GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גלי עציון: הכנסת היא הפרלמנט, לפרלמנט יש כוח בקרה וניהול ואני הייתי מאוד שמחה אם הוא יתחיל להפעיל את הכוח הזה ולא לחוקק חוקים – זה מאוד יפה לחוקק חוקים שהם כתובים ונהדרים בספר החוקים של מדינת ישראל והאכיפה שלהם היא אפסית, או שהם נחקקו ושכחו לצרף להם את הסעיף התקציבי שהופך אותם מאות יפה לאות מתה.
<גלי עציון: אז בשורה האחרונה – ברכות, בהצלחה, ואני חושבת שנוכל לעשות הרבה דברים ביחד אם נלך לכיוון הנכון.
עאידה תומא סלימאן: פרופ' נורית ירמיה, המדענית הראשית, משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל.
<נורית ירמיה: ויושבת-ראש המועצה הישראלית לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה שבמשרד המדע.
<נורית ירמיה: אז יש לנו כאן עוד הרבה מאוד עבודה לכולנו וברכות, מחמם את הלב לראות אותך כאן ולשמוע את חברותי.
<נורית ירמיה: אני מבקשת להמשיך את דברי הנשים שקדמו לי.
<נורית ירמיה: ראשית, היום התפרסמה ההודעה לעיתונות שרחל ציטטה ממנה שאכן באקדמיה רק ב-37% מהמחלקות – אני אומרת "רק" כי זה לא רק – יש לנו פחות מ-20% נשים.
<נורית ירמיה: אני אומרת את זה בסגל האקדמי כיוון שהרבה מאוד פעמים אומרים לנו: מצוינות מדעית, מצוינות מדעית – מצוינות אקדמית היא לא משהו אובייקטיבי, אותה הצעת מחקר תחת השם ג'יין ותחת השם ג'ון מקבלת ציונים שונים באופן משמעותי.
<נורית ירמיה: מפה אני מבקשת לעבור ולומר – דיברו כאן קודם על רפואה מותאמת אישית, על רפואה מגדרית, רפואה מדייקת, אנחנו היום יודעות שכל הרפואה בנויה על גוף הגבר כיוון שנשים לא משתתפות במחקרים הקליניים כי המחזור החודשי שלהן מלכלך את התוצאות.
<נורית ירמיה: לכן נשים מתות יותר מהתקפי לב, כיוון שמועקה בחזה זה לא הסימן הברור ביותר של התקף לב בנשים.
<נורית ירמיה: אז היום יש לנו את "רפואה מותאמת אישית" וזה משהו שאנחנו במשרד בהחלט מממנים.
<נורית ירמיה: מפה אני מבקשת להמשיך הלאה ולהתחבר למה שנאמר פה קודם – כל עוד שנשים מרוויחות פחות, כל עוד שמקומות העבודה הם כאלו שתמיד מוצאים את הדרך שברגע שנשים חודרות לאיזשהו ארגון מיד ממציאים את הארגון הבא, את ההתארגנות הבאה שלא מאפשרת לנשים להיכנס אליה או שמקשה – קרי ההייטק היום – בדיוק שם אנחנו נמצאים.
<נורית ירמיה: אז זה לא במקום של לחשוב מחוץ לקופסה, זה מהמקום שלא צריכה להיות לגמרי קופסה ומהמקום שבו כיום אנחנו צריכות לדאוג לכך שהקריטריונים לקבלה – בדיוק כפי שנאמר כאן, שמקום העבודה צריך להיות מותאם לכולנו.
<נורית ירמיה: אני אסיים בכך שאני מעדיפה, מבקשת ומזמינה אותנו לא לדבר על עבודה ועל משפחה אלא על זמן ציבורי ועל זמן פרטי, וככל שאנחנו נשכיל ששני המינים, גם גברים וגם נשים, תהיה חלוקה טובה יותר בין הזמן הציבורי לזמן הפרטי ושהשכר יהיה שווה, כך זאת לא תהיה האישה שלא מגיעה לעבודה כי הילד חולה והיא מרוויחה פחות ובוודאי שהיא תישאר בבית.
<נורית ירמיה: תודה ועוד נמשיך.
עאידה תומא סלימאן: תודה, אני בטוחה שעוד נמשיך.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את רשות הדיבור לקרן שמש-פרלמוטר, "איתך-מעכי", בבקשה.
<קרן שמש-פרלמוטר: תודה רבה.
<קרן שמש-פרלמוטר: אני מצטרפת לכל הברכות ואני אדבר בקצרה.
<קרן שמש-פרלמוטר: אני רוצה להגיד כמה דברים: אחד, בהמשך לדברי השרה על תוכנית האם שהיא אמרה שנכתבת – חשוב להגיד שארגוני הנשים כתבו תוכנית פעולה כוללת שהיא בעצם נכנסת להחלטה 1325 של מועצת הביטחון של האו"ם, שבעצם משלבת וקושרת את הנושאים של ייצוג, מניעת אלימות והגנה של נשים.
<קרן שמש-פרלמוטר: גם בזכות הוועדה וגם בזכות ורד סוויד, ממש לפני שהכנסת הקודמת התפזרה התקבלה החלטת ממשלה לכתיבת תוכנית פעולה לאומית, national action plan, ובעצם אולי הדבר הראשון שגם השרה, הוועדה ובכלל הממשלה צריכים להידרש אליו זה בעצם לממש את ההחלטה הזו, ושמשרדי ממשלה, על מנעד רחב מאוד של משרדי ממשלה, בעצם ילכו בעקבות החדר של ארגוני הנשים שכתב את המסמך הזה.
<קרן שמש-פרלמוטר: אני רק אגיד בקצרה שבדיוק כפי שנאמר, ההסתכלות של החלטה 1325 זה לא רק על דברים שהם דברים קלאסיים של נשים, כמו פיטורי נשים בהריון, אלא זה באמת להרחיב פרספקטיבות רחבות יותר, החל ממה זו תפיסת ביטחון, מהו ביטחון שהוא לא רק מיליטריסטי, ביטחון מפרספקטיבות מגדריות רחבות יותר ובאמת את הקשר הזה בין אלימות ובין ייצוג, שהדברים האלה קשורים אחד בשני.
<קרן שמש-פרלמוטר: אנחנו קוראות בעצם גם לשרה, גם לוועדה, בוודאי לרשות לקידום מעמד האישה, שזה יהיה אולי הכיוון הראשון שהוועדה תלך אליו.
<קרן שמש-פרלמוטר: אני אגיד עוד שני דברים בקצרה: אני חושבת שהוועדה הזו בוודאי ידעה, ואני בטוחה שגם תדע, לעבוד ולהיעזר בארגוני נשים, שזה שדה פורח עם הרבה מאוד ידע וכוח.
<קרן שמש-פרלמוטר: אנחנו הובלנו כבר בעבר לא מעט מאבקים, כמו העלאת גיל הפרישה, הנושא של חזקת הגיל הרך, מדיניות מאוד משמעותית שהשתנה בזכות ארגוני נשים.
<קרן שמש-פרלמוטר: יש שני פורומים מאוד משמעותיים כרגע לארגוני נשים: אחד הוא "שותפות" – ארגון שחברות בו ארגוני נשים שעוסקות בנושא של תעסוקה, יושבת פה שלי דביר שמנהלת את "שותפות", שבעצם זו פלטפורמה שמטרתה גם לשנות ברמה ציבורית וברמת חקיקה דברים שקשורים לנשים ותעסוקה, וגם יושבת פה מור ארם מהפורום "צעירות", של נשים צעירות, זו אוכלוסייה שגם לא מסתכלים עליה מספיק, נשים שהן בדרך כלל בשוליים, הן היו נערות בסיכון.
<קרן שמש-פרלמוטר: תודה.
עאידה תומא סלימאן: עו"ד טלילה שחר רוזנפלד, מנהלת האגף לשוויון מגדרי ויועצת נציב שירות המדינה לקידום נשים.
<טלילה שחל-רוזנפלד: תודה.
<טלילה שחל-רוזנפלד: קודם כל, אני מצטרפת לברכות.
<טלילה שחל-רוזנפלד: עאידה, אנחנו מכירות הרבה שנים ואני מכירה היטב את הפעילות המבורכת שלך, זה נורא כיף לראות אותך, אחרי שישבנו הרבה בצד הזה של השולחן, גם בצד הזה של השולחן.
<טלילה שחל-רוזנפלד: אני בטוחה שתהיה הרבה עבודה משותפת פורייה.
<טלילה שחל-רוזנפלד: אני לא אדבר הרבה כי אין זמן אבל אני כן אגיד ממש בקצרה שאנחנו היום מתמקדים מאוד בהגשמה של דוח ועדת שטאובר, שמטפל בנושא של קידום נשים בשירות המדינה לתפקידים הבכירים ביותר.
<טלילה שחל-רוזנפלד: המגמה שלנו היא להגיע תוך 5 שנים לייצוג של 50% נשים בתפקידים הבכירים ביותר בשירות המדינה.
<טלילה שחל-רוזנפלד: אחד הדברים שראינו שבאמת מאוד חשוב לצורך העניין הוא הובלת מדיניות שווין מגדרי.
<טלילה שחל-רוזנפלד: זאת אומרת שזה יהיה חשוב לא רק לנו בשטח מלמטה, שזה יבוא מלמעלה, שזה יבוא מהשרים, מהמנכ"לים, מהכנסת.
<טלילה שחל-רוזנפלד: כאן נכנס גם התפקיד שגלי עציון דיברה עליו בנושא של הבקרה, בנוסף לחקיקת חוקים גם לעזור לנו בנושא של הבקרה והאכיפה.
<טלילה שחל-רוזנפלד: נקודה נוספת שעלתה פה ואני גם מאוד רוצה להדגיש היא הנושא של הורות ומשפחה, שהרעיון הוא באמת לעשות שינוי במקומות העבודה.
<טלילה שחל-רוזנפלד: אנחנו מנסים לעשות את זה אצלנו וזה תהליך ארוך, אבל באמת לעשות איזשהו שינוי בצורת המחשבה, להפסיק להסתכל על השעות כאיזשהו מדד של איכות עבודה ולהתחיל באמת להסתכל על הדברים החשובים, שיעזור גם לנשים.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר גלית שאול, מנכ"לית "מרכז רקמן".
<גלית שאול: תודה.
<גלית שאול: אני רוצה לפתוח בברכות, כמובן, אנחנו מאוד גאים ושמחים על ההנהגה שלך ואנחנו חושבות ומאמינות ששיתוף הפעולה פה הוא הכרחי וחשוב.
<גלית שאול: ישבו כאן לפני כן ולצערי הן היו צריכות לעזוב, אבל דוגמאות טובות לשיתופי פעולה שנעשו בעבר, כי הוכח – ואני מאוד שמחה על השותפות של הגברים שנמצאים כאן – הוכח שאנחנו זקוקים לכל שותפות.
<גלית שאול: מבחינתי, זה שמדובר בוועדה שהיא אולי ועדה של אופוזיציה זה דווקא מחזק ורק יתרון אז אנחנו בעד, כי אופוזיציה יודעת להילחם.
<גלית שאול: אני רוצה להעלות על השולחן נושא שלא עלה כאן עד עכשיו וזה נושא של אי השוויון בתחום של דיני המשפחה.
<גלית שאול: אני רוצה לספר סיפור קצר ולהגיד למה זה שייך לכולנו: התקשרה אלי חברה מניו-יורק וסיפרה שלי היא ראתה את הסרט "גט", היא היתה מאוד מודאגת מכיוון שהיא ראתה מה שקרה שם לאישה והיא אומרת: אבל אני רוצה, גלית, שתסבירי לי דבר אחד – האם זה נכון שגם אישה מוסלמית שתבוא לפני הדיינים האלו, הם יתנהגו אליה ככה?
<גלית שאול: אמרתי לה: אני אגיד לך את האמת, אישה מוסלמית לא תגיע לפני הדיינים אבל היא תגיע לבית דין אחר שיתנהג אליה לצערי באופן מאוד דומה.
<גלית שאול: זאת אומרת שמה שקורה כיום בסיפור הזה של הדין האישי, לצערי הרב, הישגים שאנחנו כבר הגענו אליהם בכנסת הקודמת בשיתוף פעולה של הרבה מאוד מהאנשים שיושבים כאן ושישבו כאן קודם, הולכים להימחק.
<גלית שאול: הרבה מאוד צעדים מאוד קשים בחזרה שלנו לעקרונות של הדין האישי בשם השוויוניזציה המדומה – ואני חייבת להגיד שוויוניזציה מדומה כי אנחנו כולנו צועקים על כמה חשוב שכולם יהיו שוויוניים, אנחנו רואים את זה שלעומת אי השוויון שקיים בחברה, וכולם כאן דיברו על נושא התעסוקה, מכאן בדיוק מגיע המקום הזה שאנחנו לא מצליחות לזכות גם לשפר את מצבם של נשים וילדים לאחר הגירושין, גם מגיעים לתהליך הזה של הגירושין בצורה מוחלשת.
<גלית שאול: זו שאלה שמעסיקה את כולנו ואני מאוד מקווה שנושאים כמו חזקת הגיל הרך, נושאים כמו מעמדן של נשים בפני בתי הדין – ולא חשוב על איזה בית דין אנחנו מדברים – הם נושאים שיידונו פה בוועדה.
<גלית שאול: אני מאוד מקווה שאנחנו נצליח לשלב כוחות בנושא הזה.
<גלית שאול: אני רק רוצה לומר ברכות, אני באמת לא אכנס לעניינים העקרוניים אבל חשוב לי שהנושא של אי השוויון יהיה פה על השולחן.
<גלית שאול: אני מודה לכולם, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה להגיד לך, כמי שהנהיגה מ-95' את השינוי הגדול שהיה - - -
<גלית שאול: אני יודעת, השבוע ישבנו עם הארגון שלך אז שמענו הרבה.
עאידה תומא סלימאן: כאשר בתי דין למשפחה לא כללו את הנשים הערביות, עבדתי אז על תיקון החוק והנושא הזה מאוד קרוב ללבי ואני עוד אגיד כמה מילים.
<גלית שאול: אבל יש נושאים באמת קונקרטיים, מזונות של נשים זה נושא שמדבר לכולם, שינוי תקנות המזונות – הרבה נושאים שאנחנו חייבות ביחד לשלב כוחות בהם.
עאידה תומא סלימאן: החזקת ילדים והכול, תאמיני לי, אני יודעת.
עאידה תומא סלימאן: אני אגיד עוד מילה אחרי שנסיים בנושא השוויון המדומה.
זאב בנימין בגין: עאידה, אני צריך ללכת להצבעה, תני לי משפט אחד?
זאב בנימין בגין: אני רוצה לספר לכם סיפור שמלווה אותי מילדותי ואולי הוא הביא אותי הנה, לוועדה הזו.
זאב בנימין בגין: זה סיפור ששמעתי מאבי בהיותי ילד, אולי בן 10, אולי בן 12.
זאב בנימין בגין: שתי לוחמות למען זכות בחירה לנשים באנגליה בתחילת המאה ה-20 – בשוויצריה לא היתה זכות בחירה עד שנות ה-70 – נפגשנו בבית הסוהר כי הן נעצרו.
זאב בנימין בגין: הצעירה אמרה למנהיגת הארגון, בכתה ואמרה: מה יהיה, נהיה בבתי הסוהר, מנהיגת הארגון אמרה לה: תתפללי לאלוהים – היא תעזור לך.
עאידה תומא סלימאן: גב' ליאל אבן זהר, מנכ"לית עמותת כ"ן.
<ליאל אבן זהר: דקה לפני שחבר הכנסת בני בגין יוצא מהאולם אני אברך אותו וגם את חבר הכנסת זחאלקה שהם בחרו את הוועדה הזאת, אני חושבת שזה יפה מאוד וראוי מאוד שחברי כנסת גברים בעלי מודעות חברתית ומגדרית מבורכת מוצאים פה את מקומם.
<ליאל אבן זהר: זו כמובן ועדה חשובה ומרגשת, יו"ר שמגיעה מחזית העשייה ושרה לשוויון מגדרי, זה באמת רגע מכונן.
<ליאל אבן זהר: אנחנו, בעמותת כ"ן, סבורות שכשנשים מגיעות לעמדות השפעה ומפתח הן עושות שינוי, רק לצערנו אין מספיק נשים בעמדות השפעה ומפתח.
<ליאל אבן זהר: אנחנו רואים את זה בנתונים כל הזמן.
<ליאל אבן זהר: לצערי, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, עוד יש לנו הרבה לאן לשאוף.
<ליאל אבן זהר: יו"ר הוועדה יודעת בוודאי מה מצבנו ברשויות המקומיות, עם 14% חברות מועצה, 2% ראשות עיר, 18% דירקטוריות בדירקטוריונים הציבוריים, בחברות ממשלתיות מבקר המדינה שיש 0% מנכ"ליות – ולא בגלל שאנחנו פחות מוכשרות, כמו שאמר חבר הכנסת זחאלקה, אנחנו בוודאי יותר מוכשרות, ובוודאי ובוודאי לא פחות, אז יש לנו הרבה לאן לשאוף ולאן להגיע.
<ליאל אבן זהר: לוועדה הזאת יש הזדמנות עצומה בקדנציה הזאת כי הממשלה אימצה – גם בזכותך – את החלטה 1325 לייצוג הולם ושוויוני ואני חושבת שאחד מהדברים שהיא צריכה לחרות כרגע על דגלה זו אכיפה של זה.
<ליאל אבן זהר: נאה דורש נאה מקיים.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר שרי אהרוני, בבקשה.
<שרי אהרוני: שלום, ברכות לך, עאידה, חברתי הטובה.
<שרי אהרוני: אני הגעתי היום כנציגה של "אשה לאשה", מרכז פמיניסטי חיפה.
<שרי אהרוני: אנחנו, בשנים האחרונות, ממעטות להגיע לדיונים של הוועדה, המקום הזה לא תמיד נעים היה לנו, אנחנו מקוות שעכשיו המקום הזה כן יהווה אלטרנטיבה ומקום טוב, חשוב וצודק להיות בו.
<שרי אהרוני: אני רוצה להגיד שאחד הדברים שאנחנו עושות בזמן האחרון הוא להחזיק את הארכיון של התנועה הפמיניסטית והפעילות לקידום שוויון נשים בישראל בהתנדבות.
<שרי אהרוני: קבוצה של הרבה מאוד נשים שמחזיקות אלפי מסמכים, כולל פליירים, פוסטרים, ישיבות, פרוטוקולים, תמונות וצילומים מאז שנות ה-70' ועד היום, כולל הארכיון השלם של שדולת הנשים כמעט, ועוד הרבה מאוד ארגונים שתרמו את הארכיונים שלהם למרכז.
<שרי אהרוני: אנחנו עושות את זה ללא תקציב, אנחנו מבקשות שבכנסת הקרובה יתקיים דיון בנושא של שימור והעברה של ידע על פעילות פמיניסטית ולמען זכויות הנשים בישראל.
<שרי אהרוני: אנחנו מבקשות שהידע הזה יכנס לתוכניות הלימודים, ילמד כמו שצריך באוניברסיטאות וייחקר ויזכה למקום של כבוד, כפי שהוא ראוי לו.
<שרי אהרוני: תודה.
<נורית ירמיה: רק להוסיף שכפוף לאישור תקציבי משרד המדע יוציא קול קורא להקמת מרכז יידע בנושא נשים ב-2016.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שהקול הקורא ייקח בחשבון את הידע שלפעמים אי אפשר לכמת אותו ואת הניסיון שקיים כבר אצל ארגונים פמיניסטיים בנושא הזה.
<נורית ירמיה: בתור פסיכולוגית – כמובן.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור לגב' שלי דביר מ"שותפות".
עאידה תומא סלימאן: נשארו לנו רק שתי דוברות, אני מאוד מבקשת לקצר כדי שנעמוד בלוח הזמנים.
<שלי דביר: אני אשתדל להיות מאוד מאוד קצרה.
<שלי דביר: קודם כל, ברכות, ברמה האישית אני מאוד מאמינה בך, אנחנו נהיה כאן לסייע לך, זה דבר ראשון, אנחנו כאן בשביל לסייע, להביא מהידע ולדחוף קדימה ככל שניתן.
<שלי דביר: ברמה האישית שלי, אני מאוד מתרגשת לחזור לוועדה, דלית מכירה אותי, אני בעצם עבדתי בוועדה כשהתקבלה החלטה 1325, עבדתי בזמנו עם חברת הכנסת אתי לבני, להיות פה פתאום 10 שנים אחרי זה באמת אירוע אחר.
<שלי דביר: קואליציית "שותפות" היא קואליציה שבעצם חברים בה עמותות וארגונים פמיניסטיים, כמו "איתך-מעכי", שדולת הנשים, "אחותי", "ערוס אלבחר", המרכז להעצמה כלכלית של נשים, "מרכז אדוה", "רוח נשית" ועוד, ובעצם המטרה שלנו היא לקדם שוויון מגדרי בתעסוקה, זאת המטרה המרכזית שלנו.
<שלי דביר: אנחנו כאן בעצם לעבוד יחד עם הוועדה ולדחוף מלמטה, להציף בעיות רחבות שקיימות ולקדם שוויון תעסוקתי, בעיקר בעלות עסקים קטנים ובינוניים, כי אם אנחנו רואים את האחוזים בפרופורציות של כמה בעלי עסקים יש גברים לעומת כמה בעלות עסקים נשים אנחנו מבינים שיש פה בעיה.
<שלי דביר: אנחנו מבינים – משהו שלא דובר עליו – שיש בעיה בדיני המכרזים.
<שלי דביר: אני, בכובע השני שלי, חברת מועצת עיר בעיריית תל-אביב יפו ואני יושבת בוועדת מכרזים, אני יכולה להגיד שבשנתיים האחרונות אף עסק בבעלות אישה לא זכה במכרז בעיריית תל-אביב יפו, ואני מדברת על מיליארדים שמחולקים שם, מיליארדים.
<שלי דביר: אז יש בעיה מאוד גדולה בתחום של דיני המכרזים וגם פה אפשר לפתור את זה על ידי דרכים שונות.
<שלי דביר: נושא נוסף שהקואליציה עוסקת בו וגם לא דובר בו הפעם הוא זכויות של נשים בגיל הפנסיה, כי אם אנחנו מדברים על עבודה אנחנו גם צריכים לראות מה קורה אחרי שלב העבודה.
<שלי דביר: למעשה – אני רק אסיים בנתון הזה – אם אנחנו בודקים את אוכלוסיית הנשים בכללותה, רק ל-30% מהנשים יש פנסיה, זה אומר ש-70% מהנשים מסתמכות אך ורק על קצבת הזקנה של ביטוח לאומי, שבישראל עומדת היום על 1,531 שקלים, שזה סכום הנמוך ביותר כמעט מכל המדינות בעולם.
<שלי דביר: אחת מהמטרות הנוספות שלנו היא להילחם ולהיאבק על העלאת קצבת הזקנה, וזו יכולה להיות עבודה משותפת של הוועדה הזאת יחד עם ועדת הרווחה, לדאוג לאותן נשים בגיל הפנסיה.
<שלי דביר: זה משפיע כמובן גם על גברים – כי כולם ייהנו מהעלאת קצבת הזקנה – אבל בהינתן העובדה שרק ל-30% יש פנסיה, אנחנו רואים שהרבה יותר נשים מסתמכות על זה.
<שלי דביר: בהצלחה, אנחנו כאן ואנחנו נשמח לעבוד יחד, לעזור ולהביא את כל מה שאנחנו יכולות לשולחן.
עאידה תומא סלימאן: גב' ענת יונה-עמדי משתי"ל, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: הדוברת הבאה היא שולה אגמי ואז אנחנו מסיימות.
<ענת יונה-עמדי: פתחת את הדברים בדיבור על נשים עניות והנשים שאנחנו עובדות אתן הן עובדות עניות בחסות המדינה – עובדות המועצות הדתיות – ביניהן נשים שהן בלניות, נשים שנמצאות ונותנות לנו את שירותי הקבורה, קוברות את המתים שלנו.
<ענת יונה-עמדי: אני חושבת שזה רק חלק מההדגמה עד כמה משמעותי הייצוג של נשים בתוך המועצות הדתיות.
<ענת יונה-עמדי: כיום מדובר על אחוזים בודדים, עשרות נשים בלבד, כאשר מדברים גם על תאגיד שמעסיק מאות נשים מוחלשות שאין להן לא פה ולא כתובת והן מפחדות הרבה פעמים להתלונן על הפרות התנאים שנעשות שם.
<ענת יונה-עמדי: ומצד שני, שירותים שניתנים לנשים משמעותיים, שקובעים בהרבה דברים את איכות החיים שלהן – המקווה, הקבורה, היכולת להספיד את המתים.
<ענת יונה-עמדי: אני חושבת שיש איזשהו מהלך שהתחיל בוועדה הקודמת וחשוב שיהיה גם על האג'נדה של הוועדה השנה.
<ענת יונה-עמדי: אני כמובן מצטרפת לברכות על המינוי.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, גב' שולה אגמי מהמרכז לשלטון מקומי.
<שולה אגמי: שלום לכולם, אני רוצה להצטרף לברכות, לברך אותך, את השרה.
<שולה אגמי: אני חושבת שיש לנו פה באמת משהו היסטורי שמינו שרה לשוויון מגדרי, ואני חושבת שזה דבר מאוד מאוד חשוב לנו וגם לוועדה לקידום.
<שולה אגמי: יש שני נושאים שהייתי רוצה להתמקד בהם: אחד, הנושא של מעמדן של היועצות לקידום מעמד האישה בתוך הרשויות המקומיות.
<שולה אגמי: יש לנו עבודה נהדרת יחד עם הוועדה, עם הצוות שלכם בוועדה, עם מרכז השלטון המקומי.
<שולה אגמי: כפי שידוע לכולנו, יועצת היום ממונה על כמה תחומים ברשות ובניהם גם בתחום הזה, צריך לשים באמת דגש ולראות; וגם, בגלל החוק ממנים יועצות ובעצם לרובן אין תקציב וקשה להן מאוד לפעול.
<שולה אגמי: הדבר השני שהייתי רוצה להתייחס אליו הוא הנושא של מרכזי הסיוע, שאנחנו עובדים במשותף בנושא הכשרות לממונות ברשויות המקומות.
<שולה אגמי: לצערי, ותקני אותי, אני חושבת שצריך לחייב כל ממונה שממונית על נושא מניעת הטרדה מינית לעבור הכשרה.
<שולה אגמי: זה חשוב מאוד כי אנחנו נתקלים בהמון בעיות שבהמון מקרים ממונה לא יודעת מה תפקידה כאן.
<שולה אגמי: אלה שני הנושאים.
<שולה אגמי: אני חושבת שגם את, כיושבת-ראש הוועדה, וגם השרה, בשיתוף פעולה עם מרכז השלטון המקומי, עם איגוד היועצות, עם הרשות למעמד האישה בלשכת ראש הממשלה ביחד, עם כולנו, נוכל לשפר ולשנות ויש הרבה מה לעשות.
<שולה אגמי: תודה.
עאידה תומא סלימאן: חשבתי שאנחנו לא נצליח לעשות את זה אבל כהרגלנו – אם אנחנו רוצות אנחנו עושות.
עאידה תומא סלימאן: הגענו לכל מי שביקשה לדבר ואני מאוד שמחה על כך.
עאידה תומא סלימאן: את האמת, אני מרגישה פתאום אחריות ממש כבדה, אני מרגישה עד כמה יש נושאים שאנחנו חייבות לטפל בהם בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: הנושאים שעלו פה – ואני יודעת באופן אישי שיש עוד נושאים שאפילו לא הגענו אליהם ולא הצלחנו לגעת בהם בישיבה הזו, אבל יהיה להם זמן בישיבות הבאות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד מילה אחת על שוויון – יש סיפור גם שאני מכירה ומאוד מצא חן בעיני בעניין שוויון: מישהו לקח קבוצה של אנשים והעמיד אותם ליד קיר שחוסם את הדרך למגרש גדול, כולם עמדו, הוא נתן לכולם להגיע ליד הקיר ולהסתכל מבעד לגדר, רק פשוט שהיו אנשים שהם יותר נמוכים ולא יכלו לראות מבעד לגדר.
עאידה תומא סלימאן: אז שוויון כזה שבאמת נותן לכולם להגיע ליד אבל לא פותר את הבעיות, שלא נותן לאנשים מסוימים כן לראות מבעד וכן לשאוף מבעד – לא על שוויון כזה אנחנו נדבר בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כן רוצות לדבר גם על סגירת פערים שתאפשר לנשים, להרבה נשים שנשללה מהן האפשרות להגיע ולחיות – אתן יודעות מה?
עאידה תומא סלימאן: לפני שאני מדברת על להגיע למצב של יישום שאיפותיהן, אני מדברת על חיים בכבוד, אני מדברת על הדברים הבסיסיים אפילו.
עאידה תומא סלימאן: להגיד לכם את האמת – היה חסר לי היום בוועדה הקול של הנשים הערביות הבדואיות מהנגב.
<דועאא ג'זמאוי: אני כאן.
עאידה תומא סלימאן: אבל לא ביקשת לדבר, בגלל זה חסר - - -
<דועאא ג'זמאוי: לא משנה, זה מפגש ראשון ואני מקווה שזה לא יהיה האחרון.
<דועאא ג'זמאוי: אני לא מייצגת את המגזר הבדואי, אני מורה מהצפון שבחרה לעצמה ללמד במגזר הבדואי שבדרום.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לשמוע את המילה "בחרתי ללמד בדרום" כי מאז שנבחרתי לכנסת אני מקבלת פניות של מורות שלא בחרו, שזאת היתה דרך של אין ברירה, לרדת ללמד בנגב בתקווה שיקבלו משרה.
עאידה תומא סלימאן: בשבוע הבא אנחנו מקצות ישיבה, גם לאור הפרסומים שהיו על הפרשי שכר בין מורים למורות ובכלל על שכר מורים, אנחנו מקדישים את הדיון לנשים במערכת החינוך, כמורות אני מתכוונת.
עאידה תומא סלימאן: זה יהיה גם בענייני השכר, גם בעניין המינויים, גם בעניין אבטלה בקרב מורות ערביות, זה כל המכלול הזה, זה בשבוע הבא.
עאידה תומא סלימאן: הדיון בוועדה היום הוא רק ההתחלה, כפי שאמרתי, אני מאוד הייתי רוצה להסתמך גם על סיורים בשטח, גם על עבודה משותפת עם ארגוני הנשים.
עאידה תומא סלימאן: מאוד חשוב לי להדגיש שבאחד הדיונים שאנחנו כן רוצות להעלות – מ"איתך מעכי" הזכרתן את 1325, בזמנו היה לי מה להגיד על התוכנית של 1325, עדיין יש לי מה להגיד, אני אשמח לקיים דיון בוועדה פה בנושא של 1325 כי גם הנשים הערביות-הפלסטיניות הכינו נייר בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: נמצא דרך – אני יודעת שיש גם את היוזמה של מדד הביטחון, שהוא קואליציה של כמה ארגונים, אנחנו נקדיש לזה גם דיון ונביא את שלוש הפרספקטיביות ונראה איך אנחנו מתקדמות.
עאידה תומא סלימאן: אבל, הוועדה כן תעסוק בעיקר בבקרה על אכיפה, נכון, אנחנו נצטרך באמת לעבוד קשה בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: מהרקע שלי אני יודעת שיש לנו הרבה חוקים מתקדמים – יש עדיין צורך בחוקים נוספים – אבל עניין של אכיפה לא מיושם כמו שהיינו רוצות לראות אותו, וחלק מכך בגלל, בעיני, המגמתיות וחוסר המודעות בקרב מקבלי ההחלטות וקובעי המדיניות במדינה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאחד מהדברים שאנחנו צריכות לעבוד עליהם הוא לשנות את הגישה, את הדעות הקיימות ואת צורת קביעת המדיניות בכך שהיא תכלול לא רק אכיפה אלא פיתוח, הסתכלות קדימה לאן אנחנו רוצות להגיע.
עאידה תומא סלימאן: שוב אני אומרת – אני מאוד שמחה וכבוד גדול לי לקבל את הברכות שקיבלתי פה.
עאידה תומא סלימאן: עצם הנוכחות שלכם, עצם האולם המלא הזה ועצם העובדה שאני יודעת שיש נשים – לא רק ב"אשה לאשה" – אני יודעת שיש הרבה נשים שהדירו את רגליהן בשנים האחרונות ואני רואה שחלק מהן חזרו, אני מאוד מקווה שיגיעו עוד נשים שבעבר לא הגענו אליהן בוועדה, שנגיע אליהן.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד אשמח לקבל כל הצעה, נא להפנות קודם כל לוועדה, אבל אתן יכולות גם ישירות אלי.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מודה לכולכן, למרות הקושי אני חייבת לנעול את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: תודה לכן.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם, יש לנו סדר-יום קצת ארוך, מעניין וטעון הרבה ויכוחים ודיונים, לכן, אני מציעה שנתחיל את הישיבה שלנו.
עאידה תומא סלימאן: מחמם את הלב ועושה טוב לראות נשים ואנשים שכל כך אכפת להם מהנושא, שגודשים את אולם הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שנצליח, באמת, לתת זמן לכמה שיותר להגיד את דעתם ודעתן בנושא החשוב הזה.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו מתמקדות בדיון הזה קודם כול ברפורמה לבריאות הנפש מנקודת מבט מגדרית.
עאידה תומא סלימאן: מה ההשפעה של הרפורמה, שדובר עליה הרבה, שאמורה להתחיל ב-1 ביולי, ושמשרד הבריאות בעצם יגיד את אמרתו היום.
עאידה תומא סלימאן: והאמרה, אני בטוחה, מאוד תומכת ברפורמה ומקדמת את הרפורמה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלכולנו פה יש דעות על השפעת הרפורמה באופן כללי, על הטיפול ועל רמת הטיפול, ועל בריאות הנפש במדינה.
עאידה תומא סלימאן: אבל יש לנו גם נקודת מבט שאני מאוד מבקשת להתמקד בה, נקודת מבט מגדרית - איך הרפורמה הזאת משפיעה על נשים ועל הנושאים החשובים לנו בארגוני הנשים ובתנועה הפמיניסטית, כמו כל העניין של תקיפה מינית, נפגעות תקיפה מינית והטיפול בהן.
עאידה תומא סלימאן: ננסה גם להשאיר זמן טוב לנקודות השנייה והשלישית שהינן: מעקב אחר יישום התוכנית לטיפול בנפגעות תקיפה מינית; ונקבל עדכון ממשרד הבריאות על מסקנות הוועדה בנושא ההפרדה המגדרית ונוהל הטיפול במקרה פגיעה מינית במחלקות אשפוז פסיכיאטריות.
עאידה תומא סלימאן: ננסה היום לכסות את כל הנושאים האלה, כאשר באמת אני מאוד מקווה שתשתפו פעולה אתי כדי שנצליח לתת במה לכל מי שמעוניין.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת על זה, קודם כול, שחברי כנסת וחברות כנסת שהם לא חברים וחברות בוועדה הצטרפו אלינו היום, אני מברכת את כל המשתתפות, אבל במיוחד את נציגי ונציגות משרדי הממשלה, את מנכ"ל משרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת להתחיל עם פרופ' ארנון אפק מנכ"ל המשרד להציג את הנושא.
נורית קורן: אני רק רוצה להעיר הערה.
נורית קורן: הנושא הזה של בריאות הנפש נידון בוועדת הרווחה, והוקמה ועדת משנה שאני עומדת בראשה, וכל הנושא הזה, גם הנושא המגדרי יהיה - - -
זאב בנימין בגין: ועדת משנה לאיזה עניין?
עאידה תומא סלימאן: לרפורמה.
נורית קורן: לרפורמה במשרד הבריאות, לעניין הזה.
נורית קורן: היום תשמעו את כל הנושא הזה פה, וכל הנושא הזה יידון בוועדת הרווחה על ידי, בוועדת המשנה.
נורית קורן: בסדר?
נורית קורן: אז כל הנושא, הכול ביחד יהיה רק בוועדה הזאת, בוועדת המשנה.
נורית קורן: וכל מי שירצה יקבל במה ויגיע לזה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהייחודי בוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת הזאת זה שהיא בעצם דנה בנושאים מנקודת מבט מגדרית, נושאים שאפשר לדון בהם גם בוועדת הכלכלה וגם בוועדת הכספים וגם בוועדת הרווחה וגם בוועדת החינוך.
עאידה תומא סלימאן: אתמול היה לנו דיון מאוד מעניין בנושא של מורות ושל מערכת החינוך, שאפשר היה להגיד מההתחלה גם כן שיישאר בוועדת החינוך.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת ששיתוף פעולה בנושא הזה הוא עניין מאוד חשוב, אנחנו גם דיברנו על זה, ואני חושבת שכל מה שיעלה בוועדה, ואת ההמלצות ואת הסיכומים שיהיו בוועדה, נעביר באופן מסודר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים שהוועדה שברשותך, ועדת המשנה, תיקח את זה בחשבון.
עאידה תומא סלימאן: ועכשיו נמשיך את הדיון.
נורית קורן: אנחנו לא נתווכח פה, אבל ועדת הרווחה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני באמת לא רוצה להתווכח.
נורית קורן: רק שנייה, ועדת הרווחה - - -
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתחיל את הדיון.
נורית קורן: רק שנייה, רק שנייה.
נורית קורן: אני רוצה להכניס את זה בקונטקסט.
נורית קורן: תשמעו היום את הדיווח, אנחנו לא נטריד את משרד הבריאות לבוא פעמיים, יהיה לכם מקום, תהיה לכם במה, תהיה נציגה שלכם בוועדה שלי, וחשוב מאוד שהדברים יידונו בכל הקונטקסט.
נורית קורן: אי-אפשר יהיה להפריד, כי יש גם נפגעי תקיפה גברים, אז בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהדיון - - -
נורית קורן: טוב, אנחנו לא נתווכח על זה.
עאידה תומא סלימאן: אם לא נתווכח אז לא נתווכח.
עאידה תומא סלימאן: באמת.
עאידה תומא סלימאן: נעשה את זה אולי אחר כך, לא ניקח מהזמן של הדיון על זה.
עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה לפתוח עם מנכ"ל משרד הבריאות, בבקשה.
<ארנון אפק: קודם כול, תודה רבה על ההזדמנות, ואני שמח לומר שבעיני זאת הזדמנות חד-פעמית להגשים חלום של 20 שנה, חלום שחברי הכנסת חוקקו ב-1994 ובאמת רצו שב-1997 הוא יושלם ותועבר גם בריאות הנפש והאשפוז הגריאטרי ומכשירי שיקום וניידות לקופות בצו כמו שהם תכננו.
<ארנון אפק: לצערם, זה לא קרה.
<ארנון אפק: בחוק ההסדרים שכולנו מכירים זה נעצר, ועכשיו זכינו להעביר את זה, אני רואה בכך כבוד.
<ארנון אפק: אני גם רוצה להגיד שסגן שר הבריאות חבר הכנסת הרב ליצמן הנחה על קיום הרפורמה, הוא העביר את זה בזמנו בקדנציה הקודמת שלו וכרגע הנחה על הביצוע, ואני חוזר על דבריו, שכל בעיה שתהיה – ואנחנו מודעים, שום דבר לא מושלם – תתוקן, תטופל.
<ארנון אפק: אני מעריך את כל חברי הכנסת – בתיאום, כמובן, דרך לשכתו נענה לכל פנייה ולכל דבר שקיים, ונתקן כל מה שנדרש.
<ארנון אפק: אבל בסופו של דבר יש כאן בשורה אמיתית לעם ישראל.