GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<טלילה שחל-רוזנפלד: אחד הדברים שהיום אנחנו מנסים לעשות בשירות המדינה, זה באמת לאחד את כל הטיפול, כדי שבאמת נבדוק מה קורה לגבי נשים ערביות בנפרד, נשים ממוצא אתיופי.
<טלילה שחל-רוזנפלד: כל הייצוג של האוכלוסיות האלה נעשה כאילו בנפרד עד עכשיו.
<טלילה שחל-רוזנפלד: היום יש חשיבה אחרת.
נחמן שי: אבל אתם יודעים על 3%?
<סמאח אלחטיב-איוב: לפי הדו"ח.
<טלילה שחל-רוזנפלד: היום זה 4%, למיטב ידיעתי מנתונים אחרים.
<סמאח אלחטיב-איוב: 3% לפי הנתונים.
<סמאח אלחטיב-איוב: אני לא יודעת, אין לי את הנתונים העדכניים, זה נכון לשנת 2012.
<טלילה שחל-רוזנפלד: אז לי יש נתונים, כי פשוט התבקשתי לא מזמן לספק לוועדה.
<טלילה שחל-רוזנפלד: זה 4% נשים ערביות, וזה למיטב ידיעתי.
<סמאח אלחטיב-איוב: באיזה דרג?
<סמאח אלחטיב-איוב: אני אומרת שזה 3% מכלל העובדים.
<טלילה שחל-רוזנפלד: לגבי דרגים, אין לי כאן את הנתונים.
<טלילה שחל-רוזנפלד: הוצאתי ולדעתי גם העברתי לוועדה.
נחמן שי: זה 4% מכלל עובדי המדינה שהן נשים ערביות?
<טלילה שחל-רוזנפלד: כמעט 6% גברים ערבים ו-4% נשים ערביות.
נחמן שי: אז צריך להשלים את הדו"ח.
נחמן שי: צריך דו"ח על זה.
<סמאח אלחטיב-איוב: כן, צריך לצאת דו"ח.
<טלילה שחל-רוזנפלד: אני יודעת שעובדים עליו.
<סמאח אלחטיב-איוב: אני אומרת שזה חלק מהחסמים, זה שלא מופק דו"ח לפי החוק.
<סמאח אלחטיב-איוב: אנחנו לא יודעים מה קורה לגבי השנים 2013-2014, אז גם לא מופק דו"ח וגם הכנסת לא מפקחת על הדו"ח הזה והנציב לא בא ונותן דין וחשבון, אז זה חסם.
<סמאח אלחטיב-איוב: נושא נוסף, הדו"חות השנתיים של נציבות שירות המדינה הם דו"חות כמותיים, אשר לא מנתחים מהותית איזה חסמים עומדים בפני האוכלוסייה הערבית בכלל ובפני נשים ערביות.
<סמאח אלחטיב-איוב: דיברנו קודם על יעד, אז אחד החסמים בפני ייצוג של נשים ערביות הייתה החלטת ממשלה שהייצוג של האוכלוסייה הערבית באופן כללי לא של נשים, הוא 10% מכלל העובדים, אבל היעד הזה היה בשנת 2012, וכיום אחד החסמים שעומדים בפני הממשלה, בפני הנציבות לקדם את הסוגיה הזאת, הוא שאין לנו יעד עדכני.
<סמאח אלחטיב-איוב: צריך לקבוע יעד עדכני כללי של האוכלוסייה הערבית, תוך פילוח מגדרי עבור הנשים הערביות ולקדם את זה.
<סמאח אלחטיב-איוב: עוד שני דברים אחרונים.
<סמאח אלחטיב-איוב: לקדם חיפוש אקטיבי, כפי שדיברנו קודם, לעודד נשים ערביות; ולמנות אחראי.
<סמאח אלחטיב-איוב: אנחנו שמענו קודם במצגת לגבי ממונה על שוויון מגדרי בתוך המשרדים.
<סמאח אלחטיב-איוב: אני חושבת שאם היינו מקדמים ממונה כזה עבור האוכלוסייה הערבית והנשים הערביות, זה גם ייתן את האפקט, במיוחד כשאת אומרת שהמכסה של ממונה שוויון מגדרי לא נותנת את האוניברסאלי ולא את האינפוט של נשים ערביות, על כל החסמים שיש.
<סמאח אלחטיב-איוב: תודה.
נחמן שי: טוב, תודה רבה.
נחמן שי: אין פה מי שיגיב לך בעצם, כי את אומרת שזה לא בתחום האחריות שלך.
<טלילה שחל-רוזנפלד: זה לא בתחום האחריות שלי, אבל אני כן אציין שאני עומדת היום בראש צוות בנושא של ייצוג הולם בכלל לכל האוכלוסיות.
<טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו בודקים כל אוכלוסייה בפילוח מגדרי גם, וכשנגיש את ההמלצות, אנחנו נשמח לקיים כאן דיון בנושא.
נחמן שי: סימה כרם, הממונה על שוויון מגדרי במשרד הבינוי, בבקשה.
<סימה כרם: שלום, שמי סימה טרם ואני ממונה על שוויון מגדרי במשרד הבינוי, 6 שנים בערך.
<סימה כרם: אני חושבת שנעשתה באמת גם בוועדת שטאובר, גם במשרדים, במיוחד בשנים האחרונות, עבודה מאד מאד גדולה בנושא קידום השוויון המגדרי.
<סימה כרם: יחד עם זה, אם אנחנו לא הולכים טופ-דאון ובוטם-אפ, גם למעלה גם למטה, אני לא חושבת שנקבל שוויון מיוחל.
<סימה כרם: מה שקורה, לפי המבטא שלי, אתם יכולים לשמוע שבאתי ממדינה שמעבר למסך הברזל.
<סימה כרם: עליתי בשנת 1976, אז עדיין לא הייתה פרסטרויקה בחבר העמים ובאמת המצב היה עשוק ורע, אבל דבר אחד היה טוב.
<סימה כרם: מה שהם רצו אחרי המהפכה, הם רצו להכניס אנשים מהכפר, בלי השכלה, לתוך האליטה של המדינה.
<סימה כרם: ואז קבעו מכסות והנה, תראו, ילדי הפועלים, ילדי הכפריים נכנסו לאוניברסיטאות.
<סימה כרם: אבי במקרה לימד פיזיקה גרעינית באוניברסיטה.
<סימה כרם: הוא תלש שערות עד שנעשה קירח, כי הילדים האלה עוד לא ידעו את לוח הכפל, אבל אחר כך, אחרי שהם סיימו את האוניברסיטה, הם נעשו מדענים, הם נעשו רופאים, הם נעשו מהנדסים והכל הלך מצוין.
<סימה כרם: דהיינו, אם אנחנו לא נקבע דרך הפוליטיקה, מהוועדה הזאת למשרדים, כמו בדירקטוריונים, שלפחות 30% או 40% בהדרגה חייבים להיות נשים, לא תהיה שום ברירה.
<סימה כרם: כי תמיד נפנה לוועדת חריגים ויגידו טוב, נשים לא הגיעו.
<סימה כרם: כל עוד למנכ"ל לא תהיה ברירה והוא יידע שפה נגמרה לו המכסה בחוק, הוא יצטרך לחפש נשים.
<סימה כרם: שום דבר.
<סימה כרם: או למצוא פתרון אחר, שייקח מדרג ב' וישים אותם בהנהלה, שיהיו חברי הנהלה בפועל.
<סימה כרם: בקיצור, זה נקרא טופ-דאון, כדי שלא נישאר בגבעת חלפון עם מוטיבציה כל הזמן.
<סימה כרם: דבר נוסף, בכל משרד יש ממונות על שוויון מגדרי ומן הראוי שהן תהיינה חברות הנהלה.
<סימה כרם: יש לנו מעמד פורמאלי או לא פורמאלי מאד מאד גבוה, אבל אנחנו לא תמיד בדרגות שאנחנו נעשות חברות הנהלה.
<סימה כרם: אז אם זה הרצון הטוב של המנכ"ל או הסמנכ"ל – אז כן.
<סימה כרם: אם לא – אז לא.
<סימה כרם: אז אני חושבת שהשתתפות שלנו, במיוחד עכשיו, כשמדברים על תקציב מגדרי, אני חושבת שזה דבר מאד מאד חשוב.
<סימה כרם: זהו.
נחמן שי: עורכת הדין קרן גרינבלט, שדולת הנשים, בבקשה.
<קרן גרינבלט: אני אהיה מאד קצרה.
<קרן גרינבלט: טלילה התייחסה קודם לנושא של הערפול במונחים של העדפה מתקנת ובכישורים שווי ערך והדברים האלה.
<קרן גרינבלט: אני באמת רוצה להתייחס לפרספקטיבה שלנו בנושא של המינויים.
<קרן גרינבלט: בשדולת הנשים אנחנו ככה מדי פעם מבצעות איזה שהוא מוניטורינג משל עצמנו, כתגובה לפניות מעובדות בשירות הציבורי, שלא הצליחו במכרזים מסוימים ואנחנו מבקשות את הנתונים ממשרדי ממשלה על הדרגים הגבוהים ומדברות הרבה עם האנשים שמופיעים בוועדות המינויים האלה, ואנחנו נתקלות עדיין בתפיסות מאד מאד מיושנות ובחוסר הבנה טוטאלי של הנושא של העדפה מתקנת.
<קרן גרינבלט: עדיין אנחנו מקבלות תשובות שמדברות על זה שאם הגבר לא נבחר אז הוא חווה אפליה.
<קרן גרינבלט: עדיין אנחנו שומעות כל מיני התבטאויות שקשורות לזה שאם נבחרה אישה, אז היא נבחרה בגלל שהיא אישה ולא בגלל שהיא מתאימה לתפקיד ושאנחנו עושים פה איזה ויתורים על הרמה המקצועית, וכל מיני תפיסות שוביניסטיות ומיושנות כאלה.
<קרן גרינבלט: אני פשוט רוצה להגיד שגם מהפרספקטיבה שלנו, של החברה האזרחית, הנושא של הכשרה לאנשים שיושבים בוועדות המכרזים, לאנשים שיושבים בוועדות המינויים, על מה זה העדפה מתקנת, מה המשמעות שלה, מה החשיבות שלה ומה המחירים האמיתיים שלה ולא המדומיינים, ועל העובדה ששינוי הקריטריונים הוא לא כדי להפחית את הרמה המקצועית, אלא כדי דווקא להעלות אותו ולגוון אותה, שם בהחלט צריך להיות הדגש.
<קרן גרינבלט: דבר אחרון שאני רוצה להגיד, זה הנושא של האכיפה שהתחלת להתייחס אליו קודם, הסנקציות והבדיקות.
<קרן גרינבלט: אני חושבת שקביעת היעדים זה באמת דבר מאד חשוב וחשוב גם להסתכל מה עומד מאחורי המספרים.
<קרן גרינבלט: כמו שאמרת קודם, ברגע שהורדנו את מערכת הביטחון, הורדנו את המשפטניות, פתאום המספרים ירדו פלאים, בצורה מאד מאד חמורה - - -
נחמן שי: לא, מערכת הביטחון היא למטה.
נחמן שי: אם היית מוסיפה אותה - - -
<קרן גרינבלט: עוד יותר, נכון, נכון, אבל אני אומרת, היה את השקף של הורדת המשפטניות, שהוריד מ-40% ל-20% ומשהו אחוז, אז אני חושבת שגם שם, כשאנחנו קובעות יעדים למשרדי ממשלה מסוימים ובתפקידים מסוימים, צריך לראות איזה טריקים הם יכולים לעשות כדי לעמוד ביעדים ולוודא שהם לא עושים אותם.
<קרן גרינבלט: זאת אומרת, הכנסת כל מיני אוכלוסיות כמו המשפטניות למשל, לתוך המספרים שהם מציגים כדי לעמוד ביעדים האלה ולא לקבל סנקציות על הראש, זה משהו שצריך ממש לעקוב אחריו באדיקות, ולשים לב שמשרדי הממשלה לא עושים כל מיני פתרונות יצירתיים, כדי לעמוד ביעדים האלה.
נחמן שי: אני אומר עוד פעם, אם יש פעולות מסוימות שאתן חושבות שצריך לעשות, אז תציעו אותן.
נחמן שי: אני מציע שגם תוציאו מזכר ליושב ראש הוועדה ולנו, לחברים.
נחמן שי: ניקח ונקיים את זה.
נחמן שי: דיונים עקרים לא מביאים אותנו לשום מקום וזה ממש כייף לבוא לכנסת ביום חול ולשתות קפה, אבל זה לא מסכם את העניין.
נחמן שי: אנחנו רוצים לצאת מפה ולהוביל איזה שהוא שינוי.
נחמן שי: אז לכן תהיו כל הזמן מעשיים, גם בהתייחסויות שלכם.
נחמן שי: דברים שאפשר לקחת אותם וללחוץ באמצעות הכנסת על נציבות שירות המדינה ועל גורמים אחרים.
נחמן שי: חוץ מאווירה.
נחמן שי: אווירה לא עוזרת.
נחמן שי: אני רואה שאווירה לא עוזרת.
<קרן גרינבלט: אני לא חושבת שמה שאמרתי זה אווירה.
נחמן שי: לא, לא, אני אומר באופן כללי, לא בהתייחסות אליך.
נחמן שי: אני אומר באופן ככלי, אווירה של שוויון זה לא עוזר.
נחמן שי: צריכים להיות דברים מחייבים וממוסדים וממוסמכים, כדי להוביל את השינוי.
נחמן שי: זה לא יעבוד אחרת.
נחמן שי: בבקשה, תת אלוף רחל טבת-ויזל, יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים, יוהל"ן בקיצור, צה"ל.
<רחל טבת-ויזל: הערה קטנה ושני דברים, אחד מהם פרקטיים.
<רחל טבת-ויזל: לפני שלושה חודשים התקיים כנס נאט"ו בנושא מגדר וכנס שנתי שמתקיים של כל צבאות נאט"ו והצבאות שחברים של חברות נאט"ו.
<רחל טבת-ויזל: שיהיה ברור שבכנס נאט"ו בנושא מגדר יש יותר גברים מנשים ואני חושבת שזה חלק מההצלחה שלו והיתרון שלו.
<רחל טבת-ויזל: בצבא האמריקאי יש גנרל של שני כוכבים, שזה יותר מאלוף, שהוא ממונה על - - -
נחמן שי: זה אלוף.
<רחל טבת-ויזל: זה אלוף, שני כוכבים.
<רחל טבת-ויזל: אני עם כוכב אחד.
<רחל טבת-ויזל: הוא ממונה על נושא השוויון המגדרי ואני חושבת שבגלל זה הוא גם מגיע לתוצאות הרבה יותר משמעותיות.
<רחל טבת-ויזל: זו ההערה.
<רחל טבת-ויזל: שני שניות על נתונים בצה"ל ותבינו מה הקאדר של הנשים הפוטנציאליות לשירות המדינה.
<רחל טבת-ויזל: אנחנו מדברים על ארגון של עשרות אלפי עובדים כמובן.
<רחל טבת-ויזל: כשאני מדברת על דרג סגן אלוף, שזה דרג ניהולי יחסית בכיר, גם אם לא אלוף משנה – כמעט 17% מהסא"לים זה קצינות.
<רחל טבת-ויזל: זה לא מספיק בעיני.
<רחל טבת-ויזל: אנחנו עושים עבודות בתוך הצבא להעלות, זה לא הנושא.
<רחל טבת-ויזל: וכשאני מדברת על נשים בדרגת אלוף משנה, יש לנו 27 נשים בדרגת אלוף משנה ו-3 נשים בדרגת תת אלוף.
<רחל טבת-ויזל: כל הנשים האלה שהגיעו לדרגות האלה סוף סוף, זה דרג ניהולי בכיר מאד בצה"ל.
<רחל טבת-ויזל: אם פעם זה היה מסתובב סביב אמ"ש וכו', לא שזה לא חשוב, זה מאד חשוב – היום הדרג הניהולי הוא דרג מקצועי בכיר, בדרגות בכירות בצה"ל.
<רחל טבת-ויזל: ומכאן אני מגיעה לנושא שאני רוצה לדבר עליו וגם להצעה הפרקטית שלי.
<רחל טבת-ויזל: מסתבר שנשים שלנו, שהן קצינות בדרגת אלוף משנה, הן הרבה שנים כבר בצבא, ניגשו למשרות, התמודדו על תפקידי דירקטור במגזר הציבורי, או על תפקידים שונים במגזר הציבורי.
<רחל טבת-ויזל: הן לא עוברות את הסף.
<רחל טבת-ויזל: יש לנו שלוש קצינות בדרגות בכירות מאד, שהתמודדו לא מזמן, לא התמודדו.
<רחל טבת-ויזל: קיבלו הודעה שמכיוון שהן לא בתפקיד אלוף משנה 10 שנים, אין להן בכלל מה להתמודד.
<רחל טבת-ויזל: אלה נשים שמגיעות מדרג ניהולי בכיר גם מבחינת הכנת תכניות עבודה, ניהול כוח אדם של אלפי ועשרות אלפי אנשים, ניהול תכניות מתקדמות – הן לא עוברות את הסף.
<רחל טבת-ויזל: ולכן החלק הפרקטי, ובגלל זה אני באתי היום, אני מבקשת לתקן.
<רחל טבת-ויזל: אנחנו כבר פנינו בזמנו למנהל רשות החברות הממשלתיות, אני עוד לא יודעת שזה נעשה כי בינתיים הם לא מתקדמות.
<רחל טבת-ויזל: אני מבקשת לתקן אם אתם רוצים סף - - -
נחמן שי: מתי פנית?
<רחל טבת-ויזל: ביוני.
<רחל טבת-ויזל: אז אני לא יודעת מה הקצב שלכם פה.
נחמן שי: ביוני?
<רחל טבת-ויזל: לא, סליחה, פנינו במאי השנה.
נחמן שי: לפני חודשיים.
<רחל טבת-ויזל: אבל ישנה גם פנייה של רויטל סויד מחודש מאי, אני חושבת, באותו נושא.
<רחל טבת-ויזל: אני זוכרת שהקצב פה הוא יותר איטי, אבל זו החלטה שלא בעיה לשנות אותה.
נחמן שי: וזאת הנחיה של?
<רחל טבת-ויזל: של מנהל רשות החברות הממשלתיות.
<רחל טבת-ויזל: עכשיו, אם אני שומעת פה שהקריטריונים, אלא אם כן את נכנסת לחריגים, זה תפקיד ניהולי בכיר בשירות הציבורי - ואנחנו לא נחשבים לצורך העניין שירות ציבורי בכיר - או במשרד, אז אנחנו באמת לא בעסק, ואנחנו מפספסים מאות של נשים, קצינות בכירות שרוצות להתמודד, שרוצות להיות חלק מהשירות - - -
נחמן שי: בתפקידי דירקטורים.
<רחל טבת-ויזל: גם בתפקידי דירקטור, אבל לא רק, ושרוצות בהחלט להיות חלק מהשירות הציבורי.
נחמן שי: אבל בתפקידי ניהול בשירות הציבורי זה לא מפריע להן.
<רחל טבת-ויזל: לא מפריע להן, אבל שוב - - -
נחמן שי: הניסיון המקצועי שלהן - - -
<רחל טבת-ויזל: הניסיון המקצועי טוב.
<רחל טבת-ויזל: יש לנו בעיה של דירקטורים בחברות ציבוריות, צריך לתקן את זה.
נחמן שי: דירקטורים, זו הבעיה.
<קריאה: אבל זה לא חלק משירות המדינה.
נחמן שי: זה לא שירות המדינה, אבל זה השירות הציבורי – דירקטורים בחברות ציבוריות.
נחמן שי: הם עשו מאגר של כ-1,000 איש - - -
<רחל טבת-ויזל: ואין שם אף אחד שלנו.
<רחל טבת-ויזל: אנחנו גם כן הפצנו מאגר של עובדות מדינה לצורך הדירקטורים, ועדיין אני לא רואה שהשימוש בו מאד גדול.
<רחל טבת-ויזל: גם לתפקידי מנכ"ל-סמנכ"ל, לפי הקריטריונים שיש פה, אנחנו לא עומדות בזה.
<רחל טבת-ויזל: ניכנס בחריגים, אבל אנחנו לא באמת עומדות.
נחמן שי: רחל, תעבירי לי את המכתב.
<רחל טבת-ויזל: בסדר, אני אעביר לך.
נחמן שי: זיווה ברעם, ממונה על שוויון מגדרי וקידום נשים במשרד הביטחון, בבקשה.
<זיווה ברעם: כן, אני חושבת שקביעת מדדים אצל המשרדים, תיקון החוק של העדפה מתקנת, קיום עתודה ניהולית – אלה הם מערכים פרקטיים כדי לשנות מציאות, אבל אתה ביקשת פרקטיקה, אז אני בשמחה אתן פרקטיקה.
<זיווה ברעם: אני נמצאת פה בבית המחוקק.
<זיווה ברעם: חוק העדפה מתקנת הוא חוק בלי שיניים, כי הרבה פעמים כשאני פונה לטלילה ואומרת לה – טלילה, אלוהים אדירים, יש מכרז, דומים בכישוריהם, ממציאים איזו שהיא המצאה יצירתית ולא נבחרת אישה בתפקידים בכירים ולא בכירים.
<זיווה ברעם: החוק הזה הוא חוק שיכול לשנות משמעותית את המגזר הציבורי ובכלל.
<זיווה ברעם: זאת אומרת הוא אומר, ברגע שיש אישה עם כישורים דומים – מה זה דומים?
<זיווה ברעם: דומים זה נותן למוח היהודי מאד יצירתיות.
<זיווה ברעם: ולכן, למי שיושב פה בבית המחוקקים יש הרבה כוח לשנות בתיקון של חוק ועבודה.
<זיווה ברעם: זו נקודה אחת.
<זיווה ברעם: נקודה שנייה שאני רוצה להעיר לגבי הנתון הזה שאת דיברת עליו, שרק 35% בבכירים ניגשים.
<זיווה ברעם: אני רוצה להגיד לך שאני יכולה לחיות עם הנתון הזה, כי מתוך הנשים החפצות, מתוך הנשים שרוצות, יש נשים טובות, נשים שהן ראויות, נשים שהן יכולות, נשים שהן אס.
<זיווה ברעם: העניין הוא לבחור מתוכן.
<זיווה ברעם: אני לא רוצה שיבחרו אותי בגלל שאני אישה, אבל אני חושבת שיש נשים שהן ראויות ויש חסמים אחרים - מסורתיים-תרבותיים-מציאותיים – שגורמים לזה.
<זיווה ברעם: מתוך 35% זה מספר לא קטן, ניתן לבחור.
<זיווה ברעם: זאת אומרת שאיתור אקטיבי יעורר תסכול רב, כי ברגע שאני אגייס נשים ועוד הפעם לא אטפל בחסמים, זה לא ישנה מציאות.
<זיווה ברעם: תודה.
נחמן שי: גנית לב-ארי, שוויון מגדרי, יועצת מנכ"ל ברשות השידור, בבקשה.
<גנית לב-ארי: שלום.
<גנית לב-ארי: אני רוצה להתחבר קודם כל למה שאמרה פה חברתי, זיווה.
<גנית לב-ארי: אני חושבת שאחת הבעיות והתחלתן להזכיר אותן קודם, כשחברת הכנסת עאידה הייתה פה, זה התפקיד של הממונה לשוויון מגדרי.
<גנית לב-ארי: התפקיד הזה נעשה ברוב המשרדים כתפקיד נוסף.
<גנית לב-ארי: אנחנו לא בתפקידי ניהול, לא חברות הנהלה.
<גנית לב-ארי: זה תפקיד זמני, זה תפקיד בעצם שאנחנו מאוימות בו.
<גנית לב-ארי: אין הפרדה בין משרדים גדולים למשרדים קטנים.
<גנית לב-ארי: לצורך העניין, אם לי יש 2,000 עובדים או לממונה אחרת 200 עובדים, אין בזה הבחנה.
<גנית לב-ארי: אין לנו באמת יכולת השפעה אמיתית במכרזים, פרט לפנות אחר כך לנציבות שירות המדינה ולנסות לתקן את זה.
<גנית לב-ארי: בגופים סטטוטוריים, כמו רשות השידור, שאדוני אני יודעת מכיר היטב גם מבפנים וגם מבחוץ, בכלל אין פיקוח ואני חושבת שהגיע הזמן, אופרטיבית, להכפיף את זה לאיזה שהוא מקום, כדי שזה יהיה נכון.
נחמן שי: ברשות אתם לא כפופים לקריטריונים?
<גנית לב-ארי: אנחנו כפופים לנציבות שירות המדינה רק בדין המשמעתי, ואנחנו נצמדים לכל היתר.
<גנית לב-ארי: זאת אומרת שהיא לא יכולה, לצורך העניין, עורכת הדין טלילה, להחיל עלינו את הדברים האלה ואת מה שקורה בשטח.
<גנית לב-ארי: זו מציאות שאתה מכיר.
<גנית לב-ארי: אחד הדברים שאני חושבת שאנחנו עשינו גם באמצעותך ובעיקר באמצעות חברת הכנסת עליזה לביא, זה באמת בחוק רשות השידור החדש, שלצערי כרגע עובר את מה שעובר, זה כן לקבוע שתהיינה 6 נשים במועצה, מחצית מהמועצה.
<גנית לב-ארי: וזה משהו ששינה.
נחמן שי: שנבחרה - - -
<גנית לב-ארי: שנבחרה ולצערי לא מאושרת.
<גנית לב-ארי: זו דוגמא מאד טובה.
<גנית לב-ארי: זה היה תקדים חוקתי, חברת הכנסת - - -
נחמן שי: היו שם 6 נשים באמת?
<גנית לב-ארי: כן, כן, כן.
<גנית לב-ארי: אני התעקשתי ועמדתי על זה וזה משהו שנקבע בהליך החקיקה, ואני חושבת שזה משהו שצריכים.
<גנית לב-ארי: זה תקדים חוקתי.
<גנית לב-ארי: חברת הכנסת עליזה לביא וגם הגברת ורד סויד הובילו את זה ואני כן מבקשת גם מהבית הזה, כרגע הוגש תזכיר חוק חדש, אני מבקשת שתינתן הדעת עוד פעם למגדר.
<גנית לב-ארי: גוף שידור ציבורי לא נותן את הדעת למגדר פעם שנייה.
<גנית לב-ארי: מי כמוך יודע, אני פניתי פעם ראשונה ואני פונה שוב ואני חושבת שאלה הדרכים.
נחמן שי: אני עכשיו בוועדה המיוחדת הזאת, לצורך העניין, אבל תבואי גם את ותקפידי ותשמרי על השומרים.
נחמן שי: כלומר, תדאגי שגם אנחנו נזכור את זה כל הזמן, כי יש כמה נושאים שאנחנו רוצים להיות מודעים להם ואחד מהם זה באמת לא לפגוע בהישגים שהיו, ולעומת זאת לראות אם אפשר לכבוש עוד כמה שטחים קטנים בדרך, כדי להבטיח - - -
<גנית לב-ארי: אני אגיע ואני אעשה, אבל גם לצורך זה צריך – אני עובדת בתנאים לא תנאים – חברת הכנסת נחמן שי.
<גנית לב-ארי: יש תחתי 1,500 עובדים, נשים שנמצאות במצוקה.
<גנית לב-ארי: אני פילחתי גם את הגרושות, הרווקות שנמצאות במצוקה.
<גנית לב-ארי: אני באמת לא יודעת איפה לחלק, וזה התפקיד השני שלי.
<גנית לב-ארי: התפקיד המקורי שלי, כמו שאתה מכיר, זה עיתונאית.
<גנית לב-ארי: אני עובדת.
<גנית לב-ארי: זו סיטואציה בלתי אפשרית, שכאן המחוקק צריך לתת על זה את הדעת, וזה עניין של חקיקה.
<גנית לב-ארי: זאת אומרת אם יש מישהו שייתן פה איזו שהיא חקיקה, צריך לעשות כאן את ההבחנה, כדי שאני אוכל למלא את התפקיד שלי לשביעות רצון, ואני למדתי מגדר ויש לי ניסיון ואדוני מכיר את הרקע ואת העשייה.
נחמן שי: אדוני זה נחמן.
<גנית לב-ארי: חבר הכנסת.
<גנית לב-ארי: תודה.
נחמן שי: הנאדי סעידה, קידום נשים במערכת הבריאות, בבקשה.
<הנאדי סעידה: שלום לכולם.
<הנאדי סעידה: בשם אדוני, אני מתחילה.
<הנאדי סעידה: כבוד חבר הכנסת, ד"ר נחמן שי, כבוד הנשים, הנציגות, מנהיגות פוליטיות מטעם יוזמות קרן אברהם ונעמ"ת המדהימות, אשר שוכנת בתוכן נשמה וכוח אדרים ואומץ חזק על מנת לשנות, להפוך ולהגשים את החלום שלנו, אשר הוא זכות קיימת במדינות אחרות.
<הנאדי סעידה: כבוד לי להגדיר את עצמי – הנאדי סעידה – גברת דרוזית דתיה, בת 31, אשר מטפלת בתחומים שונים ברפואה משלימה ואת זכותי היום להימנע מלטפל מתוך כבוד בגברים, ולכן נחסמו בפני הדלתות להיכנס לעולם העבודה המסודר, מטעם גופים ענקיים כמו קופות החולים, אשר בקורות החיים שלי ציינו שאני לא מטפלת בגברים, למרות שעברתי ברוך השם את המבחן העיוני והמעשי בקופת החולים כללית, ובמקביל הגברת היהודייה הדתייה מקבלת את כל הזכויות לשמור את עצמה ולנהוג לפי התנ"ך.
<הנאדי סעידה: אפילו היום בירושלים יש אוטובוס שמפרידים בין נשים לבין שאר הנוסעים, רק שהיא יהודיה דתייה.
<הנאדי סעידה: חבר הכנסת הנכבד, כבר הגיע הזמן, לאחר 67 שנים לקיום מדינת ישראל - והדרוזים הנאמנים למדינה שלהם - להתחיל לקבל את זכויות הנשים וגם לכל בני העדה ולהפסיק עם כל האפליות הנוגעות בבני עם אחד.
<הנאדי סעידה: ישראל היא מדינה דמוקרטית, ולכן אני מקווה שתיקחו את דברי לתשומת ליבכם ותצליחו לתקן את העוול ולהפחית את הפער בין בני העם האחר.
<הנאדי סעידה: תודה.
נחמן שי: את עובדת בשירותי בריאות כללית?
<הנאדי סעידה: לא.
<הנאדי סעידה: אני עכשיו עובדת במרפאה פרטית שלי.
נחמן שי: אבל אומרת שניסית לעבוד בשירותי בריאות?
<הנאדי סעידה: כן.
נחמן שי: זה היה בשירותי בריאות כללית?
נחמן שי: ואמרו לך שלא יקבלו אותך בגלל שאת לא מטפלת בגברים?
<הנאדי סעידה: כן, בגלל שאני לא מטפלת בגברים.
נחמן שי: כך אמרו לך?
נחמן שי: מי אמר לך את זה?
<הנאדי סעידה: שם.
<הנאדי סעידה: אני לא זוכרת את השמות, אבל - - -
נחמן שי: זה לא בדיוק הנושא היום ממש, אבל זה נושא חשוב מספיק כדי שנקדיש לו תשומת לב.
נחמן שי: את צריכה להגיד לנו מי אמר לך מה באופן כללי, כדי שהוועדה תפנה ותוודא שדבר כזה לא קרה, או שהוא קרה ושהוא לא יקרה יותר.
<הנאדי סעידה: אני עברתי ריאיון עם מנהלת שיווק בקופת חולים כללית ועברתי ריאיון עם מטפלים ברפואה משלימה.
<הנאדי סעידה: הם אמרו שאני לא מטפלת בגברים וגם בנערים.
<הנאדי סעידה: שאלו אותי אם אני מטפלת בנערים ואני לא מטפלת ולכן לא נתנו לי לעבוד.
נחמן שי: וזו זכותך.
<הנאדי סעידה: כן, זכותי.
נחמן שי: תרשמי את הדברים.
נחמן שי: זה לא תקין.
נחמן שי: אי אפשר לכפות על אישה לטפל בגברים, ובטח לא באישה דתייה.
נחמן שי: אנחנו נבדוק את הנקודה ואני רוצה שתמסרי למנהלת הוועדה את כל הפרטים והיא תוציא מכתב.
נחמן שי: עאידה איננה פה, אבל היא בוודאי תשמח גם כן לטפל בזה, לבדוק מול מי שצריך, אולי לא רק מול קופת החולים הזאת, גם אחרות, מה המדיניות שלהן בעניין.
נחמן שי: תת ניצב יעל אידלמן, בבקשה.
<יעל אידלמן: אני רוצה להתחבר למה שאמרה חברתי לעניין של המיקום והמעמד של הממונות על קידום שוויון הזדמנויות בארגונים ואני רוצה דווקא אותנו כמודל.
<יעל אידלמן: אני יועצת המפכ"ל לענייני נשים, אני כפופה ישירות למפכ"ל.
נחמן שי: ממתי את יועצת המפכ"ל לענייני נשים?
<יעל אידלמן: מלפני שנתיים.
<יעל אידלמן: באוגוסט זה יהיה שנתיים.
<יעל אידלמן: אני חלק מסגל הפיקוד הבכיר של משטרת ישראל, יושבת בישיבות הספ"ק, אני חלק מדיוני השיבוצים במשטרת ישראל.
<יעל אידלמן: זאת אומרת האמירה שהכפיפות הישירה שלי היא למפכ"ל, בהחלט נותנת לי מיקום וכוח בתוך הארגון.
<יעל אידלמן: אני חושבת שכשאתה כפוף לדרג ביניים – ואנחנו מוגדרים כיחידה אסטרטגית – וברגע שאנחנו מוגדרים כיחידה אסטרטגית, אנחנו מדברים על תהליכים.
<יעל אידלמן: אם הייתי כפופה לדרג ביניים, לא בהכרח כל ההצעות שלי היו מגיעות לדרג העליון.
<יעל אידלמן: ברגע שאני כפופה ישירות למפכ"ל, כל ההצעות שלנו מגיעות לדרג מפכ"ל ונידונות בספ"ק לצורך העניין ואני חושבת שזאת אמירה.
<יעל אידלמן: זאת אומרת גם יש לי תקציב משלי ליחידה.
<יעל אידלמן: זאת אומרת אני לא כפופה לאף אחד.
<יעל אידלמן: אני מגישה תכנית תקציבית לאגף התכנון, לאג"ן במשטרה, אני מקבלת את התקציב שלי.
<יעל אידלמן: אני אחראית על ההוצאה שלו, על הניתוב שלו לצרכים שלו.
<יעל אידלמן: אני חושבת שזו אמירה מאד מאד ברורה.
<יעל אידלמן: משטרת ישראל הקימה לראשונה, אבל עשתה אישה את קפיצת המדרגה למעלה ויש בזה אמירה.
<יעל אידלמן: אנחנו נפגשנו עם עמיתות בארגונים אחרים ואני יודעת חלק מהעניין זה הקושי הזה.
<יעל אידלמן: ופה אני חושבת שבאמירה, אם ייצא מכאן שהממונות כפופות ישירות לראש הארגון או מקבלות את התקציב - וזה גם עלה בתחקיר של מכון ואן ליר, בחוברת שהם הפיצו – שזה חלק מהקשיים של ממונות.
<יעל אידלמן: אמירה כזאת היא אמירה אופרטיבית, שתאפשר לעלות מדרגה בשיח.
<יעל אידלמן: אני יכולה להגיד לך שאנחנו בשנתיים האחרונות עשינו הרבה מאד דברים - שאני ככה ראיתי קודם היה את השקף שהוצג – מה הכיוונים מעבר לדו"ח הוועדה.
<יעל אידלמן: אני כיועצת אחראית גם על העניין של הטרדה מינית, מניעה וטיפול בהטרדה מינית בארגון וגם על העניין של קידום שוויון הזדמנויות.
<יעל אידלמן: העובדה שאנחנו קיבלנו את הכוח ואת התקציבים לעשות את הדברים שמה אותנו במקום אחר לגמרי מבחינה ארגונית.
<יעל אידלמן: אין ספק לגבי המעמד שלנו, של היחידה שלנו בארגון.
<יעל אידלמן: אין ספק בצורה מאד ברורה.
<יעל אידלמן: האמירה היא אמירה – שליועצת המפכ"ל לענייני נשים יש לה את המקום שלה בארגון.
<יעל אידלמן: אני חושבת שזה משהו שצריך להוביל בצורה ברורה.
<גנית לב-ארי: אני רק רוצה להגיד, חבר הכנסת נחמן שי, שניסינו בוועדה לחוק המיוחד להעתיק את הדגם הזה, עם התאמות לרשות הרשות, שיקבע מדדים ובדיקת מסך ו-8 תחנות הרדיו, ולצערי הרב זה לא אושר בוועדה ואנחנו הסתמכנו על הדגם הזה, יחד עם ורד סויד - - -
נחמן שי: יש הבדל גדול בין ארגון היררכי מסוג משטרה או צבא, לבין רשות השידור.
<גנית לב-ארי: אז עשינו לזה התאמות ועדיין זה בתוך החוק, בתוך הוועדה.
<גנית לב-ארי: בכלל לא הצלחנו להביא את זה לדיון, את הדבר הזה, לצערי.
נחמן שי: יעל, אני רוצה לשאול, את אומרת שהמפתח ליכולת שלך להניע דברים בתוך המשטרה זה הכפיפות הישירה למפכ"ל.
<יעל אידלמן: ותקציב עצמאי.
נחמן שי: ותקציב.
<יעל אידלמן: והעובדה שאני חברה.
<יעל אידלמן: אפשר להיות כפוף ישירות למפכ"ל ולא להיות חלק מסגל הפיקוד הבכיר.
<יעל אידלמן: צריך להיות חלק מסגל הפיקוד הבכיר.
<יעל אידלמן: בדיון שיבוצי למשל, למרות שאני בדרגה נמוכה מכל הניצבים, הקול שלי הוא קול לכל דבר.
נחמן שי: אין דבר, את לא נמוכה מהם בשום דבר, ואני לא אגיד את מה שיש לי על קצה הלשון, כמובן.
נחמן שי: רחל מסרה נתונים לגבי נשים בצה"ל, אין לכם 27 נציבות משנה.
<יעל אידלמן: אז אני אדבר על נתונים במשטרה.
<יעל אידלמן: יש לנו היום ניצבת אחת, אבל זאת הניצבת החמישית, היא אחת מתוך 16 ניצבים, אבל זו הניצבת החמישית במשטרת ישראל.
<יעל אידלמן: אנחנו 5 נשים בדרגות תת ניצב בתקן, לא בדרגות אישיות.
<יעל אידלמן: אין לנו דרגות אישיות במשטרה, רק בתקן.
<יעל אידלמן: אנחנו היום 21 נשים, אבל היינו 24.
<יעל אידלמן: פשוט נשים פרשו ולא היו דיוני שיבוצים, כמו שאתם יודעים.
<יעל אידלמן: אז היו 24 נשים בדרגות ניצב, זה מה שהיה.
<יעל אידלמן: 3 פרשו אז עכשיו אנחנו 21 נשים.
<יעל אידלמן: ואנחנו 113 נשים בדרגות סנ"צ, שזה 21% מכלל הסנצ"ים במשטרת ישראל.
<יעל אידלמן: הבעיה שלנו היא אחרת.
<יעל אידלמן: זאת אומרת רובן במגזר המנהלי ולא במגזר הייעודי, ששם עיקר הפעולה שלנו.
<יעל אידלמן: אנחנו כן עושים היום פעולות להגדיל את הפוטנציאל של נשים במגזר היהודי.
<יעל אידלמן: אני יכולה לדבר על שני פרויקטים שאנחנו הולכים להוביל בשנה הקרובה.
<יעל אידלמן: אנחנו זיהינו נג"דיות שיש להן פוטנציאל לקצונה.
<יעל אידלמן: היו 36 נשים כאלה, ראיינו וגיבשנו קבוצה של 14 נשים שהן תעבורנה יחד איתנו, יחד עם בית הספר למנהיגות של המשטרה, 10 מפגשים לאורך השנה של העצמה, של העניין של הכוונה שלהן, עניין של לתת להן את המעטפת הנכונה כדי שיישארו במגזר הייעודי וירצו לצאת לקורס קצינים.
<יעל אידלמן: האוכלוסייה השנייה שגיבשנו זה 16 קצינות שסיימנו את קורס הקצינים האחרון.
<יעל אידלמן: אנחנו נכנסו לקורס הקצינים הייעודי, עשינו יום של יוה"לן בקורס הקצינים הייעודי, שהיה מיועד לנשים וגברים כאחד ולאחר מכן אנחנו ממשיכות עם הנשים האלה, גם הקבוצה הזאת של 16 הנשים שחוזרות ליחידות ואז הן מתפזרות, הן כבר לא קבוצה.
<יעל אידלמן: כל אחד עומדת בפני עצמה.
<יעל אידלמן: לפעמים אחת מתוך סגל שלם של גברים.
<יעל אידלמן: גם להן אנחנו מקיימים פעילות כזאת לאורך השנה, מתוך רצון לשמר אותן במגזר הייעודי, כדי שלא תישברנה ותעזובנה אחרי 3-4 שנים.
נחמן שי: מה זאת אומרת, לא הבנתי מגזר יהודי.
<יעל אידלמן: ייעודי.
<יעל אידלמן: קצינות תחנה, קצינות אג"ם, כל ההיבט המבצעי ששם אין לנו פוטנציאל גדול.
<יעל אידלמן: כן דברים שהובלנו באמצעות החלטת ספ"ק שעברה, שיש נשים בוועדות איתור לתפקידים בכירים במשטרה.
<יעל אידלמן: בכל ועדה כזאת תהיה אישה וכמובן שיש גם יותר.
<יעל אידלמן: אנחנו כן הגדלנו תוצר נשים בפו"ם הייעודי, למרות הפוטנציאל.
<יעל אידלמן: תמיד יש לנו פוטנציאל של 10 נשים, ו-3 מתוכן גם השנה וגם בשנה שעברה יצאו לקורס פיקוד ומטה ייעודי, של משטרת ישראל.
<יעל אידלמן: אנחנו עוברים הרבה מאד תהליכים.
<יעל אידלמן: עשינו המון עבודה של קבוצות מיפוי כדי לזהות חסמים.
<יעל אידלמן: אנחנו מתמקדים בעיקר במגזר הייעודי.