GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<בת אל הלמר: יש לזה השפעה מקרו חברתית, כי ברגע שאני, סטודנטית, חיילת, אישה עם מגבלה כזו או אחרת, בכל מקום במדינת ישראל אגב, לא יוצאת לפעילות חברתית בגלל שאני חוששת לצאת, אז אנחנו יכולים לראות את זה לא רק במשרד אחד ספציפי, יש לזה השקים להרבה מאד משרדים.
עאידה תומא סלימאן: את נתת דוגמא, כי בעצם כשאנחנו מדברות על תקצוב מגדרי, אנחנו לא רק מדברות על מה השירותים הניתנים אלא איך ההחלטות, גם התקציביות משפיעות באופן שונה על נשים ועל גברים.
<בת אל הלמר: אגב, בכל החברות הממשלתיות במדינת ישראל, כולם גברים.
<בת אל הלמר: תשימו לב.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו שמנו לב, מזמן.
<בת אל הלמר: נתיבי איילון, נתיבי ישראל, נת"ע, חוצה ישראל, כביש 6, דרך ארץ, כולם גברים.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת לסכם, כי גם חברי הכנסת צריכים לעלות למליאה וגם אני צריכה לעלות.
עאידה תומא סלימאן: קודם כל אני מאד שמחה שקיימנו את הדיון הזה, זה בא בזמן, זה בא בעיתוי הנכון.
עאידה תומא סלימאן: אולי אנחנו נספיק בכל זאת גם להשפיע על התקציב של השנים 2015-2016.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד שמחה לשמוע שחלק מהמשרדים כבר התחילו למצוא את הדרך איך לעשות את התקצוב ואת הבקרה על התקצוב בעיניים מגדריות בצורה יותר יעילה מאשר בעבר.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שהאוצר מדווח שבקרוב מאד הוא יוציא את המדריך.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה שנהיה כבר אחרי המדריך, כי כשמכינים את התקציב צריך שיהיה למשרדים המדריך איתם, כך יוכלו לעשות.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על ההחלטה של השרה לקיים את יום העיון.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על היוזמה של הדיון הזה.
עאידה תומא סלימאן: למרות זאת, אני חושבת שעדיין יש לנו מה להגיד בנושא הזה ויהיה לנו מה להגיד, כי כמו שאמרנו, אנחנו רק בתחילת הדרך.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה תמליץ, גם לפי הדיון שעלה מפה, שאם כבר אוספים מידע ואם כבר אוספים סטטיסטיקה ומנתחים אותה, שהניתוח – כמו שנאמר – יהיה על מגוון הקבוצות של הנשים.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, זה גם יהיה מגדרי – גברים לעומת נשים – אבל גם כן בתוך הנשים, שיהיה ניתוח למגוון הקבוצות.
עאידה תומא סלימאן: כפי שאמרתי, נתתי כבר דוגמאות, נשים ממוצא אתיופי, חרדיות, ערביות, נשים עם מוגבלויות, אפשר לחשוב על תת קבוצות האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו צריכות גם להמליץ על כך שתוקם ותכונס ועדת ההיגוי, אשר הממשלה המליצה עליה בהחלטתה.
עאידה תומא סלימאן: ועדת היגוי זו תלווה ותעשה בקרה על העבודה ועל התקצוב המגדרי, תנסה לקבוע מתודולוגיה ברורה ואחידה לכלל המשרדים לגבי ניתוח התקציב, שתכלול גם סדרי עדיפויות.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, תחומים שאנחנו נרצה קודם כל להסתכל עליהם בתוך תקציב של כל משרד ולא שיברחו ל-10% שהכי קל לעשות אותם.
עאידה תומא סלימאן: ועדת ההיגוי תקבע גם צורת דיווח אחידה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם זה מקור להתלבטות בקרב המשרדים – איך מדווחים, מה עושים קודם – וכדאי מאד, אם ההמלצה הסופית היא שהרשות לקידום מעמד האישה תאסוף את כל הדיווחים ותוציא אותם בדיווח אחד, כמו שקבעה החלטת הממשלה – שתהיה אחידות, שאפשר יהיה לעבור באופן קוהרנטי על הכל.
עאידה תומא סלימאן: אני מקבלת את שתי ההצעות שהובאו לנו מהשטח, שכדאי מאד לעבוד עליהן ולנסות לקדם אותן.
עאידה תומא סלימאן: אני, כיושבת ראש הוועדה הזו, אנסה לקדם.
עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על ההמלצה שהממונות על קידום מעמד האישה ישולבו בתהליך של תקציב מגדרי ובקרה על התקציב של כל משרד, ותהיינה חלק אינטגראלי מהעשייה; בנוסף, הנושא של הרשויות המקומיות, שמשרד הפנים יקבל החלטה להנחיל את התקציב המגדרי גם לרשויות המקומיות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו גם נמליץ שהמשרד יקצה מהתקציב שלו באופן ספציפי, לתכנית ברורה – איך הוא יכשיר ברשויות המקומיות וידריך את הרשויות המקומיות לעשות זאת.
עאידה תומא סלימאן: גם לגבי הערך של השוואה משנה לשנה, אנחנו נמליץ לוועדת ההיגוי אשר תקום, שיהיו להם השוואות משנה לשנה כדי לדעת איך אנחנו מתקדמות.
עאידה תומא סלימאן: בעניין המשרדים בפועל, אני מבטיחה לכן שהוועדה הזו, אם זה במליאה הגדולה הזו או בישיבות, תעקוב ותעבוד מול כל משרד ותבדוק איך מתקדם העניין מול המשרדים השונים, לפני שאנחנו מצביעים סופית על התקציב של השנתיים הבאות.
עליזה לביא: אני רק מבקשת להוסיף ואני מבקשת שזה ייכנס לפרוטוקול וגם ייכנס כמסקנה – עבודת הכנסת.
עליזה לביא: כלומר, אני מבקשת שגברתי תבקש מיו"ר ועדת הכספים לקיים ישיבה משותפת בעניין, ובנוסף גם כשהשרים מציגים את התקציב שלהם בוועדת הכספים - הרי זה חלק מהחובה שלהם והוועדה מאשרת - אז אני מבקשת שכבר בתקציב 2015-2016 יוצג הפילוח המגדרי שהם מציגים.
עאידה תומא סלימאן: כמובן, מקובל, תכננתי להגיד, בלחץ הזמן.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה על זה שאת נמצאת להזכיר לי את זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ניפגש בישיבות נוספות.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את ישיבת ועדת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: הישיבה הזו תהיה מוקדשת לאישור, אני מקווה, החלת דין רציפות על הצעת חוק שהגישה קבוצה של חברים בכנסת ה-19.
עאידה תומא סלימאן: ביקש חבר הכנסת יעקב מרגי להחיל דין רציפות עליה.
עאידה תומא סלימאן: קיבלנו תשובה מהממשלה שהחליטה לאמץ החלת דין רציפות על הצעת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה) (תיקון מס' 7) (שמירת זכויות בשל אלימות בן זוג).
עאידה תומא סלימאן: למרות שאפשר לעשות את זה פרוצדורלית, אני חייבת לומר שאני בעצמי שמחתי מאוד עת ראיתי שביקשת, חבר הכנסת יעקב מרגי, החלת דין רציפות על ההצעה הספציפית הזו ועל כל הצעה שתהיה בעתיד שבעצם מאמצת ומבינה לעומק את הבעייתיות שנשים שעוברות אלימות עומדות בפניה.
עאידה תומא סלימאן: עד היום היה אפשר שאישה באמת תאבד את זכויות הרכישה שלה בדיור ציבורי בגלל שהות ממושכת במקלט לנשים או לפעמים זה ייקח לה יותר זמן לצבור את השהייה שלה שמאפשרת לה לרכוש את הדירה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שנצליח היום לעשות את זה.
עאידה תומא סלימאן: הצעת החוק עברה קריאה ראשונה ב-9 בדצמבר 2014, מספר כ/593, ואני מעמידה אותה היום להצבעה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מרגי, תרצה להתחיל אבל קודם ניתן ליועצת המשפטית להקריא את הצעת החוק.
<נירה לאמעי רכלבסקי: כאמור, הצעת חוק כ/593 –
<נירה לאמעי רכלבסקי: התשע"ה-2014 תיקון סעיף 6 בחוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה), התשנ"ט-1998, בסעיף 6, אחרי פסקה (4) יבוא: "(5) תקופות שהייה במקלט לנשים מוכות, כהגדרתו בסעיף 7(ג)(5) לחוק עבודת נשים, התשי"ד-1954.
<נירה לאמעי רכלבסקי: (6) תקופות מגורים מחוץ לדירה הציבורית אם עזיבת הדירה היא בשל אלימות מצד בן הזוג, ובלבד שניתנה החלטה שיפוטית המעידה על קיומה של אלימות כאמור".
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.
יעקב מרגי: אני מודה ליושבת ראש הוועדה.
יעקב מרגי: בעיקרון, הפרדת הרשויות, אם הממשלה לא הייתה מאשרת החלת דין רציפות, היינו מגישים את ההצעה מהתחלה.
יעקב מרגי: זה שהיה בחוק דבר כזה ובקריטריונים כפי שזה מוגדר ובתקנות, זה היה עיוות מוסרי.
יעקב מרגי: לכן היה מתבקש לערוך את התיקון.
יעקב מרגי: זה מאוחר מדי אבל טוב שיהיה מאוחר מאשר בכלל לא.
יעקב מרגי: לא אנחנו קבענו את זה כי לא יתכן כי יש בזה אמירה מאוד בעייתית, גם ננקטת כלפי בת הזוג אלימות ובזה שהיא נאלצת בגלל אלימות בן הזוג להיות במעון או במתקן כזה, ואנחנו אומרים לה שבגלל השהות הממושכת במעון, את מאבדת את הזכויות שלך בדיור הציבורי.
יעקב מרגי: זה חוטא יוצא נשכר.
יעקב מרגי: בן הזוג האלים, חוטא ויוצא נשכר, וגם כלפי האישה.
יעקב מרגי: המדינה רוצה לתת לה איזה מחסה, אבל מצד שני – הייתי מצייר קריקטורה, הייתי מצייר את הזאב והשועל - היא שודדת ממנה את הזכות.
יעקב מרגי: כמה זכויות כבר נשארו לנו בדיור הציבורי המצומק והולך ומצטמק?
יעקב מרגי: אני לא רוצה להאריך.
יעקב מרגי: צריך לבטל את הסעיף הפוגעני הזה ויישר כוח לוועדה החשובה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מירב בן ארי.
מירב בן ארי: החוק הוא חוק חשוב מאוד.
מירב בן ארי: אין יותר מדי מה להוסיף.
מירב בן ארי: לא נראה לי שתהיה סיבה לא להחיל דין רציפות כי אין שום אדם שנפגע למעט אם לא היינו מאשרים את החוק הזה, ואז באמת היינו פוגעים באוכלוסייה שלמה.
עאידה תומא סלימאן: האם יש למישהו הערות או התייחסות?
עאידה תומא סלימאן: כולם מסכימים.
<יובל פרנקל: אני כחברה משכנת, חברת עמיגור, על פניו אני מיישמת היום את החוק הזה.
<יובל פרנקל: זה כבר מיושם.
<יובל פרנקל: מעון לנשים מוכות, אנחנו מכירים ברצף מגורים לצורך רכישת הדירה.
עאידה תומא סלימאן: זה צעד מצוין שנקטתם בו ואתם הולכים לפיו, אבל טוב יותר שזה לא יהיה נוהל שאפשר ביום אחד לשנות אותו בגלל שאיזשהו מנהל או פקיד החליט שכדאי להחליף אותו.
עאידה תומא סלימאן: כדאי שזה יהיה מעוגן בחוק.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שחברי הכנסת הקודמים והנוכחים חשבו לעגן את זה בחוק.
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי מהתחלה שאני מבינה שחברת הכנסת מירב בן ארי מצביעה בעד ואכן אנחנו שתינו, חברות הוועדה, מצביעות בעד החלת דין רציפות על החוק הזה.
עאידה תומא סלימאן: מי בעד?
עאידה תומא סלימאן: בעד – פה אחד
עאידה תומא סלימאן: אושר פה אחד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעביר את הצעת החוק ליושב ראש הכנסת.
עאידה תומא סלימאן: יודיעו שיש שבועיים להסתייגויות ואחר כך יביאו את זה למליאה ואני מקווה שזה יעבור חלק.
עאידה תומא סלימאן: יום טוב.
עאידה תומא סלימאן: ברוכים הבאים והבאות לישיבה, המשתתפים והמשתתפות.
עאידה תומא סלימאן: זה לא מפסיק לרגש אותי לראות כל פעם פנים מוכרות וקולגות שעבדתי איתן שנים, במיוחד עכשיו, כשהישיבה שלנו היום תעסוק בנושא אלימות נגד נשים.
עאידה תומא סלימאן: זה נושא שעסקתי בו שנים רבות וצברתי בו הרבה קשרי עבודה שתמכו ועודדו וביחד יכולנו להשיג המון.
עאידה תומא סלימאן: ברוך הבא חבר הכנסת בני בגין, חבר הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לברך את מר אליעזר רוזנבאום, המשנה למנכ"ל המשרד לביטחון פנים ויושב ראש תת הוועדה לאלימות במשפחה.
עאידה תומא סלימאן: הרבה שנים דיברנו, כתנועות נשים והיום אני נמצא במקום אחר, אבל ארגוני הנשים עבדו קשה הרבה שנים כדי לפתח שיח ולפתח עבודה מקצועית, לעומק, מול משרדי הממשלה, כדי להביא גם את הנושא של אלימות נגד נשים לתודעה ולמסלול המקצועי של המשרדים השונים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שעברנו כבר כברת דרך מהימים הראשונים שהתחלנו להעלות את הנושא לאג'נדה הציבורית.
עאידה תומא סלימאן: כיום משרדי הממשלה יודעים שזה נושא שלא מורידים אותו מסדר העדיפויות.
עאידה תומא סלימאן: יודעים שכל הזמן מתפתחים מקצועית בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: יש מחקרים, יש ניסיון להעריך את העבודה של ארגוני השטח וגם את המשרדים בנתינה ובעשייה בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שממשלות ישראל, ב-20 השנים האחרונות, כבר הקימו כמה ועדות בין משרדיות ששילבו בתוכן את כל המשרדים הנוגעים בדבר והיה גם ייצוג לארגוני הנשים שעובדים בשטח, כדי לדון לעומק איפה עומדים היום בנושא האלימות נגד נשים ומה אפשר לפתח עוד יותר.
עאידה תומא סלימאן: היו פעמים שהסתמכנו על ההמלצות והמשרדים אימצו את ההמלצות ובאמת ביצעו אותן והיו ועדות שפחות קיבלו את ההמלצות שלהן, וההמלצות שלהן השאירו את חותמן על הפעילות של המשרדים.
עאידה תומא סלימאן: בספטמבר שנה שעברה, ב-2014, אני זוכרת שבתוקף תפקידי הקודם כמנכ"לית נשים נגד אלימות פניתי בזמנו לשר לביטחון פנים בבקשה לדון בכל החקירות המתקיימות בנושא של רצח נשים ערביות בזמנו וגם באמצעים של המשרד להגן על נשים ערביות.
עאידה תומא סלימאן: שמחתי לדעת אחר כך שהתקיים דיון שהשתתפתי בו בוועדה כאורחת, כנציגה של הארגון, וניהלה אותו כמובן יושבת ראש הוועדה הקודמת, חברת הכנסת ד"ר עליזה לביא; ואז הוכרז על הקמת הוועדה הבין משרדית שאנחנו היום מארחות את היושב ראש של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה אמורה לדון גם בביצוע הנוכחי ובצעדים שננקטים על ידי המשרדים וגם במה אפשר עוד לעשות קדימה.
עאידה תומא סלימאן: אתמול היו הרבה שיחות טלפון בינינו לבין המשרד ונודע לנו שהוועדה עוד לא סיימה את עבודתה, עוד לא ניסחה את ההמלצות הסופיות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נשמע על זה ממר רוזנבאום, נשמע על מה בדיוק נעשה עד עכשיו, איפה אנחנו עומדים, לאן פנינו מועדות כדי לסיים את העבודה החשובה הזו.
עאידה תומא סלימאן: למען הגילוי הנאות אני גם הייתי אחת הנשים שהשתתפו בישיבה של הוועדה ונתתי שם עדות מהידע שלי אז, כמנכ"לית נשים נגד אלימות.
עאידה תומא סלימאן: בשלב השני של הישיבה נדון בכשלים ביכולת להגן על נשים וילדיהן מפני איומים של בני זוג לשעבר, לאור שתיים או שלוש פניות שהגיעו אלינו השבוע הזה מנשים שמרגישות מאוימות.
עאידה תומא סלימאן: אתן קודם כל את זכות הדיבור למר אליעזר רוזנבאום.
עאידה תומא סלימאן: נשמע את הדו"ח שהוא יביא בפנינו, נקיים על זה דיון ואחר כך נעבור לנושא השני.
<אליעזר רוזנבאום: נמצאים איתי גם חברי הוועדה.
<אליעזר רוזנבאום: כפי שציינה יושבת הראש, בשנה שעברה, בעקבות ריבוי מקרי הרציחות, התקיימה ישיבה של השר לביטחון הפנים לשעבר, ח"כ יצחק אהרונוביץ, ביחד עם שר הרווחה לשעבר, ח"כ המכהן מאיר כהן, יחד עם יו"ר הוועדה, חברת הכנסת ד"ר עליזה לביא ולמעשה הדברים הועלו שם ולמעשה הסיכום של אותה פגישה היה להקים את הוועדה שבראשה אני מוניתי לעמוד, ואיתי חברי המשרדים – כמובן הרווחה, הבריאות, החינוך, עלייה וקליטה, משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר.
<אליעזר רוזנבאום: הצוות הזה הוקם, קיבלנו את כתב ויצאנו לדרך.
<אליעזר רוזנבאום: המטרות שהוגדרו לנו כמובן זה להמליץ על שיפור הטיפול המערכתי בהתמודדות של כלל המשרדים במדינת ישראל, עם תופעת האלימות במשפחה.
<אליעזר רוזנבאום: תיכף אני אגע בהגדרה של אלימות במשפחה, כי אין הגדרה לאומית, יש הגדרה של ה-OECD ואנחנו חושבים שנכון היה להוסיף עוד תחום.
<אליעזר רוזנבאום: בכל אופן, עם זה יצאנו לדרך, כאשר גם גיבשנו תמונת מצב עדכנית מתמשכת בנוגע לתופעות האלימות במשפחה.
<אליעזר רוזנבאום: כשאנחנו מדברים על תופעות האלימות במשפחה זה לא רק בין בני זוג, זה בין ילדים להורים ובין ילדים להורים, כמובן כלפי זקנים, וכמובן לגבש מדיניות וצעדי פעולה מומלצים על מנת לשפר את המצב, את הטיפול המערכתי.
<אליעזר רוזנבאום: כמובן כל אחד בתחומי משרדו.
<אליעזר רוזנבאום: אלה המשימות, התפקידים שהגדירו לנו.
<אליעזר רוזנבאום: למעשה, אנחנו קיימנו מספר רב של ישיבות.
<אליעזר רוזנבאום: אנחנו גם פרסמנו קול קורא לכל העמותות, לכ-20 עמותות שעוסקות בנושא הזה, להגיש לנו ניירות עמדה בנושא – מה הם חושבים, מה הכשלים שהם מזהים בטיפול על ידי הגורמים השונים.
<אליעזר רוזנבאום: אנחנו כמובן קיבלנו את ניירות העמדה, אנחנו למדנו אותם, ניתחנו אותם וזימנו את מרבית חברי העמותות לפגישה של כל חברי הוועדה, לא רק להתרשם מהנייר, אלא גם לשמוע באופן אישי.
<אליעזר רוזנבאום: התרשמנו מאד ורשמנו בפנינו את הדברים שהוצגו, כולל המלצות וכמובן הם יבואו לידי ביטוי בעבודה.
זאב בנימין בגין: סליחה, אמרת שהזמנת את חברי האגודות האלה.
<אליעזר רוזנבאום: כן, כן, נציגי העמותות.
זאב בנימין בגין: אבל אני רואה חברות של ארגונים, ודי מדהים שכלפי נשים במשפחה יש ...
זאב בנימין בגין: אנחנו במיעוט בולט, שאלימות המשפחה היא עניינן כנראה של נשים בלבד.
זאב בנימין בגין: אני חושב שזו כשלעצמה תופעה מטרידה מאד.
זאב בנימין בגין: אין לי שום דבר נגד הנשים, אני מבקש שלא יובן שלא כהלכה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת בגין מתכוון שהוא היה מקווה שיותר גברים היו מתעניינים בנושא, נכון?
זאב בנימין בגין: זו פשוט בעיה.
זאב בנימין בגין: אני לא יודע אם אתם נתתם את דעתכם עליה, אבל היא בעיה של הנחלה של הבעיה גם לגברים.
זאב בנימין בגין: יש הרבה אנשים טובים, רק הם לא מתעניינים.
<אליעזר רוזנבאום: בכל אופן, ההגדרה של ה-OECD, כפי שאנחנו למדנו אותה ואנחנו הוספנו עוד סיפא קטנה – אלימות במשפחה היא כל פעולה אלימה הנעשית על ידי חבר משפחה כלפי חבר משפחה אחר, היא תיתכן בין בני זוג, הורים כלפי ילדיהם, ילדים כלפי ילדים אחרים, ילדים כלפי הוריהם, על ידי ילדים בוגרים כלפי הוריהם הקשישים ועל ידי בן משפחה מורחבת.
<אליעזר רוזנבאום: זו הסיפא, שלאור מה ששמענו אנחנו חושבים שנכון וצריך להוסיף אותה.
<אליעזר רוזנבאום: צריך לזכור שהנושא של פגיעה על ידי בן משפחה, לאו דווקא במעגל הקרוב, הוא גם דבר שכיח וגם בנושא הזה בהחלט צריך לתת את הדעת וצריך לטפל בדבר.
<אליעזר רוזנבאום: סוגי האלימות שדנו בהם זה גם האלימות הפיזית, גם אלימות מינית, גם אלימות נפשית, גם אלימות כלכלית, למרות שבתשתית המשפטית אלימות כלכלית איננה מופיעה בחוק.
<אליעזר רוזנבאום: זה גם פער שזיהינו אותו.
<אליעזר רוזנבאום: אלימות כלכלית איננה מופיעה בתשתית החוקית ותיכף נציגת המשפטים תתייחס.
<אליעזר רוזנבאום: וכמובן, כל הנושא של הזנחה, אלימות פאסיבית מה שהגדרנו אותה.
<אליעזר רוזנבאום: אני אבקש לתת כמה דקות לראש יחידת המידע שלנו, לתת סקירה קצרה שעשינו ומה נעשה בעולם בנושא הזה, כדי שתוכלו גם להתרשם איפה אנחנו ביחס למדינות האחרות.
<אליעזר רוזנבאום: בבקשה הדי.
<הדי וגשל: בוקר טוב.
<הדי וגשל: הדי וגשל, מנהל יחידת מידע וידע במשרד לביטחון הפנים.
זאב בנימין בגין: גבר.
עאידה תומא סלימאן: שמתי לב.
<הדי וגשל: כשהוועדה יצאה לדרך, אחת מהמטרות שלה הייתה לשפר את התיאום הבין מערכתי בנושא אלימות במשפחה.
<הדי וגשל: אנחנו עשינו סקירה ראשונית שמנסה לראות כיצד מתמודדים עם התופעות של ריבוי ארגונים וגורמים שעוסקים באלימות במשפחה ובאיזה כלים מנסים להשתמש על מנת לשפר את התיאום הבין מערכתי ואת שיפור השירות כלפי נפגעי אלימות במשפחה.
<הדי וגשל: המדינות שאנחנו בחרנו באותה סקירה, היו מדינות שבהן התקיימו ועדות דומה לוועדה הבין משרדית, או ועדות מומחים, כאשר התמקדנו במדינות הבאות: ניו זילנד – אשר קיימה ועדת מומחים בשנת 2013, ועדה בין משרדית שבדקה את המשרדים השונים והפעולות השונים של הארגונים השונים.
<הדי וגשל: התייחסנו למחקר ופעולות שנעשו בשוודיה, כאשר בשוודיה מינו מתאים ממשלתי בשנת 2012 לבצע בדיקה מקיפה של הנושא.
<הדי וגשל: אני צריך לציין שהדו"ח של המתאם השוודי הופץ רק לאחרונה.
<הדי וגשל: לא התייחסתי אליו בסקירה הראשונית, אבל בהמשך הסקירה ובהמשך עבודת הוועדה אנחנו גם נציג את אותו דו"ח ואת הכלים שהם המליצו, על מנת לשפר את ההתמודדות עם תופעות האלימות במשפחה.
<הדי וגשל: הסתכלנו בקנדה, בבריטיש קולומביה, היה להם תכנית אסטרטגית תלת שנתית וראינו באיזה נושאים התמקדו שם במדיניות ובטיפול באלימות במשפחה.
<הדי וגשל: הסתכלנו גם במה שקורה באנגליה, כאשר התייחסנו למספר דברים באנגליה – תכנית אסטרטגית להתמודדות עם אלימות כלפי נשים, כאשר אותה תכנית מתייחסת גם לתופעת אלימות במשפחה.
<הדי וגשל: בנוסף, בדקנו עדכוני חקיקה ועדכוני מדיניות וגם דו"חות של מבקר משטרת אנגליה על הפעילות של המשטרה שם, ללמוד על מה מסתכלים כנושאים לשיפור בפעילות הזאת.
<הדי וגשל: הסתכלנו גם בחומרי רקע של ה-OECD, של יומן הבריאות העולמית ובהמשך הסתכלנו גם על פעולות ברמה הפדראלית וברמה של המדינות שבהן נעשות פעולות מבטיחות להתמודדות עם תופעת האלימות במשפחה.
<הדי וגשל: מבחינת היקף התופעה, רוב הדו"חות שאנחנו הסתכלנו עליהם, מתייחסים בעיקר לתופעות של אלימות בין בני זוג – בין נשים לגברים וההיפך, אבל ההתמקדות היא באמת בתופעות כנגד נשים.
<הדי וגשל: עוד דבר שעולה מתוך הדו"חות האלה, מציינים שהתופעה הזאת גם פוגעת בילדים ויש להתייחס לסוגיה הזאת.
<הדי וגשל: קיים תת דיווח בכל העולם בנושא של אלימות במשפחה.
<הדי וגשל: הסיבות: 1.
<הדי וגשל: חוסר אמון במערכות השונות שמטפלות, שאכן הן תוכלנה לסייע להתמודד עם התופעה; 2.
<הדי וגשל: הקרבה של התוקף לקורבן שמובילה לחשש מדיווח.
<הדי וגשל: עוד נושא שעלה בהקשר הזה, בסקרים בתחום הרפואי לעומת סקרי קורבנות, יש עלייה בהיקף התופעה.
<הדי וגשל: אפשר ללמוד מהעולם הרפואי הרבה יותר על ההתמודדות עם התופעה.
<הדי וגשל: כמה נתונים כלליים.
זאב בנימין בגין: האם תוכל לפרט, עלייה יחסית, עלייה ל-100,000 או ל-10,000 נפש?
<הדי וגשל: נתון כזה אין לי פה להציג.
זאב בנימין בגין: האוכלוסייה גדלה.
<הדי וגשל: לא, סליחה, הכוונה היא שמגלים יותר אירועים של אלימות במשפחה, כאשר מדובר ביחס של רופא ומטופל ולא ביחס של סקר קורבנות או דיווח למשטרה.
זאב בנימין בגין: לא התכוונת לכך שעם הזמן במדינות שסקרתם יש עלייה, לא לכך התכוונת.
עאידה תומא סלימאן: לא, שרק בקשר הזה או בדיווח של הנשים או הקורבנות לרופאים או למערכת הרפואית, היא יותר גבוהה מאשר בעבר.
<הדי וגשל: כמה נקודות כלליות: הדו"ח של האיחוד האירופאי - - -
זאב בנימין בגין: סליחה, אם כבר, האם ניכרת שם בעקבות התכניות גם עלייה בדיווח, לאו דווקא ברופאים?
<הדי וגשל: בחלק מהמקומות יש גם עלייה בדיווח.
<הדי וגשל: אני אגע דווקא בהערה שאתה ציינת בהתחלה, שהרוב פה נשים ולא גברים.
<הדי וגשל: כל המדינות שבהן סקרנו דיברו על הנושא של הגברת ההסברה והמודעות לאוכלוסייה, כאשר הכוונה בהגברת ההסברה והמודעות היא קודם כל להגדיר את התופעה, לא רק כתופעה שמתרחשת בין ארבעת קירות הבית, אלא כתופעה שמשפיעה על כל החברה כולה.
<הדי וגשל: וכחלק מהשפעה על החברה כולה, צריכים שתהיה יותר מודעות לתופעה, יותר מודעות של אנשי המקצוע השונים שבאים במגע עם אנשים שהם קורבנות לאלימות במשפחה – גם לדווח על התופעה וגם הגברת ההדרכה והמודעות של אנשי הקו הראשון שפוגשים את אותם אנשים, לזהות כאשר מדובר בתופעה של אלימות במשפחה.
זאב בנימין בגין: האם מצאתם בין המדינות שסקרתם הבדלים בתכולה של האלימות במשפחה?
זאב בנימין בגין: או שהיו הבדלים עם הזמן, או הבדלים בין המדינות?
זאב בנימין בגין: מה היא התכולה?
<הדי וגשל: אני אגיד מה התכולה.
<הדי וגשל: מה שאנחנו בדקנו בסקירה העולמית, זה יותר במה אותן ועדות במדינות חו"ל התמקדו בעבודה של עבודה בין משרדית כזאת, שרוצה לשפר את הטיוב והטיפול באלימות במשפחה.
זאב בנימין בגין: כן, אבל צריך להתחיל באיזה נתונים, לא?
<הדי וגשל: הנתונים קיימים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שגם נתונים במדינה פה קיימים בנושא אלימות והמטרה היא להתעמק יותר איך לחסום את הישנות מקרי האלימות ואת הקורבנות של נשים.
עאידה תומא סלימאן: וזה נכון שכדאי תמיד למי שרוצה להתעמק בנושא לדעת מה קורה בעולם בנושאים האלה, אבל גם במדינת ישראל יש ניסיון בנושא ועדות בין משרדיות בנושא האלימות.
עאידה תומא סלימאן: אני זוכרת שבסוף שנות ה-90 אני הייתי חברה באחת מהוועדות האלה, הבין משרדיות וגם אם אני לא טועה גברת רות רזניק הייתה.
עאידה תומא סלימאן: כלומר יש בסיס וידע במה בעצם הוועדה הזו צריכה לדון ואני מאד שמחה לדעת שכל מה שאנחנו יודעות כפעילות בנושא של אלימות נגד נשים, מאושר במחקרים שנמצאים בעולם.
עאידה תומא סלימאן: בעצם המגמות שהזכרת הן המגמות שאנחנו עוקבות אחריהן גם בתוך המדינה וזה רק אומר מה שאנחנו אמרנו כל הזמן, שזאת תופעה גלובאלית.
זאב בנימין בגין: אבל לא נדע אם התכניות מועילות אם לא נמדוד אותן כלפי העבר או כלפי קו בסיס דה-היום - - -
זאב בנימין בגין: כדי שבעוד חמש שנים הוועדה הבאה תוכל להעריך את המצב.
עאידה תומא סלימאן: נכון, אבל לא תמיד ההערכה הזו מתאימה במקרה הזה.
עאידה תומא סלימאן: כי ככל שנשים מועצמות יותר וככל שנשים יודעות יותר ויודעות שיש להן את הזכות להתלונן על מקרי אלימות או לחפש מפלט, אז מדד התלונות יעלה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא חייב להיות שמדד האלימות עלה או מפלס האלימות עלה או מקרי האלימות התגברו, אלא פשוט אנחנו מודדים את התלונות בדרך כלל או את הפניות ולא את מקרי האלימות כי אין לנו כלים בעצם, חוץ ממחקרים שמתקיימים בדרך כלל.
עאידה תומא סלימאן: אני מציעה לנסות לקשר, כי אני רוצה להגיע למצב שלנו, לא להישאר בעולם.
<הדי וגשל: עוד דקה אחת אדבר על הפערים המרכזיים בנושא הדיווח ולאחר מכן אציין את המגמות המרכזיות שכל אותן ועדות התמקדו בהן ככלים לשיפור התופעה.
<הדי וגשל: נושא מרכזי כפער שעלה: קיימים ארגונים רבים שעוסקים בתופעת אלימות במשפחה, ארגונים ממשלתיים ולא ממשלתיים.
<הדי וגשל: יש שיתוף פעולה חלקי בין כל אותם גורמים, אבל שיתוף הפעולה החלקי הזה בעצם גורם לאי טיפול רצוף ומתואם בין כל הגורמים וזה פוגע באפקטיביות של הטיפול ובסיוע של הקורבנות, וגם כן נקרא לזה בטיפול בתוקפים.
<הדי וגשל: עוד נושא שעלה כחוט השני בסקירה העולמית: יש קושי להתמודד עם הצורה והאופי השונים של תופעת האלימות במשפחה בקרב קבוצות שונות באוכלוסייה – קבוצות מרקע אתני שונה, קבוצות של מהגרים, קבוצות של בעלי מוגבלויות וכדומה, יש להם פן תרבותי אחר וההתמודדות הממשלתית, או ההתמודדות של כל הגורמים שעוסקים באלימות במשפחה צריכה לתת ייחוד והסתכלות על כל קבוצה ולא רק על התופעה בכללותה.
<הדי וגשל: אני אגע בעקרונות המדיניות המרכזיים שעולים בסקירה העולמית שזיהיתי: אחד, שימוש בהגדרה מרחיבה של אלימות במשפחה.
<הדי וגשל: להבין קודם כל שהאלימות היא לא רק בעיה של ד' אמות של המשפחה, אלא זה תופעה עם השלכות על החברה כולה.
<הדי וגשל: הדו"ח השוודי הגדיר את זה לאחרונה כתופעה של בריאות הציבור לדוגמא.
עאידה תומא סלימאן: זה בריאות הציבור, זה עניין כלכלי של כלל הכלכלה במדינה, כי יש עלויות לטיפול.
<הדי וגשל: בעצם הנקודה המרכזית היא שזה לא רק תופעה בין ד' אמות הבית, אלא היא תופעה שפוגעת בציבור כולו.
<הדי וגשל: כל הגורמים ניסו ליצור מנגנוני תיאום ושיפור הטיפול בין כל הארגונים השונים שמטפלים.
<הדי וגשל: קודם כל, עצם ההכרה שיש הרבה ארגונים שעוסקים בזה, גם במגזר הממשלתי וגם במגזר השלישי.
<הדי וגשל: הרבה מהמדינות יצרו תפקיד של תיאום, אדם שהתפקיד שלו הוא לתאם בין הפעולות של הארגונים השונים.
<הדי וגשל: נושא של העלאת המודעות שציינתי קודם בקרב כלל הציבור ובקרב הגורמים המקצועיים.
<הדי וגשל: גם דובר על נושא שיפור איכות המחקר בנושא אלימות במשפחה, ללמוד יותר מהנתונים השונים לאור המחקרים ושיפור חילופי הידע והמידע בין הגורמים העוסקים בטיפול במשפחה.
<הדי וגשל: דובר שם גם על הטיוב ההון האנושי של גורמי המקצוע שעוסקים במגע עם נפגעי אלימות במשפחה.
<הדי וגשל: גיוס של כוח אדם איכותי במעגל הראשון, הכשרה בין ארגונית – הכשרה שהיא לא רק לכל ארגון בפני עצמו, אלא שתהיה יצירה משותפת בין הארגונים השונים.
<הדי וגשל: למשל, לגבי נושא של זיהוי סימנים בתופעות האלימות במשפחה, המאפיינים של אלימות במשפחה בקרב אוכלוסיות שונות, שכלול הערכת המסוכנות וכמובן טיוב טיפול רגיש לנפגעים.
<הדי וגשל: עד כאן.
<אליעזר רוזנבאום: אני אפרט את הפערים שאנחנו זיהינו.
<אליעזר רוזנבאום: חלק מהדברים שהדי הציג כאן באו לידי ביטוי בעבודה שעשינו, בפערים שזיהינו תוך כדי וכמובן שנשלים, אני מקווה, בעוד פרק זמן קצר, נשארו לנו עוד מספר פגישות כדי לדון בכמה סוגיות עומק כדי לסיים את העבודה.
<אליעזר רוזנבאום: הפער המרכזי שזיהינו זה כל מה שקשור בנושא העברת המידע ברצף הטיפולי של המעורבים במעגל האלימות במשפחה.
<אליעזר רוזנבאום: אני באופן אישי נדה
<אליעזר רוזנבאום: מתי מהפער הזה של העברת מידע בין הגורמים השונים, עם נימוקים כאלה ואחרים של חקיקה שלא מאפשרת.
<אליעזר רוזנבאום: זה פער שצריך לטפל בו, כי המידע הזה הוא בכל זאת הולך לאנשים בעלי סמכות, בעלי הכשרה, עובדי מדינה.
זאב בנימין בגין: מה הוא סוג המידע?
<אליעזר רוזנבאום: על תחילת אירועי האלימות שצריכים לזרום מהרווחה למשטרה ולבריאות ולא לחכות שזה מגיע למקרים קיצוניים, אלא בשלב יותר מוקדם.
<אליעזר רוזנבאום: המידע הזה צריך לזרום.
זאב בנימין בגין: הם נעצרים במחלקת רווחה או נעצרים במשטרה?
זאב בנימין בגין: איפה ה נעצר?
<אליעזר רוזנבאום: כל אחד בחצרו.
זאב בנימין בגין: לכל אחד ואחד יש מחסום.
עאידה תומא סלימאן: כן, אין זרימה.
<מיכל חנוך אחדות: בעיקר אחד הפערים המרכזיים, מדובר על אינפורמציה שלא יכולה לעבור מטעמים משפטיים ממשרד הבריאות לרווחה וראינו למשל במפגשים רבים בוועדה לבדיקת מקרי רצח, שבמעבר אינפורמציה יש הרבה מאד אנשים שהיו אלימים ואף רצחו והיו מעוררים בנפשם ואי אפשר היה לדווח על זה.
<מיכל חנוך אחדות: יש פה בעיה משפטית רצינית ביותר, אבל זה משהו שצריך להיות על השולחן ולנסות לפתור אותו.
זאב בנימין בגין: איך זה קורה ברישיונות נהיגה?
זאב בנימין בגין: האם יש דיווח על אנשים שאינם יכולים מסיבות נפשיות לנהוג למשרד התחבורה, לרשות הרישוי?
<מיכל חנוך אחדות: אין לי מושג, אני לא יודעת.
<מיכל חנוך אחדות: אני ממשרד הרווחה, אז אני לא יכולה לענות על השאלה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: בואו נעשה דבר כזה, סליחה, אנחנו ננסה להתמקד בשאלות אחרי שנשמע את הדיווח.
עאידה תומא סלימאן: רק רציתי להגיד שלפעמים העברת המידע והרצף הזה, הלא רציף, לפעמים לא קשורים בעניינים משפטיים.
עאידה תומא סלימאן: יש בזה גם תפקוד לקוי לפעמים, של המערכות השונות.