GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ענת לבנת: אני בתפקיד כעשר שנים, משנת 2005, כיועצת ראש העיר למעמד האישה בעיריית בת ים, יושבת ראש מועצת הנשים שם ומ-1 באפריל 2014 התמניתי גם כיושבת ראש איגוד היועצות.
<ענת לבנת: האמת היא, שכשדיברתי על האג'נדה ומה שאני הולכת לעשות, זה היה דבר ראשון בעזרתה של הגברת ורד סויד, מנכ"לית הרשות, לנסות להניע את הנושא – אני אקרא לזה סטאטוס, אני אקרא לזה מעמד היועצת – ואת הויכוחים על כמה דרגות ומשרות ומזה, אנחנו נעשה אחר כך.
<ענת לבנת: דרך אגב, אני רוצה לומר ולהעיר, כשנכנסתי לתפקיד, ניסיתי לראות מה קורה בשטח, גם בעזרתה של ורד, והבעיה הנוספת שלא הוזכרה פה, שעד שאנחנו משלימים את הנתונים, אז הם כבר משתנים.
<ענת לבנת: זאת אומרת עד שכמעט הגעתי לנתון הפחות או יותר סופי, אז כבר היו בערך 20% עד 30%, אני לא רוצה להגיד שתתפסו אותי במילה, אבל היו שינויים ויש כל הזמן - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אבל אם מפטרים, לפי החוק צריך להודיע לרשות כדי שתתערב ותבדוק אם הפיטורים היו - - -
<ורד סויד: הם מודיעים.
<ורד סויד: הדיון מתקיים במועצה.
<ורד סויד: אני יכולה לתת לך דוגמא ממה שקרה ברמת גן.
<ורד סויד: מינו יועצת ופיטרו את היועצת לקידום מעמד האישה בעיריית רמת גן.
<ורד סויד: הגעתי לדיון, דיברתי בפני חברי המועצה, הייתה איתי גם ענת לבנת והתנגדנו לפיטורים שלה ונתנו את כל הנימוקים ודיווחנו על עבודתה המקצועית.
<ורד סויד: הסמכות היא של חברי המועצה.
<ורד סויד: אני אומרת לך שמבחינתי זה היה אחד הרגעים הקשים ביותר ואנחנו מתנגדות לזה שאפשר לפטר יועצת בישיבת מועצה, בלי שימוע, בלי הליך מקצועי, בלי שום דבר.
<ורד סויד: זה מנוגד, זה משפיל מאד.
<ורד סויד: יצאנו עם חוויה מאד קשה.
<ורד סויד: יועצת שעשתה עבודה מאד מקצועית, מונתה גם עכשיו יועצת מקצועית כמובן, אבל אנחנו רוצות למנוע את האפשרות שמועצת עירייה מפטרת יועצת, בלי הליך שקיים לגבי כל עובד.
עאידה תומא סלימאן: זה כנראה מחייב לחשוב על חקיקה.
<ענת לבנת: יושבת פה חברתי, הגברת אתי אטיאס, מעיריית אשדוד.
<ענת לבנת: זו רשות מאד מאד גדולה.
<ענת לבנת: הגברת כיהנה ב-100% משרה, תפקיד יוקרתי שכולנו לטשנו עיניים ורצינו להיות כמותה ותשעה חודשים אומרת לי היום בסוד, עדיין אין יועצת שנכנסה.
עאידה תומא סלימאן: עשיתן לה עין רעה.
<ענת לבנת: זאת אומרת ש - - - בתפקיד, ולא קרה שום דבר.
<ענת לבנת: אני רוצה לציין שבנייר העמדה שלנו אנחנו הזכרנו שלושה דברים.
<ענת לבנת: יש הרבה, הרשימה היא מאד גדולה - - -
עאידה תומא סלימאן: את חייבת לקצר.
<ענת לבנת: אני מקצרת.
<ענת לבנת: שלושה דברים עיקריים – אנחנו מדברים על היקף משרה של היועצת.
<ענת לבנת: אנחנו מדברים משנת 2000, כשנקבע מינוי יועצת לקידום מעמד האישה.
<ענת לבנת: אנחנו מדברים שברוב הרשויות היום כבר יש יועצת.
<ענת לבנת: אנחנו מדברים על זה שברוב הרשויות התפקיד הוא תפקיד נוסף, וההמלצה בחוק, אני קראתי, זה שיש לשמור כי תפקיד זה לא יפגע מקיום תפקידה האחר.
<ענת לבנת: באמת?
<ענת לבנת: איפה זה נמצא, באיזה קרקס זה יכול להיות?
<ענת לבנת: אני אישית מתפקדת כמנהלת ענף חינוך גופני.
<ענת לבנת: אני לא יכולה לומר היום, ובהתחלה עוד אמרתי, כדי שלא יפגעו בי, אבל אני לא יכולה לומר שזה אחד לא פוגע בשני.
<ענת לבנת: אני לא יכולה לומר שאני לא מג'נגלת.
<ענת לבנת: או שזה פוגע בתפקיד או שזה פוגע באישה.
<ענת לבנת: אני היום מרגישה שזה מתחיל לפגוע בי, כי אני רוצה לעשות את ה-100%, את ה-150% בכל מקום ולהיות באפשרות של נוכחת ומשמעותית, הן בפני העיר, הן בפני ראש העיר, ואין יצור כזה.
<ענת לבנת: לא קיים יצור כזה שמכתיבים למישהי בתפקיד ואני לא מדברת על הנושא של תוספת השכר.
<קריאה: הורידו לך שעות נוספות.
<ענת לבנת: הורידי לי שעות נוספות בפועל, כי זה לא היה חוקי משנת 1998.
<ענת לבנת: מצאו את הכל בסוג של מלחמה כמעט.
<ענת לבנת: וכל אחת ברשות שלה במלחמה, היא בודדה באיזה שהוא מקום.
<ענת לבנת: לבד מוורד סויד והשלטון המקומי – שולה אגמי, שאנחנו מנסות לעשות שיתופי פעולה ולקבל איזה שהוא כוח, אבל זה איזה שהן כנפיים לא משמעותיות.
<ענת לבנת: אנחנו מאד רוצות את נושא הדרגה ואני הזכרתי גם הכשרה.
<ענת לבנת: זה צריך להיות בילד-אין בנושא הזה.
<ענת לבנת: יועצת, כמו שהיא מונתה במכרז, היא תקבל הכשרה והיא תצא לדרך והיא תהיה - - -
עאידה תומא סלימאן: כדאי להזכיר גם שהחוק מדבר על הכשרה.
עאידה תומא סלימאן: אז אנחנו בעצם מדברות פה, עוד לפני שעלה הנושא של שינוי החקיקה, אנחנו מדברות עדיין על יישום החקיקה שאנחנו לא מרוצות ממנה.
עאידה תומא סלימאן: אפילו זה עוד לא קיים.
עאידה תומא סלימאן: רשות הדיבור לגברת אבתהאג' אימז'לי, יועצת קידום מעמד האישה בעיריית נצרת, בבקשה.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: תודה גברתי, יושבת ראש הוועדה.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: אני אדבר בשם פורום היועצות הערביות.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: קודם כל ברצוננו לאודות לכן על ההזמנה לדיון עמוק זה, בכל מה שקשור לתפקיד היועצות לקידום מעמד האישה.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: לצערנו הרב, חשיבות משרה זו והיכולת האדירה שלה להשפיע ולשפר את מצבן ומעמדן של הנשים בחברה, לא מובנת לרוב ראשי הרשויות המקומיות בארץ, ולדעתנו גם לא לרוב העובדים במשרדי הממשלה הרלבנטיים.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: נקודה זו צריכה חשובה ויש לבדוק אותה בכנות.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: הרוב המכריע של היועצות הערביות והיהודיות נתקלות בכל מיני קשיים, החל ממינוי והגדרת תפקיד, שיתוף הפעולה עם ראש הרשות ועד לאחוז המשרה, סמכויות, תקציב ומשכורת.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: בקשר למינוי, רוב המינויים הם ללא מכרז, כפי שמחייב החוק.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: רוב היועצות הן בתפקיד אחר לגמרי וממנים אותן לתפקיד היועצות בנוסף, ללא תמורה, בצורה התנדבותית.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: אין זה נוהל תקין.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: הדבר הזה לא נעשה ולא ייעשה בתפקידים אחרים ברשויות המקומיות והשאלה היא האם זה אפשרי לנהל שתי משרות באותה עת ולהצליח בהשגת המטרות העומדות בפנינו לקידום מעמד הנשים.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: בנוסף, לצערנו לא מורגש שמשרד הפנים עושה ביקורת מספיקה כדי לבדוק את נכונות מינוי היועצות כחוק.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: יש להם כל מיני יועצות ערביות ויהודיות שקיבלו את תפקיד היועצת ללא מכרז ומונו על ידי ראש הרשות, למרות שעברו כמה שנים.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: אני אחת מהן ויש כמה עמיתות כמותי.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: בשיחה שלי עם ראש הרשות שלי הוא הבטיח לי שיהיה מכרז.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: אחרי שנה ושבעה חודשים, הוא הבטיח לי שבסוף החודש הזה הוא יזמין למכרז.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: אני לא יודעת, אבל אני בקשר מתמיד עם הגברת ורד סויד.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: לגבי אחוז משרה – לדעתנו משרה חשובה כזו, הנחשבת למשרה סטטוטורית, צריכה להיות במשרה מלאה, 100% וצריך להתייחס אליה בשיא הרצינות ולקבוע בצורה ברורה את הסמכויות הדרושות, בכדי שתוכל כל יועצת לפעול בצורה יותר מועילה.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: המצב הנוכחי עצוב ומגביל את העבודה.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: הגדרת התפקיד – אני פונה אליכם בבקשה לשנות את הגדרת התכנית מיועצת לקידום מעמד האישה, למנהלת היחידה לקידום מעמד האישה או יועצת לקידום נשים ושוויון מגדרי, כמו כל משרה אחרת סטטוטורית ברשות, שהיא שייכת לראש הרשות, אבל לא תלויה בו, עם דרגת מנהל מחלקה ועם כל מה שנגזר ממנה.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: המשכורת צריכה להיות שווה למשרה מקבילה ברשות.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: לצערנו הרב, עד כה שכר הנשים נמוך יותר משכר הגברים באותו מקום עבודה ובאותה משרה במדינה.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: לדעתנו על משרד הפנים, על משרד האוצר, בשיתוף פעולה עם הוועדה המכובדת הזו, לשקול מחדש את תנאי המשכורת ליועצות.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: זאת אומרת שכר בסיסי, דרגות ותנאי שכר, אחוז משרה שיהיה ב-100% וכדומה.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: התקציב – התפקידים היום מנוהלים וכפופים לתקציב של הרשות, שהוא ממילא נמוך ותלויים בהחלטה של ראש הרשות.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: ההצעה שלנו היא להקדיש תקציב מיוחד, בכל יישוב לפי קריטריון ארצי מחייב.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: בהזדמנות זו ברצוננו להודות לגברת ורד סויד, לעורכת הדין הימת יונס מהרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה וגם לעמותת נשים נגד אלימות, על תמיכתן בנו לאורך כל הדרך.
<אבתהאג' זובידאת אימז'לי: תודה לכם.
עאידה תומא סלימאן: תודה, גברת אבתהאג' אימז'לי.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהעילית כמה נקודות חשובות במיוחד בעניין התקציב, שלא העלינו עד עכשיו בישיבה הזו - כל הנושא של הקצאת תקציב מוגדר לפעילות של היועצת, דבר שלא קיים ברוב המועצות המקומיות.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת גם להגיד שבישיבות קודמות עם ראשי רשויות מקומיות ערביות, לפני שנכנסתי לכנסת, אחד מהדברים שדיברו עליהם הוא שהיו מקרים שראשי רשויות ביקשו הקצאת תקן ליועצת ומשרד הפנים לא הסכים.
עאידה תומא סלימאן: אני אפילו יכולה לנקוב בשמות הכפרים שביקשו.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאחת הבעיות בנושא של תקן זה שתמיד לא נותנים תקן שצבוע מהתחלה, שזה של היועצת, אלא בעצם נותנים תקנים למועצה, מאשרים תוספות מסוימות, וראש המועצה, עם כל המחסור הקיים אצלו, צריך לבחור במה הוא בוחר ובדרך כלל הם לא בוחרים, לצערי הרב, כי יש להם עוד דברים אחרים.
עאידה תומא סלימאן: רשות הדיבור לגברת ברברה סבירסקי ממרכז אדווה, בבקשה.
<ברברה סבירסקי: את סולחת לי, אני חייבת להתחיל עם כמה כייף לי להיות פה.
<ברברה סבירסקי: עכשיו לעצם העניין.
<ברברה סבירסקי: אני גם צריכה להתנצל, כי כל הזמן אני חושבת במושגים של מלחמה.
<ברברה סבירסקי: אני מרגישה מצב רוח מלחמתי, מאבקי.
<ברברה סבירסקי: אני חושבת שזה רעיון שהזמן שלו הגיע – לשפר את המצב של היועצת.
<ברברה סבירסקי: נשים זה חצי האנושות, זה חצי.
<ברברה סבירסקי: שואלים אותי למה את כל כך משוגעת, למה נשים?
<ברברה סבירסקי: כי זה חצי האנושות וזה חצי היישוב.
<ברברה סבירסקי: וזה לא שווה משרה?
<ברברה סבירסקי: זה לא שווה התייחסות?
<ברברה סבירסקי: זה שווה.
<ברברה סבירסקי: אני רק אוסיף, שבמרכז אדווה הקמנו פורום נשות הנגב, פורום יועצות הנגב של כל היישובים בנגב ויש 20 נשים שבאות באופן עקבי לישיבות ומתוכן רק לשתיים יש משרות וכל היתר הן מנהלות מחלקות, שעושות לא משרה, משרה וחצי לפחות, כי כולן לוקחות את זה מאד מאד ברצינות.
<ברברה סבירסקי: אז אני רק רוצה לברך.
<ברברה סבירסקי: לומר שזאת יריית פתיחה, בשפה מלחמתית - - -
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לחשוב.
<ברברה סבירסקי: כן, איך אפשר להגיד את זה בלי מלחמה.
עאידה תומא סלימאן: בלי מלחמות.
<ברברה סבירסקי: זהו, זה נכנס לראש שלנו.
<ברברה סבירסקי: הראש כל כך דפוק.
<ברברה סבירסקי: התחלנו, בואו לא נפסיק.
עאידה תומא סלימאן: גברת ופא שאהין מנהלת עמותת אלזאהרא, בבקשה.
<ופא שאהין אטראד: קודם כל אני רוצה לברך אותך, יושבת ראש הוועדה, על התפקיד החדש.
<ופא שאהין אטראד: תודה על ההזמנה שלך.
<ופא שאהין אטראד: דבר שני, אני לא אדבר עוד פעם על כל המציאות הקשה של היועצות, כי אבתהאג' באמת הביאה את זה בצורה מאד ברורה – את הקשיים ואת המציאות הקשה של היועצות הערביות ברשויות הערביות ונוסף יש לנו נייר עמדה שהוגש על ידי נשים נגד אלימות ועמותת אלזאהרא ביחד, שבאמצעות הנייר הזה העלינו גם כמה נקודות חשובות בעניין המציאות הקשה גם של היועצות, במיוחד ברשויות הערביות.
<ופא שאהין אטראד: אני רוצה להתמקד בשתי נקודות מאד חשובות.
<ופא שאהין אטראד: קודם כל, אני הייתי אחת הנשים שנאבקנו הרבה שנים.
<ופא שאהין אטראד: דיברנו עוד משנת 2003 על העניין של מעמד האישה ושל היועצות לענייני נשים במיוחד, ברשויות הערביות.
<ופא שאהין אטראד: אנחנו הבאנו את הנושא הזה לוועדה בשנת 2003 וכל פעם מעלים את עניין התקציב ואת עניין התקן.
<ופא שאהין אטראד: אנחנו נתקלים באוצר שעומד ודוחה את זה.
<ופא שאהין אטראד: זה כאילו נטל שלא רוצים לטפל בו.
<ופא שאהין אטראד: בסופו של דבר, בשנת 2008, כאילו שאת הנטל הזה זרקנו על הרשויות הערביות או על הרשויות בכלל, שגם בזה הרשויות תטפלנה.
<ופא שאהין אטראד: טוב שיש חוק, אבל יש בעיה ביישום החוק, מצד אחד, ומצד שני, יש חוק שעדיין אין לו שיניים.
<ופא שאהין אטראד: אנחנו עובדות בשטח, אנחנו נפגשות עם כל הרשויות המקומיות - אנחנו, וגם הצוות של אלזאהרא והצוות של נשים נגד אלימות ואנחנו מביאים את העניין של המכרז.
<ופא שאהין אטראד: קודם כל, מתוך 74 רשויות מקומיות, יש רק 11 נשים שהן יועצות במכרז.
<ופא שאהין אטראד: מכרז מפחיד את הרשות המקומית, כי מדובר על תפקיד ועל תקן בתוך סל התקנים שלא מתוקצב ישירות וזה בא מתקציב שוטף של הרשויות המקומיות.
<ופא שאהין אטראד: המצב של הרשויות הערביות במיוחד קשה מאד ולרוב הן סובלות מקשיים תקציביים ואם מדברים על יועצות, אם מדובר בתפקיד של יועצת, זה לא סתם תפקיד, זה תפקיד בכיר.
<ופא שאהין אטראד: תפקיד בכיר, זאת אומרת שהוא עולה לרשות המקומית הרבה כסף, שאנחנו אין לנו לשלם.
<ופא שאהין אטראד: זו אחת הבעיות, ולכן בנקודה זו אנו פונים ליושבת הראש לפעול על מנת לא רק לשנות את החוק, להביא לנו את התקן הזה, שאנחנו חיכינו לו כבר יותר מ-11-12 שנים, אלא לבחון הקמת מחלקה לקידום מעמד האישה ברשויות המקומיות ותקצוב היועצת של היועצת.
<ופא שאהין אטראד: דבר שני, בושה שעד היום מדברים על מעמד האישה ועל פעילות כל כך רחבה, ובאותו זמן אין לנו גרוש אחד או שקל אחד ברשויות המקומיות, שמתוקצב ומיועד לפעילות של הנשים ברשויות המקומיות.
<ופא שאהין אטראד: תודה.
עאידה תומא סלימאן: לפעילות של היועצת.
<ופא שאהין אטראד: של היועצת, כן.
עאידה תומא סלימאן: כי לנשים יש כל מיני אפשרויות, בכל זאת, דרך רווחה ודרכים אחרות, אבל לא ליועצת ולפעילות שהיא רוצה להוביל.
עאידה תומא סלימאן: רשות הדיבור לגברת אתי אטיאס, יועצת ראש עיריית אשדוד לשעבר.
עאידה תומא סלימאן: תסלחו לי, תנסו לקצר ולדבר שלוש דקות, כדי שלכולן תהיה הזכות.
<אתי אטיאס: בוקר טוב לכולם.
<אתי אטיאס: אני יועצת ראש העיר אשדוד, אפשר להגיע עדיין, כי במשך עשרה חודשים טרם התמנתה מחליפה.
<אתי אטיאס: אני אגיד לכם שאני בבית בוכה על כך ובעלי נורא כועס, כי סך הכל אני יצרתי את הנושא.
<אתי אטיאס: בשנת 1993 נבחרתי כחברת מועצה, קיבלתי כבר את מועצת הנשים, הייתי היועצת הראשונה בארץ בשנת 1998.
<אתי אטיאס: טרם אכיפת החוק לרשויות אני כבר קיבלתי מינוי מראש העיר – יועצת ראש העיר והתחלתי לעבוד עד 2003.
<אתי אטיאס: משנת 2003 המשכתי כעובדת עירייה בלעדית בנושא, עם משרד.
<אתי אטיאס: משרד כבר היה לי קודם, כחברת מועצה, הייתה לי רכזת בחצי משרה ותקציב קטן שהלך וגדל.
<אתי אטיאס: עד עצם היום הזה, יש לי כנראה, לפי עדויות של החברות, את התקציב הכי גדול בארץ.
עאידה תומא סלימאן: אפשר לדעת כמה?
<אתי אטיאס: בערך 400,000 שקלים ואני אגיד לך למה זה שווה.
עאידה תומא סלימאן: יש כאלה שחולמים על עשירית מהתקציב הזה.
<אתי אטיאס: וזה חוץ מהמזכירות והייתה לי יועצת חיצונית וכו'.
<אתי אטיאס: בגלל זה אפשר לעשות את מה שאני עשיתי.
<אתי אטיאס: אני רואה את עצמי כדוגמא למה שאפשר לעשות כשהתפקיד הוא בלעדי.
<אתי אטיאס: אני אגיד לך למה 400,000 הם שווי ערך – לשני שירים של אייל גולן ב-12 בלילה ביום העצמאות ואולי שיר אחד של דוד אהרון.
<אתי אטיאס: זה מה שהם קיבלו – התקציב השנתי שלי.
עאידה תומא סלימאן: אהבתי את הדרך בא עשית את המשוואה.
<אתי אטיאס: בשתים עשרה בלילה, כאשר כל הילדים כבר הלכו הביתה, הוא שר כמעט לבד, אבל היה צריך לשלם לו.
<אתי אטיאס: אז זה המצב.
<אתי אטיאס: בכל אופן, זה עדיין היה אידיאלי, זה היה בספר התקציבים תחת כותרת, במחלקה לשיווין מגדרי בעירייה.
<אתי אטיאס: בשנת 2005, אני אומרת את זה וזה לא קשור לצניעות, אבל בשנת 2005 קיבלתי את פרס היועצת המצטיינת, על כך שהיה לי תקציב.
<אתי אטיאס: פשוט שהיה לי תקציב.
<אתי אטיאס: זה פשוט לא יאומן.
<אתי אטיאס: מאז, משנת 2003 עד עצם היום הזה, שיצאתי, כי מה לעשות, ראש העיר ממש לא רצה, אבל כשאמרתי לו שאני בת 67 ועוד 13 שנה אני בת 80 ואני רוצה להכיר את הנכדים ולדעת איך קוראים להם ואיזה צבע עיניים יש להם, אז הוא הבין שאני רוצה ללכת הביתה ושאני רוצה משהו אחר.
<אתי אטיאס: אני חושבת שצריך להגיע ראש אחר, אולי ראש צעיר יותר כדי לעשות את העבודה.
<אתי אטיאס: אני יצאתי עם תקציב בראייה מגדרית בזכותה של גברת ברברה.
<אתי אטיאס: בוודאי כל המנהלים עברו את התכנית, עם 30% הכרח של נשים בכל הוועדות.
<אתי אטיאס: אז זה נכון שאי אפשר מבחינה פוליטית, כי אצלנו יש 30% חרדים בעיר, אנחנו העיר השלישית בגודלה מבחינת אוכלוסייה חרדית, אז אין הרבה נשים אצל החברים שהם שליש כמעט ממועצת העיר.
<אתי אטיאס: אז אני מציעה ואני ממליצה על נשים מתוך מועצת הנשים שתהיינה ותשלמנה את ה-30%.
<אתי אטיאס: שתהיינה בינתיים כמשקיפות, אין להן זכות הצבעה, אבל יש להן זכות דיבור, זכות להשמיע.
<אתי אטיאס: למעשה, השיא היה בשנת 2010, כאשר הציעו לי איזה רעיון שנקרא עיר ידידותית לנשים - Friendly Women City.
<אתי אטיאס: אנחנו מובילים את זה באשדוד ברמה הארצית, אפשר להגיד מאז שזה התחיל.
<אתי אטיאס: פרויקטים של קידום נערות למדעים זה משהו - - -
זאב בנימין בגין: סליחה, מה המשמעות של עיר ידידותית?
<אתי אטיאס: Friendly Women City זה משהו שקיים בעולם.
<אתי אטיאס: זה התחיל בסיאול, שקיבלה את פרס האו"ם.
<אתי אטיאס: זו ראייה מגדרית של כל תחומי החיים.
זאב בנימין בגין: תני לי שתי דוגמאות.
<אתי אטיאס: זה שלושה תחומים עיקריים.
<אתי אטיאס: אחד - חינוך.
<אתי אטיאס: אנחנו עובדים על זה, חינוך לשוויון בין המינים, חינוך וקידום נערות למדעים, מנהיגות צעירה, להכין דור של נשים צעירות, שמחר לא הולכות להיות רק מזכירות אלא מדעניות וכו'.
<אתי אטיאס: שנית, אני שמה את התעסוקה במקום ראשון.
<אתי אטיאס: אישה, אני תמיד מחנכת את הנשים שלי, אפילו את אשתו של ביל גייטס – את מביאה את המשכורת שלך ואת לא צריכה לחכות שהוא ייתן לך.
<אתי אטיאס: אז לכן תעסוקה.
<אתי אטיאס: עשינו המון פרויקטים - אני לא אפרט כאן - בנושא תעסוקה ויזמות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עברנו את הכמה דקות.
<אתי אטיאס: נושא אחרון, תשתיות עירוניות.
<אתי אטיאס: ואני רוצה להגיד דבר אחרון, כשעשינו את הכנס, עשינו שלושה כנסים ענקיים בנושא הזה.
<אתי אטיאס: בכנס הראשון עשינו סקר ארצי ושאלנו נשים מה סדר העדיפות שלהן בבחירת מקום מגורים, מה צריך להיות החינוך לאיכות הסביבה.
<אתי אטיאס: אז תדעו לכם שבמקום הראשון היה תחבורה, מה שלא חושבים.
<אתי אטיאס: יש דברים שלא חושבים עליהם, כי מה לעשות, גברים תכננו ערים ולא אנחנו.
<אתי אטיאס: ואת זה צריך להגיד.
<אתי אטיאס: יש עוד הרבה מה להגיד, אבל הזמן קצר.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לך על זה ששיתפת אותנו בדוגמא מוצלחת של מה יועצת כן יכולה לעשות כאשר יש לה את האמצעים שדיברנו עליהם ואני רוצה להגיד לך כל הכבוד על ההצלחות שציינת.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהיה ראוי לשמוע גם על הניסיון שלך, כי זה מעביר אותנו קצת לסוג אחר של שיח.
עאידה תומא סלימאן: במקום רק להתמקד, ואני יכולה להבין, גם כשהעברתי את קורס ההכשרה ליועצות, בהתחלה אנחנו דיברנו על זה שהן באו עם התלונות האלה על עומס בעבודה ושל אי מתן תגמול וכו', וכל הזמן ניסינו לצאת קצת מהנושא ולהסתכל מה היועצות כן יכולות לעשות בתוך החברה ואני חושבת שזו דוגמא מאד יפה של מה אפשר לעשות.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור לגברת הימת יונס מהרשות לקידום מעמד האישה, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת בקצרה.
<הימת יונס: אני לא אחזור על דברים שכבר נאמרו.
<הימת יונס: אני רק רוצה לציין מהניסיון שלי בשטח.
<הימת יונס: המילים, וכבר נאמר שהמילים, נוסף על תפקיד זה מילים נרדפות להתנדבות, עבודה בהתנדבות בעצם.
<הימת יונס: וגם ראשי רשויות, ואני מדברת במיוחד על הרשויות הערביות וגם יועצות בעצמן ברוב המקרים תופסות את זה כמשהו התנדבותי, אז זה לא משהו מחייב.
<הימת יונס: מכיוון שאני מניחה שבהמלצות יוחלט על תיקוני חקיקה בשלב כלשהו, חשוב לי מאד לציין שדווקא ביישובים קטנים בפריפריה או שלא בפריפריה, מניסיון יש עבודה כפולה וצריך לעשות עבודה כפולה דווקא שם.
<הימת יונס: כך שהנושא הזה של גודל האוכלוסייה ומספר האוכלוסייה – הוא לא רלבנטי.
<הימת יונס: אם אנחנו מדברים על שינויים בדפוסי התנהגות והטמעת חשיבה מגדרית בתוך מחלקות שונות, צריך דווקא לשבת ולתכנן יותר ויותר שעות ולעשות עבודה יותר גדולה.
<הימת יונס: אני לא מדברת על תקציבים ומשאבים, אני מדברת על אחוז משרה של יועצת - - -
עאידה תומא סלימאן: שזה גם כן משאב.
<הימת יונס: משאב עיקרי, אבל הכוונה שאני לא מדברת על התקציבים של פעילות, אלא על כך שהיועצת עצמה חייבת להיות במשרה מלאה, במיוחד ביישובים קטנים, ללא קשר לגודל האוכלוסייה.
<הימת יונס: אני רוצה לברך במיוחד את פורום היועצות הערביות שהרשות התחילה איתן לפני שנתיים, בתכנית הכשרה שממנה בעצם נבע הפורום הזה, שהוא פורום שמתכנס ויש בו ישיבות כל חודשיים – שלושה.
<הימת יונס: היועצות מדהימות, הן מצליחות להעשיר אחת את השנייה ואפילו להעשיר אותנו.
<הימת יונס: ורד גם משתתפת במפגשים האלה של היועצות והן מודל באמת מצליח של עבודה משותפת והן יכולות יחד לעשות שינויים ולהביא לתהליכים.
<הימת יונס: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר ישראלה בן אשר, יועצת לקידום מעמד האישה.
זאב בנימין בגין: סליחה, אני יכול לשאול?
זאב בנימין בגין: להוביל שינויים ותהליכים – תני לי דוגמא אחת.
זאב בנימין בגין: חוץ מהרשם, אני הלא אישה היחיד בעולם.
זאב בנימין בגין: הרשם עוזר לי, כי בלעדיו הייתי אבוד.
<הימת יונס: אני אספר לך משהו.
<הימת יונס: אנחנו בקבוצה הזאת ויש לנו קבוצה בווטסאפ ביחד - - -
עאידה תומא סלימאן: עד שאחד החברים הגיע לישיבה, אני אדכא אותו?
עאידה תומא סלימאן: למרות שזה מאד מפתה.
זאב בנימין בגין: ישנו את הסיפור של ההוא שהיה כל הזמן שמח.
זאב בנימין בגין: שאלו אותו – למה אתה כל הזמן שמח?
זאב בנימין בגין: אני לא יודע איך אומרים מדוכָּא או מדוכֶּא, אז כששואלים אותי, אני אומר - אני כל הזמן שמח.
זאב בנימין בגין: אני לא יודע אם אני מדוכָּא בוועדה, או מדוכֶּא.
<הימת יונס: אני אתן שתי דוגמאות בקצרה.
<הימת יונס: נושא הכשרת היועצות היה לי מאד בעייתי כשהתחלתי עם היועצות הערביות.
<הימת יונס: אין הרבה יועצות, לא רוצות להגיע להשכרה.
<הימת יונס: וחלק מהיועצות, וגם בדיעה נמצאת כאן והיא יודעת עד כמה היה לי קושי וגם התחלופה היא די גדולה.
<הימת יונס: ויחד איתה הצלחנו לגבש את אותה קבוצה.
<הימת יונס: בלעדי היועצות ובלעדי הביחד הזה – לא היינו מצליחות לגבש קבוצה, שהיום פעילה כותבת ניירות עמדה וכו'.
<הימת יונס: זו דוגמא אחת.
<הימת יונס: התחלתי להגיד שאנחנו חברות בקבוצה ביחד בווטסאפ ואני רואה איך הן מייעצות אחת לשנייה איך להתמודד מול ראשי רשויות בכל מיני בעיות, קטנות כגדולות.
זאב בנימין בגין: תני לי דוגמא לבעיה שנפתרה.
זאב בנימין בגין: תהליך שהתחיל והסתיים באופן חיובי, בשביל שנדע למה לשאוף.
<ורד סויד: אני יכולה לתת דוגמא.
<ורד סויד: קיימנו קורס עם היוצעות כמעט בכל רשות למנהיגות נשים לניהול כלכלי, ובאחד מהקורסים שקיימנו אחת מהנשים אמרה – אני רוצה שתעזרו לי למצוא עבודה בבית.
<ורד סויד: היא חזרה בתשובה והחליטה שאסור לה לצאת לעבודה בחוץ.
<ורד סויד: פנינו למנהיג דתי מהדת שלה, הבאנו אותו לקורס לשיחה, לדבר על זה שבכלל אין בזה שום איסור דתי ואם נחכה לתהליך שהעבודה תגיע הביתה – נשים לא תהיינה בעבודה.
<ורד סויד: האישה הזאת היום יוצאת מהיישוב וסביבה מעגל נוסף.
<ורד סויד: אז אני אומרת שכל פורום של נשים שנוצר ביישוב, הוא נותן תוצאות.
<ורד סויד: אנחנו מקבלים היום דיווחים על זה שמונתה מהנדסת מועצה במגזר הערבי.
<ורד סויד: מנהלות אגפים, לא רק בתחומים חינוכיים מסורתיים ואני רואה בזה חלק גדול מהעבודה של הפורום של היועצות לקידום מעמד האישה במגזר הערבי, שם רואים את הקפיצה הכי גדולה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאי אפשר להתעלם גם מהעובדה הזו, ואני כמישהי שגם ליוותה חלק מהיועצות בקורס שנקטע באמצע, כשנבחרתי בפריימריז לבחירות האלה והייתי צריכה להיפרד.
עאידה תומא סלימאן: אני קטעתי, לא הקורס, נכון, הקורס המשיך, אני הייתי חייבת לעזוב את הקבוצה, אבל אני חושבת שהתהליכים שאנחנו מדברים עליהם, ככל שיש יותר כלים בידי היועצות ואני ראיתי את זה.
עאידה תומא סלימאן: ככל שרוכשות יותר כלים – למשל מה זה תקציב מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו דיברנו על זה לפני שבועיים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבלי שיידעו לנתח את התקציב של המועצה המקומית ולקבל העצמה שיש להן את הזכות לדרוש את התקציב ולנפח אותו ואחר כך לבוא לראש המועצה ולהגיד לו – סליחה, אבל אנחנו לא ראינו שמקצים תקציבים ל-א', ב', ג', ד', אני חושבת שזה חלק מהתהליכים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שחלק מהתהליכים זה התהליכים שהתחילו חלק מהיועצות, לבנות מועצות נשים סביבן, שזה מחלחל יותר ליישוב עצמו ולא רק נשאר בידיים של היועצות.
עאידה תומא סלימאן: זה כמובן חלק מהתהליכים זכות הדיבור לד"ר ישראלה בן אשר, יועצת לקידום מעמד האישה לשעבר.
<ישראלה בן אשר: תודה רבה.
<ישראלה בן אשר: אני נמצאת פה על תקן של זיכרון ארגוני, מה שנקרא.
<ישראלה בן אשר: אכן מוניתי בשנת 2000 וליוויתי את כל התהליך של החקיקה בשנת 2008 והקמת האיגוד ובמסגרת הזו אני ממשיכה ללוות.
<ישראלה בן אשר: אני רוצה להעלות כאן מספר נקודות, שאני חושבת שהן חשובות לדיון.
<ישראלה בן אשר: קודם כל, בשנת 2008, כשעשינו את תיקון החקיקה והוא תיקון יחסית מאד מעמיק, עם הרבה מאד תחומים, אבל כפי שגם את אמרת, גברתי יושבת הראש, היישום שלו או הפרשנות שלו היא אחד הדברים הבעייתיים.
<ישראלה בן אשר: וכאן אני חוזרת חזרה אל משרד הפנים, ובאמת, לא בקטע של עליהום, אלא בקטע שמשרד הפנים הוציא שני חוזרי מנכ"ל – אחד בשנת 2005 – שבעצם מתייחס לחוק משנת 2000, שבו טענו שיש בעיות ולקונות וכו'; ויצא חוזר מנכ"ל בשנת 2009 – לאחר תיקון החקיקה.
<ישראלה בן אשר: אבל על החוזר של שנת 2008 נאמר שהוא בעצם חוזר על החוזר משנת 2005.
<ישראלה בן אשר: זאת אומרת גם אם תיקנו את החוק בשנת 2008 וציינו אי אילו בעיות, הרי שחוזר המנכ"ל לא מתייחס לזה.
<ישראלה בן אשר: הוא מצטט את החוק, אבל הוא לא נותן את הפרשנות על פי החוק שאותו תיקנו.
<ישראלה בן אשר: ואז נוצר מצב בשטח, שיש הבנת הנקרא, הבנת הנשמע, הבנת אני לא יודעת מה, עם כל החיבורים ועצם השטח בא ולקח את חוזר מנכ"ל 2005 ואמר – כך ראו וכך עשו.
<ישראלה בן אשר: יש גם סתירות בתוך אותם חוזרים ובתוך עוד מסמכים שמשרד הפנים עצמו מוציא, לעומת מה שקורה בשטח, כי בשנת 2011 חוקקו חוק חדש – מנהל יחידת נוער ביישוב.
<ישראלה בן אשר: ומנהל יחידת נוער מופיע כמשרה מלאה.
<ישראלה בן אשר: ככה.
<ישראלה בן אשר: פשוט.
<ישראלה בן אשר: אז אנחנו אם ככה באות וטוענות לאפליה מגדרית - - -
זאב בנימין בגין: סליחה, זה מתוקצב?
<ישראלה בן אשר: כן.
<ישראלה בן אשר: עכשיו אנחנו בעצם באות ואומרות שאנחנו בעצם הצילום או התמונה של מה שנקרא אפליה מגדרית.
<ישראלה בן אשר: הנה חוק אחר משנת 2011, מקציבים לו משרה מלאה, בעוד אנחנו נאבקות בשוליים ונותנות נימוקים ונותנות הסברים וכו' וכו'.
<ישראלה בן אשר: אז זה דבר שחשוב להזכיר אותו כאן וחשוב להבין.
<ישראלה בן אשר: אנחנו פעלנו על פי אותן הנחיות שהיו וכבר היינו בוועדות וכבר פעלנו ועמדנו מול משרד הפנים שסירב לכל הבקשות שלנו בכל דרך שהיא לתיקון, וניסינו גם דרכים אחרות.
<ישראלה בן אשר: גם משרד האוצר בוודאי שלא מוכן, ולי חשוב להזכיר את הדברים האלה כאן, מכיוון שאם מכאן יצא קול קריאה לשבת מול משרד הפנים ולעשות תיקון של התקנון, שהוא בעצם בר ביצוע, הוא הרבה יותר מהיר ואפקטיבי לעכשיו ונמשיך כמובן עם כל מה שהעלינו כאן, אבל קודם כל אל תסתרו את עצמכם ואל תפלו אותנו מגדרית – עם חוק אחר שמקבל משרה מלאה.
עאידה תומא סלימאן: עוד מילה שלא הוזכרה והרבה מהדברים שהעלינו בעצם קשורים לה זה סדר העדיפות.
עאידה תומא סלימאן: סדר העדיפות של משרד הפנים, סדר העדיפות של הרשות המקומית עצמה, זה לא במקרה שהמצב הוא ככה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לצערי כנראה לא בסדר העדיפות או לא גבוה בסדר העדיפות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לגברת נאדיה חמדאן, יושבת ראש נעמ"ת מרחב מרכז הגליל.
<נאדיה חמדאן: נעים מאד.
<נאדיה חמדאן: אני אסתפק בשתי דקות.
<נאדיה חמדאן: אני מברכת מאד על הדיון הזה.
<נאדיה חמדאן: אני כיושבת ראש נעמ"ת מלווה יועצות במרחב שלי לכל אורך הדרך, אם זה בהכשרה ואם זה בשיתופי פעולה שונים באירועים.
<נאדיה חמדאן: רציתי להזכיר שאנחנו יחד עם ורד סויד נפנה לראשי רשויות ונעשה להם הכשרה על מה זה יועצת מעמד האישה.