GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנין זועבי: גם אם אנחנו מעלים את ההון האנושי על ידי הכשרה אנחנו יותר מעלים את התסכול מאשר את אחוז ההשמה, מאשר אחוז התעסוקה בפועל.
חנין זועבי: ההיגיון הזה, לפני הנתונים אפילו, צריכים לשנות.
חנין זועבי: ההיגיון הזה מוביל אותנו לאותה נקודה, שאנחנו לא מגיעים למטרה ואנחנו גם לא מאמינים לנתונים, לא בגלל שהם נתונים שקריים, אלא בגלל שהם נתונים חלקיים.
חנין זועבי: לא מדברים על משרות יציבות, לא מדברים על משרות מותאמות לכישרונן של הנשים.
חנין זועבי: יש הזנה בכפייה עכשיו ולפעמים יש עבודה בכפייה, כלומר כופים על אנשים לעבוד במשרה שהיא לא מותאמת, לא לכישורים שלהם ולא לנטייה.
עאידה תומא סלימאן: ולא להשכלה לפעמים.
חנין זועבי: זהו, לא להשכלה, לא לכישורים ולא לנטייה שלהן.
חנין זועבי: אז קודם כל לשנות את הלוגיקה הזאת, ליצור מקומות עבודה ואנחנו אמרנו פה, גם אם יש תחבורה ציבורית והאישה עלתה לאוטובוס, לאן היא תלך?
חנין זועבי: יש אוטובוס, זו הבדיחה של ג'מאל, היא עולה על האוטובוס, אבל לאן היא תלך?
חנין זועבי: כלומר אין יעד של יצירת מקומות עבודה.
חנין זועבי: אנחנו חייבים לשנות דיסק ולהתחיל מלוגיקה אחרת של פעולה שהיא יצירת מקומות עבודה.
חנין זועבי: דבר שני, המבחן האמיתי הוא הנקודה שאיימן סיף נגע בה, שהיא משרות ציבוריות.
חנין זועבי: אם הממשלה רוצה באמת להעלות את אחוז הנשים, הכי קל, הכי פשוט זה להתחיל להעלות את אחוז הנשים הערביות שעובדות במשרות ציבוריות, במשרות ממשלתיות.
חנין זועבי: שם זה לא עולה, שם אנחנו עדיין מ-2008, זה המבחן האמיתי, אם יש רצון, לא להפיל את הכול על איימן סיף, כאילו יש גטו שהוא אחראי על העלאת אחוז הנשים הערביות והממשלה לא מחויבת, משרדי הממשלה לא מחויבים, הסקטור הציבורי לא מחויב.
חנין זועבי: זה הגטו, כמו שיש גטו לפעמים של נשים, החברה לא מחויבת, הנה, יצרתי לכם מקום, אי, שאחראי על - - - ומפילים את הכול על ראשו של איימן סיף.
חנין זועבי: לא, צריכים שכל משרדי הממשלה יהיו מחויבים.
חנין זועבי: יש מבחן אמיתי, כמה אחוז המשרות הציבוריות לנשים ערביות עלו מאז 2008, פחות מחצי אחוז, לפי נתוני הלמ"ס.
חנין זועבי: אז נקודה שנייה להתמקד בה, אחרי לשנות את הלוגיקה הזאת של יצירת מקומות עבודה, נגיד - - -
עאידה תומא סלימאן: למרות שאמורה להיות העדפה מתקנת כפולה, העדפה מתקנת כנשים והעדפה מתקנת כערביות.
חנין זועבי: אז אם זה - - -
זאב בנימין בגין: יש כפל מבצעים?
חנין זועבי: יש כפל עוול.
חנין זועבי: איפה שיש כפל עוול יש כפל מבצעים ויש כפל עוול לנשים ערביות.
חנין זועבי: אז פה המבחן האמיתי ורואים ששם לא נוגעים.
חנין זועבי: זה פשוט, לא צריכים לשנות כלום, רק לתת העדפה מתקנת.
חנין זועבי: נקודה שלישית, הנתונים.
חנין זועבי: צריכים פה דרישה ללמ"ס.
חנין זועבי: אנחנו רוצים שיטה אחרת של הצגת הנתונים.
חנין זועבי: אנחנו לא רוצים אחוז נשים בשוק העבודה, אלה שעובדות בפועל, אלה שעובדות תוך תחושת ביטחון, הקריטריון של ביטחון תעסוקתי, המשרה שלי יציבה, זו המשרה שמותאמת לכישורים שלי, להשכלה שלי, לנטייה שלי וזה המסלול שמאפשר לי להתקדם, ואנחנו צריכים לבקש מהלמ"ס שיטה אחרת של חישוב הנתונים.
חנין זועבי: חינוך טכנולוגי, איימן.
חנין זועבי: אנחנו יודעים מה החינוך הטכנולוגי שבתי הספר מספקים לבנות שלנו.
חנין זועבי: כולנו יודעות איזה חינוך טכנולוגי.
חנין זועבי: לא קשור עם שוק העבודה, לא עם דגש להיי טק, לטכנולוגיה מתקדמת, להנדסה מתקדמת, לבריאות הציבור.
חנין זועבי: כלומר כל הרפורמה בבריאות הציבור, שעכשיו אפשר לפתוח 30 מרפאות לבריאות הנפש, אין מי שיאייש אותה, אין צוותים לעבוד בה.
חנין זועבי: פגשתי את ד"ר אדריס תיתי, האחראי על אירתקא, שם הצגתי את העניין של בריאות הנפש וצריכים להתאים את שוק העבודה, זה מותאם אבל צריכים להכניס את שני הנושאים, הנושא של בריאות הנפש, לשים דגש עליו, והנושא של מקצועות פארא רפואיים.
עאידה תומא סלימאן: פארא רפואי, אני יכולה להבין למה בטכנולוגיה, אבל בריאות נפש?
עאידה תומא סלימאן: לא בטוחה שזה תחת הקטגוריה של טכנולוגי.
<איימן סיף: זה בלי קשר.
<איימן סיף: היא אומרת בלי קשר.
חנין זועבי: לא, זה עניין אחר.
חנין זועבי: אני ערבבתי, אמרת לי לקצר ואז אני התחלתי לערבב את הדברים.
עאידה תומא סלימאן: לא, כי אי אפשר, ב-11:00 יש לי מליאה ואני רוצה לתת לכולם.
חנין זועבי: שתי נקודות אחרות.
חנין זועבי: כל עניין המכרזים, לתת בתיקון חוק תיקון למכרזים שמעדיפים עסקים קטנים ועסקים בינוניים, מכרזים שמעדיפים נשים.
חנין זועבי: אני הצגתי אתמול נושא של מנה חמה ואיך לשנות את הפרויקט הזה לפרויקט שיכול ליצור מקומות עבודה לנשים ושם אמרו לי שצריכים לתקן בחובת המכרזים, את העניין של העדפה לעסקים קטנים ובינוניים.
חנין זועבי: ונקודה אחרונה, כאשר מקצים תקציבים והתקציבים לא מנוצלים, להשאיר את התקציב תחת הכותרת של תעסוקת נשים.
עאידה תומא סלימאן: לא להעביר אותו לסעיפים אחרים במשרד.
חנין זועבי: יעני לא ניצלנו מעונות יום, משאירים את התקציב של מעונות יום בתוך המעגל, בתוך התקציב לתעסוקת נשים ולעקוב אחרי ניצול של תקציבים, לא רק הקצאה, אלא ניצול.
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, אף אחד לא נרשם.
תמר זנדברג: בזה שנכנסנו בדלת כמו נרשמנו.
עאידה תומא סלימאן: זה חוק חדש, לא ראיתי את זה מקודם.
תמר זנדברג: זה חוק טבע.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.
עאידה תומא סלימאן: אז אני אלך לפי מי נכנס קודם בדלת.
<ח'אולה ריחאני: אבל יהיו חמש דקות לחברה האזרחית שהגיעה מהצפון הכי רחוק?
עאידה תומא סלימאן: את תדברי, ח'אולה.
עאידה תומא סלימאן: אבל בוועדות קודם נותנים לחברי הכנסת, אני אנסה לשלב בין ובין, בינתיים את מבזבזת זמן.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, תאמינו לי, בוועדה הזו הצלחנו עד עכשיו לשלב גם שטח וגם חברי כנסת.
עאידה תומא סלימאן: אני אתן לכולם לדבר, אבל תנו לי לנהל את הישיבה כמו שצריך.
יוסף ג'בארין: אני מוכן שידבר עכשיו מישהו מהחברה האזרחית ואחר כך אני.
תמר זנדברג: לא, תעשי אחד אחד.
עאידה תומא סלימאן: כמו שאמר חבר הכנסת גלאון, חבר כנסת ובן אדם... בת חוה, תפדאללי, גב' ח'אולה.
עאידה תומא סלימאן: ככה אני אהיה בטוחה שלא תפריעי עוד.
<ח'אולה ריחאני: לא, אני אדבר מאוד קצר ובהמשך למה שאמרה חנין.
<ח'אולה ריחאני: תודה, חנין, כי באמת אני חושבת שהיא אמרה את הנקודה המאוד מרכזית.
<ח'אולה ריחאני: אני ח'אולה ריחאני ואני פעילה ומומחית לנושא של שוק העבודה והעצמה כלכלית של נשים כבר ב-20 השנה האחרונות.
<ח'אולה ריחאני: מהניסיון שלנו נקודת המפתח שיש היום, שאני חושבת, אני מכירה את איימן ומכירה את כל מרכזי ריאן בעצמי, כל הגופים האלה, אנחנו המון משקיעים בנושא של הכשרות המשאב האנושי והכשרתן של נשים, אבל בסוף, כמו שאמרה חנין, זה רק מביא לתסכול.
<ח'אולה ריחאני: לכן המפתח צריך להיות בליצור מקומות עבודה.
<ח'אולה ריחאני: איך ליצור מקומות עבודה?
<ח'אולה ריחאני: היום צריך לפעול בשני מישורים שאני רוצה להדגיש אותם במיוחד, אחד הנושא של יזמות זעירה ועסקים קטנים.
<ח'אולה ריחאני: חנין ואני היינו שותפות לוועדה, היה לי גם חלק בוועדה שקידמה נושא של יזמות לנשים ערביות והיום אני יודעת שהנושא מקבל קצת טיפול במסגרת המעו"פים, אבל גם שם, תשמעו את הנושא, זה לא מספיק מה שניתן שם, כי צריך לתת טיפול מאוד מיוחד לנשים ולנשים הערביות.
<ח'אולה ריחאני: אני מודה שנושא המימון עזר, אבל צריך לתת עוד המון שם, בנושא של חממות ובנושא של הכשרות בכל התחום הזה.
<ח'אולה ריחאני: הנושא השני, צריך לזכור שיש לנו בעיה מאוד רצינית של אלפי נשים ערביות שהן בלי השכלה טכנולוגית, אפילו בלי השכלה אקדמית.
<ח'אולה ריחאני: אנחנו מדברים על מאות אלפים וזה עיקר הבעיה של נשים שאולי הן בהשכלה של 12 שנות לימוד, שאין להן מקום עבודה.
<ח'אולה ריחאני: ואיך לאלה מוצאים מקומות עבודה?
<ח'אולה ריחאני: מביאים משקיעים.
<ח'אולה ריחאני: במיליון כנסים אני שומעת שיש משקיעים בגליל, כי אין מקומות.
<ח'אולה ריחאני: אני רק רוצה להביא דוגמה אחת, אני גרה בחיפה, כל פעם שאני עוברת ליד יקנעם, ליד אזור התעשייה שם, אני רואה איך הפארק התעשייתי קם שם תוך פחות משנה ואני חושבת לעצמי על כמה מאות אלפי מקומות עבודה זה יכול לתת.
<ח'אולה ריחאני: אז בבקשה, זה הפתרון שלי, ליצור מקומות עבודה ולתת, משפט אחרון, יש מה שנקרא הכשרות מפעליות והכשרות מותאמות למקומות עבודה.
עאידה תומא סלימאן: ח'אולה, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מגב' סאוסן, בבקשה, ואחר כך אני אעבור לחברי הכנסת.
<סאוסאן תומא: אני רוצה לכוון לכמה דברים חשובים לנושא תעסוקת נשים.
<סאוסאן תומא: כאישה שעבדה בנושא של תעסוקת נשים יותר מעשר שנים אני רואה את ההתפתחות של מרכזי ההכוון, מרכזי ההשמה, אני מאוד מברכת את הנושא.
<סאוסאן תומא: מאוד חשוב שההכשרות שם יהיו מותאמות לשוק העבודה, זה אחד הדברים שחשובים מאוד.
<סאוסאן תומא: מה שחשוב לי יותר, בנושא של תעסוקת נשים, זה לא רק הכשרות, כי אנחנו עוד שמים את הדגש על הקורבן שהוא הבעיה.
<סאוסאן תומא: מקומות עבודה זה מאוד מאוד חשוב, אבל אחד הדברים שגם - - - אנחנו מדברים על מעונות יום, אנחנו רוצים לדבר על הפער.
<סאוסאן תומא: אני רוצה להגיד כמה דברים על הפער של מעונות יום.
<סאוסאן תומא: מעונות יום בחברה הערבית.
<סאוסאן תומא: בחברה היהודית לכל 250 ילד יש מעון יום, בחברה הערבית ל-2,000 ילדים יש מעון יום אחד וזה פער גדול בין מעונות יום בחברה היהודית ובחברה הערבית.
<סאוסאן תומא: זה אחד הדברים.
<סאוסאן תומא: אזורי תעשייה, רק 2% מהקרקעות המיועדות לבנייה לרשויות מקומיות, למשל נצרת, יותר מעשר שנים הם עובדים ונאבקים על הקמת אזור תעשייה, אין אזור תעשייה בצפון של נצרת, בכפר כנא יש אזור תעשייה, הוא לא מחובר לרחוב.
<סאוסאן תומא: אין התחברות לרחוב, אי אפשר לעבור לאזור התעשייה של כפר כנא.
<סאוסאן תומא: מקומות עבודה, זה ממש דרישה של תעסוקת נשים ערביות, ולא רק נשים ערביות.
<סאוסאן תומא: אחד הדברים שחשובים, לא רק הכשרתן, אלא תעסוקת אקדמיות ערביות שזה ממש חשוב.
<סאוסאן תומא: ההמלצה שלי, קיום ועדה בין משרדית, משרד החינוך, משרד האוצר, רשות פיתוח כלכלי ובטח ובטח הרשויות המקומיות.
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, חבר הכנסת יוסף ג'בארין.
עאידה תומא סלימאן: ואני ממש מתנצלת, אני מנסה להשיג אישור מיושב ראש הכנסת לרבע שעה, אז בינתיים אין לנו אישור, אני אצטרך לנעול את הישיבה, אז תתחשבו בזה.
יוסף ג'בארין: אין ספק שהדיון הזה הוא חשוב, גם הכוונות הטובות של המשרד, גם הן נשמעות כוונות חשובות, אני חושב שגם העבודה שנעשית ברשות לפיתוח כלכלי, בהובלת איימן, אין ספק שגם היא חשובה, אבל בכל זאת אני רוצה להצביע על שני דברים לתרום לדיון.
יוסף ג'בארין: נושא אחד, אני חושב שהניסיון אומר שבלי ראייה מערכתית יהיה קשה לחולל שינוי וזה דבר שאני שומע אותו כל הזמן מראשי הרשויות המקומיות הערביות.
יוסף ג'בארין: גם אם יאשרו תקציבים למעונות יום, הם אומרים שאין קרקע, אין תכנון בשטח שמוכן ליישם את זה, וגם אם זה ככה ואם יהיה מטצ'ינג, לא יהיה להם תקציב לעשות את המטצ'ינג.
יוסף ג'בארין: יש לי תחושה שדווקא בנושא הזה של תעסוקת נשים - - -
<קריאה: צריך להגיד - - -
יוסף ג'בארין: קודם כל אני חושב שזה בכלל צריך להיות כלל בענייני נשים, אסור שיהיה מטצ'ינג - - -
עאידה תומא סלימאן: לא, בענייני מעונות היום, היא מתכוונת שאין מטצ'ינג מהרשויות המקומיות לבנייה.
יוסף ג'בארין: אני אומר שזה צריך להיות כלל אצלכם, שלפחות בכל מה שקשור לשירותי רווחה של נשים, של ילדים בסיכון, של עניינים משפחתיים, אסור שיהיה מטצ'ינג.
יוסף ג'בארין: כשיש מטצ'ינג הרשויות הערביות פשוט לא יכולות לשאת במשימה הזו.
עאידה תומא סלימאן: זהו, אין מטצ'ינג בבנייה.
יוסף ג'בארין: הבנתי, אבל זה רק במעונות יום, אני אומר שכל השירותים שקשורים.
יוסף ג'בארין: הנושא השני שלדעתי אפשר בכל זאת להתחבר אליו באופן יותר משמעותי זה לטווח הקצר לדעתי אופציות התעסוקה קיימות בעיקר במגזר הציבורי.
יוסף ג'בארין: המגזר הציבורי הוא כל כך בעייתי, זאת אומרת יש קושי שאנשי הממשלה ואנשי המשרד רוצים להטיף למגזר הפרטי כשהם עצמם לא מיישמים את הנושאים האלה.
יוסף ג'בארין: רק כדי לחדד את התמונה, במגזר הציבורי זה כמעט 100,000 עובדים, אם אני לא טועה - - -
<קריאה: לא, 70,000.
יוסף ג'בארין: 70,000-80,000 זה רק שירות המדינה, זאת אומרת שכל 1% משפיע.
יוסף ג'בארין: אם נדבר על החברה הערבית, שאנחנו מדברים היום על ייצוג של 8% אז חסרים 10% כדי להגיע לייצוג הולם.
יוסף ג'בארין: 10% זה 7,000 עד 8,000 משרות שצריכות להיות מאוישות על ידי אזרחים ערבים.
יוסף ג'בארין: אבל אני לא מדבר רק על שירות המדינה, צריך לדבר גם על החברות הממשלתיות, ששם לדעתי מדברים על 100,000, על התאגידים הציבוריים, אפילו גם על השלטון המקומי הערבי שלא צריך להיות חסין בפני הביקורת הזו.
יוסף ג'בארין: לטווח הארוך, צריך לראות איך עושים את הראייה היותר כוללת.
יוסף ג'בארין: שמחתי כשדיברו על מִנהלה, חשבתי שזה כדי לעשות את הראייה הכוללת הזאת, אבל התאכזבתי שזה רק למעונות יום.
יוסף ג'בארין: אני חושב שצריכה להיות הסתכלות מערכתית על כל הנושאים, לא רק בענייני מעונות יום.
יוסף ג'בארין: ולגבי המגזר הציבורי באופן רחב, לא רק שירותי המדינה, צריך להציב יעדים ולראות כל שנה איך מתקדמים ביעדים הללו.
עאידה תומא סלימאן: חברי הכנסת, אני נותנת את זכות הדיבור לעורכת דין ראויה חנדקלו מארגון כיאן, אבל באמת קצר.
<ראויה חנדקלו: כן, אני אקצר.
<ראויה חנדקלו: אני עורכת דין ראויה מארגון כיאן, זה ארגון פמיניסטי, אני מרכזת פרויקט לזכויות נשים בעבודה.
<ראויה חנדקלו: אני לא אכביר במילים על כל החסמים שנזכרו, אבל אני אתמקד באחד החסמים החשובים שהוא תעסוקה פוגענית שחוסמת ואני רוצה להגיד מונעת מהנשים להשתלב בשוק העבודה.
<ראויה חנדקלו: לפי מחקרים, מחקר של כיאן וגם היו עוד מחקרים בעניין ופניות שאנחנו מקבלות מדברות על כך שנשים ערביות מקבלות פחות משכר מינימום.
<ראויה חנדקלו: עכשיו שכר המינימום הוא 25, אבל לפני זה הוא היה 23 שקלים.
<ראויה חנדקלו: 88% מהנשים הערביות שמועסקות אצל מעסיק ערבי מקבלות פחות משכר מינימום, אז יש לחשוב על הזכויות הסוציאליות האחרות שלא ניתנות להן.
<ראויה חנדקלו: בגלל קוצר הזמן אני אגיד רק את ההמלצות שלנו, חשוב מאוד, דיברו על יצירת מקומות עבודה, בגלל חוסר מקומות עבודה יש תחרות גדולה על מקומות העבודה וזה גורם למעסיקים להתנכל בעובדות ולנצל אותן.
<ראויה חנדקלו: יש הרבה מישורים לעבוד בהם, בין אם גיוס חברתי ובין העצמה נשית, אבל התפקיד החשוב והמרכזי זה על המדינה.
<ראויה חנדקלו: כל הנושא של הגברת אכיפה בחברה הערבית, אולי 100 מפקחים, אבל זה לא מספיק ליישוב ערבי אחד.
<ראויה חנדקלו: יצירת מקומות עבודה, אני אומרת שזה פתרון קסם להרבה בעיות.
<ראויה חנדקלו: וכל העניין של העלאת מודעות אצל נשים בלשכות התעסוקה, שאישה מופנית למקום עבודה ואחרי זה מנצלים אותה, זה אומר שיהיה צריך לעשות - - -
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת תמר זנדברג.
תמר זנדברג: קודם כל זה דיון ראשון שאני משתתפת כאן.
תמר זנדברג: אני רוצה לברך אותך, אני מתכוונת להשתתף יותר בוועדה הזו, אבל כל הכבוד.
תמר זנדברג: אני רוצה להמשיך את הדברים שלך בשני אירועים או תחומים מרכזיים שאני נתקלתי בהם.
תמר זנדברג: הראשון זה תעסוקת נשים בחקלאות, שמצד אחד הוא סובל מהתנכלות מול הממשלה, וכל הזמן התחרות מול העובדים הזרים באופן שהוא בלתי מתקבל על הדעת, ומצד שני סובלות הנשים שעובדות מהתנכלות של המעסיקים והחקלאים עצמם ומהיעדרה של תשתית, בראשה התחבורה הציבורית, נושא שאני עוסקת בו הרבה שהוא מאוד קריטי להקשר הזה.
תמר זנדברג: התחבורה הציבורית, מדינת ישראל מתבססת על תחבורה ציבורית, אנחנו רגילים לחשוב על זה מהפריפריה למרכז, כאן מדובר על תחבורה ציבורית מקומית, בערים, במקומות, ביישובים שבהם זה הרבה יותר זול, הרבה יותר קל, זה לא רכבות, זה אוטובוסים, זה תחבורה ציבורית הרבה יותר גמישה ושהרבה יותר קל לתכנן אותה ועדיין היא חסרה ונעדרת ומהווה חסם מרכזי.
זאב בנימין בגין: סליחה, תמי, רק בנקודה הזאת, במידה שאני יודע יש היום תכנית של העדפה מתקנת לטובת התחבורה במגזר הציבורי והעדפה מאוד רצינית.
תמר זנדברג: היא עברה איתכם ממשרד ראש הממשלה למשרד של גילה גמליאל?
תמר זנדברג: אני יודעת, אני מכירה את התכנית הזאת.
תמר זנדברג: היא התחלה טובה, אבל גם היא נתקלת בהרבה מאוד חסמים, ששוב חוזרת להאשמת - - - אמר כאן האשמת הקורבן, האשמת התנאים הפיזיים במקומות שבהם התכנית הזאת אמורה להיות מיושמת ואני מקווה מאוד שלא נגיע לסוגיית ניצול התקציב החסר בגלל שיציגו בפנינו כל מיני חסמים.
<איימן סיף: בתחבורה ציבורית אין את הבעיה הזאת, יש ניצול מלא של התקציבים.
תמר זנדברג: אני רוצה לומר בהקשר הזה אמירה כללית, אנחנו מדברים על מצב של אפליה כפולה, אפליית נשים ונשים ערביות בשוק התעסוקה ולכן במקום ללכת ו - - - זאת אומרת יש כאן הרבה, גם גורמים בממשלה, גם גורמים בחברה האזרחית, שעוסקים בנשים עצמם, בהעצמה שלהם, בהכשרה, בהתגברות על חסמים, אפילו מעונות יום וכל מיני דברים כאלה, אבל כדאי שנתחיל לדבר, בטח ובטח שבמגזר הציבורי, אבל גם במגזר הפרטי, על מקומות העבודה עצמם, על האפליה, על הגזענות, על יצירת מקומות עבודה איפה שהם חסרים, לא רק להתאים את הנשים למקומות העבודה הלא קיימים, אלא גם קודם כל לייצר מקומות עבודה, אחר כך נטפל בצד של הנשים שהן כאן המוחלשות יותר.
עאידה תומא סלימאן: נציגי משרד החינוך איתנו, לא שמענו מהם, ונציבות שירות המדינה, אבל אין לנו זמן לסקירה כללית, תדווחו לנו מה המצב היום.
עאידה תומא סלימאן: עלו שתי שאלות עיקריות, למה לא הגעתם למטרה של 3,000, חינוך טכנולוגי, מה מנע.
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני, השאלה שהייתה, איזה סוג של הכשרה או חינוך טכנולוגי מסופק בתכנית הזו.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני מאוד מבקשת, אל תדחקו אותי לקטוע אתכם.
<יגאל דור: לגבי החינוך הטכנולוגי, אנחנו מדברים פה על גידול של מ-16,500 תלמידות בחינוך הטכנולוגי, ל-20,400 בין השנים תשע"ב לתשע"ה.
<יגאל דור: זה גידול של בערך 4,000 תלמידות בחינוך הזה.
<יגאל דור: בקשר למה שאמרה חברת הכנסת חנין, על איזה סוג של חינוך טכנולוגי, יש לנו כמה סוגים, אבל התכנית העיקרית שלנו זו תכנית שנקראת עתודה מדעית טכנולוגית שאנחנו עובדים עם הילדות כבר בכיתה ז' ומביאים אותן בסופו של דבר לטכנולוגיה העילית, שזה אומר אלקטרוניקה, הנדסת תוכנה, ביו טכנולוגיה והנדסת מכונות.
<יגאל דור: כבר מתחילים לעבוד איתן בכיתה ז'.
<יגאל דור: כיום יש כמעט 40 בתי ספר.
<יגאל דור: בקשר למה שאת אמרת, התנאי שלנו בתכנית, עם החלטת הממשלה, ש-50% מהתלמידים יהיו תלמידות ואנחנו מקפידים על זה שם.
עאידה תומא סלימאן: יופי, אני שמחה לשמוע שזה לא 20%, כמו ששמעתי בתכניות אחרות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו 50% בתוך האוכלוסייה ואנחנו רוצות 50% בתוך התכניות האלה.
<איימן סיף: השלמת השכלה במשרד החינוך.
עאידה תומא סלימאן: אתה יודע כבר על מה הם הולכים לדבר?
<איימן סיף: אני עובד איתם ביום יום.
<מגי קורן: קודם כל זה מראה את שיתופי הפעולה.
<מגי קורן: אני רוצה בקצרה להתייחס ולחדד את הנקודה שדיברת עליה, סאוסן, שיש חלק גדול מהאוכלוסייה, חלק לא מבוטל, שהן חסרות השכלה.
<מגי קורן: החסם של השכלה ושפה, של 12 שנות לימוד, הוא בעצם הדבר שאנחנו באגף אמונים עליו ובמשך שני שלבים אנחנו פתחנו כ-40 כיתות, אנחנו כבר מדברים על 360 שסיימו 12 שנות לימוד.
עאידה תומא סלימאן: אבל למה סגרתם את התכנית בנגב?
<מגי קורן: אני תיכף אתייחס לנגב, אם את שואלת אז אני אענה לך.
<מגי קורן: ואנחנו בשלב ב' כרגע של התכנית, שפועלות כ-17 כיתות עם למעלה מ-360 לומדות שיסיימו עד אוקטובר את לימודיהן ל-12 שנות לימוד.
<מגי קורן: אנחנו דואגים לשיתופי פעולה עם מרכזי הכוון על מנת שהליווי התעסוקתי יימשך ואני מסכימה שהעבודה כאן עם האוכלוסייה צריכה להכין אותן לעולם העבודה ולמצוא להן את מקומות התעסוקה.
<מגי קורן: לגבי שאלתך, מה קורה בנגב.
<מגי קורן: אנחנו מיישמים גם את החלטת הממשלה 3708 לאוכלוסייה הבדואית בדרום, לנשים בעיקר, ושם סגרנו למעלה מ-40 כיתות ופתחנו עוד 20 כיתות.
<מגי קורן: אני רוצה להסביר שפתיחה של כיתה זה דבר מאוד מורכב, עד שאנחנו מגייסים את הלומדות ומכשירים את הלבבות ואף על פי כן אנחנו באמת סיימנו, אפשר לומר בהצלחה, את שני השלבים והשלב השלישי, בימים אלה אנחנו פותחים ביישובים בנגב.
עאידה תומא סלימאן: זה לא ממש, זו תשובה שלא ממש יכולתי להבין אותה.
עאידה תומא סלימאן: בסך הכול בסופו של דבר אתם סגרתם 20, זה מה שאת מנסה להגיד לי.
<מגי קורן: לא סגרנו.
עאידה תומא סלימאן: את אמרת שסגרתם 40 ופתחתם עוד 20.
<מגי קורן: כי סיימו.
עאידה תומא סלימאן: אז זה לא סגרנו, זה העברנו תכנית.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני שאלתי באופן ספציפי, היו כיתות למבוגרים, למבוגרות, עם עמותת סידרה ושם נסגרו הכיתות.
עאידה תומא סלימאן: זה לא שסיימו את הלימודים, נסגרו כיתות.
חנין זועבי: כן, הפסיקו את התכנית.
עאידה תומא סלימאן: הפסיקו את התכנית איתם, למה?
<מגי קורן: כשאני אמרתי שנסגרו, סיימו את הלימודים.
<מגי קורן: כל הכיתות.
<מגי קורן: לגבי השאלה שלך לגבי סידרה, השנה הוחלט שאת הכיתות האלה שנפתחות, זה יהיה באמצעות הרשויות ולא באמצעות זכיין, ולכן עמותת סידרה לא פתחה את הכיתה והרשויות בנגב פותחות את זה.
<מגי קורן: הרשויות בתהליכי פתיחה, יש את הנתונים.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה ביום חמישי הבא נהיה בסיור בנגב ואנחנו נשב עם ראשי הרשויות המקומיות ותאמינו לי, אני אזכור טוב מאוד לשאול איפה זה עומד מבחינת התכניות.
עאידה תומא סלימאן: אני אשאל על הנושא הזה למרות שיש לי חשש שרשויות מקומיות במצב הקיים לא יוכלו להגיע לאוכלוסיית הנשים כמו שעושים בארגוני הנשים.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני אבדוק את הנושא אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור - - -
<קריאה: במשרד החינוך יש תכנית נוספת.
עאידה תומא סלימאן: במשרד החינוך שלושה ידברו?
עאידה תומא סלימאן: יש קבוצות.
עאידה תומא סלימאן: אם יהיה זמן אני אתן עוד למשרד החינוך.
עאידה תומא סלימאן: עם כל הכבוד, היה כדאי לרכז את הדברים.
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להגיע לכולם, אם תיתנו לי ואני לא אבזבז זמן על ויכוחים כאלה יהיה לכם זמן לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אל תדאגו, עד עכשיו הקפדתי שכל מי שביקש דיבר.
עאידה תומא סלימאן: אדון איאד סנונו ממוסאוא, ואני מבקשת עכשיו כל אחד שתי דקות ואני אקפיד, אני אקטע אתכם, כדי שכולם ידברו.
<איאד סנונו: אני אנסה לעשות את זה קצר, שתי הערות מאוד מאוד חשובות ואני אגע גם בפתרונות אפשריים.
<איאד סנונו: הערה ראשונה לגבי תכניות הממשלה והחלטות הממשלה.
<איאד סנונו: יש איתן שתי בעיות מאוד מאוד רציניות, אל"ף, הן לא מספיקות, ושתיים, הן גם לא מיושמות.
<איאד סנונו: לגבי תעסוקת הנשים, ההחלטה של 41% עד 2020, יש מחקר שפרסם פרופ' ערן ישיב וד"ר ניצה קציר לבנק ישראל שטוען שגם אם הממשלה תיישם ותנקוט בפעולות הם לא יגיעו ל-41%, על אחת כמה וכמה שבכלל המדינה לא מיישמת את ההחלטות שלה.
<איאד סנונו: אז אין סיכוי שנגיע ל-41%, למרות שהוא גם אחוז מאוד מאוד נמוך.
<איאד סנונו: הנקודה השנייה זה הפרדוקס שמסתובב כאן, אני אנסה לרכז אותו, של התעסוקה ושל ההכשרה ושל ההשכלה.
<איאד סנונו: לגבי אחוז הנשים הערביות המועסקות כאן בישראל, הוא אחוז הרבה יותר נמוך מאשר בעולם הערבי.
<איאד סנונו: הטענה שהנשים הערביות מסורתיות היא טענה מופרכת וטענת שווא.
<איאד סנונו: על אף זאת אנחנו מדברים על אוכלוסייה שבה למעלה משני שליש מהסטודנטים לתואר ראשון הן סטודנטיות, הן בנות - - -
עאידה תומא סלימאן: הן נשים.
<איאד סנונו: הן נשים וצעירות.
עאידה תומא סלימאן: בנות לא מגיעות לתואר.
<איאד סנונו: לכן אי אפשר להבין את הנושא של העבודות עם פריון נמוך.
<איאד סנונו: אם מדברים על אחוז משכילות מאוד מאוד גבוה, אז אני לא מצליח להבין את העבודה עם פריון מאוד מאוד נמוך.
<איאד סנונו: אני אגע בכמה פתרונות.
<איאד סנונו: על פתרון אחד כבר דובר, אני רק אזכיר, שהממשלה, המדינה, היא המעסיק הכי גדול, משם הפתרון יכול להתחיל.
<איאד סנונו: שני פתרונות גם אפשריים, יש פתרון ספציפי ללמעלה מ-10,000 בוגרות של סמינרים לחינוך.
<איאד סנונו: אם יחוקק חוק של לקלוט מורה ערבייה אחת בכל בית ספר יהודי אז אנחנו כנראה נוכל להעסיק את כולן.
<איאד סנונו: זה גם אפשרי.
<איאד סנונו: נקודה שנגעה בה ראויה זה העניין של אכיפת החוקים והתנאים המפלים.
<איאד סנונו: אני עדיין לא מצליח להבין למה המדינה לא מנסה לאכוף ולמנוע בכלל שחנות נעליים, למשל, דורשת עובדת רק אחרי שירות צבאי.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד דבר אחד, אם היו פותחים את הכיתות החסרות במערכת החינוך הערבית, שזה 6,000 כיתות, היינו מעסיקים את כל 11,000 המורים והמורות שאין להם מקומות עבודה, והילדים שלנו היו מקבלים חינוך יותר טוב.
זאב בנימין בגין: ובכל זאת, גברתי היושבת ראש, ההערה היא לא רק כמותית אלא איכותית.
זאב בנימין בגין: יש חשיבות רבה להעסקת מורים ומורות ערבים וערביות בבתי ספר כלליים יהודיים, כי היא נותנת לנו בונוס מעבר להעסקה עצמה.
עאידה תומא סלימאן: אני מתפעלת.
עאידה תומא סלימאן: כל פעם התפקיד שלך להפתיע אותנו מחדש.
זאב בנימין בגין: או לקלקל לך.
עאידה תומא סלימאן: להיפך, אתה מפתיע אותנו ונותן לנו תקווה.
זאב בנימין בגין: אני כבר זקן, צריך צעירים.
חנין זועבי: חוץ מתכנית פראוור, הוא גם הפתיע אותנו שם, בתכנית פראוור.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לגב' פדוה דהור, שתי דקות, בבקשה.
<פדוה דהור: תודה על ההזדמנות לדבר.
<פדוה דהור: אני מבית ג'אן מהמגזר הדרוזי.
עאידה תומא סלימאן: הערבי הדרוזי.
<פדוה דהור: דיברנו על מקומות תעסוקה, אבל הבעיה בכפרים שלנו, כל הבעיות שבכפרים שלנו משפיעות לשלילה על הנשים שלנו.
<פדוה דהור: אין מקומות עבודה, אין אזורי תעשייה, לשכות התעסוקה בכפרים שלנו, כולן נסגרו - - -
<פדוה דהור: כי החליט ראש הממשלה לסגור אותן, ככה יירד אחוז האבטלה.
<פדוה דהור: את כל לשכות התעסוקה העבירו למקומות אחרים.
<איימן סיף: זו לא אשמתו של ראש הממשלה, קודם כל, אבל - - -
<פדוה דהור: בסדר, הכוונה שלי לא בהעסקה ובתעסוקה של הצעירות, יש הרבה צעירות משכילות, 70% מהאקדמאים שלנו זה בחורות ולא בחורים, זה 30% גברים, הבעיה היא בנשים בחתך הגילאים מעל גיל 40, שאין להן מקומות עבודה - - -
עאידה תומא סלימאן: הצעות.
<פדוה דהור: העניין של ההשכלה האקדמית הטכנולוגית.
<פדוה דהור: הרבה לומדות מקצועות הנדסה, מקצועות רפואיים, אבל אין להם מקומות עבודה.
<פדוה דהור: הבת שלי, תואר שני בהנדסת תרופות, היום היא בהכשרה בהסבה למקצוע ההוראה.
<פדוה דהור: אנחנו בפריפריה של הפריפריה, תביאו את מקומות העבודה אלינו לפריפריה.
עאידה תומא סלימאן: כמעט לא נשאר זמן.
עאידה תומא סלימאן: בדיעה, דקה.
<בדיעה חניפס: אני יועצת לקידום מעמד האישה.
<בדיעה חניפס: אני לא אחזור על מה שאמרתם כאן, הוא רלוונטי מאוד ונחוץ מאוד.
<בדיעה חניפס: אני רוצה ליידע אתכם שהיום יש בכל שלטון מקומי יועצת לקידום מעמד האישה ואנחנו הערביות שנה מתארגנות ויש פורום מאוד חזק ואני כאן מבקשת לערב אותנו בכל דבר, כי אנחנו בשטח, יודעות כל הבעיות שדיברתם עליהן.
עאידה תומא סלימאן: גב' לינדה דגן ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים.
<לינדה דגן: אני רוצה לשים פן אחר קצת על השולחן שלא דיברנו עליו.
<לינדה דגן: בתכניות שלנו, כשהתחלנו לעבוד על נושא התעסוקה לפני בערך שש שנים שמנו את הנושאים של החסמים האישיים, המשפחתיים, החברתיים, על השולחן ובאמצעות ליווי מתמשך, גם אישי, גם קבוצתי, לא רק אנחנו מדברים על השמה, אנחנו מדברים על התמדה בשיעורים מאוד מאוד גבוהים.
<לינדה דגן: באשת חיל, שקשור פה, יש לנו עוד תכניות, אבל אשת חיל זו באמת תכנית הדגל של נשים ערביות שאנחנו הגדלנו בשנה וחצי - - -
עאידה תומא סלימאן: בכמה יישובים אתם נמצאים?
<לינדה דגן: אנחנו היום ב-49 יישובים ערבים, גדלנו מ-16 לפני שנה וחצי.
<לינדה דגן: אנחנו התרחבנו בעקבות ועדת טרכטנברג.
עאידה תומא סלימאן: אחוזי השמה?
<לינדה דגן: נרימאן מתכנית אשת חיל.
<נרימאן סלימאן: תכנית אשת חיל היום - - -
עאידה תומא סלימאן: לא להתחיל על התכנית, התכנית מוכרת.
עאידה תומא סלימאן: שאלתי שאלה מאוד מדויקת.
<נרימאן סלימאן: 97% מהמשתתפות של התכנית הושמו, ולקחת בחשבון שיש הרבה קבוצות שהן חדשות ונפתחו השנה.
עאידה תומא סלימאן: כמה מהן מתמידות וכמה זה לא ארעי?
<נרימאן סלימאן: יש לנו שיעור התמדה של יותר מ-90% מהמשתתפות בפער של שבעה חודשים ויותר.
<נרימאן סלימאן: אנחנו עובדים תהליכית עם אנשים.
<נרימאן סלימאן: אנחנו לא יכולים להשפיע על שוק העבודה מבחוץ ולאתר מקומות תעסוקה, אבל אנחנו משפיעים על האישה עצמה.
עאידה תומא סלימאן: זאת תכנית שמשקיעה בהון האנושי ולא ביצירת מקומות עבודה.
<נרימאן סלימאן: בדיוק.
<נרימאן סלימאן: רק משפט אחד ולסיים.