GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זהבה גלאון: אני אומרת את זה, המצב הוא לא משהו כי יש משהו אפילו קצת מתסכל בעובדה שעם כל ההתקדמות והחקיקה המתקדמת והשיח התקשורתי והמודעות הציבורית עדיין אנחנו רואים את הפער, את עומק הפער.
זהבה גלאון: נגעה בזה גם עאידה, האינדיקטורים השונים, הפרישה הרחבה של עומק הפער, במפגשים, במיקומים, במרחב הציבורי של נשים מול גברים, בין אם זה פריפריה-מרכז, אשכנזים מזרחים, יהודים ערבים, במיקומים האלה תמיד אישה מרגישה תחושה איומה, אני לא מצליחה, אני לא פורצת, אני לא זה, ובסוף צריך להגיד לה 'תשמעי, זה לא רק בעיה שלך, זו בעיה חברתית', אנחנו נמצאים כאן בבעיה חברתית.
זהבה גלאון: בעצם מה התפקיד שלנו?
זהבה גלאון: איך משתמשים במבט המגדרי כאיזה מהלך לפעולה, כהנעה לפעולה, איך עושים את ההטמעה הזאת?
זהבה גלאון: זה לא מספיק שאנחנו יושבות כאן ומדברות על זה.
זהבה גלאון: לכן אני רוצה להצטרף ליוזמה, אני חושבת שהיוזמה שעאידה הציעה היא יוזמה נכונה, אפשר לעגן בחקיקה, לדעתי 90% מהמלצות המדיניות.
זהבה גלאון: אפשר לעגן את זה בחקיקה.
זהבה גלאון: אין ספק, לדעתי, אנחנו מדברים מדיניות של העדפה מתקנת וכל הדברים האלה, הבעיה הכי הכי גדולה היא בשוק התעסוקה.
זהבה גלאון: איך עושים שינוי משמעותי בשוק התעסוקה, בעיקר בכל מה שקשור להבנה של הפער בין המרחב הציבורי למרחב הפרטי, לתפקיד של נשים גם במרחב הפרטי מעבר לתפקיד שלהן במרחב הציבורי, בקריירה, בכל מה שהן עושות, כל הדברים הידועים שאני לא חוזרת עליהם ואני חושבת שאם הוועדה תגיש הצעה, ולוועדה יש אפשרות להגיש הצעה, שמעגנת את ההמלצות למדיניות כפי שהוצגו כאן, אני חושבת שזה יהיה מהלך מאוד מאוד משמעותי וגדול.
זהבה גלאון: ושוב ברכות ואני הולכת לסבלותיי והם רבים.
עליזה לביא: תודה, גברתי, תודה, חברותיי.
עליזה לביא: מדד המגדר זה מתנה, מתנה נהדרת שאתן נותנות לנו, לכולנו, כלי נוסף גם לעולם המחקר ובטח לעולם הפרקטיקה והעשייה.
עליזה לביא: התודה הגדולה היא שבאמת אחרי 3 שנים כאן, כמעט, פחות מ-3, וגם כיושבת ראש הוועדה לשעבר, החקיקה במדינת ישראל היא אחת המתקדמות בעולם לטובת נשים, כלומר אנחנו רואים הרבה מאוד מהחוקים שחוקקו כאן לאורך השנים, אם נשים בצד את המעמד האישי אנחנו מובילים, אחת המדינות המערביות המובילות בחקיקה לטובת נשים, אבל זאת לא תמונת המצב, זאת לא ההבנה שלנו והראייה שלנו והסטטיסטיקות והנתונים הקשים שעולים כאן בוועדה או במקומות אחרים.
עליזה לביא: היוזמה הנהדרת הזאת היא יוזמה חברתית שמספקת יכולת להטמיע, להבין, לחשוב.
עליזה לביא: אחד הנושאים שאיתם באמת התמודדנו זו העובדה שקודם כל נשים לא מודעות לזכויות שלהן, לא יודעות, לא מכירות.
עליזה לביא: וגם כשהן מכירות, הדרך שבה אפשר לבוא ולממש, יש בה הרבה מאוד חסמים.
עליזה לביא: הקשבתי קשב רב לדברים שלך, הנושא של נשים ערביות שהוא מטריד במובן שמצד אחד רכישת ההשכלה היא אחת ההצלחות, אחת ההצלחות בחינוך זה באמת המקום של נשים ערביות מבחינת השכלה, אבל מה עם הדברים הנוספים?
עליזה לביא: עולם העבודה ויותר מזה, בואו נדבר על תחבורה, תחבורה בהיבט המגדרי, אם רוצים שנשים תצאנה - - -
עאידה תומא סלימאן: מסגרות לגיל הרך.
עליזה לביא: למשל, מסגרות לגיל הרך, זה גם בעולם היהודי, אבל מה שאני מסתכלת, בהתבוננות כבר למעלה משנה, זה על ההסללה.
עליזה לביא: דיברת קודם על הסללה, הסללה שקיימת בחינוך הערבי לבנות בצורה מובהקת הרבה יותר מהחינוך היהודי וזה משהו שצריך לדבר עליו.
עליזה לביא: אם אנחנו מדברות על מדד מגדר, לאן הבנות הצעירות, הנשים הצעירות, מוכוונות ללמוד.
עליזה לביא: את נמצאת, חברתי היקרה, גם את, שתיכן, אבל באקדמיה כמה נשים היום - - - ועם כל חופש הבחירה ברכישת הידע וההשכלה הגבוהה עד כמה נשים צעירות מתחילות תואר ויודעות שזה ייתן להן כלי להמשך החיים, ההכוונה, ההסללה, הראייה הנכוחה של עולם עבודה.
עליזה לביא: אני חושבת שכשיש את המסקנות ואת המעקב התמידי של דופק החיים במדינת ישראל ודופק הכשלים והחומות שעדיין לא נפרצו, זו תמונת מראה וכלים משלימים גם כאן, גברתי, לעבודת חקיקה.
עליזה לביא: ודיברו קודמותיי על חוקים שאנחנו צריכים להמשיך, אבל חוקים זה לא מספיק.
עליזה לביא: הכלי הנהדר הזה שאתן נותנות לנו במתנה זאת מתנה שלא תסולא בפז.
עליזה לביא: אני רוצה לברך אתכן על העבודה, על ההתמדה, על העקביות, כי הפס ששזור לאורך כל הדרך הזאת זה מידע וידע זה כוח, כבר למדנו מחברותינו הפמיניסטיות ויחד אנחנו נעשה עוד כדי להביא לשוויון מגדרי בחברה הישראלית, על כל מנעד האוכלוסיות, שבא עם כל הרגישויות לאוכלוסיות המגוונות שבה.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת זועבי.
עאידה תומא סלימאן: זה מצב מוזר.
חנין זועבי: אפשר ליהנות ממנו לפעמים.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת מיכל רוזין.
מיכל רוזין: אני מתנצלת על הריצות, עשיתי את הכושר שלי לשבועיים הבאים היום בין הוועדות השונות.
מיכל רוזין: אני רוצה בעיקר לברך את מורותיי, שתי מורותיי, נעמי חזן וכמובן חנה הרצוג, אני חושבת שאתן עושות עבודה מופלאה ונאבקות לעשות את העבודה הזאת, אני יודעת שזה לא מובן מאליו.
מיכל רוזין: אני חייבת לספר לכם קוריוז.
מיכל רוזין: רק אתמול שאל אותי חבר כנסת, גבר כמובן, באמת בסוג של נגיד תמימות, האם בכלל עדיין יש אפליה כלפי נשים.
<קריאה: מאיזה מפלגה?
מיכל רוזין: אני רוצה להגיד לך, זה חוצה מפלגות, זה חוצה דתות, באמת זה חוצה ואני חושבת שמה לעשות, אנחנו עדיין נזקקות לזה.
מיכל רוזין: כמה שלפעמים אני אומרת, טוב די כבר, הוכחנו 20,000 פעם שאנחנו מה זה מאחורה בכל התחומים ובכל המובנים, זה לא ברור מאליו, אני ישר כמובן שולפת אותם, ישר כמובן אני נותנת גם הרצאה, מסכן מי שנופל עליי, אבל המדדים האלה, הנתונים האלה, הם כל כך חשובים ואנחנו באמת נתלות בכל מחקר, בכל סקר.
מיכל רוזין: גם הסקר שהזכירה חברת הכנסת זהבה גלאון, החשוב מאוד, של מדד הביטחון, שגם השווה ביטחון, לא רק ביטחון של אלימות אלא ביטחון של נושאים אחרים, אני לא אכנס לזה פה - - -
עאידה תומא סלימאן: הביטחון האנושי.
מיכל רוזין: האנושי באופן כללי וכמובן גם לפי קבוצות שונות באוכלוסייה, שהביטחון נתפס באופן אחר, כפי שאנחנו טוענות שביטחון נתפס אחרת בין נשים לגברים.
מיכל רוזין: אני רוצה שתי נקודות, אחת לשאול, עברתי על זה, אבל אני לא בטוחה אם ראיתי הכול, לגבי הנושא של תעסוקה, האם יש התייחסויות לדברים כמו העסקה ישירה או עקיפה.
מיכל רוזין: לא ראיתי את זה.
מיכל רוזין: זה נושא מאוד חשוב.
<חנה הרצוג: דיברתי על זה.
מיכל רוזין: לא הייתי, אני מתנצלת, לכן אני מעלה את זה כשאלה.
מיכל רוזין: הלכה מפה חברת הכנסת עליזה לביא, ואני מברכת, כל יום בבוקר אני אומרת תודה למרות שאני גם רבה איתה כל יום - - -
עאידה תומא סלימאן: שאני לא אישה?
מיכל רוזין: לא, הפוך, אני כל יום מברכת בבוקר על כך שעאידה הצטרפה אלינו לכנסת.
מיכל רוזין: אין ספק שאנחנו כבר כוח משמעותי פה בכנסת, אבל עדיין יש גם בכנסת כמו גם בחברה נושאים שנתפסים גבריים וכמעט בשליטה מוחלטת של הגברים, בין אם זה נושא כספים וכלכלה, בין אם זה נושאים של ביטחון, עדיין, לא רק בחברה, גם בפוליטיקה, הם נחשבים כנושאים מאוד מאוד גבריים.
מיכל רוזין: אנחנו משתדלים, גם בוועדות האלה, להיות שם ולהעלות הרבה פעמים היבטים מגדריים שפתאום כאילו הם לא מבינים איך זה קשור בכלל ולמה צריך לשים את אותם משקפיים מגדריים ולראות את הדברים.
מיכל רוזין: אני אומרת שוב כל הכבוד וזה חשוב מאוד ומעכשיו זה איתנו כדי שנלמד את הכול ונוכל לשלוף את כל הנתונים בזמן אמת.
מיכל רוזין: תודה שאתן עוזרות לנו לעשות את תפקידנו נאמנה.
עאידה תומא סלימאן: באופן מפתיע ביותר הסתיימה רשימת הדוברות, לא נרשמו נשים ולא קיבלו זכות.
עאידה תומא סלימאן: אם מישהי - - - בבקשה, אני אתן זכות.
<סילביה פוגל: שלום ותודה על העשייה ותודה על הישיבה, הערה קצרה.
<סילביה פוגל: הנושא של נשים עם מוגבלויות.
<סילביה פוגל: אני חושבת שחלק מהתפקיד שלנו, שלכם, של כולנו, זה להעלות את זה.
<סילביה פוגל: זה מה שרציתי לציין, זה חסר וזה אחד המשתנים והתחומים - - -
<חנה הרצוג: מותר לי להעיר?
<חנה הרצוג: אני חושבת שזו אחת הבעיות הכי קשות וכל אחת מכן שיכולה לעזור, הבעיה שלנו היא נתונים.
<חנה הרצוג: יש לנו רשימה אדירה של נושאים שהיינו רוצים להכניס למדד והבעיה היא מחסור בנתונים.
<חנה הרצוג: לכן מבחינה זאת אחת הסיבות שאנחנו רוצים את החקיקה זה לחייב גופים ציבוריים לאסוף נתונים ממבט מגדרי.
מיכל רוזין: זה מדהים עד כמה זה קריטי.
מיכל רוזין: זה מה שאמרתי בדיוק, כשישבתי כל הקדנציה הקודמת בוועדת הכלכלה, על כל נושא שעלה, וביקשתי חלוקה מגדרית, הסתכלו עליי כאילו איך זה רלוונטי ולמה אני מבקשת ומה פתאום יש להם בכלל את החלוקה הזאת, אז בהחלט.
עאידה תומא סלימאן: גב' חמוטל גורי, בבקשה.
מיכל רוזין: ברכות על התואר.
<חמוטל גורי: תודה.
<חמוטל גורי: שני דברים קצרים.
<חמוטל גורי: אני נורא מתרגשת להיות כאן, מאוד מרגש אותי לראות את הגברת יושבת הראש במקום הזה, אני חושבת שזכינו.
<חמוטל גורי: אני רוצה גם להוקיר את מרכז שוות, את נעמי חזן, את חנה הרצוג, את רונה ברייר שנמצאת כאן.
<חמוטל גורי: בשבילי המדד הזה הוא ה-go to place כשאני צריכה את הנתונים הקשים כדי לדבר על המצב של אי שוויון מגדרי בישראל.
<חמוטל גורי: כל הכבוד לכם ואנחנו, קרן דפנה, מאוד גאה להיות איתכם לאורך כל השנים.
<חנה הרצוג: שוות קמו בזכות קרן דפנה.
<חמוטל גורי: דפנה ז"ל, כשהיו שואלים אותה מה היא עושה היא הייתה אומרת 'אני סופרת', כמובן שהיא הייתה סופרת כמה נשים ולמדנו ממנה לשאול כמה ולמה.
<חמוטל גורי: אני חושבת שלצד המדד הזה, שאני חושבת הוא כלי חיוני לכל פמיניסטית ולכל פמיניסט, אני רוצה להצטרף למה שאמרה חברתי היקרה סמאח, נורא חשוב לספר את העולם דרך העיניים של נשים, זה גם חלק מהטמעת חשיבה מגדרית.
<חמוטל גורי: אני מתחייבת לעשות את חלקי בזה כמספרת סיפורים, אבל אני מאוד אשמח שנחשוב ביחד איך אנחנו עושות את זה, איך אנחנו מספרות את העולם דרך נקודות המבט ודרך עיניהן של נשים.
<חמוטל גורי: והרבה הרבה תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני בדיוק מסתכלת על כל הנושא של קידום חקיקה שתעגן איסוף נתונים במבט מגדרי באופן שיטתי.
עאידה תומא סלימאן: מולי יש, אני רוצה להקריא, בסעיף 6ג3 נקבע כי ככלל 'גוף ציבורי העורך דרך קבע איסוף ועיבוד של מידע הנוגע ליחידים ומפרסמו לציבור במסגרת פרסום כללי שנודע לשמש גם למטרות סטטיסטיות יכלול בפעולותיו כאמור התייחסות למין'.
עאידה תומא סלימאן: כמובן זה מבחינת חקיקה נראה אולי הכי ברור, אבל כהרגלם אני יודעת שיש הבדלים בין משרדי הממשלה לעניין אופי הפרסומים והיקפם.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו נצטרך לקיים איזה שהיא בדיקה, אני ארצה לבדוק מה אפשר לשנות או להוסיף לחוק כך שזה יהיה ברור, שלא יהיו הבדלים בין המשרדים, אלא נקבע גם מה בדיוק הסטטיסטיקה שחשובה לתת באופן - - -
נעמי חזן: אם יורשה לי, הסעיף הזה חייב תיקון וחיזוק וחידוד והעמקה ופירוט.
עאידה תומא סלימאן: זה מה שחשבתי גם כן.
נעמי חזן: רשימה של משרדים, רשויות, איזה נתונים מגוון האוכלוסיות וכו'.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לסכם כך, קודם כל אני מברכת על המדד החדש שהשקנו היום.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שעשיתן עבודה מאוד חשובה ונתתן לנו, כמו שאמרו שאר המשתתפות בדיון, כלי שהוא חשוב.
עאידה תומא סלימאן: אני לא טוענת שהוא שלם מאה אחוז, יכול להיות שנצטרך להוסיף, אתן בעצמכן אמרתן שחלק מהבעייתיות בבדיקת כמה אינדיקטורים זו הסטטיסטיקה שמסופקת וקיימת ותוכל באמת לפתח את הבדיקה שאתן עושות, אבל אין ספק שהמדד הזה, ממנו נוכל ללמוד הרבה.
עאידה תומא סלימאן: הייתי שוב מדגישה, חשבתי כל הזמן איך אפשר לפתח אינדיקטורים למשרדים, עכשיו כשהם מכינים את התקציבים, אינדיקטורים למה זה תקצוב מגדרי, אבל מצד שני אני חושבת שדרך המדד הזה אנחנו נוכל גם כן לנסות לבדוק במה אפשר או איפה הנקודות שאם נשקיע בהן יהיה הכי יעיל בסגירת הפערים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שצריך להתעמק יותר בלמידת המדד, אולי נצטרך גם כן, לא חייב להיות בפורום הגדול הזה, לשבת ולדון ולנסות לפתח רעיונות בנושא הזה, שניקח אותם אנחנו לפעילות הפרלמנטרית שלנו, זה הצבת יעדים מדידים, אני מדברת על פיתוח יעדים מדידים שננסה באמת לקדם מול המשרדים השונים.
עאידה תומא סלימאן: בעניין הפעלת אסטרטגיה של הטמעת חשיבה מגדרית בכל התחומים, אני מבינה ששמתם את זה כהפעלת אסטרטגיה ולא ביקורת על כאילו אסטרטגיה קיימת.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש החלטות ממשלה, החלטות הממשלה לא ממש היוו אסטרטגיה שלמה ומובנת וברורה, מה גם שהן לא מיושמות כמו שצריך.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו צריכות להפעיל גם ביקורת וגם צריך לנסות להפעיל את האסטרטגיה.
עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של שוק העבודה והיחס שבין המשפחה והעבודה, יכול להיות שהוזנח לתקופה מסוימת, אבל כדאי מאוד להתחיל לעורר את זה ולהתחיל לחשוב איך אפשר לבדוק גם דפוסי עבודה של נשים וגם עבודה שקופה, מה שהגדרת.
מיכל רוזין: את שוק העבודה בכללו, למה את חושבת בקטן?
מיכל רוזין: תחשבי בגדול, עאידה.
עאידה תומא סלימאן: מה לעשות?
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין בהתחלת הדרך.
עאידה תומא סלימאן: חישוב מחדש של החשבונאות הלאומית, זה מה שאת צריכה לדאוג לו, מיכל.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שנתתן לנו רעיונות להרבה מאבקים שאנחנו נצטרך לנהל, גם בבית הזה וגם מחוץ לבית הזה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה על ההשקעה, תודה לכן על הכלי החשוב הזה ותודה על זה שאתן נשים מדהימות וחושבות כל הזמן איך לקדם נשים.
עאידה תומא סלימאן: אני נועלת את הישיבה, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אפשר להתחיל.
<טלאל אלקרינאוי: אז אני אפתח ואחר כך ניתן לכם את זכות ניהול הישיבה.
<טלאל אלקרינאוי: מאחר שיש לנו קצת אשכנזים וקצת הקלטה של הפרוטוקול אז נדבר בעברית.
נחמן שי: הרסנו את האירוע.
<טלאל אלקרינאוי: תמיד אתם האשכנזים רק הורסים.
<טלאל אלקרינאוי: אבל גם עושים דברים טובים.
<טלאל אלקרינאוי: אז אני שמח לקדם בברכת ברוכים הבאים את הוועדה למעמד הראש, את יושבת הראש, חברת הכנסת עאידה סלימאן, ברוכה הבאה, ואת חבר הכנסת נחמן שי, המרגיע הלאומי, ואת כל הצוות שנמצא איתם וכמובן כל החברים שנמצאים פה, סגני ראש העיר ויועצת ראש העיר למעמד האישה ומנהל מחלקת הרווחה והנשים והנכבדים שנמצאים כאן בוועדה ובישיבה הזאת.
<טלאל אלקרינאוי: אמת כשהתקשרה אלינו לא מזמן עאידה וביקשה לקיים ישיבה של הוועדה בעיר רהט, אז אמרנו, בברכה וברצון רב, חשוב לנו באמת גם להעלות את מעמד האישה הערבית הבדואית בנגב והצעד לקיים את הישיבה של הוועדה בעיר רהט הוא צעד נכון ומבורך.
<טלאל אלקרינאוי: רהט היא העיר הערבית השנייה בגודלה במדינת ישראל אחרי נצרת, עיר שמונה היום 67,000 תושבים.
<טלאל אלקרינאוי: בנגב יש 230,000 תושבים בדואים, כאשר מחציתם, אם לא קצת יותר, 52%, הם נשים.
<טלאל אלקרינאוי: האישה הערבית הבדואית עוברת מהפכה, מהפכה בתחום הקידום, ההשכלה, השילוב בחיי החברה והיא רוצה לתרום וללמוד ולהשכיל ולתפוס את מקומה בחברה הישראלית בגדול.
<טלאל אלקרינאוי: לוועדה הזאת יש משקל רציני מאוד, אני מייחס לה חשיבות עליונה בתחום קידום מעמד האישה.
<טלאל אלקרינאוי: מאז 2003 מיניתי יועצת למעמד האישה.
<טלאל אלקרינאוי: הייתה בחורה אחרת שקיבלה שכר.
<טלאל אלקרינאוי: ב-2008 לא הייתי בעירייה, ב-2013 נבחרתי ומיניתי יועצת למעמד האישה.
<טלאל אלקרינאוי: צריך לזכור שיועצת למעמד האישה זה תקן על פי דין ועל פי חוק, אבל אצלנו יועצת למעמד האישה היא עובדת ללא שכר.
<טלאל אלקרינאוי: ללא שכר.
<טלאל אלקרינאוי: כי משרד הפנים לא מאשר תקן, או ביטל את התקן של השכר והאישה הזאת, שקוראים לה חנאן אלקרינאוי והיא עובדת סוציאלית במקצועה ואני השאלתי אותה מתחום הרווחה, היום היא עובדת בפרויקט שמידט, תכנית שמידט, היא עושה בין היתר גם את התפקיד שלה ומתנדבת.
<טלאל אלקרינאוי: כדי לקדם את מעמד האישה ביישובים הערביים בנגב יש חשיבות להוציא מיד פנייה למשרד הפנים, מדוע יש חוק שמחייב להעסיק אישה, אבל איך דבר כזה, מעסיקים אישה בלי שכר.
נחמן שי: החוק מחייב להעסיק אישה על חשבון מי?
<טלאל אלקרינאוי: על חשבון הרשות המקומית.
נחמן שי: אז אתה צריך לממן את זה.
<טלאל אלקרינאוי: אני מוכן לממן את זה, אבל מאחר שהרשויות הבדואיות נמצאות כולן בתכנית הבראה, אז - - -
עאידה תומא סלימאן: אני אגיב לזה.
עאידה תומא סלימאן: היה לנו כבר דיון בוועדה בנושא הזה וכבר נשלח מכתב למשרד הפנים ויש לנו רעיון איך לנסות לפתור.
עאידה תומא סלימאן: אני אגיד לך.
<טלאל אלקרינאוי: הנושא האחר, איך אנחנו מקדמים גם את מעמדה של האישה הבדואית, שכמו שאמרתי, היא מאוד מאוד רוצה להתקדם ולהשתלב בתחום החינוך, ואנחנו מסתובבים במכללות ובאוניברסיטאות וכמעט רוב הסטודנטים הבדואים הערבים הם בעיקר נשים בדואיות שרוצות לעבוד וההשכלה בקרב נשים בדואיות הביאה למהפך.
<טלאל אלקרינאוי: אם הריבוי הטבעי היה לפני עשור 5.5, היום הוא 3.9.
<טלאל אלקרינאוי: זה אומר שהאישה הבדואית רוצה ללמוד וגם לתכנן משפחה.
<טלאל אלקרינאוי: אנחנו לא נגד ילודה, אבל אנחנו בעד תכנון משפחה.
<טלאל אלקרינאוי: תכנון משפחה זה דבר חשוב, זה דבר שתורם את חלקו בחברה ובקידום החינוך ובמצב הרווחה.
<טלאל אלקרינאוי: אז ההשכלה היא חשובה, נשים רוצות ללמוד, אבל המצב הכלכלי, הסוציו אקונומי, בקרב הרבה מאוד נשים מונע מהן להשתלב בהשכלה.
<טלאל אלקרינאוי: נשים עושות הכול על מנת ללמוד.
<טלאל אלקרינאוי: הסיוע בהשכלה ובאקדמיה, חלקן היום כבר מצאו פתרונות, מאחר ששכר הלימוד בישראל, לשמחתנו ולדאבוננו, הוא גבוה מאוד והפסיכומטרי שצריכים לעבור אותו הוא גם כל כך קשה, אז יש כ-1,100 סטודנטיות שכל בוקר יוצאות העיר רהט ומיישובי הסביבה לחברון, ללמוד בחברון.
נחמן שי: סטודנטיות וסטודנטים.
<טלאל אלקרינאוי: סטודנטים, כ-2,000 לומדים, אבל כ-1,100 מתוכם בנות, נשים.
<טלאל אלקרינאוי: שכר הלימוד נמוך, הפסיכומטרי או הפסיכוטכני לא קיים - - -
עאידה תומא סלימאן: אפשר ללמוד בשפת אם.
<טלאל אלקרינאוי: אפשר ללמוד בשפת האם והלימודים שם מתקבלים, מי שמסיים שם התואר שלו מוכר בישראל וזה נושא חשוב.
<טלאל אלקרינאוי: הנושא האחר שאנחנו גם עדים לתופעה הוא הנושא של תעסוקה.
<טלאל אלקרינאוי: אני אומר לכם, אחד הדברים הכואבים לי כראש עיר ולנו כולנו כראשי ערים זה הנושא של תעסוקה.
<טלאל אלקרינאוי: כל הנשים הבדואיות רוצות לעבוד, אין אישה בדואית שלא רוצה לעבוד.
<טלאל אלקרינאוי: כולם הבינו את המוטו, היא רוצה לתרום את חלקה בתל"ג הלאומי, להיות מייצרת ויוצרת ולא רק מובטלת ויושבת בבית.
<טלאל אלקרינאוי: על כל משרה של עוזרת גננת או סייעת יש לנו כ-300 מועמדות.
<טלאל אלקרינאוי: אם גם נרשום לפרוטוקול, אפילו ראש עיר במגזר הערבי יכול להפסיד בחירות על עוזרת גננת ועל סייעת, אם הוא לא מקיים את ההתחייבות הזאת.
<טלאל אלקרינאוי: לצערנו הרב.
<טלאל אלקרינאוי: זה הדבר שמעניין את האנשים.
<טלאל אלקרינאוי: אתה מסתובב, אתה בונה בית ספר, אתה עושה כבישים, אתה מפתח אזורים של פארקים, אבל בסופו של דבר אומרים לך 'אני רוצה פרנסה'.
<טלאל אלקרינאוי: בן אדם שאין לו פרנסה מדוכא, מיואש ואני לא מאמין שמישהו רוצה לשבת בבית מובטל.
<טלאל אלקרינאוי: תנסו להיות מובטלים שבוע ימים בבית, כל אחד מכם, זה ייאוש, זה מריבות, זה סכסוכים, זה גירושים, זה כל דבר אחר.
<טלאל אלקרינאוי: נכון שנפתח בעיר רהט אזור תעסוקה משותף עידן הנגב, שהוא בשלבי תכנון והקמה, יש בו מפעל שאנחנו תולים בו הרבה מאוד תקוות, מפעל סודה סטרים, שאמור להעסיק כ-2,000 עובדים.
<טלאל אלקרינאוי: היום, בשלב הנוכחי, יש בו כ-200 נשים בדואיות.
<טלאל אלקרינאוי: אגב, זה תרם לנו תרומה נכבדה בכמה משרות ועדיין זה לא מספיק.
<טלאל אלקרינאוי: לגייס מפעלים עתירי ידיים עובדות ותעסוקה לנשים זה דבר שהוא חשוב מאוד.
עאידה תומא סלימאן: האזור הזה הוא חלק מהתכנית הארצית ששייכת לרשות לפיתוח כלכלי, או שזה פרויקט מקומי שאין לו קשר?
<טלאל אלקרינאוי: זה פרויקט מקומי שהובלנו בשנת 2000, אני ובני שמעון ולהבים, במשותף, כאשר לרהט יש את האחוז הגבוה, 44%, וזה המשיך להתקדם עד שאנחנו בשלבים שאנחנו רואים את האזור הזה מתחיל להתפתח ורואים את המפעל הראשון של סודה סטרים.
<טלאל אלקרינאוי: באזור הזה מתוכנן גם קמפוס, מכללה אקדמית, ומתוכנן בית חולים שני לנגב.
<טלאל אלקרינאוי: אמנם הממשלה החליטה שבית החולים השני לנגב יוקם בבאר שבע, מסיבות אלה ואחרות, לא יכולים להיות שני בתי חולים באותה עיר כאשר משרד הבריאות קבע שהמקום המתאים והראוי הוא בצומת רהט-להבים.
<טלאל אלקרינאוי: נקודה נוספת למעמד האישה, תיקחו אותה בחשבון, בעיות חברתיות.
<טלאל אלקרינאוי: עם המעבר מחיי בדואים ונוודות ושבטיות וחמולטיות העולם נפתח, גם בפני האישה הבדואית שרוצה את מקומה.
<טלאל אלקרינאוי: מחלקות הרווחה, שלנו ושל כל הרשויות, קורסות תחת העומס והמעמסה של בעיות חברתיות.
<טלאל אלקרינאוי: נשים מוכות, נשים חד הוריות, נשים שבאות מהשטחים ומתחתנות כאן עם תושבי רהט, חסרות מעמד, הילדים שלהם, לאחר תקופה מסוימת, כמו שקורה בעולם כולו, יש גירושים, יש בעיות חברתיות ואז האישה נשארת כאן בלי טיפול רפואי, בלי זכויות.
<טלאל אלקרינאוי: לפני חודש ימים, אני עומד בפרוזדור, ואז אישה אחת עם שישה ילדים תופסת אותי ואומרת לי, 'אני רוצה אותך דחוף', 'מה קרה דחוף?
<טלאל אלקרינאוי: ' היא אומרת לי 'יש לי פה שישה ילדים, אני לא יוצאת מכאן'.
<טלאל אלקרינאוי: התברר שהאישה הזאת התחתנה עם מישהו מערוער בנגב והוא עזב אותה ואמר לה, 'תעזבי את הבית'.
<טלאל אלקרינאוי: אין לה בית, אין לה כלום, באה לרהט.
<טלאל אלקרינאוי: רהט היא עיר ומאחר שזאת עיר קל להיטמע בתוך החברה, לא מזהים אותך, לא מכירים אותך.
<טלאל אלקרינאוי: ואז היא אומרת לי 'אני רוצה שיטפלו בילדים שלי, אני עכשיו החלפתי כתובת לרהט, אין לי בית מגורים, אין לי איפה לגור, אין לי להביא לילדים שלי, לא ביגוד, לא מזון ולא כלום'.
<טלאל אלקרינאוי: עכשיו, בעיקר היא לא מופיעה כתושבת רהט במרשם האוכלוסין שלנו והילדים האלה, צריך לטפל בהם.
<טלאל אלקרינאוי: זו בעיה שאנחנו לא יודעים איך להתמודד איתה.
<טלאל אלקרינאוי: בעיה אחרת, שאישה מיפו התחתנה עם מישהו תושב רהט.
<טלאל אלקרינאוי: הם גרו בהתחלה ביפו, עברו לרהט, התגרשו, התקוטטו ביניהם ואז היא מבקשת מקלט.
<טלאל אלקרינאוי: רק עברה לרהט וצריך לממן לה מקלט, מקלט זה עולה 12,000 שקל בחודש ואם אני לא מממן לה מקלט אז זו עבירה פלילית.
עאידה תומא סלימאן: למה 12,000 לחודש?
<טלאל אלקרינאוי: דוגמה, אני לא זוכר כמה.
עאידה תומא סלימאן: לא, 12,000 זה כלל הסל, אתם משלמים בעצם 25%.
<סעיד אלעוברה: בסדר, לא חשוב אם זה 100% או - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, הופתעתי, חשבתי שהקפיצו את סל השירותים לנשים.
<טלאל אלקרינאוי: אני מדבר על 100%.
<טלאל אלקרינאוי: אז צריך לממן נגיד 4,000 שקל.
<טלאל אלקרינאוי: תחום המאטצ'ינג ברווחה, צריך לבטל אותו וכולנו יודעים כמה שהממשלה הבטיחה, 'צוק איתן' 2009, הבטיחו לבטל את המאטצ'ינג על הרווחה.
<טלאל אלקרינאוי: זה מונע מאיתנו לתת שירותים אלמנטאריים לקהילה, בהעסקת עובדים סוציאליים, בתחומי הרווחה.
<טלאל אלקרינאוי: ובכן, המצב הוא לא קל, אבל אנחנו מתמודדים עם זה ואני מקווה שמהישיבה של הוועדה הזאת תצא קריאה, תצא פנייה לממשלה, איך פותרים את הבעיות החברתיות ומעמד האישה בקרב הבדואים בנגב.
<טלאל אלקרינאוי: לא נכנסתי כרגע לדברים שאת מכירה אותם, רצח על כבוד המשפחה ו - - -
נחמן שי: אנחנו לא קוראים לזה רצח על כבוד המשפחה, יש לזה ביטוי אחר.
עאידה תומא סלימאן: רצח נשים.
נחמן שי: אין שום כבוד ברצח.
<טלאל אלקרינאוי: רצח נשים.
<טלאל אלקרינאוי: מה אנחנו עושים כמחלקת רווחה כדי למנוע את זה.
<טלאל אלקרינאוי: אנחנו מתמודדים עם זה הרבה יותר טוב מאשר הממסד הישראלי והרבה יותר טוב מאשר משטרת ישראל ובתי המשפט.
<טלאל אלקרינאוי: יש לנו ועדת גישור, יש לנו דברים שאנחנו פותרים אותם לבד ופותרים את זה בלי שהמשפחה תדע ובלי שהשמועה תצא החוצה, בחדרי חדרים, בסודות, וזה חוסך הרבה מאוד דם.
<טלאל אלקרינאוי: עד כאן הדברים שלי.
<טלאל אלקרינאוי: אני מברך אתכם ואני מעביר כמובן את זכות ניהול הישיבה ליושבת ראש הוועדה, עאידה, שהיא תנהל את הישיבה.
<טלאל אלקרינאוי: זאת ישיבה שלה ואהלן וסהלן.
<טלאל אלקרינאוי: בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, ראש העיר, מר טלאל אלקרינאוי.
עאידה תומא סלימאן: זה הסיור הראשון שאני מקיימת בוועדה מאז שנבחרתי לכהן כיושבת ראש הועדה לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: בשבילי זאת אמירה מאוד חשובה להוציא, שהוועדה בסיור הראשון שלה תבקר בנגב.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש הרבה בעיות בנגב, אבל להקדיש את הסיור גם למען נשים ערביות בדואיות זאת הייתה אמירה שאני חושבת שבאה להסביר מה עומד באמת על סדר היום, לא רק של הוועדה, אלא באופן כללי של הנשים ושל האוכלוסייה הערבית, לפחות מנקודת המבט שלי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו ננסה בסיור הזה גם להסתכל על מגוון הבעיות וגם מגוון ההצלחות שהיו.
עאידה תומא סלימאן: אני לא נולדתי אתמול ואני גם קרובה מאוד לנושא.
עאידה תומא סלימאן: כמו שחלק אולי מכיר, אני פעילה בכל מה שקשור לזכויות נשים ומעמד האישה הערבייה כבר כמה שנים.
עאידה תומא סלימאן: הייתי בנגב כמה פעמים, ביקרתי, יש לי קשרים עם ארגוני נשים ואני יודעת גם שיש הרבה הצלחות שפתחת והתייחסת אליהן, בעניין הנשים בנגב.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת גם כן שהנגב מארח הרבה מהנשים הערביות שמגיעות דווקא מהצפון ומוצאות תעסוקה פה, זה מתחיל בלימודים וממשיך אחר כך בתעסוקה, כמורות, כעובדות סוציאליות, גם במקצועות אחרים וזו בעיה אחרת שחייבים גם לדבר עליה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע שמאז 2003 יש מינוי של יועצת למעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: קיימנו דיון על מעמד היועצות למעמד האישה ברשויות המקומיות.
עאידה תומא סלימאן: ישנה בעיה די רצינית בנושא הזה ואני תיארתי אותה, שבעצם יש עברה על חוק בנושא הזה ועברה על החוק קודם כל על ידי משרד הפנים, כי לשר הפנים יש את הסמכות ולפי החוק הוא מחויב לבדוק איפה יש מינויי יועצות ואיפה שזה לא מתקיים תוך שנה יש לו את הסמכות למנות כדי להכריח את המועצה לפעול.
עאידה תומא סלימאן: אבל מצד שני, יש גם בעיה די רצינית בתקנים, כמו שאמרת.
עאידה תומא סלימאן: נכון, המועצה המקומית בעצמה כאילו צריכה להקדיש את התקן הזה, אבל כאשר המועצה המקומית סובלת מתת תקצוב וסובלת מבעיות כלכליות וסובלת ממחסור בתקנים, אז סדר העדיפויות משתנה וההקדשה של התקנים עוברת סלקציה אחרת.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב זה תמיד בא על חשבון הנשים, במיוחד אם לוקחים בחשבון שישנה איזה שהיא מחשבה תמיד שנשים מוכנות להתנדב וכאילו כל העשייה של נשים זה חלק מהתנדבות וחלק מהיותנו רוצות לתרום לחברה, אבל בעצם זאת עבודה כפולה שהן מבצעות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו הוצאנו המלצות וכבר ניגשנו לקשר עם משרד הפנים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים לשכנע שיקדישו תקנים למועצות מקומיות ויתחילו עם המועצות המקומיות החלשות, חלשות מבחינה כלכלית.
עאידה תומא סלימאן: שיתחילו משם ואולי נתקדם כל שנה ליותר תקנים.
עאידה תומא סלימאן: עוד אין הבטחה אבל אני מנסה לקדם את הנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע בנושא התעסוקה, אבל בעיקר אני רוצה להתחיל את הישיבה בזה שאנחנו נשמע.
עאידה תומא סלימאן: רק רציתי לענות בעניין היועצת המקומית, במיוחד גם שלפי החוק צריך להקדיש תקציב פעולה.
עאידה תומא סלימאן: חוץ מהתקן צריך שהמועצה המקומית גם תקדיש תקציב ליועצת כדי שהיא תוכל לפעול.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לשמוע על הבעיות של - - - לא אשמח, כמובן, אף פעם לשמוע על בעיות זה לא משמח, אבל כולנו רצון לשמוע על הבעיות בנושא הרווחה, במיוחד שאני יודעת, שעיר כמו רהט, כמו בכל מקום אחר, בדרך כלל סופגת את כל הבעיות שמסביב, הן מתנקזות לתוך העיר כדי להיטמע במצב הכללי.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שקודם נשמע ואז גם נתייחס, אבל חבר הכנסת נחמן שי, תרצה להתייחס בהתחלה?
נחמן שי: קודם כל בוקר טוב ותודה לטלאל ולחברים שלי פה.
נחמן שי: הייתי פה כמה פעמים, אבל החתך הזה של נשים בחברה הערבית הוא חדש בשבילי ואני מודה לך, עאידה, שלקחת אותנו, אותנו זה רק את ואני בעצם, לסיור הראשון הנה, אבל אני חושב שזה חשוב ביותר ואני פתוח ואני רוצה לשמוע.
נחמן שי: לא באתי לוועדה למעמד האישה כי לא היה לי משהו אחר לעשות בכנסת, אלא כי זה חשוב ומעניין ואנחנו חייבים לקדם נשים בחברה הישראלית, בכל המגזרים.
נחמן שי: פה אין ספק שהאתגר הוא עוד יותר גדול ואני מגויס למשימה הזאת.
נחמן שי: אני אומר את זה גם לגברים וגם לנשים שנוכחים פה.
נחמן שי: תודה לך ותודה לך, טלאל.
עאידה תומא סלימאן: אם אפשר להצביע, אם תכננתם שמישהו יציג, ובתחילת הדברים השם והתפקיד כדי שנרשום בפרוטוקול.
<סעיד אלעוברה: אני מנהל אגף הרווחה בעיריית רהט.