GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: ארגוני הנשים והקואליציה למאבק בזנות עשו צעד מאוד חשוב כאשר פנו לבית המשפט וביקשו לסגור את אחד המועדונים המאוד מפורסמים בנושא, שהוא לא מועדון ממש אלא בית בושת.
עאידה תומא סלימאן: המעטה הזה שעוטים הרבה מקומות, שהם קוראים לעצמם "מועדון" – אנחנו יודעים שבחדרי חדרים ומאחורי הקלעים מתנהלת תעשיית זנות וניצול מיני של נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לחשוף את זה ולטפל בזה באופן הראוי.
עאידה תומא סלימאן: אתמול, כשעברתי על כל סעיפי החוק של העבירות הנלוות לעניין הזנות, התפלאתי כמה סעיפים יש וכמה חקיקה נעשתה בעניין ובכל זאת אנחנו עדיין נמצאים במקום שאנחנו נמצאים בו, למרות כברת הדרך הזו.
עאידה תומא סלימאן: עניין האכיפה עדיין לא משתווה לעניין החקיקה.
עאידה תומא סלימאן: יש לי בהמשך פניות לחלק מהנוכחים והנוכחות, האורחים שלנו, גם הפרקליטות, גם המשטרה וגם העיריות, אבל קודם כול אני רוצה לפתוח בהקרנת סרטון של הכתב גלעד שלמור, מערוץ 2, שכדאי שכולנו נראה.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך נתחיל את הדיון שלנו.
עאידה תומא סלימאן: (מוקרנת כתבת טלוויזיה בנושא הנדון) למרות שזו כתבה קצרה, היא משקפת את המציאות, ומרגיז לשמוע שגם המאבטח וגם כנראה בעלי המקום מתנערים טוטלית מהאחריות, כאילו הבנות, הנשים, מנהלות את זה מאחורי גביהם והם לא יודעים כלום על זה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב בינתיים אנחנו כנראה לא עושים מספיק כדי לאכוף את החוק בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לבקש מגברת נעמה ריבלין, מנהלת "סלעית", לדבר.
<נעמה זאבי ריבלין: קודם כול, אני מאוד מברכת על זה שמתקיים דיון בנושא של הקשר בין חשפנות לזנות, כי אנחנו אומרים את זה ומתריעים על זה כבר הרבה מאוד שנים.
<נעמה זאבי ריבלין: אני הצעתי לאחת הנשים לבוא, זו שמצוטטת בנייר העמדה שחילקתי לכם, אבל מכיוון שזה מצולם ובאולם אי אפשר להסתיר את פניה... היום היא משוקמת, עם תינוק בן תשעה חודשים, והיא מאוד חרדה לפרטיותה, וזה מובן.
<נעמה זאבי ריבלין: אני אקריא מהציטוטים, ברשותך.
<נעמה זאבי ריבלין: מ', בוגרת "סלעית" שהייתה שנים רבות בזנות, החלה את דרכה בסרטי פורנו ומועדוני חשפנות.
<נעמה זאבי ריבלין: היא עברה בכל המועדונים בתל אביב.
<נעמה זאבי ריבלין: אני פחות התייחסתי בנייר העמדה לכך שעצם החשפנות כשלעצמה מייצרת חוויה של השפלה.
<נעמה זאבי ריבלין: יש כאלה שמתארות את התקופה הזאת אפילו כמשפילה יותר, אבל מכיוון שאנחנו מדברים על המדיניות בנושא של קיום האקטים המיניים, פחות התייחסתי לזה.
<נעמה זאבי ריבלין: היא מתארת את החוויה של ההשפלה הכרוכה בעצם הריקוד.
<נעמה זאבי ריבלין: הנושא של הריקוד הוא רק טיזר, כדבריה, לזנות, המתקיימת בידיעת כולם, בחדרים הפרטיים.
<נעמה זאבי ריבלין: "בלאפ-דאנס את רוקדת על הברכיים של הבחור תמורת 20 שקלים.
<נעמה זאבי ריבלין: זה ממש משפיל, ממש זול.
<נעמה זאבי ריבלין: המבטים, הצחוקים ההסתלבטויות.
<נעמה זאבי ריבלין: את מרגישה כמו גוש בשר רוקד, וכל בן אדם יכול לבוא ולגעת בך, להציק לך, לעשות לך מה שהוא רוצה.
<נעמה זאבי ריבלין: גוש בשר מתנדנד.
<נעמה זאבי ריבלין: כולם צוחקים עלייך.
<נעמה זאבי ריבלין: חלק קוראים לך "בואי, בואי הנה, יא שרמוטה", מקללים אותך, נוגעים בך.
<נעמה זאבי ריבלין: אנשים מאוד שיכורים ואת צריכה לספוג את זה.
<נעמה זאבי ריבלין: ואף אחד לא עוזר לך, השומרים לא מתערבים.
<נעמה זאבי ריבלין: זה כמו זנות ואפילו יותר גרוע מזנות, כי הבנות רוקדות וזה נורא משפיל".
<נעמה זאבי ריבלין: דרך אגב, היא אומרת שהיו פעמים שהיה עדיף אחד על אחד מאשר התחושה שכל העיניים וכל הידיים נוגעות בך.
<נעמה זאבי ריבלין: "חשפנות היא כמו טיזר או פרסום לזנות.
<נעמה זאבי ריבלין: כי מי שהרקדנית מוצאת חן בעיניו לוקח אותה לחדר פרטי ומקבל שם שירות מיני.
<נעמה זאבי ריבלין: את מרגישה כמו בחנות, כאילו על כל אחת תו מחיר.
<נעמה זאבי ריבלין: מי שרקדנית יותר טובה, תו המחיר כמובן יותר גבוה".
<נעמה זאבי ריבלין: על האלימות שהייתה חשופה אליה היא מספרת: "קרה שעליתי עם מישהו לחדר פרטי, כמובן בתוספת תשלום, והוא התחיל להרביץ לי שם בתוך החדר.
<נעמה זאבי ריבלין: השומר לא התערב.
<נעמה זאבי ריבלין: תמיד יש שומרים מחוץ לדלת, אבל השומר לא התערב, אולי הוא חשב שזה משחק או מישהו שנותן לי סתם לספוג את המכות האלה".
<נעמה זאבי ריבלין: אישה נוספת שאנחנו מכירים מדווחת על האלימות שאליה החשפניות חשופות: "מדי פעם חשפניות מקבלות מכות בחדר מגברים שיכורים.
<נעמה זאבי ריבלין: אני אישית נכנסתי פעם אחת לחדר עם מישהו מאוד שיכור ועצבני, לא רציתי אבל בעל המועדון שכנע אותי.
<נעמה זאבי ריבלין: כל הזמן הבן אדם קילל אותי בלי הפסקה.
<נעמה זאבי ריבלין: לא אמרתי כלום, אבל כשיצאתי מהחדר כבר לא התאפקתי ועניתי.
<נעמה זאבי ריבלין: הבן אדם העיף לי כזאת סטירה, שעפתי לרצפה.
<נעמה זאבי ריבלין: לחברה שלי, מסכנה, לקוח נתן בעיטה עם הרגל בבטן".
<נעמה זאבי ריבלין: בנושא של הסמים שהולכים במועדונים...
<נעמה זאבי ריבלין: דרך אגב, כל מי שייכנס למועדון כזה יראה את המבט המנותק והמזוגג של הנשים, כי אתה חייב לייצר איזשהם מנגנוני ניתוק.
<נעמה זאבי ריבלין: גם אלה שלא מתמכרות לסמים קשים מתארות הרבה מאוד אלכוהול שרץ במשמרת, קוק, הרחות, אקסטזי.
<נעמה זאבי ריבלין: הייתה לנו אישה שבעל המועדון נתן לה במקום כסף אקסטזי, כדי שהיא תהיה חושנית, והיא אמרה שזו עסקה טובה לכולם, "לי זה התאים, לבעל המועדון זה התאים, כי הייתי יותר חושנית, וכמובן גם למי שהיה שם, כי הייתי חושנית הרבה יותר ממה שצריך".
<נעמה זאבי ריבלין: הרבה מאוד קוק, הרבה מאוד סמים, גם של הלקוחות וגם של נשים שצריכות לעמוד בסיטואציות האלה.
<נעמה זאבי ריבלין: יש כאן גם עדויות של קיום אקטים מיניים, בכל המועדונים.
<נעמה זאבי ריבלין: אני מתלבטת אם לקרוא את הציטוט המאוד מעניין שיש לי פה.
<נעמה זאבי ריבלין: אבל הרבה פעמים, כשהעלינו את הנושא הזה, אמרו לנו "תביאו את העדויות של הנשים".
<נעמה זאבי ריבלין: כל פעם שהעלינו איזה נושא – "שיבואו נשים ויעידו מה קורה".
<נעמה זאבי ריבלין: למה צריך שהנשים יעידו?
<נעמה זאבי ריבלין: הרי בכל אתר באינטרנט הגברים מעידים על מה שהם מקבלים שם.
<נעמה זאבי ריבלין: "נראה לי מחרמן ביותר להיכנס לחדר אחרי שראיתי את הסחורה היטב רוקדת ועכשיו היא רק שלי.
<נעמה זאבי ריבלין: החדרים במועדוני החשפנות מבוססים על הרעיון שבשלב מסוים החרמנות נוזלת לך מהאוזניים ואתה מוכן לשלם המון כסף, וכל זה כדי לזכות לראות בחורה בעירום מלא מקרוב וסוף-סוף להשפריץ", סליחה על הביטויים, אבל ככה זה.
<נעמה זאבי ריבלין: "הייתי פעמיים, בשני מקרים שונים, עם בנות בחדר פרטי.
<נעמה זאבי ריבלין: יש נגיעות, יש חרמונים, הייתה אפילו מציצה מוקדמת והייתה עבודת יד.
<נעמה זאבי ריבלין: הכול נעשה על כורסה ולא על מיטה, תוך פחות מעשר דקות, כי יש עוד הרבה לקוחות במועדון.
<נעמה זאבי ריבלין: רישיון העסק של המועדון מאפשר ריקוד בחדר פרטי ולא יותר.
<נעמה זאבי ריבלין: כל השאר מתבצע כביכול ללא ידיעת הבעלים.
<נעמה זאבי ריבלין: לכן הן נזהרות שלא לקיים יחסי מין מלאים בחדרים, אף על פי שאני יודע שגם זה קורה.
<נעמה זאבי ריבלין: אחרי שפרקת את מטענך לתוך המגבון והשפיות חוזרת לבין האוזניים, אתה מתחיל להתפכח ולהבין איזה זן דפוק אנחנו, הגברים".
<נעמה זאבי ריבלין: בנושא של הגברים וצרכני הזנות – אני חושבת שיש לזה מקום לדיון נפרד, אבל העדויות שלהם לא מותירות ספק לגבי מה שקורה במועדונים האלה.
<נעמה זאבי ריבלין: בעצם המצב היום אבסורדי, כי בחסות החוק – ואני אומרת את זה בצורה מאוד קשה – וברישיון עסק של עיריית תל אביב ורשויות אחרות, מתקיימים בתי בושת לכל דבר ועניין.
<נעמה זאבי ריבלין: כולם יודעים שהריקוד הוא רק טיזר, כולם יודעים שאפשר לקבל את השירות המיני בחדרים למעלה.
<נעמה זאבי ריבלין: שוב, אני עוזבת כרגע את המשמעות של להיות חשפנית, שההתייחסות לזה היא שזה זנות לכל דבר.
<נעמה זאבי ריבלין: אני חושבת שלשים על כתפי בחורה צעירה – ורוב הנשים שלכודות היום במועדוני חשפנות הן צעירות מאוד – את מתן העדות למה שקורה, זה לא פייר, זה מתחמק.
<נעמה זאבי ריבלין: אני חושבת שבפעילות משטרתית פשוטה, למשל לקוח סמוי – כל מי שנכנס יכול לדעת מה מקבלים מאחורי החדרים האלה.
<נעמה זאבי ריבלין: אני יכולה לספר כאנקדוטה שלפני שבועיים קיבלתי הודעה בדף הפייסבוק שלנו מצעירה בת 21 שמתכתבת אתנו בשם בדוי.
<נעמה זאבי ריבלין: מגיל 17 היא במועדון חשפנות בתל אביב.
<נעמה זאבי ריבלין: היא הגיעה לתל אביב ממצוקות משפחתיות, אלימות קשה בבית.
<נעמה זאבי ריבלין: היא הגיעה לתל אביב, התגלגלה ברחובות, והיא ארבע שנים לכודה בתוך התחום הזה, כמו שהיא קוראת לו, והיא לא רואה אופק ומתארת קשיים.
<נעמה זאבי ריבלין: אנחנו מתכתבות אתה כרגע רק בשם בדוי.
<נעמה זאבי ריבלין: זה המצב.
<נעמה זאבי ריבלין: צעירות שנשאבות למעגל חשפנות, בשם הזוהר, והמדרון הוא חלקלק, כמו שאמר גלעד שלמור.
עאידה תומא סלימאן: כשהוצאנו את ההזמנה התבלטנו מה לכתוב בכותרת, ולא במקרה כתבנו "מועדונים", נקודה, ולא אמרנו "מועדוני חשפנות" או משהו אחר.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין מתפלאת שלפי החוקים של העיריות זה עדיין נחשב מופע אמנותי, עדיין קוראים לזה "מופע אמנותי", כאשר מה שעומד מאחורי החשפנות הזאת זה יחס לאישה כגוש בשר.
עאידה תומא סלימאן: בעדות היא אמרה שהיא הרגישה תוך כדי שהיא רק גוש בשר.
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם כל העניין הזה של חשפנות, של ריקודי חשפנות, בעיניי זה לא רק טיזר למגע מיני, אלא זו כבר התחלה של מכירת הגוף של האישה.
עאידה תומא סלימאן: כבר ברגע הראשון מתחילים למכור את הגוף ולספסר בגוף הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן בהתחלה לחלק מהארגונים לתת כמה נקודות, כדי שניעזר אחר כך בנציגים של הרשויות לשמוע תגובות על מה שהארגונים מדברים.
עאידה תומא סלימאן: גברת עידית הראל שמש, מנהלת "מיתוס – ליום שאחרי הזנות", בבקשה.
<עידית הראל שמש: אין לי הרבה מה להוסיף.
<עידית הראל שמש: אני נכנסתי לשני מועדוני חשפנות.
<עידית הראל שמש: מאוד קל להיכנס, משלמים 80 שקלים ומקבלים אפילו כוס בירה.
<עידית הראל שמש: מה שהיה קשה לראות זה את המבט החלול והריק של הנשים, כמו של בובות שמותחים אותן עם קפיץ והן פשוט הולכות בלי שום קשר למציאות.
<עידית הראל שמש: גם היה מאוד קשה לראות את הלאפ-דאנס מול הפנים, שזה מצב שבו היא יושבת על הברכיים של הלקוח, לא מסתכלת עליו אלא על המראות מסביב, מתחככת בו, והוא יכול לגעת בה במשך שתי דקות איפה שהוא רק רוצה.
<עידית הראל שמש: היא מקבלת על זה 20 שקלים.
<עידית הראל שמש: ברגע שזה נגמר ראיתי איך היא זינקה אחורה, בתחושה של "זהו, הזמן שלך עבר, אל תיגע בי יותר".
<עידית הראל שמש: עכשיו, בשביל לראות את הכסף הגדול היא צריכה לשבת על עוד אחד ועוד אחד ועוד אחד, ומנגנוני הניתוק שהיא צריכה להפעיל בשביל לאפשר לכל כך הרבה גברים לגעת בה בצורה כזאת, הם עצומים.
<עידית הראל שמש: מההתכתבויות שלי, שהיו לי לאורך עשר שנים עם עיריית רמת גן, עיריית תל אביב, כשגם בעיריית חיפה ישבנו בדיון כזה, התחושה הייתה שיש פה פינג-פונג.
<עידית הראל שמש: העירייה לא לוקחת את האחריות, לא לוקחת את היוזמה, אומרת למשטרה שתפקידה לאכוף את העניין הזה, והמשטרה מצדה אומרת שאם הם עומדים בכל העניין של בטיחות, רעש ומטרד לציבור, אז מבחינתה אין בעיה.
<עידית הראל שמש: וכשמסתכלים על הסעיפים ורואים "דיסקוטק", "מופע קברט", "מופע אמנות", אי אפשר להבין איך אפשר להסתתר מאחורי ההגדרה הזאת במקום פשוט ללכת ולראות מה קורה שם.
עאידה תומא סלימאן: תודה, עידית.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שהדיונים שקיימתם בחיפה נגמרו בזה שלא יכולתם להגיע להחלטה מי האחראי על האכיפה בנושא הזה, המשטרה או העירייה, נכון?
<ביאטריז רוזן כץ: שלום.
<ביאטריז רוזן כץ: אני רוצה לחדד.
<ביאטריז רוזן כץ: אני חושבת שיש התפתחויות.
<ביאטריז רוזן כץ: בחיפה יש לנו ארבעה מועדוני חשפנות.
<ביאטריז רוזן כץ: בשנת 2012 ראש העיר חיפה הוציא הנחיות שבתוך אזורי מגורים לא יהיו מועדוני חשפנות ולא חנויות לאביזרי מין, ואכן בתוך אזורי המגורים אין אף מועדון חשפנות, כל המועדונים בעצם יצאו לאזור של ציר ההסתדרות.
<ביאטריז רוזן כץ: מה שקרה זה שזה עבר לאחריות של משטרת זבולון.
<ביאטריז רוזן כץ: משטרת חיפה באמת עשתה אכיפה מאוד גדולה וכל מועדוני החשפנות בתוך העיר חיפה נסגרו וכולם עברו לאזור של ציר ההסתדרות, שגם שייך לעיר חיפה אבל למשטרת זבולון.
עאידה תומא סלימאן: אבל גם על זה יש ויכוח, כי בעצם זה רק מרחיק את המטרד כך שלא נראה ולא נשמע ולא נדע.
<ביאטריז רוזן כץ: אני רוצה לציין נקודה.
<ביאטריז רוזן כץ: לנו, לערים, יש את הסמכויות שאנחנו יכולים להפעיל.
<ביאטריז רוזן כץ: צריך לקחת בחשבון שאם החוקים במדינת ישראל מאפשרים לקיים מועדוני חשפנות, העירייה לא יכולה להגיד שאצלה לא יהיו מועדוני חשפנות, היא רק יכולה להגביל לפי חוקי העיריות.
<ביאטריז רוזן כץ: אבל הטענה שלנו בדיונים שקיימנו היא שאנחנו כנשות השטח, אומרות שזה לא מועדון חשפנות, זה לא מועדון של ריקודים, אלא יש שם פעילויות אחרות, מתקיים שם מגע בין גברים לנשים.
<ביאטריז רוזן כץ: מהדיון האחרון שהיה לנו במסגרת אותה ועדה, ששיתפה גם נציגי שירותים ותושבים, יצאנו בהרגשה מאוד קשה.
<ביאטריז רוזן כץ: מצד אחד אנחנו מקבלים דיווח מהמשטרה שיש שם פעילות שונה מהפעילות שמותרת לפי הרישיון, ומצד שני אנחנו באות לשם ורואות את זה.
<ביאטריז רוזן כץ: בעקבות אותה ישיבה כן הייתה איזושהי יוזמה בעיריית חיפה: לקחנו משרד חקירות פרטי, ובחודשים האחרונים נעשתה עבודה של חוקרים פרטיים.
<ביאטריז רוזן כץ: אבל אני רוצה לציין שזו בעיה מאוד קשה, כי משרד חקירות זה לא משטרה, וכשהגענו לרגע שבו צריך לקבל את הדוח בכתב ממשרד החקירות, הם נבהלו; וכרגע אנחנו בהתדיינות עם משרד החקירות על קבלת הדוח בכתב של הדברים שהם ראו, שנאמרו בעל-פה.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני לא מבינה.
עאידה תומא סלימאן: מה שאני יודעת זה שבמדינה הזאת מי שאמון על אכיפת החוק זה לא משרדי החקירות הפרטיים.
עאידה תומא סלימאן: גוף ממסדי כמו העירייה, גוף ששייך למשרד הפנים, אמור להיעזר במשטרה, הוא אמור לדרוש שהמשטרה תמלא את תפקידה ותחקור את הנושא, ולא להביא משרד חקירות, שיכול להיות נתון תחת לחצים של אנשים שעושים הון מזה.
<ביאטריז רוזן כץ: אני מסכימה אתך, אבל אני רוצה להגיד שארבעת מועדוני החשפנות באזור התעשייה של חיפה פועלים ללא רישיון, משום שהעירייה לא נתנה להם רישיון, בגלל אותה.
<ביאטריז רוזן כץ: .. אנחנו עומדים בהליכים משפטיים כדי לקבל צו לסגור אותם, ואנחנו זקוקים למידע שאפשר להביא לבית המשפט.
<ביאטריז רוזן כץ: הרי מי יעיד בבית המשפט על מה שאת ונעמה ואני אומרות?
<ביאטריז רוזן כץ: מי יעיד?
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להבין, העסקים קיימים בלי רישיון והעירייה לא יכולה לסגור אותם?
<ביאטריז רוזן כץ: לא, הם פונים לבית משפט לקבל צו.
<ביאטריז רוזן כץ: את פונה לבית המשפט לקבל צו לסגור את העסקים; אנחנו בהליכים לקבל צו סגירה על ארבעה מועדונים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שיש שני רבדים של דיון שמתקיימים פה.
עאידה תומא סלימאן: עדיין במדינת ישראל יש חוק שמאפשר מועדוני חשפנות, והשאלה האם תחת החוק הזה מתקיימת אכיפה אמתית שבה בודקים אם רק – "רק" – חשפנות מתקיימת במקום הזה, או שבאמת בודקים מה קורה שם.
עאידה תומא סלימאן: מצד שני, יש את כל הדיון העקרוני – האם צריך להמשיך בנושא של מועדוני חשפנות, או לשנות את החוק הזה.
עאידה תומא סלימאן: נוגה שילוח, מנהלת מרפאה ניידת לנשים, בבקשה.
<נוגה שילוח: אני גם הייתי חלק מהדיון הזה.
<נוגה שילוח: אני רק אגיד שההחלטה של עיריית חיפה להביא את החוקר הפרטי הייתה מייאוש, כי ישבנו שם בישיבה, עם נציגוּת של המשטרה ונציגוּת של האגף המשפטי, וכל אחד אמר "זאת לא אחריות שלי".
<נוגה שילוח: ככה, בפנינו.
<נוגה שילוח: ואני אמרתי להם שהייתי בפנים, ראיתי את הריקודים, ראיתי את ה"תפריט" – חבל שלא צילמתי אותו – עם מחירים של 400 דולר, של 100 דולר, שאני לא יודעת למה בדיוק הם נועדו.
<נוגה שילוח: אנחנו אומרים את זה לנציג המשטרה, והוא אומר: לא, תביאו פקחים.
<נוגה שילוח: והפקחים אומרים: לא, זאת אחריות המשטרה.
<נוגה שילוח: ובסוף חדווה אלמוג אמרה: טוב, אני אביא חוקר פרטי.
<נוגה שילוח: אני רוצה להגיד עוד משהו על הכסף המאוד-מאוד גדול, ואולי זה מובן מאליו, אבל אני רוצה להגיד את זה.
<נוגה שילוח: היה שם דיון על השלט, שאותי ממש הימם.
<נוגה שילוח: השלט האלקטרוני הכי גדול בחיפה היום הוא השלט של מועדון "גירלז".
<נוגה שילוח: ענק.
<נוגה שילוח: הם סיפרו שם שהם היו צריכים לקבל אישור מיוחד מחברת החשמל כדי להעביר את הכבל מעבר לכביש כדי שיהיה אפשר להפעיל את השלט הזה.
<נוגה שילוח: עכשיו, השלט הזה יושב מול "יס פלנט", שזה מקום שכל בני הנוער באזור מגיעים אליו.
<נוגה שילוח: ואנחנו פשוט באמת חסרי אונים מול הכספים הגדולים שמסתובבים שם.
<נוגה שילוח: יש עכשיו סיפור של שוחד של מפקד תחנת זבולון, של מועדון חשפנות כנראה, וזה לא הסיפור הראשון.
<נוגה שילוח: ובסופו של דבר, לא משנה מה נאמר, איפשהו הכול מוחלק.
גבי לסקי: וגם השילוט – צריך לשלם אגרה לעירייה.
<ביאטריז רוזן כץ: בנוסף, השלט לא חוקי.
עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו אומרים שגם זה לא חוקי, גם זה לא חוקי וגם זה לא חוקי, אבל בינתיים מי שאמור לאכוף את החוק... מה אני אגיד?
עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה להגיד דברים שמחייבים יותר ממצאים לפני שאני פותחת את הפה ואומרת אותם, אבל אם יש חשד לשוחד ויש חשד...
עאידה תומא סלימאן: אני לא מתפלאת למה אין אכיפה כמו שצריך.
<ורד סוויד-פאר: - - - מח"ש טיפלה באיזשהו רכז מודיעיני שהיה חשוד בהעברת מידע לנשים במלכודת הזנות לפני פשיטות.
<תמר ליברטי: אם השאלה נוגעת לאכיפה משטרתית שמתבצעת במקומות האלה, אז אפשר לדבר על האכיפה המשטרתית.
<תמר ליברטי: אבל לקשר את זה למקרים כאלה ואחרים שהיו, אני חושבת שזה קצת מרחיק לכת.
<ורד סוויד-פאר: זה בכלל לא מרחיק לכת.
<ורד סוויד-פאר: אותו אחד שהיה חשוד, היה מצטיין - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכאשר - - -
<יוני זייטק: מדובר בתיק גדול ואנחנו עוד לא יודעים.
<יוני זייטק: ..
<יוני זייטק: לפחות אני לא יודע, וגם אתם לא יודעים.
עאידה תומא סלימאן: אני נזהרתי כשדיברתי.
עאידה תומא סלימאן: יש הרבה דברים שאנחנו מרגישים אותם, אנחנו שומעים עליהם, אבל אין לנו עדויות מקרוב או דברים שיוכיחו, ולכן אנחנו בדרך כלל נזהרים.
עאידה תומא סלימאן: אבל אי אפשר לא לשאול את השאלה העקרונית: אם יש עבירה על החוק באופן הכי ברור, עבירה של פתיחת בית עסק שמתנהל בלי רישיון, כאשר יש שילוט שהוא השילוט הכי גדול, שאי אפשר לפספס אותו.
עאידה תומא סלימאן: .. כמי שעוברת בכביש בין עכו לחיפה אני רואה אותו כל יום, ובטוח שמיליונים רואים אותו, כולל ראש העיר וכל מי שאחראי בעירייה, וגם המשטרה.
<נעמה זאבי ריבלין: אני רוצה לחדד.
<נעמה זאבי ריבלין: בכתבה של גלעד שלמור, אחרי שהוא ראיין אותי, אמרתי לו: תראה, אתה תיכנס לשם בגלוי, יגידו לך שיש...
<נעמה זאבי ריבלין: אבל ברגע שיהיה לך מיקרופון, הם יגידו לך שאין חדרים פרטיים, ואם הם יגידו אז אחר כך בעלי המועדון יתנערו ויגידו שזה על דעת הנשים עצמן.
<נעמה זאבי ריבלין: הוא הגיע מצויד למועדון, בידיעה שהוא צריך להשיג מידע שאומר שהבעלים יודעים, עם מצלמה נסתרת.
<נעמה זאבי ריבלין: ואני אומרת למשטרת ישראל: אם תיכנסו במדים, ברור שיגידו לכם שאין, הרי הם יודעים שזה נגד החוק - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רציתי להגיד שלפני יומיים, ואני מברכת על כך, היה מבצע גדול של משטרת ישראל בתפיסת נשקים וסוחרי נשק בהרבה ערים וכפרים.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחתי על המבצע הזה, והבנתי, כמו במבצעים אחרים, שהיו אנשי משטרה, סוכנים, שפעלו תחת כיסוי.
עאידה תומא סלימאן: אז למה לא עושים דבר כזה כאן?
עאידה תומא סלימאן: למה לא לשלוח אנשים, אפילו נשים, שיתחזו, שייכנסו, שיחשפו עדויות, ופעם אחת ולתמיד לסגור מועדון אחד או שניים או שלושה?
עאידה תומא סלימאן: תעשו מבצע כמו שעשיתם בעניין הנשק.
עאידה תומא סלימאן: או שאולי זה לא בעדיפות.
עאידה תומא סלימאן: מה קורה?
עאידה תומא סלימאן: למה לא עושים דברים כאלה?
עאידה תומא סלימאן: מי מהמשטרה מתנדב לענות?
<יוני זייטק: אני יוני, רמ"ד רישוי.
<יוני זייטק: אנחנו מדברים פה בעיקר על הזווית של רישוי עסקים.
<יוני זייטק: אני לא רוצה להיכנס לכל הזוויות פה, אבל אפשר להגיד שהמשטרה עושה דברים, בעיקר נגד זנות וסחר בנשים.
<יוני זייטק: אני לא רוצה להמשיך - - -
עאידה תומא סלימאן: למה אתה לא רוצה להמשיך?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמצאים פה כדי שתמשיך וכדי שתיתן תשובות.
<יוני זייטק: זה פשוט לא התחום המקצועי שלי, אני מתנצל.
<יוני זייטק: אני רק אומר שאני יודע כאזרח וכשוטר שהמשטרה עובדת ויש לנו דוגמאות איך כן סגרו עסקים ואיך כן עושים את הדברים האלה.
<יוני זייטק: אני רוצה לדבר על הזווית הפרקטית של רישוי עסקים.
<יוני זייטק: כמובן שרישוי עסקים במשטרה לא מאשר זנות ולא מאשר עסקים בזנות, ומי שאומר - - -
גבי לסקי: למועדוני חשפנות אתם נותנים רישיונות.
<יוני זייטק: אנחנו לא נותנים למועדוני חשפנות ואני לא מכיר - - -
עאידה תומא סלימאן: הרישיונות זה לא הם שנותנים, זה העיריות.
עאידה תומא סלימאן: אני שאלתי על אכיפה פלילית.
<יוני זייטק: יש לי דוגמאות חמות מהשבועות האחרונים.
<יוני זייטק: הבאנו בכוונה בחור ממרחב חוף שייתן דוגמאות חיוביות לאכיפה בתחום הזה.
<יוני זייטק: מתבצעת אכיפה.
<יוני זייטק: נתתם דוגמה של רישוי עסקים, אז אני רק מזכיר שאנחנו לא הגורם.
<יוני זייטק: .. אני גם לא מכיר בחוק רישוי עסקים דבר שנקרא מועדון חשפנות, אני לא מכיר דבר בזה.
<נפתלי קאיקוב: אין מושג כזה בחוק רישוי עסקים.
עאידה תומא סלימאן: אני אמרתי שאלה מועדונים שמתקיים בהם "מופע אמנותי".
עאידה תומא סלימאן: זה מה שאתם נותנים לו רישיונות.
<נפתלי קאיקוב: אני יכול להגיד כמה דברים?
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להמשיך עם המשטרה, ואחר כך נחזור לשלטון המקומי.
עאידה תומא סלימאן: אדוני מהמשטרה, לפני שאתה מתחיל, יש פה רשימה של כל העבירות הנלוות, ואני מבינה שאתה אחראי על אכיפה בנושא רישיונות עסקים, נכון?
<יוני זייטק: כן.
עאידה תומא סלימאן: אז עסק שמקבל רישיון על זה שהוא פועל כמקום של מופע אמנותי ובילוי, בזמן שאנחנו יודעים וכולם יודעים וגם כל חיפה וכל האזור יודעים שזה לא רק מועדון חשפנות – הרי אתם, חלק מהאכיפה שלכם היא שהמקום הזה יפעל בדיוק לפי הרישיון שלו ולא משהו אחר.
עאידה תומא סלימאן: אתם לא בודקים?
עאידה תומא סלימאן: מה הכלים שלכם לבדוק אם הוא עומד ברישיון שניתן לו?
<יוני זייטק: קודם כול, אנחנו בודקים, עושים בקרות, וכן עושים מבצעים.
<יוני זייטק: אני רק רוצה להזכיר פה שעבירות זנות הן עבירות חשיפה, וכשאין מתלונן זה קצת יותר קשה, בעיקר במובן - - -
<נעמה זאבי ריבלין: אבל אנחנו מבינות את זה, אז די כבר - - -
<יוני זייטק: שנייה.
<יוני זייטק: זה קשה במובן הראייתי, במובן של איסוף ראיות - - -
<ורד סוויד-פאר: נכנסתם לאתר של המועדונים?
<ורד סוויד-פאר: רשומים שם חדרי VIP.
<ורד סוויד-פאר: תפתח את האתרים של "הבורסה" וכולי, זה כתוב שם.
<קריאה: הם טוענים שחדרי VIP זה ריקוד פרטי.
עאידה תומא סלימאן: זאת הבעיה, שגם החדרים האלה, כאילו מתבצע בהם רק ריקוד אמנות.
<ורד סוויד-פאר: אבל אין בלט פרטי, אין קונצרט פרטי, אז למה בחשפנות הם צריכים פרטי?
עאידה תומא סלימאן: תתפלאי לשמוע, יש.
גבי לסקי: כשהיינו בסיור באחד המועדונים האלה וביקשנו לראות את החדרים הפרטיים, ראינו שבשביל ריקוד פרטי חדר מסודר באופן כזה שיש מראה מאחורה, ספה ממש נמוכה וליד זה יש שולחן עם נייר טואלט.
גבי לסקי: אתם לא צריכים ראיות של ממש כדי לראות שמישהו מבצע מין אוראלי - - -
עאידה תומא סלימאן: גבי, בואו נפריד בין שני דברים.
עאידה תומא סלימאן: אני - - -
גבי לסקי: את מתנגדת לזה?
גבי לסקי: כשיהיה תורי להרחיב בדיבור למה צריכים לתת לזה רישיון.
גבי לסקי: .. דיברנו על אכיפה של המשטרה; אתם לא צריכים יותר מ- - -
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לצערי הרב הם כן צריכים יותר מזה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה בדוח של הפרקליטות שהוגש לי מתברר שנגנזו על ידי הפרקליטות בין 2012 ל-2015 490 תיקים, כאשר - - -
<יוני זייטק: אז נעשית עבודה.
עאידה תומא סלימאן: אני אגיע לזה.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, כדי שיבנו ממש תיק ויוכלו ללכת אתו לבית המשפט.
עאידה תומא סלימאן: .. ואני לא בקטע עכשיו של להגן על אף אחד, אני רוצה שכן יבנו את התיק בצורה נכונה, ואני חושבת שעדיין לא נותנים את המאמצים המספיקים כדי לאסוף את הראיות כדי לבנות תיק שלא יגנזו אותו בסוף בפרקליטות.
עאידה תומא סלימאן: כי בעצם התיקים שהגיעו לבית המשפט כן היו עם אחוז הרשעות גבוה.
עאידה תומא סלימאן: אבל רק אלה שהגיעו, לא אלה שנגנזו או מחכים עדיין שיכינו להם כתב אישום.
עאידה תומא סלימאן: אז אני כן פונה למשטרה ושואלת מה אתם עושים כדי כן לאסוף ראיות ולהוכיח שמתנהל שם כל מה שאנחנו יודעים שמתנהל שם.
עאידה תומא סלימאן: ושלא תגידו שאתם לא יודעים, כי אתם אמורים לדעת יותר טוב ממני.
<גלעד גפן: אני גלעד גפן, תובע רישוי עסקים של מחוז חוף.
<גלעד גפן: זה שלוש וחצי שנים שאני חי את הדברים האלה ורואה אותם מקרוב, ואני מכיר את כל העסקים שדיברו עליהם ואת כל הסיפורים, מלפני ומאחורי הקלעים.
<גלעד גפן: אני אסביר לגברתי את הבעיה הכי גדולה היום של המשטרה.
<גלעד גפן: אין דבר חקיקה היום שסוגר בתי בושת באופן מוחלט.
<גלעד גפן: יש את החוק למניעת שימוש במקום לצורך ביצוע עבירה, שמעניק לכל היותר אפשרות של 30 יום לקצין המוסמך ו-90 יום לבית המשפט, שגם יכול להאריך את זה לתקופות נוספות.
<גלעד גפן: זאת אומרת, אם יש עסק שאתה רוצה לעבוד עליו, אתה צריך ללכת אתו במנות קצובות של 90, 90, 90, עד שאו הוא או אתה תתייאשו.
<גלעד גפן: וזה מה שקורה.
עאידה תומא סלימאן: או עד שיפתח במקום אחר.
<גלעד גפן: עד שיפתח במקום אחר או עד שיחליף את הבעלות, ואז אנחנו מנהלים מחדש את כל הסיפור.
עאידה תומא סלימאן: אז אתה מסמן לי פה שיש עניין בחקיקה.
<גלעד גפן: צריך לתקן את החוק הספציפי הזה, וצריך להוסיף על חוק רישוי עסקים עצמו, ואת זה אני אומר מניסיון אישי שלי, שהלכתי לבית בושת בחיפה שיש עליו ראיות, ובסוף ההליך קובע השופט שיש ראיות שמשתמשים במקום לצורך ביצוע עבירות של זנות, אבל חוק רישוי עסקים, לדעת אותו שופט, לא מתאים לסגירה של עסקים לא חוקיים.
<גלעד גפן: הוא מתאים לסגור עסקים חוקיים, אבל בעסקים לא חוקיים חוק רישוי עסקים לא מטפל.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, כדאי להתחיל מהתחלה בעסק לא חוקי.
<גלעד גפן: בדיוק.
<גלעד גפן: כי אם יהיה לך עסק חוקי, אפשר לסגור לך אותו - - -
<נפתלי קאיקוב: לא, חוק רישוי עסקים זה כמו שאת נכנסת למסעדה ויש תפריט...
<נפתלי קאיקוב: שמי נפתלי קאיקוב, ואני מנהל אגף רישוי עסקים ושילוט ומכרזים בעיריית נתניה ואני גם יושב-ראש איגוד מנהלי רישוי עסקים ושילוט במרכז השלטון המקומי.
<נפתלי קאיקוב: אני רוצה לעשות סדר בדברים.
<נפתלי קאיקוב: לגבי השילוט, לכל רשות מקומית יש חוק עזר לנושא שילוט והיא אחראית על השלטים שנמצאים בתחומה, והיא צריכה לאכוף אם יש שלט לא חוקי ולא תקין.
<נפתלי קאיקוב: חלק מהשלטים גם צריכים היתרי בנייה, ואם מדובר בשלט כזה גדול אז בוודאי שהוא צריך להיות מפוקח ומטופל, וגם, אם הוא מקרין דברים שפוגעים ברגשות הרבים, אז על אחת כמה וכמה הוא צריך להיות מטופל על ידי הרשות המקומית - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול: אתה אומר שזה צריך להיות מטופל – מה העירייה יכולה לעשות במקרה כזה?
<נפתלי קאיקוב: במקרה של שלט לא חוקי – או צו הריסה, או צו, לפי חוק העזר, שיש להסיר את השלט לאלתר.
<נפתלי קאיקוב: רשויות מקומיות מסירות מאות ואלפי שלטים בתחומה, זה חלק מהעבודה השוטפת.
עאידה תומא סלימאן: אז השלט המפורסם של ה"גירלז" - - -
<נפתלי קאיקוב: צריך לבדוק.
<נפתלי קאיקוב: אם עיריית חיפה רישתה את השלט והוא קיבל היתרי בנייה, אז זה עניין אחד.
<נפתלי קאיקוב: אבל אם הוא לא קיבל את ההיתרים אז שווה לבדוק מה עיריית חיפה עשתה, כיצד פעלה ומה עשתה כדי לטפל באכיפה של השלט.
גבי לסקי: בתל אביב יש שלטים עירוניים של מועדוני חשפנות.
<נפתלי קאיקוב: פה את מדברת על מדיניות; רשות מקומית קובעת מדיניות בתחום המוניציפלי שלה.
<נפתלי קאיקוב: עכשיו, אם אנחנו מדברים על רישוי עסקים, אז בואו נגלה את התמונה המלאה.
<נפתלי קאיקוב: לא כל דבר טעון על פי צו רישוי עסקים: חנות צעצועים לא טעונה; חנות פרחים גם כבר לא טעונה על פי צו רישוי עסקים; וגם בית בושת ומועדון חשפנות לא רשומים בצו רישוי עסקים.
<גלעד גפן: הוא לא רשום במילים האלה.
<נפתלי קאיקוב: הוא רשום כ"דיסקוטק", "בית אוכל אחר", תפתח את הצו ותראה.
<גלעד גפן: יש כאן סעיף - - - מעשה מיני.