GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירב שמואלי: קודם כל בגלל שידוע שאלה קורבנות שלא מתלוננים, קשה מאד להגיע לעבירות.
<מירב שמואלי: הקורבן בדרך כלל לא רואה בעצמו קורבן.
<מירב שמואלי: אם הוא בא, הוא מספר על איזו שהיא הלנת שכר קטנה, לא יספרו את כל הסיפור.
<מירב שמואלי: כלומר, הרבה פעמים הסיפור מתגלה רק בהדרגה ותוך מאמץ וזה בכל העולם.
<מירב שמואלי: זה ידוע.
<מירב שמואלי: זה מאפיין את התיקים האלה.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל זאת.
<מירב שמואלי: דבר שני, העבירות הן מאד מורכבות ולכן גם כשיש תלונה או כשיש זיהוי וזה מגיע לרשויות, במבט הראשון זה לא נראה כמו עבדות.
<מירב שמואלי: זה נראה כמו כל מיני דברים אחרים, ניצול מדיני עבודה, דברים אחרים, אולי אפילו שהם לאו דווקא עבירה פלילית וזה דורש מיומנות.
<מירב שמואלי: כדי לתת לזה מענה, אז שוב, אנחנו כל הזמן עושים את אותן הכשרות מקצועיות ובכל זאת תמיד נדרש להעמיק את הידע.
<מירב שמואלי: דבר שני, אני חושבת שבאמת יכול להיות שיש ירידה בהיקף התופעה בגלל שהממשלה עשתה כל מיני פעולות, מאז שהתחילו להגיע לעובדים זרים לישראל, כל מיני פעולות של מניעה והרבה מאד אכיפה בהקשר של דמי תיווך והיו כמה תיקים גדולים בכל מיני מושבים בעבירות של עושק, מרמה, עיכוב דרכון וכו'.
<מירב שמואלי: אולי זה יצר הרתעה מסוימת, אני לא יודעת, אבל בכל מקרה אנחנו נשארים עדיין עם - - - וגם כשמגיע כבר תיק ונחקר, להגיע לפסק דין פלילי – מאד מאד קשה בגלל שיש קשיים ראייתיים רבים, אז אם כבר זה הרבה פעמים נסגר בעסקת טיעון.
<מירב שמואלי: כלומר התחום הזה הוא בעייתי לא רק בארץ אלא גם בעולם ובכל זאת אנחנו לא מסתפקים בקביעה שאין תיקים אז הכל בסדר, אלא עושים הרבה מאד דברים אקטיביים כדי לנסות ולהגיע.
<מירב שמואלי: דיברתי עם מתורגמנים של הקו החם של התאילנדים על כל מיני דברים, כדי שכולם יידעו לזהות, לאתר, למי לדווח וכו' וכו' וכו', אבל זה תחום סבוך.
<מירב שמואלי: זה תחום שדורש דיון קבוע ומתמשך גם בכנסת ושלא ייעזב לנפשו כאילו הכל בסדר.
מירב בן ארי: אני רוצה לשאול עוד שאלה.
מירב בן ארי: אישה שכמו שסיפרת כאן מגיעה בקבוצה של תיירות כביכול, פעילה בזנות באילת לצורך העניין, או לא יודעת איפה במלון במשך שלושה חודשים, נתפסת ובסוף איך שהוא הצלחתם להגיע לעסקת טיעון למרות שהתשתית הראייתית כמו שאת אומרת היא סבוכה.
מירב בן ארי: האם מבחינתנו, מבחינת הרשויות, חלק מעסקת הטיעון היא שהאישה לא יכולה לחזור לעולם יותר לישראל?
מירב בן ארי: יש לנו איזו שהיא סמכות כזאת?
<מירב שמואלי: אני לא יודעת אם טיעון כזה.
<מירב שמואלי: יש דבר כזה?
מירב בן ארי: או שהיא יכולה לחזור לארץ שלה ו - - -
<מירב שמואלי: לא מוכר לי סעיף בעסקת טיעון שאומר שאסור לה אף פעם להגיע לישראל.
מירב בן ארי: כי יש מדינות מסוימות שכשאתה עובר על עבירה מסוימת, אתה לא יכול - - -
מירב בן ארי: לא בישראל.
מירב בן ארי: היא לא נחשבת עבריינית, היא נחשבת נפגעת עבירה.
מירב בן ארי: לא מטילים עליה סנקציה כזאת.
<קריאה: ורבות מהן חוזרות.
<מירב שמואלי: כן, רבות מהן חוזרות, אבל אין הסדר כזה.
<מירב שמואלי: היא הקורבן, היא לא העבריינית.
מירב בן ארי: כן, חלילה, אני לא אומרת.
מירב בן ארי: בסוף גם אם את הקורבן, השאלה אם זה מונע ממך להגיע שוב.
<מירב שמואלי: את רוצה להסביר את זה?
<מירב שמואלי: אומרים לי פה גם שאין סמכות לדבר כזה בעסקאות טיעון.
<מירב שמואלי: אני רוצה בכל זאת להגיד שיש עוד קבוצות שנכנסות לעולם הסחר, זה לא רק העובדים הזרים, לא רק הנשים שמובאות למטרת זנות.
<מירב שמואלי: מבין מבקשי המקלט, המהגרים, איך שלא יקראו להם, ישנם אנשים שעברו דברים חמורים ביותר בדרך לישראל, עוד בסיני וחלקם הוכרו כקורבנות סחר ועבדות, קיבלו טיפול בישראל.
<מירב שמואלי: היום אנחנו במצב שכבר כמעט לא נכנסים אנשים חדשים, אבל מובאות פתאום תלונות של אנשים שנכנסו מזמן לישראל ועכשיו רק מספרים על ההתעללות.
<מירב שמואלי: חשוב לי להדגיש שלא משנה כמה זמן עבר, אנחנו יודעים שקורבנות ובעיקר של תקיפה מינית, לא מספרים מיד, אז הדברים צריכים להיבדק ברצינות רבה גם אם עבר הרבה מאד זמן.
<מירב שמואלי: עוד דבר.
<מירב שמואלי: אנשים שנמצאים פה בארץ מקרב האוכלוסייה הזאת, זה ברור שהם מאד מאד פגיעים לסוגי ניצול רבים כולל ניצול, כולל שעבוד ואנחנו בקשר עם החברה האזרחית ועם מרפאת לוינסקי ועוד גורמים כדי לוודא שנשים בקהילה הזאת לא נופלות לזנות, לזהות, למנוע וכו'.
<מירב שמואלי: אני לא אדבר על כלות בהזמנה, על סחר לנטילת איברים, על פונדקאות, על עבדות באמצעות כתות, אלה רק נקודתית דברים שבגללם צריכה להיות ועדה ייעודית לנושא שתדון בהם, כי אלה נושאים מאד מסובכים וקשים שיש שם ניצול מאד חמור.
<מירב שמואלי: אני רק רוצה לסכם.
<מירב שמואלי: התחום הזה הוא מאד דינאמי.
<מירב שמואלי: מאז שהממשלה התחילה לפעול, כל הזמן חלים שינויים.
<מירב שמואלי: לכן בימים אלה אנחנו עובדים על עדכון התכנית הלאומית של המאבק בסחר בבני אדם.
<מירב שמואלי: התכניות הן משנת 2007, חלו המון שינויים אז בשיתוף כולם אנחנו נעשה סדרת ישיבות כדי לעדכן את התכנית.
<מירב שמואלי: אני רוצה לומר שישראל הגיעה להישגים מאד גדולים בתחום הזה וזה מוכר גם במישור הבינלאומי כבר שנה רביעית ברציפות, זה מוכר בדו"ח האמריקאי בתחום הזה ואנחנו יכולים להיות גאים.
<מירב שמואלי: באות אלינו משלחות מחו"ל כדי ללמוד מהניסיון שלנו.
<מירב שמואלי: יחד עם זאת, יש פה איזו שהיא סכנה של לא להיתפס לערנות.
<מירב שמואלי: האתגר הכי גדול שלי היום הוא אולי לשכנע שלמרות הדירוגים האלה, יש עדיין הרבה מאד עבודה, הרבה מאד בעיות.
<מירב שמואלי: אסור לצמצם את המשאבים ואת הערנות בקרב כל הגורמים ואני רוצה לומר גם בכנסת, הדבר חייב להיות בדיונים מאד רציפים.
עאידה תומא סלימאן: תודה מירב.
עאידה תומא סלימאן: ני חושבת שהמשפט האחרון שאמרת, או המשפט לפני האחרון הוא מאד חשוב – שאסור להרגיש בנוח עכשיו, כשהדירוג הוא יותר טוב, כאילו הבעיה נגרמה וכאילו אנחנו עלינו על הדרך הנכונה, ואז בלי לשים לב באמת נחזור אחורה.
עאידה תומא סלימאן: אני מזמינה את רב פקד רובי קיים, קצין פשיעה וסחר בבני אדם, מדור סיוע חקירתי, משטרת ישראל.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מבקשת להתמקד בנתונים שביקשנו, איפה אנחנו עומדים, מה בדיוק המשטרה עושה ועד כמה היא עושה כדי לאכוף את החוק וגם כדי להגן על האנשים.
<רובי קיים: ראשית אתחיל במה שביקשתם.
<רובי קיים: הנושא הזה הוא נושא מאד מורחב, לכן אני אתחיל במה שביקשתם, בנתונים.
<רובי קיים: דיברתי עם דלית לגבי נתונים משנת 2012.
<רובי קיים: המספרים הם כאלה – מכל העבירות שבעצם קשורות לעבירות סחר בבני אדם, נשים ועבירות נלוות, שזה סרסרות לזנות, הבאת אדם לעיסוק בזנות, ניהול בתי בושת, פרסום שירותי הזנות וכמובן סחר בבני אדם לעיסוק בזנות, בשנת 2012 נפתחו 298 תיקים.
<רובי קיים: עדיין נמצאים בפרקליטות 120 תיקים.
<רובי קיים: 176 תיקים נסגרו בעילות שונות, יש הרבה עילות סגירה ויש עוד שני תיקים בחקירה.
עאידה תומא סלימאן: יותר מ-50%, אפילו יותר.
עאידה תומא סלימאן: 60%.
<רובי קיים: שוב, עילות הסגירה, נכון שמי שבעצם מחליט על עילות סגירה זה הפרקליטות, אבל הם בעצם מחליטים על סמך הראיות שיש בתיק וברוב המקרים, בגלל קשיים אכיפתיים שהם למכביר, בחלק גדול מהתיקים אנחנו לא מצליחים להגיע לראיות בשל אי שיתוף פעולה והמון סיבות אחרות.
<רובי קיים: בהמשך, יש פה חברה ממחלק מוסר ימ"ר תל אביב, שהם אנשי השטח העיקריים שמטפלים בזה והם יוכלו לפרט הרבה יותר על הקשיים.
<רובי קיים: אני עובר לשנת 2013.
<רובי קיים: בשנת 2013 נפתחו 316 תיקים, כאשר עדיין בתביעה יש 100 תיקים.
<רובי קיים: 196 תיקים נסגרו ו-20 תיקים עדיין בחקירה.
<רובי קיים: בשנת 2014 נפתחו 236 תיקים.
<רובי קיים: 103 תיקים עדיין בתביעה, 93 תיקים נסגרו ו-37 תיקים בחקירה.
<רובי קיים: בשנת 2015, עד אתמול בעצם, נפתחו 179 תיקים, תיקים 54 בפרקליטות, נסגרו 15 תיקים ו-110 תיקים עדיין בחקירה.
<רובי קיים: אלה הנתונים המספריים.
<רובי קיים: משטרת ישראל בשנים האחרונות, אני יכול להגיד מתחיל שנות ה-2000, מתחילת יישום חוק סחר בבני אדם, נתנה לזה דגש מאד חזק וביחד עם שיתוף הפעולה של שאר הרשויות - כולל בתי המשפט – ובכוונה אני מדגיש את זה, היו הצלחות בעבירות של סחר בנשים.
<רובי קיים: מה שאנחנו כרגע לא רואים, לפחות בשנים האחרונות, בעבירות הנלוות.
<רובי קיים: עיקר ההתמודדויות שלנו הן בסגירות מנהליות של בתי בושת.
<רובי קיים: יש לנו קשיים מאד מאד גדולים בנושא של סגירות בתי בושת.
<רובי קיים: אנחנו יודעים על מקומות, אנחנו מבצעים פשיטות.
<רובי קיים: נכון שרוב העבודה היא בתל אביב, אבל זה בכל הארץ ולצערי בתי המשפט פותחים את זה ויש לנו דוגמאות, וחלק מהטענה - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עכשיו באמצע הליך כזה.
<רובי קיים: באמתלה של חופש העיסוק.
<רובי קיים: זה כתוב שחור על גבי לבן.
<רובי קיים: אז אני אשתמש במילים עדינות – זה מתסכל, אבל זאת העבודה וממשיכים.
<רובי קיים: אנחנו ממשיכים לפעול נגד בתי בושת פעילים, אבל בסופו של דבר יש לנו איזו נקודת קצה שאנחנו מגיעים בעצם לתוצאות שליליות מבחינת האכיפה שלנו.
<רובי קיים: אחרי זה אבקש מהחברה של ימ"ר מוסר תל אביב שירחיבו בנושא הזה.
<רובי קיים: אני חייב להתייחס למה שמירב אמרה לגבי הנושא של עבדות ועבודות כפייה – מיעוט התיקים.
<רובי קיים: אז כמובן שאחרי שזיהינו ביחד עם משרד המשפטים את הבעיה של מיעוט התיקים, ניסינו לבחון את הבעיה.
<רובי קיים: אנחנו מקיימים שולחנות עגולים עם משרד הכלכלה, עם רשות האוכלוסין ומנסים איך שהוא לקדם תיקים כאלה.
<רובי קיים: זה לא בדיוק אפס, אבל זה מספרים נמוכים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לשאול.
עאידה תומא סלימאן: מספר התיקים שנאמר שעומד על אפס, זה אפס בבתי משפט או גם כן אפס שהוגש לפרקליטות?
עאידה תומא סלימאן: כי לפי קצב סגירת התיקים פה, שהוא מגיע עד 60%, אני הייתי רוצה לדעת מה המצב עם התיקים בסחר - - -
<רובי קיים: לא הבאתי את הנתונים האלה.
<רובי קיים: אני פשוט קצת זוכר אותם, כי המספרים הם נמוכים, אבל השנה היו שישה תיקים בסחר בעבדות כפייה ובשנה שעברה שניים.
<רובי קיים: אבל שוב, אלה עבירות נטו של החזקה בתנאי עבדות לצורך עבודות כפייה.
<רובי קיים: יש הרבה עבירות אחרות כמו עיכוב דרכון ועושק, בעיקר גביית דמי תיווך.
<רובי קיים: יש פרשיות שמתנהלות בזמנים האלה.
<רובי קיים: יש עבודה בתחום.
<רובי קיים: נכון שזה לא אותם מספרים כמו שהיו בעבר.
<רובי קיים: ברשותך, דבר אחרון שאני רוצה להגיד הוא בנושא ההכשרות.
<רובי קיים: בנושא ההכשרות במשטרת ישראל בשנים האחרונות – אין כמעט שוטר שלא עבר הכשרה בצורה כזאת או אחרת, אם זו הכשרה של שעה ואם זה הכשרות של חמישה ימים של השתלמויות בנושא של סחר בבני אדם.
<רובי קיים: פערים קיימים, זה ברור.
<רובי קיים: אנחנו כל הזמן מחדשים את הנושא של ההכשרות.
<רובי קיים: אני בעצמי גם מעביר הדרכות לגופים אחרים ברשות האוכלוסין ויש שיתוף פעולה מלא בנושא הזה.
<רובי קיים: אלה הדברים באופן כללי.
<רובי קיים: שוב, יש המון מה לומר בנושא הזה.
<רובי קיים: אם את רוצה שאני אתן לחברה של ימ"ר תל אביב, מחלק מוסר לדבר קצת על הקשיים באכיפה, אני אשמח לעשות זאת.
עאידה תומא סלימאן: בדיוק רציתי לשאול שאלה שאולי תהיה קשורה לקשיים באכיפה.
עאידה תומא סלימאן: האם המשטרה הגיעה לאיזה שהן תוצאות של בדיקה למה לא מגיעים עד כדי כך להכנת תיק שהפרקליטות כן יכולה להמשיך אותו?
<רובי קיים: שוב, הבעיה שלנו היא לא הפרקליטות.
עאידה תומא סלימאן: שנייה, אני לא מדברת שהפרקליטות היא הבעיה, להיפך.
עאידה תומא סלימאן: אני מכוונת ושואלת את המשטרה – כאשר המשטרה מכינה תיק ומעבירה אותו לפרקליטות, אם הפרקליטות הגיעה לסגירת תיקים של 60%, זאת אומרת התיק שהגיע אליה אינו מוכן מספיק, הוא לא עם מספיק ראיות שהיא תוכל לרצות איתן לפעמים לבתי המשפט.
עאידה תומא סלימאן: כך הבנתי את זה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי היא, האם אתם בדקתם את העניין והאם יש לכם תובנות לגבי זה ומה הולכים לעשות.
<רובי קיים: בדקנו.
<רובי קיים: אז שוב, אני חייב לציין שהסגירות הן לא רק מחוסר ראיות, יש גם עילות אחרות בחוק העונשין.
<רובי קיים: אז נכון שהרוב או חלק נכבד זה חוסר ראיות.
<רובי קיים: זה חוסר שיתוף פעולה של הבנות שנמצאות במקום.
<רובי קיים: זה חוסר שיתוף פעולה של הלקוחות.
<רובי קיים: זה הרבה דברים אחרים.
<רובי קיים: אני יכול להגיד שכשאנחנו מגיעים זה גם הנושא של בתי המשפט.
<רובי קיים: אם אנחנו רוצים לסגור בצו מינהלי אז זה בעייתי.
<רובי קיים: דניאל, אולי אתה רוצה להרחיב?
<דניאל לב ארי: כן, אני אשמח.
<דניאל לב ארי: אני סגן ראש מחלק מוסר בימ"ר תל אביב.
<דניאל לב ארי: זו יחידה ייעודית שמטפלת בתופעת הזנות ובתופעות נלוות.
<דניאל לב ארי: אני רוצה להוסיף לחברי ולהגיד מספר דברים.
<דניאל לב ארי: קודם כל אני רוצה להגיד שיש דוגמאות, אם מסתכלים על תופעת הסחר בשנות ה-2000 אז רואים שהייתה התגייסות כלל מערכתית.
<דניאל לב ארי: כלל הרשויות התגייסו, הרשות המחוקקת חוקקה חוקים - - -
זהבה גלאון: זה לא בסדר עדיפות.
<דניאל לב ארי: הפרקליטות הציבה רף מאד גבוה של ענישה ובית המשפט נתן עונשים דו ספרתיים לכל המעורבים בעבירות הסחר.
<דניאל לב ארי: בעבירות הזנות של הסרסרות וניהול בתי הבושת, ההתייחסות היא קצת שונה.
<דניאל לב ארי: התהליך הוא קצת אחר.
<דניאל לב ארי: יש חוקים, החוקים האלה, בחוק העונשין למשל, הענישה היא בין 5 ל-7 שנים, ומה שאנחנו רואים למעשה זה שאין את אותה התגייסות כמו שהייתה בשנת 2000 ויש לכך הרבה סיבות.
<דניאל לב ארי: תיקי הסחר הוגדרו תיקי מעצר, זאת אומרת שמרגע שנפתח תיק זה תיק מעצר לכל דבר.
<דניאל לב ארי: תיקי מעצר, אני רוצה להבהיר מה זה, זה תיק שכל ההליך הפלילי בו מתנהל כאשר החשוד הוא במעצר ולכן יש שעון חול שחייבים לגבש ראיות כדי להגיש כתב אישום.
<דניאל לב ארי: ולכן ברגע שיש תיק מעצר כזה, מתמנה פרקליט מלווה, הוא מלווה את התיק ויש קשר על בסיס יום יומי לקידום התיק, עד הגשת כתב האישום.
<דניאל לב ארי: תיקי הסרסרות זה תיקים שהם לא תיקי מעצר.
<דניאל לב ארי: זאת אומרת יש פער זמנים שנוצר מהרגע שהסתיימה החקירה עד לרגע שמוגש כתב אישום ולפעמים הפער הזה הוא פער של חודשים ויש לזה משמעויות מבחינת הגשת כתב האישום.
<דניאל לב ארי: גם לגבי תופעת הסחר, נשים הרבה פעמים לא נשארות בארץ, אי אפשר לכפות עליהן להישאר בארץ ויש לזה משמעויות מבחינה ראייתית.
<דניאל לב ארי: גם בית משפט, שזה הצד השני של המטבע, לא רואה עין בעין לפעמים עם המחוקק, נקרא לזה, ולגבי הענישה אפשר לעשות השוואה מבחינת הרשעות מול מה שכתוב בספר החוקים ויש פער שאני חושב שחשוב שהוועדה הזאת תדע, כי נושא של אכיפה בסופו של דבר מורכב מכמה דברים ואחד מהם זה המהירות שבה מהרגע שמוגש כתב אישום דרך ההליך הפלילי עד שבעצם העבריין מקבל את עונשו, יש משמעות לזמן שעובר ולעונש שהוא מקבל בסוף.
<דניאל לב ארי: כי צריך להבין, בתחום הזה יש הרבה מאד כסף.
<דניאל לב ארי: זה תחום שיש בו הרבה מאד כסף וברגע שאין ענישה הדבר גורם לעבריינים לא להירתע ולעסוק בזה.
<דניאל לב ארי: אני רוצה להוסיף גם שעבריינים הם מאד מאד מתוחכמים.
<דניאל לב ארי: כל האנשים שמתעסקים בתחום הזה זה ברמת תחכום של ארגוני פשיעה.
<דניאל לב ארי: הם נזהרים בטלפונים ויש להם לצורך העניין מה שנקרא "קופים", אנשים שהם עובדים בשבילם ויש רמת תחכום מאד גבוהה.
<דניאל לב ארי: החקירות האלה דורשות משאבים רבים מאד להגיע לאותם אנשים שעומדים בראש הפירמידה וכל תיק כזה הוא תיק שצריך להשקיע בו באופן מאד אינטנסיבי, עד שבעצם מגיעים לאותם אנשים ומגבשים נגדם ראיות.
עאידה תומא סלימאן: כמה אנשים יש במחלקה אצלכם בתל אביב?
<דניאל לב ארי: אנחנו מונים 11 שוטרים שמטפלים בכל מחוז תל אביב וזה לא רק תחום הזנות, אנחנו עוסקים גם בתחום ההימורים.
עאידה תומא סלימאן: טוב, זה עונה על העניין.
<דניאל לב ארי: עוד פעם, זאת הסיבה שעוד פעם - - - יכול היות שאם מדברים פה ואני מוצא שזו הבמה גם להגיד את דעתי האישית - - -
עאידה תומא סלימאן: רק בקצרה.
<דניאל לב ארי: בקצרה מאד.
<דניאל לב ארי: לדעתי, מהניסיון שלי בשטח, אם באמת רוצים לטפל בתופעת הנשים, אני לא בטוח שההליך הפלילי הוא ההליך הנכון.
<דניאל לב ארי: להליך הפלילי לוקח הרבה מאד זמן והוא טוב לעבירות כמו רצח.
<דניאל לב ארי: זה תותח שאתה מצדד אותו באיטיות, אבל כשהוא יורה, אז ברצח הוא מקבל מאסר עולם.
<דניאל לב ארי: זה יוצר הרתעה.
<דניאל לב ארי: הליך פלילי לוקח הרבה מאד זמן ובסוף הוא מקבל טפיחה על השכם או איזו סטירה קלה.
<דניאל לב ארי: זה לא יוצר הרתעה.
<דניאל לב ארי: צריך אולי להשתמש באמצעים אחרים, מנהליים אולי, קנסות מאד גדולים.
עאידה תומא סלימאן: במקרה הזה, למה לא נאכף צו הסגירה על הבית בירקון?
<דניאל לב ארי: היה צו סגירה בעבר.
עאידה תומא סלימאן: היה ל-30 ימים, נאכף לאורך 30 שנים?
עאידה תומא סלימאן: ממה שהבנתי לא.
<דניאל לב ארי: עוד פעם, מה השאלה?
<דניאל לב ארי: הוא נאכף בוודאי.
<דניאל לב ארי: אנחנו, מחלק מוסר, היינו במהלך צו הסגירה 4 פעמים במקום והמקום היה סגור.
<דניאל לב ארי: קראנו בעיתונות שהמקום היה פתוח, אבל בכל פעם שאנחנו עשינו בדיקה – המקום היה סגור.
עאידה תומא סלימאן: בגלל זה אני שואלת.
<דניאל לב ארי: אז אני אומר לך.
<דניאל לב ארי: אנחנו היינו שם והמקום היה סגור.
<דניאל לב ארי: כשאנחנו היינו שם.
עאידה תומא סלימאן: כשאתם הייתם שם.
עאידה תומא סלימאן: שמענו בהתחלה את כל ההקדמה על התחכום של האנשים שמנהלים את המקומות האלה, אבל אני חושבת שב- 30 יום 4 פעמים זו לא ממש אכיפה.
<דניאל לב ארי: בפעם האחרונה הייתה פעם נוספת שהיינו.
<דניאל לב ארי: היינו גם שלשום והמקום סגור.
<דניאל לב ארי: זאת אומרת אחרי הצו השיפוטי היינו שוב.
זהבה גלאון: אפשר להעיר כמה הערות?
עאידה תומא סלימאן: עכשיו?
עאידה תומא סלימאן: כי יש עוד דוברים מהפרקליטות.
עאידה תומא סלימאן: הבנתי שהפרקליטות לא שלחה לנו את הנתונים שביקשנו לפני הדיון הזה, כפי שביקשנו גם מהמשטרה.
<תמר פרוש: הפנייה הגיעה אלינו אתמול בצהריים ולכן לא יכולנו בלוח הזמנים הזה - - -
עאידה תומא סלימאן: מעניין מאד, כי המייל יצא אליכם ואל המשטרה באותו יום ולמשטרה הגיע וקיבלנו נתונים.
עאידה תומא סלימאן: אליכם כנראה היה פקק בדרך.
<תמר פרוש: קיבלנו ביום חמישי בלילה.
<תמר פרוש: אצלנו כנראה - - -
עאידה תומא סלימאן: זה ממש לא מובן.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאד שבמשרד ואני לא יודעת אם זה היה אמור להגיע אליכם באופן ישיר או שזה עוכב במקום אחר, אבל המידע הזה היה צריך להיות מונח היום על שולחן הוועדה כדי שנוכל לדון, במיוחד כאשר אנחנו שומעים על המצב.
רחל עזריה: סליחה כבוד יושבת הראש, אני מתארת לעצמי שזו לא הפעם הראשונה שהמידע הזה מבוקש, אז אם אתם יכולים לתת סקירה, גם אם היא סקירה לא מלאה ומדויקת במאה אחוז, אנחנו נשמח.
עאידה תומא סלימאן: אני בדיוק התכוונתי לבקש.
עאידה תומא סלימאן: למרות זאת היה צריך להביא את הנתונים.
רחל עזריה: אני מסכימה לגמרי.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לפרקליטות להביא את הסקירה שאני מקווה שתהיה מעודכנת, למרות שהיא לא נמצאת על נייר אצלנו, אבל היה צריך להדגיש את העובדה שמאד מוזר לי שהמייל הגיע אליכם רק אתמול.
<תמר פרוש: אז שוב, אני מתנצלת, אבל באמת אני לא יודעת מה מקורה תקלה, אבל זה באמת היה לוח זמנים שלא יכולנו לעמוד בו.
<תמר פרוש: אני רוצה לעשות סקירה קצרה של הדברים המרכזיים שטיפלנו בהם בסביבות השנה האחרונה, אבל קודם כל אני רוצה במילה להתייחס בכל זאת לנתונים של המשטרה.
<תמר פרוש: אפשר להבין את הנתונים, את כמות התיקים הסגורים כתיקים שמגיעים לפרקליטות עם המלצה להגיש כתב אישום והפרקליטות סוגרת את התיקים האלה.
<תמר פרוש: לא זה המצב.
<תמר פרוש: מכיוון שסמכות הסגירה של התיקים האלה היא של הפרקליטות, אז כל התיקים האלה, גם תיקים שהמשטרה לא הצליחה לאסוף בהם ראיות, למשל תיק שנפתח בעקבות ידיעה מודיעינית, שלא הניבה שום דבר בעקבות שנעשה על ידי המשטרה, מגיע לפרקליטות לסגירה, עם המלצת סגירה ומופיע בנתונים כתיק שנפתח והפרקליטות סגרה אותו.
<תמר פרוש: אז זה דבר שהיה חשוב לי להבהיר, בכדי שתהיה תמונה יותר מדויקת של העניין.
עאידה תומא סלימאן: אז כמה כאלה שהגיעו עם המלצה ובכל זאת נסגרו?
<תמר פרוש: אז אלה הנתונים שאין לי.
<תמר פרוש: אנחנו נביא אותם לישיבה הבאה.
<תמר פרוש: אין לי נתונים - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, לא, אתם תשלחו את הנתונים מחר בבוקר אלי, לוועדה.
<תמר פרוש: טוב.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שהם קיימים במשרד וקיימים אצלכם ואני רוצה אותם מחר בבוקר.
<תמר פרוש: אוקיי.
<תמר פרוש: לכן אני לא יכולה להתייחס כרגע למספרים, אבל אני כן יכולה להתייחס באופן כללי לעבודה של הפרקליטות.
<תמר פרוש: אז קודם כל חשוב לי לציין שבכל מחוז ומחוז של הפרקליטות יש רפרנטית לתחום הזה של סחר בבני אדם ועבירות נלוות, מכיוון שהתפיסה של הפרקליטות היא שזה הוא תחום שדורש התמקצעות משפטית ואותם רפרנטים הם הכתובת של כל מחוז ומחוז.
<תמר פרוש: בשנה האחרונה יש לנו גם רפרנטיות מהפרקליטות האזרחית, שתיכף נרחיב בעניין הזה של האכיפה המשולבת – פלילית-מנהלית-אזרחית – שנקטנו בה השנה.
<תמר פרוש: אנחנו עורכים ישיבות עתיות בין הרפרנטיות, יחד עם המתאמת, ד"ר שמואלי, יחד עם המשטרה ושם אנחנו מלבנים סוגיות משפטיות שמתעוררות וגם זה חשוב לנו בשביל ליצור מדיניות אחידה בין כל המחוז של הפרקליטות.
<תמר פרוש: בדו"חות מחמ"ד האחרונים של מחלק המדינה, שדרגו את ישראל בדירוג של TIR 1, עבודת הפרקליטות מצוינת לטובה בדו"חות האלה, ואני חושבת שאין גם מחלוקת בחלקה של הפרקליטות, בהצלחה שהייתה לנו בצמצום הדרמטי של תופעת הסחר בבני אדם למטרות זנות, בדפוסים הקשים שהיו מוכרים לנו פעם.
<תמר פרוש: אני אמנה מאד בקצרה כמה מהעניינים הבולטים שעסקנו בהם סביב השנה האחרונה.
<תמר פרוש: קודם כל הייתה לנו הרשעה בעבירה של סחר בבני אדם בתיק לא פשוט של אזרח ישראלי שניצל ילדה בגיאורגיה בשיתוף פעולה עם אמה של הילדה.
<תמר פרוש: האם הועמדה לדין והורשעה בגיאורגיה, בעוד שהאזרח הישראלי הועמד לדין בישראל ונידון לעונש של 16 שנות מאסר.
<תמר פרוש: אנחנו סברנו שהעונש הזה קל מדי והגשנו ערעור על קולת העונש.
<תמר פרוש: אני ממש עוברת בכותרות.
<תמר פרוש: לגבי זנות קטינים, חשוב לי להדגיש שאנחנו מתייחסים לתחום הזה כאל תחום של סחר בבני אדם בדפוסים הקשים.
<תמר פרוש: אנחנו מדווחים על התיקים האלה גם במסגרת הדו"ח למחלקת המדינה.
<תמר פרוש: אני חייבת לציין שבתחום הזה יש פעילות נמרצת של המשטרה, מה שהביא למספר כתבי אישום משמעותיים שהוגשו בשנתיים האחרונות.
<תמר פרוש: חלק מכתבי האישום שאנחנו הגשנו בתחום הזה היו תקדימיים ולא פשוטים מבחינה משפטית.
<תמר פרוש: אני אתן שתי דוגמאות.
<תמר פרוש: דוגמא אחת היא לכתב אישום שאנחנו הגשנו בניצול קטינות לזנות, כאשר האתנן שהקטינות קיבלו לא היה בדמות כסף, אלא בדמות מתן אפשרות להתקרב למושא הערצתן.
<תמר פרוש: תיק לא פשוט מבחינה משפטית, הוא הסתיים בהרשעה במסגרת הסדר טיעון.
<תמר פרוש: תיק נוסף שאנחנו הגשנו בעבירה של דין לקוחו של קטין, במקרה שבו העבירות התרחשו כל כולן במרחב הווירטואלי - לא היה שום מגע בין העבריין לבין הקורבנות.
<תמר פרוש: אנחנו הגשנו כתב אישום על דין לקוחו של קטין והתיק נגמר בהרשעה.
עאידה תומא סלימאן: מה אחוז ההרשעות שיש לכם בתיקים שאתם מגישים?
<תמר פרוש: שוב, יש שני סוגים של הרשעות.
<תמר פרוש: יש הרשעה בעקבות ניהול הוכחות ויש הרשעה במסגרת הסדר טיעון, אז אין לי את האחוזים, אבל אני מניחה שזה נכנס לסטטיסטיקה הכללית של ההרשעות בפלילים, שהוא גבוה.
<תמר פרוש: לא ידוע לי שבתחום הזה דווקא יש אחוז נמוך מכלל התיקים.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אז כדי שלא נניח ונדע, אני מקווה שמחר – בין המידע שאני אקבל – יהיו גם אחוזי ההרשעות, מחולקים לפי שני הסוגים של ההרשעות – גם לפי עסקת טיעון וגם לפי הוכחות.
<תמר פרוש: בסדר.
<תמר פרוש: אז שוב, אני לא יודעת אם המערכת הממוחשבת שלנו מסווגת את סוגי ההרשעות, אבל אם כן – אנחנו נביא גם את הנתון הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני בטוחה שכן.
<תמר פרוש: לגבי סחר באיברים, בשנים האחרונות אנחנו ניהלנו מספר תיקים בעבירות של תיווך לסחר באיברים לפי חוק השתלת איברים.
<תמר פרוש: אלה תיקים מאד מורכבים מבחינה משפטית.
<תמר פרוש: השנה גם הגשנו כתב אישום בפרשה ענקית של סחר באיברים, עבירות שבוצעו בין השנים 2008 עד 2014 ברחבי העולם – בקוסובו, באיזרביז'אן, בסרילנקה ובתורכיה.
<תמר פרוש: מפרקליטים שלנו שמשתתפים בכנסים בין לאומיים, אני שומעת שישראל זוכה לשבחים רבים על האופן שבו היא מטפלת בתופעה של סחר באיברים ומדינות אחרות גם מבקשות ללמוד מהניסיון שישראל צברה בתחום הזה - גם בתחום של אכיפה וגם בתחום של חקיקה.
<תמר פרוש: בתיק של החזקה בתנאי עבדות של ירושלים, במסגרת כאילו משפחתית, אנחנו הגשנו ערעור על עונש של 26 שנות מאסר.
<תמר פרוש: הפרקליטות חשבה שהעונש הזה הוא קל.
<תמר פרוש: הנאשמים ערערו גם הם והתיק אמור להידון בבית המשפט העליון בחודשים הקרובים.
<תמר פרוש: בנושא של גביית יתר של דמי תיווך, אני שוב בוחרת את הדברים שהם יותר אתגריים מבחינתנו והם באמת - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל בינתיים זה יותר סקירה מאשר ניתוח של האתגרים האמיתיים שעומדים בפניכם.
<תמר פרוש: למה?
עאידה תומא סלימאן: כי אני שומעת על התיקים שאני גם כן קראתי עליהם בעיתונות.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה לשמוע מה האתגרים האמיתיים שעומדים ובמה אתם מתמקדים השנה.
<תמר פרוש: אוקיי, אז אולי אני אבקש מעורכת הדין לילך שלום מפרקליטות מחוז תל אביב, לדבר אולי קצת על הנושא של אכיפה משולבת, שהיא לא רק פלילית, כי כמו ששמענו פה פלילי זה לא תמיד מספיק.
<תמר פרוש: אכיפה שהיא גם אזרחית ומנהלית וגם על הנושא של סגירת מקומות, שאני מבינה שזה נושא שמעניין את הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לך לדבר אחר כך, כי זה באמת מעניין.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר כל פעם להתחיל את הדיון בלסקור שנים אחורה, אלא ממש איפה אנחנו עומדים היום ומה המאמצים החדשים או השכלול שאנחנו עושים בעבודה שלנו כדי לעמוד מול האתגרים.
עאידה תומא סלימאן: אז אני אתן קודם כל לחברת הכנסת גלאון להתייחס, לפני יציאתה לעוד ועדה ואחר כך נמשיך.
זהבה גלאון: תודה גברתי, אני צריכה ללכת לוועדת החינוך.
זהבה גלאון: קודם כל אני רוצה לברך אותך על קיום הישיבה.
זהבה גלאון: זה לא מובן מאליו שבימים שהכל מתפוצץ כאן, הוועדה עוסקת בנשים הכי מוחלשות בחברה הישראלית.
זהבה גלאון: אני רוצה לברך אותך על זה.
זהבה גלאון: אני רוצה ברשותך להעיר הערה, זה לא בדיוק הערה, אבל בקשה.
זהבה גלאון: כשאת שואלת את הנציגים מהממשלה, את נציגי הפרקליטות, המשטרה, אני רוצה להציע לך הצעה.
זהבה גלאון: אני יודעת שזה נשמע קצת חצוף.
זהבה גלאון: אני מציעה לך להנחות אותם.
זהבה גלאון: אני ממש מתכוונת לזה.
זהבה גלאון: אמנם הם לא מקבלים אצלך הוראות, אבל הוועדה יכולה להנחות אותם לגבי - - -
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת גלאון, אני יודעת ותודה על ההערה, למרות שאני יודעת את זה והם קיבלו את ההנחיות בכתב לפני שהם הגיעו.
זהבה גלאון: למה אני אומרת את זה, כי אני רוצה להגיד שאני חושבת שהרשויות עושות עבודה טובה, אבל אני לא סומכת עליהם.
זהבה גלאון: רק לפני שבועיים הממשלה קיבלה החלטה, היועץ המשפטי לממשלה מוציא הנחיה שאסור להביא עובדי בנייה סינים כי זה מנוגד לחוק איסור סחר בבני אדם.
זהבה גלאון: את חושבת שהממשלה מקשיבה ליועץ המשפטי לממשלה?
זהבה גלאון: היא קיבלה החלטה להביא פועלים סינים, למרות שיש כאן במובהק עבירה של סחר בבני אדם.
זהבה גלאון: אז אם אנחנו נסמוך רק על מה שהממשלה עושה, אז אנחנו לא נגיע רחוק.
עאידה תומא סלימאן: אני האחרונה שאעשה את זה.
זהבה גלאון: במקרה הזה אני יודעת.
זהבה גלאון: אין בדברים שלי כדי להמעיט מהעבודה החשובה שעושים כאן ונעשתה כאן במשך השנים עבודה מאד מאד משמעותית, אבל אני חושבת שצריך לקחת בחשבון שהשתנו הזמנים, השתנו דפוסי הפעולה.
זהבה גלאון: מה שהיה פעם בגדול הסחר הגדול בנשים ממדינות אחרות כבר השתנה, וגם אם עכשיו ארגוני פשיעה מנצלים את הסיטואציה החדשה של ביטול הויזות ומביאים נשים בדרך כזו או אחרת - שזה חמור ביותר, אני לא מזלזלת בזה – זה לא המאסה הקריטית שהייתה בזמנו ואני חושבת שצריך להתייחס לזה ולמאסה הקריטית בעיקר של נשים ישראליות בזנות וההפרדה הזאת – ואני מאד מזדהה עם הדברים שלך – בין סחר בנשים בזנות היא כבר לא הפרדה.
זהבה גלאון: סחר בנשים זה תת קטגוריה של הזנות.
זהבה גלאון: היא כבר לא הבחנה רלבנטית וכאן צריך לשנות את הראש.
זהבה גלאון: אני חושבת שכל החוקים קיימים.
זהבה גלאון: האם אוכפים אותם יותר, פחות, לא חושבת שזה הסיפור.