנים מאז הקמתה.
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר לבקש לא להתמקד יותר מדי בסקירה מה קיים, אלא לכוון אותנו למה צריך, מה חסר.
<נעמה ריבלין: לגמרי.
<נעמה ריבלין: אני רק כן אומר שבמהלך שש שנים, הנתונים מראים שהיינו בקשר עם 904 נשים שונות על כל רצף הזנות, רובן עדיין בזנות פעילה.
<נעמה ריבלין: מתוך ה-904 נשים – 30% נכנסו לתוך המעגל השיקומי, אבל רוב הנשים שסלעית בקשר איתן זה נשים שעדיין בזנות פעילה, שנמצאות בזירות הזנות.
<נעמה ריבלין: אנחנו מגיעות לדירות דיסקרטיות, מכוני ליווי, שומעים מהנשים עצמן את המחסומים שלהן ביציאה ממעגל הזנות.
<נעמה ריבלין: אני לא מחדשת פה לוועדה, אבל אין ספק שהמאפיין המרכזי של הישאבות למעגל הזנות והנתון בסלעית לפחות הוא נתון מאד גבוה של 95% נשים נפגעות תקיפה מינית, שזה בערך הגורם המרכזי הלא מודע הרבה פעמים של נשים להישאב למעגל הזנות, אבל ברמה המוצהרת ההישאבות היא בעיקר בגלל קשיים כלכליים וחובות, עוד לפני כניסה למעגל הזנות.
<נעמה ריבלין: "באורח פלא" הזנות מייצרת עוד ועוד חובות, בשונה ממה שחושבים שנמצאים בזנות ועושים כסף, אז נמצאים בזנות ומייצרים עוד ועוד חובות כנראה בשביל הפיצוי העצמי והחובות שהולכים ומתגלגלים, חלקם בשוק האפור.
<נעמה ריבלין: המחסום העיקרי כמעט תמיד כשאנחנו נכנסות לזירות זנות, ודרך אגב, כרטיס הביקור שלנו, שאנחנו נכנסות ודופקות בדלת, אנחנו לא מספרות להן על שיקום לעבר הזריחה ושיקום תעסוקתי, אנחנו באות, דופקות בדלת ואומרות – סיוע משפטי, הוצאה לפועל, עזרה בנושא של חובות ואז אנחנו בעצם מייצרות איתם את הקשר הראשוני.
<נעמה ריבלין: בהתחלה הן לא רוצות לשמוע.
<נעמה ריבלין: כשאנחנו מציעות את העזרה בחובות, אנחנו יוצאות משם עם 3-4-5 מספרי טלפון מנשים שמוכנות להיות איתנו בקשר.
<נעמה ריבלין: המחסום העיקרי ליציאה ממעגל הזנות הוא הנושא הראשוני, הכלכלי.
<נעמה ריבלין: הן אומרות אוקיי, אני רוצה לצאת מזה, אני מיואשת, אני לא רוצה יותר שאף גבר יגע בי, אבל מה אני אעשה?
<נעמה ריבלין: יש לי או ילדים, או חובות, או הוצאה לפועל, מה אני אעשה בדבר הראשון הזה?
<נעמה ריבלין: ברור שזה גם הרבה מאד עבודה טיפולית רגשית, כי יש פחד מאד גדול לצאת מהמוכר והידוע.
<נעמה ריבלין: זה נשים שהרבה שנים במעגל הזה, מגיל העשרה, חלק מהנשים כבר מגיל 15-16 התחילו את המעגל.
<נעמה ריבלין: אז כמובן שאנחנו יוצרות איתן קשר עוד בהיותן בזנות.
<נעמה ריבלין: זה חלק מאד משמעותי בעבודה בסלעית, למרות שהתכנית מיועדת, היא כתובה במסגרות שלה כדירת חירום, הוסטל, אבל אנחנו בעצם מתחילות לתת את הטיפול ואת הקשר הרבה קודם.
<נעמה ריבלין: אז אני מעלה סוגיות שבאמת מעלות קשיים ביציאה ממעגל הזנות.
<נעמה ריבלין: הנושא של סל שיקום, אין שום הגדרה היום לאישה במעגל הזנות בביטוח הלאומי.
<נעמה ריבלין: שוב, צריך להגדיר אותה כנפגעת תקיפה מינית כדי להיות אולי זכאית לנכות הנפשית וגם זה תהליך מאד ארוך ומייגע.
<נעמה ריבלין: אני חושבת שכל הארגונים שיושבים כאן יחד צריכים למצוא איזו שהיא דרך לסמן שזנות היא בעיה שיש לה איזה שהוא סימון.
<נעמה ריבלין: משהו שדרכו מקבלים עבורו תקציב.
<נעמה ריבלין: נשים שנמצאות במרכז יום זכאיות להבטחת הכנסה של 1,400 שקלים, אבל איך אפשר להשכיר דירה עם 1,400 שקלים?
<נעמה ריבלין: חלקן פשוט מעדיפות לא לבוא למסלול הבוקר, כי הן צריכות לעבוד ולפרנס את עצמן.
<נעמה ריבלין: כמובן שהן צריכות את השיקום היותר רחב.
<נעמה ריבלין: לא כולן מגיעות להוסטל ולא כולן יכולות להשתקם בהוסטל.
<נעמה ריבלין: הוסטל מצריך איזו שהיא יכולת להיות בתוך קבוצה - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו חייבות לקצר.
עאידה תומא סלימאן: הבעיה היא הנושא הכלכלי, התמיכה הכלכלית, כדי לעזור להן להשתקם.
<נעמה ריבלין: מענק חד פעמי.
<נעמה ריבלין: צריך לחשוב על זה.
עאידה תומא סלימאן: אני ראיתי שסימנתם את הנושא של מענק חד פעמי ביציאה מההוסטל ו - - -
<נעמה ריבלין: ונכות.
<נעמה ריבלין: נכות או הגדרה של זנות, כי אין את זה היום בביטוח הלאומי ולא בשום מסגרת אחרת.
<נעמה ריבלין: יש שימוש בסמים, יש הרבה מאד נושאים, אך זנות לא מוגדרת כאיזה שהוא תהליך שדרכו ניתן לקבל איזה שהוא מענק ממסגרת המדינה.
<נעמה ריבלין: אני כן אתן עוד שתי תכניות שאנחנו ציינו מהיום שהתכנית הוקמה.
<נעמה ריבלין: ציינו את נושא האימהות בזנות וילדיהן.
<נעמה ריבלין: היום אישה שנמצאת במעגל הזנות, בדומה למקלטים עם ילדים קטנים, לא יכולה לבוא, גם אם היא רוצה לבוא להשתקם בהוסטל, היא לא יכולה לבוא להשתקם בהוסטל.
<נעמה ריבלין: ההוסטל לא מיועד לתת מענה לנשים עם הילדים שלהן.
<נעמה ריבלין: המבנה לא בנוי לזה, כוח האדם לא בנוי לזה, ואישה שנמצאת עם ילדים קטנים ולא רוצה להיפרד מהם לאומנה או יכולה לקבל אותם חזרה מאומנה, תעדיף לא לבוא להוסטל להשתקם - - -
עאידה תומא סלימאן: ההוסטל לפי ההוראות שלו לא מקבל ילדים, או שפשוט התנאים של ההוסטל?
<נעמה ריבלין: זה גם וגם.
<נעמה ריבלין: לא מאפשר היום.
עאידה תומא סלימאן: זה מאד מוזר.
<נעמה ריבלין: אפרת שרעבי יודעת, אנחנו מעלים את הנושא הזה כמעט בכל ועדה.
<נעמה ריבלין: יצרנו קשר גם עם השירות למען הילד ונוער.
<נעמה ריבלין: כדי לייצר איזה שהם מענים מתאימים אנחנו חושבות שצריך להקים דירת מעבר לאימהות וילדיהן.
<נעמה ריבלין: יש לנו את הידע המקצועי, אנחנו צריכים גם כלים וגם תקציב.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו תפיסה מוטעית לבנות תכנית לנשים להשתקם - וזה יוצא מנקודת הנחה שכל הנשים המועסקות בזנות, לצערי הרב, הן נשים כאילו יחידות, הן לא אימהות, לא רואים אותן כאימהות, לא רואים אותן כבעלות משפחה וזו תפיסה מוטעית בבסיסה, שאני לא הייתי רוצה לחשוב שהיא גם כן משליכה אולי על אופן הטיפול.
עאידה תומא סלימאן: כי אי אפשר לבוא ולבקש מאישה לוותר על הילדים כדי שהיא תגיע ותקבל את ההזדמנות להשתקם.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאד שמשרד הרווחה יבדוק את העניין הזה, ואנחנו נעמוד על זה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה כרוך גם כן בתוספות תקציביות כאשר הילדים נכנסים, אבל הנה, קיבלתם תוספת תקציבית.
עאידה תומא סלימאן: אולי נחשוב על זה.
<אפרת שרעבי: לא, אבל צריך לזכור שאצל חלק מהאימהות הילדים ממילא לא ברשותן, הם ברשות המשפחות.
עאידה תומא סלימאן: אבל יש כאלה שהילדים ברשותן.
עאידה תומא סלימאן: גם הנשים המוכות, חלק מהן הן בלי ילדים וחלק מהן הילדים לא ברשותן, אבל בכל זאת המקלטים בנויים כדי לקלוט נשים וילדיהן ואני לא רואה שום סיבה שההוסטל לא יהיה כזה.
<אפרת שרעבי: טוב, בסדר, זו סוגיה לדיון בפני עצמו.
<נעמה ריבלין: כן, אני מעלה את הסוגיות.
<נעמה ריבלין: דבר נוסף זה הנושא של הכשרות מקצועיות.
<נעמה ריבלין: זאת אומרת הנושא של תעסוקה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להפסיק אותך פה.
עאידה תומא סלימאן: הנשים חייבות הכשרות מקצועיות כדי להתחיל - - -
<נעמה ריבלין: אין תקציב ספציפי לזה.
עאידה תומא סלימאן: כן, בבקשה, גברת יעל גור, מנהלת מרפאת לוינסקי, משרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: נא לנסות לקצר.
<יעל גור: אני אגיד ממש בקצרה.
<יעל גור: אז באמת אנחנו חלק מהתכנית הבין משרדית, החלק של משרד הבריאות.
<יעל גור: תמיד שמדברים על התכנית הלאומית, התכנית הבין משרדית פונים לרווחה, כי זה נראה כאילו שהרווחה מחזיקה את הכל, אבל אני חייבת להגיד בשם הפרויקטים שמסונפים גם לחינוך וגם לבריאות וגם לארגונים הלא ממשלתיים, אנחנו כולנו משוועים לאיזו היא רשות מתאמת, שתתכלל את הפעולות שלנו.
<יעל גור: נכון, הקמנו קואליציה, הקואליציה היא ביטוי לשיתוף אמיתי של שירותי וארגוני השטח, אבל ברמת המטות וברמת ההנהלות של המשרדים ושל הגופים השונים שמטפלים בבעיה – משטרה, פרקליטות, בתי משפט – חייב להיות גוף מתאם.
<יעל גור: כמו שמירב שמואלי מתאמת את נושא הסחר, אנחנו מאד היינו רוצים לראות משהו דומה עבור טובת העניין.
<יעל גור: יש הרבה פערים בשפה, באג'נדות ומוכרחים לראות איזו שהיא רשות מתאמת.
<יעל גור: לא מספיק רק הקואליציה של אנשי השטח.
<יעל גור: עכשיו לגבי כסף.
<יעל גור: הייתה פה בשורה.
<יעל גור: לצערי אין כאן אף נציג ממשרד הבריאות, אבל אני יודעת, כי אנחנו דיברנו עם נציגת משרד הבריאות, המפקח ישראלה דנינו.
<יעל גור: אין בשורה במשרד הבריאות.
<יעל גור: התקציב שלנו נשחק משנה לשנה.
<יעל גור: אנחנו עומדות על אותו תקציב שהתחלנו לעבוד איתו לפני 7 שנים.
<יעל גור: צריך להגיד שבמרפאת לוינסקי התחלנו עוד הרבה שנים קודם, אנחנו כבר 14 שנה עושות את זה מתקציבי מרפאת לוינסקי עצמה, שעדיין נותנת מטצ'ינג לכסף שמגיע מהרשות לקידום מעמד האישה, שהיום מועבר למשרדים.
עאידה תומא סלימאן: שאני מפחדת שגם שם אין אפשרות.
עאידה תומא סלימאן: התקציב ירד.
<יעל גור: התחלנו בלוינסקי עם 995,000 שקלים בשנה, אחרי שנה זה ירד ל-855,000 שקלים בשנה וזה נשאר ככה.
<יעל גור: זה ברור שזה נשחק.
<יעל גור: בחיפה נוגה אומרת שהן עומדות עם 717,000 שקלים משנת 2009.
<יעל גור: התקציב לא השתנה וצריך להגיד שמה שהספיק לפני 7 שנים הוא מספיק להרבה פחות היום.
<יעל גור: אפשר לראות בדו"ח שהגשנו שהיקף סיורי השטח שלנו לא נפגע, מכיוון שאנחנו מוציאים כסף ממרפאת לוינסקי, שהיא מרפאה שפונה לקהל הרחב בנושא מחלות מין ו-HIV, ומעבירים אותו למרפאה הניידת כדי שהגוף הזה לא ייפגע, אבל זה לא הגיוני שזה יקרה.
<נוגה שילוח: ואנחנו על סף סגירה.
<נוגה שילוח: זאת אומרת כי אין לנו מטצ'ינג עם לוינסקי.
<נוגה שילוח: לכן אם לא יגיע איזה שהוא פתרון לשנת 2015 – כפי שאת שאלת – פתרון שיאפשר לנו לגמור את השנה, אנחנו עוד חודש - - -
<יעל גור: מה שקרה בשנה שעברה זה שנוגה ואני פנינו לוועדת הכספים של הכנסת עם עזרה של חברי כנסת שרואים את הפרויקטים האלה כחשובים וביקשנו שאריות תקציב, כמו קבצניות, וזה עזר לקנות קצת ציוד לשנה הזאת ולגמור לא בגירעון את השנה שעברה.
<יעל גור: אבל אנחנו עובדים ככה כל שנה.
<יעל גור: יש לנו אגודת ידידים שיש בה חברי כנסת לשעבר ואנשים שהיו מנכ"לי משרד, ממש ככה, שעוזרים לנו לקבץ נדבות, אבל אני רוצה להגיד שהפעילות לא נפגעת.
<יעל גור: זה כמו רחם של אישה, שהאישה יכולה לרזות, לרזות, לרזות כי היא רעבה, אבל התינוק מקבל את מה שהוא צריך.
<יעל גור: המצב הזה פשוט לא יכול להימשך ככה.
<יעל גור: צריך להגיד עוד דבר בנושא שלא עלה פה, זה עניין הרישומים הפליליים שמהווים חסם משמעותי לנשים למצוא פרנסה, כשהן רוצות לצאת מהזנות.
<יעל גור: אנחנו פוגשות את זה לא רק בלוינסקי, בכל השירותים.
<יעל גור: יש עכשיו תהליך שמקדם אותו המשנה למנכ"ל המשרד לביטחון פנים, אליעזר רוזנבלט, של שיח עם הגורמים השונים במשטרה ובמשרד המשפטים.
<יעל גור: אנחנו מקווים לראות שם בשורות, כי יש כאן גם עניין חקיקתי שאמור להשתנות.
<יעל גור: כשהוא יגיע, אני מקווה שתהיה לו תמיכה גם מהוועדה.
עאידה תומא סלימאן: בעניין התקציב שלכן, הייתי רוצה שנעקוב אחרי הנושא הזה והוועדה תעזור כדי לקבל לא שאריות, אלא להעלות אולי את התקציב המיועד.
עאידה תומא סלימאן: עורך הדין מאיירס ממכון ירושלים לצדק.
<כלב מאיירס: אני רוצה לדבר שנייה על הצד של הביקוש, דווקא.
<כלב מאיירס: שמענו שהביקוש הולך וצומח והוא כבר הרבה יותר גדול מההיצע.
<כלב מאיירס: הביקוש לזנות לא מתחיל בחלל ריק ולפי מחקרים בין לאומיים גיל הכניסה לצפייה בפורנוגרפיה, שבדרך כלל הופכת להתמכרות לפורנוגרפיה, הוא גיל 11.
<כלב מאיירס: אז אני חושב שוועדה מכובדת כזאת חייבת להתייחס להיבט החינוכי גם.
<כלב מאיירס: במכון ירושלים לצדק התחלנו פיילוט עם בתי ספר אנקורי, לשם נכנסנו והעברנו סדרה של שיעורים והסברה נגד זנות, נגד פורנוגרפיה, נגד החינוך הזה שבעצם הופך את הגוף של כל אישה לחפץ מיני בלבד ויחסי מין כדבר אלים ומעוות.
<כלב מאיירס: אנחנו חושבים שבמסגרת הוועדה הזאת, או ועדת משנה, כמו שהוזכר קודם, יקדמו רעיונות של חינוך נגד זנות, כולל תקציבים ייעודיים בשיתוף פעולה עם משרד החינוך, בשביל להתייחס להיבט הזה, כי אחרת הביקוש הזה רק ילך ויגדל.
<כלב מאיירס: אנחנו נשמח ליטול חלק ולהמשיך את העבודה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: גברת עידית הראל שמש – מיתוס ליום שאחרי הזנות, בבקשה.
<עידית הראל שמש: שלום לכולם.
<עידית הראל שמש: אני רוצה ממש בקצרה להמשיך את הדברים עליהם דיבר עורך הדין מאיירס, וזה באמת הנושא של מניעה.
<עידית הראל שמש: איך מונעים, איך גורמים קודם כל לילדים, לבני נוער בכיתות י"א-י"ב להבין שזנות היא לא אופציה ומה קורה לגוף ולנפש של אישה שחודרים אליו אנשים זרים ומשלמים על זה כסף; ומצד שני איך עוצרים את דור הלקוחות הבא, איך מפסיקים עם התולדה של דורות חדשים.
<עידית הראל שמש: כרגע, לפי מה שלי ידוע, ואני מלווה את הנושא כבר למעלה מ-10 שנים, התכנית הלאומית להוצאת נשים ממעגל הזנות תקצבה את הפעילות החינוכית של משרד החינוך ב-150,000 שקלים, שזה, אני לא יודעת מה אפשר לעשות עם זה.