GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: אני לא רואה אותנו מצליחות לשנות.
עליזה לביא: אם הצלחתי בפעם הקודמת להביא לוועדה משותפת בנושאים של מרוץ הסמכויות, בנושאים של מעמד אישי, הגיור ועוד ועוד – גיור זה נשי, למעלה מ-70% מההתגיירות אלו נשים, הקבוצה המאוד מוחלשת בחברה – זה המקום של הוועדה הזאת.
עליזה לביא: אני לא מצפה מהממשלה, עם כל הווטו אחד על השני, אבל כאן כן אפשר לבוא, לשנות, לקדם ולעשות כי אין ברירות אחרות.
עליזה לביא: גברתי יושבת-הראש – הרבה הצלחה.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור לגב' נאילה עואד, מנכ"לית "נשים נגד אלימות".
עאידה תומא סלימאן: למען הגילוי הנאות, זה הארגון שהקמתי והייתי המנכ"לית שלו ונאילה היא קולגה קודמת שלי.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, נאילה.
<נאילה עואד: אני פשוט נפעמת מרוב התרגשות שאני יושבת בוועדה שהיו"ר שלה עשתה דרך של 19 שנים בעשייה פמיניסטית וגם בחיים האישיים שלי.
<נאילה עואד: אני מודה לך על ההזמנה ומקווה שאנחנו נצליח, נצליח בגדול כנשים במדינה וכנשים פלסטיניות שיכולות לקדם את זכיותינו כזכויות אדם קודם כל.
<נאילה עואד: אני אתייחס למעמדנו כנשים פלסטיניות במדינת ישראל לא רק במישור הזה של נשים מוחלשות אלא בשלושת מישורי הדיכוי שאנחנו שרויות בהם:
<נאילה עואד: קודם כל היותנו נשים בחברה פטריארכלית, היותנו נשים במדינה והיותנו חלק ממיעוט לאומי.
<נאילה עואד: אז אנחנו מדברות על טריפל הדרה של נשים.
<נאילה עואד: כשאנחנו מדברות על שוויון מגדרי אנחנו צריכות, כבוד השרה – אם אנחנו רוצות להחליט ולבקש ולטפל בעניין מהשורשים – אי אפשר לא להתייחס לשלושת מישורי הדיכוי שהזכרתי ושלושת מעגלי הדיכוי, שצריך לקדם אותם במקביל, אחד ליד על השני ולא אך ורק להתייחס לזה בהחלטות ממשלתיות ולא לתפקד ולתפעל את זה הלאה.
<נאילה עואד: אם אני אתייחס לייצוגנו כנשים – אנחנו מדברות היום על שתי נשים שמכהנות כחברות כנסת מ-120 חברי כנסת.
<נאילה עואד: זה הישג לתנועה הפמיניסטית שגם עאידה הינה בכנסת.
<נאילה עואד: בעניין של השלטון המקומי הצלחנו כעשייה בארגונים פמיניסטיים יהודים וערבים לקדם את החוק לייצוג נשים, אנחנו מקוות שנקטוף את הפרי שלו ב-2017, אבל עד היום אנחנו מדברות על 16 חברות מועצה מקומיות.
<נאילה עואד: נכון שהיתה עליה בבחירות האחרונות למועצות המקומיות – מ-6 נשים ערביות שמכהנות כחברות מועצות ל-16 – וזה הישג שלנו כארגונים פמיניסטיים.
<נאילה עואד: אם אנחנו מדברות על יועצות לקידום מעמד האישה – ב-2008 היה תיקון לחוק שאומר כי אמור להיות מכרז בתוך המועצות המקומיות.
<נאילה עואד: לאחר בחינה של 72 מועצות ורשויות מקומיות בחברה הערבית, רק 11 יועצות במינוי של מכרז, והשאר, או שזה בהתנדבות – ואני חושבת שהמצב לא שונה בהרבה גם בחברה הישראלית בכלל מבחינת היועצות.
<נאילה עואד: אם אנחנו מדברות על הרשות השופטת – 11 שופטות ערביות במדינת ישראל מתוך 537, זאת אומרת, האחוז שלנו לא מגיע ל-2%.
<נאילה עואד: בבתי הדין לענייני משפחה – מ-31 שופטות קיימת ומכהנת אך ורק שופטת אחת.
<נאילה עואד: בחברות ממשלתיות הייצוג שלנו שואף לאפס.
<נאילה עואד: אפילו לאחר החלטת ממשלה שהיו אמורים להוביל למצב של ייצוג הולם לערבים, שבשנת 2012 יגיע ל-10% - אחוז הערבים הגיע ל-8.9 והנשים 3.2.
<נאילה עואד: אני מדברת על נשים ערביות.
<נאילה עואד: בעניין של תעסוקה אי אפשר היום שלא לדבר על כך – והצלחנו לקדם את זה מ-2003 ב"עמותת נשים נגד אלימות" – שהחסמים הם חסמים מבניים ולא חסמים שתלויים בתרבות ובחברה שלנו.
<נאילה עואד: כשאנחנו מדברות על 40% מהאקדמאיות שהינן מובטלות – טוב שהזכרת את החסמים והזכרת תחבורה ציבורית, מעונות יום וכל העניינים האלה – 77% מהנשים הערביות הפלסטיניות מובטלות.
<נאילה עואד: מי מכיר בשכר שלהן בעבודה כעקרת בית, כשכר?
<נאילה עואד: זו, אני חושבת, הדרישה שלנו שצריך לקדם, כשכר ששווה שכר.
<נאילה עואד: בעניין של אלימות, אנחנו מדברות על 89% מהתיקים שמגיעים למשטרה – על אף כל ההתייחסות הזו שנשים ערביות לא מגיעות למשטרה מחוסר אמון במערכת, זו אותה משטרה שמדירה אותנו, אותה משטרה שמשתמשת באלימות בהפגנות שלנו - אבל אפילו אם הן מגיעות, 89% מהתיקים שלהן נסגרים.
<נאילה עואד: רק 6 חוקרות בשפה הערבית, שמתוכן 4 ערביות ו-2 דוברות ערבית, נמצאות במשטרה בתחום האלימות.
<נאילה עואד: כשאנחנו מדברות על מסגרות – כל המדיניות של המכרזים וההפרטה של משרד העבודה והרווחה, שמחושבת לפי הראש ולא לפי האישה וזכותה להתקיים בכבוד, זו מחשבה ומדיניות שאך ורק מגדילה את הפערים ומחלישה את הנשים.
<נאילה עואד: במיוחד כשאני מדברת על שני מקלטים לנשים ערביות מתוך 14, בזמן שאחוז הנשים ששוהות במקלטים מגיע ל-30% מהנשים בכלל.
<נאילה עואד: אז אני מקווה שאנחנו באמת נוכל לעבוד ביחד, נצליח לקדם את זכויותינו כנשים בכלל במדינה וכנשים פלסטיניות אזרחיות מדינת ישראל.
<נאילה עואד: תודה.
עאידה תומא סלימאן: תודה, נאילה.
עאידה תומא סלימאן: אני פשוט מתנצלת שאני צריכה לצאת.
ג'מאל זחאלקה: זה בגלל שבאתי.
ג'מאל זחאלקה: בגלל שבאת אני הולכת.
ג'מאל זחאלקה: ראשית, יש הרבה מה ללמוד כאן בנוסף והקשבתי לך קשב רב.
ג'מאל זחאלקה: אני גם אשב אתך יחד עם יושבת-ראש הוועדה וננסה לגבש מספר דרכי פעולה בנושא המדובר.
ג'מאל זחאלקה: אני חייבת להסתייג מהדברים שאמרה חברתי עליזה בנושא שהוועדה נמצאת באופוזיציה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושבת שלי באופן אישי זה לא משנה את העובדה של שיתוף הפעולה וכך גם יהיה בממשלה לגבי כל הנושא של השוויון המגדרי, ואם תתקלי באיזשהן בעיות, שאני לא צופה אותן, אז אני בהחלט אהיה כאן לימינך על מנת שתצליחי בתפקידך בצורה הטובה ביותר.
ג'מאל זחאלקה: זו הערה אחת הערה שניה שאני מרגישה אותה גם באופן אישי, בלי קשר, יש בעיה בתנאי הסף שמטילים בשיבוצן של נשים גם כן לתפקידי המנכ"ליות, וגם לאחרונה באצטלה של מקצועיות, לקליטת נשים בדירקטוריונים.
ג'מאל זחאלקה: אז קחו בחשבון שזה חלק מהדברים שאני מתכוונת לקחת אותם לפתחי על מנת לפתור את העניין הזה.
ג'מאל זחאלקה: לא יכול להיות שכל מי שרוצים למנות לא יכול לעבור את הוועדה כי הקריטריונים הם קריטריונים שהם לא בנמצא.
ג'מאל זחאלקה: למרות שיש נשים מצוינות שיכולות לבצע את התפקידים אבל הן לא – מה לעשות – בין 3 ל-5 שנים ניהלו מערכות כלכליות עם מספר עובדים נדרש.
<נירה לאמעי-רכלבסקי: כי אלה מערכות שבעצמן בעייתיות.
<נירה לאמעי-רכלבסקי: לחלוטין.
<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני מתכוונת לטפל בזה כי בימים אלה הייתי בעצמי עם אותה התמודדות בדיוק – לא בהצלחה אני חייבת להודות – ועל כן הכשל נמצא בקריטריונים עצמם וזה חלק מהדברים שיהיו לפתחה של הוועדה.
<נירה לאמעי-רכלבסקי: אם נצטרך זה גם יהיה בהליכי חקיקה.
<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה חלק מהדברים שאני מתכוונת לתת את דעתי בעניין.
<נירה לאמעי-רכלבסקי: תודה רבה לכם, כל הצעה וכל רעיון יתקבלו בברכה.
<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני אתכן שנים, יש חוקים שקידמתי שעל שמכן, נשמח שתעבירו את זה ליושבת-ראש הוועדה ואני אדאג בוועדת שרים שזה גם יתקדם על שמה.
<נירה לאמעי-רכלבסקי: תודה רבה ובהצלחה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך את הדיון, אנחנו ניתן לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, חבר הוועדה, ואחר כך נמשיך את התור הארוך.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת לנסות לקצר כמה שאפשר כדי לאפשר לכמה שיותר נשים לדבר, אני יודעת מה זה לצאת מהדלת הזו בלי לקבל את זכות הדיבור.
ג'מאל זחאלקה: אני שמח להיות במקום כמו בבית שיש בו כל כך הרבה נשים – יש לי חמש בנות.
ג'מאל זחאלקה: בכל מקום אני מרגיש יחיד בין הרבה נשים.
ג'מאל זחאלקה: בכל מקרה, זה כבוד גדול בשבילי להיות בוועדה למעמד האישה.
ג'מאל זחאלקה: אני התחלתי את דרכי בכנסת כחבר הוועדה למעמד האישה וחבר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ועכשיו אני גם חבר בשתי הוועדות האלה, שיש קשר ביניהן.
ג'מאל זחאלקה: בצד הכבוד, האמירה החברתית והבחירה – אני בחרתי, עאידה יודעת, יכולתי לבחור דברים אחרים גם – הבחירה שלי היא בחירה מודעת בגלל חשיבות הנושא.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שחשיבות הוועדה היא בעבודתה.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, בכוחנו להפוך את הוועדה הזו לוועדה חשובה יותר ובכוחנו – או בחולשתנו – נעשה את ההפך.
ג'מאל זחאלקה: ולכן, זה לא נתון קבוע – אני אומר את זה כי יש אגדות בכנסת שמסתובבות: זו ועדה יותר חשובה, זו ועדה פחות חשובה, הוועדה הזאת יכולה לעשות הרבה ויש לה משימות רבות.
ג'מאל זחאלקה: זה לא סוד שהמצב הכי קשה בארץ הוא מצבה של האישה הערבייה, וכאן אנחנו לא יכולים – היות וזו הישיבה הראשונה יש לי הרבה מה להגיד אבל אני רוצה רק לתת את שתיים-שלוש היריות הראשונות.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך להתמקד בדברים הגדולים, כי מטבעה של הכנסת שדוחפים אותנו כל הזמן לטפל בכל מיני בעיות שהן בשוליים, חשובות אבל הן לא העניין.
ג'מאל זחאלקה: לכן, אני אומר לעאידה ידידתי, בואו ניקח את האבנים הגדולות – אתם מכירים את הסיפור של האבנים הגדולות – האבן הגדולה ביותר בעניין של הנשים הערביות זו האבן של התעסוקה.
ג'מאל זחאלקה: פעם היתה בעיה קשה מאוד בעניין ההכשרה, יש בעיה של הכשרה, אבל היום זה 1 ל-100 – אם הבעיה של ההכשרה זה 1, הבעיה של התעסוקה היא 100.
ג'מאל זחאלקה: היום 65% מאלה שלומדים לימודים אקדמיים בציבור הערבי הן נשים, הצלחה בבגרויות, הנשים מוכשרות יותר, מקבלות יותר הכשרה, מוכשרות יותר במובן של הכשרה ולא במובן של כישרון – גם בעניין של כישרון אבל זו דעה אישית שלי – ולכן אני חושב שצריך להתמקד בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני אדחק בך קצת, ג'מאל, האבן השנייה.
ג'מאל זחאלקה: אני מסיים, אני רק אומר שבעניין הזה שמענו הרבה דברים.
ג'מאל זחאלקה: אני העליתי את הנושא הזה ב-2003, איך שנכנסתי לכנסת, אז זה לא היה באופנה, זה לא היה כל כך – גם שר האוצר דאז, בנימין נתניהו, הופתע מהנתונים שאני שמתי, הופתע מעוצמת הבעיה והופתע גם מהנכונות והרצון של נשים ערביות לעבוד.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שההפתעה הזאת עברה אבל בינתיים השינויים הם מזעריים, מאוד איטיים.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו, בנושא הזה, לא רוצים עוד שינוי אלא רוצים לחולל מהפכה, לחולל מהפכה.
ג'מאל זחאלקה: זה הנושא הראשון.
ג'מאל זחאלקה: הנושא השני הוא האלימות נגד נשים.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לצאת מהוועדה מסר למשטרה, לרשויות המקומיות, לחברה, לפוליטיקאים, למחנכים, בלתי ספר – אפס סבלנות.
ג'מאל זחאלקה: זירו.
ג'מאל זחאלקה: על כל עניין קטן אנחנו נהפוך את העולם.
ג'מאל זחאלקה: זה המסר שצריך לעבור.
ג'מאל זחאלקה: יש הרבה עניינים שצריך לדון בהם, אני לא מזלזל, אבל אני חושב ששתי הבעיות האלה – עניין התעסוקה ועניין האלימות נגד נשים – אלה שני העניינים הכי חשובים שאנחנו צריכים לטפל בהם כוועדה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שמבחינת החברה הערבית הם הנושאים הכי חשובים היום, גם מבחינה חברתית כללית וגם בעניין מעמדן וכוחן של נשים.
עאידה תומא סלימאן: זכות הדיבור לאורית סוליציאנו, מנכ"לית האיגוד.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אורית.
<אורית סוליציאנו: קודם כל, אני חייבת עוד פעם לומר עד כמה אני מתרגשת לראות את עאידה תומא סלימאן בראש הוועדה, בשר מבשרינו של מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית וזה הישג בלתי רגיל לתנועה הפמיניסטית.
<אורית סוליציאנו: בתור קצת ותיקה, חלק מהחברות הוותיקות שלי כאן, אני רואה בכל זאת אחרי 20 שנה שנעשתה פריצת דרך, שאפשר לדבר בלשון נקבה ועוד הרבה דברים יותר עמוקים.
<אורית סוליציאנו: ברכותי, אנחנו מאחוריך, עאידה.
<אורית סוליציאנו: אני אדבר בקצרה.
<אורית סוליציאנו: כל מי שיושבת כאן מסביב לשולחן וגם היושבים יודעים שאלימות מינית היא מכת מדינה.
<אורית סוליציאנו: למרכזי הסיוע – אני מייצגת כאן 10 ארגונים – מגיעות מדי שנה 40,000 פניות.
<אורית סוליציאנו: עוד נושא שאני צריכה להדגיש כאן הוא שכשני-שלישים מהפניות האלו מדברים על פגיעה מינית בילדים.
<אורית סוליציאנו: אני אומרת את זה כי יש תמיד תפיסות ומיתוסים לגבי הנושא הזה שאינם מעוגנים במציאות.
<אורית סוליציאנו: אנחנו הרבה שנים יושבים כאן בוועדה ומשמיעים את קולנו, יש כאן שיתוף פעולה מאוד מאוד הדוק.
<אורית סוליציאנו: אני אדבר על ארבעה נושאים שהם אסטרטגיים שהיינו רוצים לקדמם יחד אתך, עאידה, יו"ר הוועדה: ראשית, אחד הנושאים הוא שיש כעת מהלך שנעשה בשיתוף משרדי ממשלה לייצר תוכנית לאומית למניעת אלימות מינית בקרב ילדים ובני נוער, איזשהו שיתוף פעולה שנעשה בין ארגוני מגזר שלישי ומשרדי ממשלה וצריך יהיה להפעיל לחץ שהממשלה אכן תסכים לאמץ את התוכנית הזו, ואני קוראת לך להיות ולעזור לנו בקידום הנושא.
<אורית סוליציאנו: דבר שני – הצעת חוק שאנחנו יזמנו והוגשה בכנסת הקודמת, חייבים לקדם אותה, חייבים שנפגעות ונפגעי תקיפה מינית יקבלו שיקום ופיצוי כדי שיוכלו להמשיך לחיות, לתפקד, לחזור לחיים ולא להיות גם עול על החברה.
<אורית סוליציאנו: אנחנו ניסחנו בשיתוף חברת הכנסת מיכל רוזין הצעת חוק שיקום-פיצוי, זאת הצעת חוק תקציבית.
<אורית סוליציאנו: אני חייבת לציין זאת כי במדינת ישראל כל כך דואגים לדאוג לביטחון שלנו וכשאנשים נפגעים מפעולות איבה זה מובן מאליו שיש שיקום ופיצוי לנפגעי טרור, אני חושבת שחייבים לעגן את הנושא של טרור מבית ולממן את זה כלכלית, בעיקר שמדובר במכת מדינה.
<אורית סוליציאנו: דבר נוסף שמבחינתנו הוא נורא נורא חשוב הוא הנושא של מניעה.
<אורית סוליציאנו: אנחנו גם ניסחנו בכנסת הקודמת הצעת חוק, שוב בשיתוף חברת הכנסת מיכל רוזין – קודמתי בתפקיד – הדבר הזה נתקע.
<אורית סוליציאנו: כדי למנוע את התופעה הזו, שהיא מכת מדינה, חייבים שכל אנשי המקצוע מתחומי הרווחה, הבריאות והחינוך יעברו הכשרות, זו חובה.
<אורית סוליציאנו: יש כאן שתי נציגות, פרופסוריות מכובדות באקדמיה, מתחום הפסיכולוגיה ומהתחום שלך, ואתן יודעות שזו לא חובה במסגרות להשכלה במדינת ישראל לעבור הכשרה בתחומים האלו.
<אורית סוליציאנו: חייבים שכל איש חינוך, כל איש שעוסק בתחום הרפואה וכל עובדת סוציאלית או פסיכולוגית יעברו הכשרה בנושא.
<אורית סוליציאנו: דבר שלישי שהוא מאוד מאוד חשוב לנו וגם נזדקק לעזרת הוועדה – בחסות משרד הכלכלה, בשיתוף מכון התקנים הישראלי אנחנו עשינו פרויקט של יצירת מעין תו תקן, קוד וולונטרי למניעת הטרדה מינית בעבודה.
<אורית סוליציאנו: הדבר הזה כרגע בפיילוט, גם בשיתוף ציונה קניג יאיר, נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה.
<אורית סוליציאנו: אנחנו נצטרך עזרה, אנחנו רוצים להטמיע את זה בארגונים שונים במדינה ויידרש כאן מהלך שלם לעשות את זה.
<אורית סוליציאנו: דבר אחרון חביב אסטרטגי: בוועדה הזו עלו הרבה פעמים נושאים של שוויון מגדרי, יצירת מרחב בטוח בכל מיני ארגונים – אני מדברת על תנועות נוער, אני מדברת על שירות לאומי, אני מדברת על ארגונים שונים במדינה – הדבר הזה חייב להיעשות.
<אורית סוליציאנו: למשל, התחלנו כרגע פרויקט בתנועת "הצופים" ואנחנו נרצה בהמשך להציגו, אבל שכל תנועות הנוער במדינת ישראל יטמיעו שוויון מגדרי ויצירת מרחב בטוח.
<אורית סוליציאנו: תודה והמון הצלחה.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להודות שאני מאוד מאוד מתקשה להפסיק את הנשים הנפלאות ואת הדברים על העשייה שלהן, אני עכשיו מתחרטת על כך שהשארתי את כל החומר שלי במשרד הישן כי על כל הדברים שדיברת עליהם יש לי חומרים, אבל דלית אומרת לי שיש לה גם העתק.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את רשות הדיבור לפרופ' רחל ארהרד, יו"ר פורום יועצות הנשיא למחקר, יו"ר פורום נציבות למניעת הטרדה מינית באקדמיה, באוניברסיטאות.
<רחל ארהרד: תודה רבה.
<רחל ארהרד: אני מצטרפת לברכות החמות ביותר ביותר ביותר ומאחלת לכולנו הצלחה.
<רחל ארהרד: חדר מלא נשים שרובנו כאן מסנגרות על נשים מוחלשות.
<רחל ארהרד: יושבות כאן נשים לא מוחלשות, אלא המסנגרות, ואני באה כאן היום לסנגר על אבן נדירה – ואלה החוקרות והמדעניות שיושבות באוניברסיטאות המחקר – שהן משכמן ומעלה, המשאב הנדיר ביותר שיש לנו.
<רחל ארהרד: המדינה שלנו דלת משאבים, כולם מתווכחים היום על הגז והמונופולים, יש לנו משאב של חוקרות מעולות בקנה מידה בינלאומי, משאב מבוזבז, רבותי.
<רחל ארהרד: בפרס נובל זכו 4 גברים ואישה אחת וזה מייצג את המצב שהיום אנחנו מצויים בו.
<רחל ארהרד: רמת ההשכלה הכללית, כפי שאמרת, של נשים, גבוהה יותר.
<רחל ארהרד: שיעור מסיימות
<רחל ארהרד: PhD באוניברסיטאות גבוה יותר.
<רחל ארהרד: יותר נשים מסיימות תואר שלישי מאשר גברים כיום במדינת ישראל.
<רחל ארהרד: הגיעו למקום הזה ואז יש נחיתה בשיעור הנשים והייצוג שלהן בסגל האקדמי, אז זה יורד, אז אנחנו קוראים לזה "תופעת המספריים" – מתחילות גבוה וכשמגיעים לדרגה הגבוהה של פרופ' מן המניין זה הולך ויורד ויורד ויורד ואנחנו מגיעים בפקולטות מסוימות ל-3%, בהנדסה, במדעים המדויקים, כאשר יש לנו כבר את הפול.
<רחל ארהרד: כלומר, הטיעון שנאמר בעבר: אין נשים – יש כבר את הפול של חוקרות מדעניות שסיימו דוקטורט באוניברסיטאות המחקר.
<רחל ארהרד: צריכים – וזה בעצם תפקיד הוועדה והשרה, שלצערנו כבר פרשה מהפגישה – להסיר את אותם חסמים מוסדיים ואותם חסמים אישיים, תוך-אישיים, בחברה שהיא מאוד פרו-נטאלית.
<רחל ארהרד: הוזכר הריון ולידה, כלומר, ליצור סביבה שהיא תומכת בהורות ומשפחה וקריירה גם יחד, משום שאחרת נשים מוכשרות, כמו ד"ר ענבל קרייס – אתן יודעות מי זו?
<רחל ארהרד: מי פיתח את ה"חץ 3"?
<רחל ארהרד: אישה מוכשרת שגם בן זוגה וגם ילדיה, כולם עוסקים בעבודה ויש שילוב מדהים של קריירה ומשפחה.
<רחל ארהרד: אז מה שאנחנו צריכים לעשות ולקדם כאן בוועדה זה אכן את אותה סביבה כמו בכל אוניברסיטה בעולם – דאגה לגיל הרך, כלומר שכל מדענית, חוקרת, מגיעה בבוקר ויש מקום לילדים שלה, גיוס וקידום חברות סגל, ואכן, נכון, מוחלשות מהחברה הערבית.
<רחל ארהרד: שעמיתתי, פרופ' פאדיה נאסר, לא תהיה הפרופ' היחידה מן המניין באקדמיה של מדינת ישראל, זו תעודת עניות וכאן אפשר לקדם את המצב.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת מעו"ד ציונה קניג יאיר, נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה.
עאידה תומא סלימאן: תסלחו לי, אבקש ממש לנסות לתמצת.
זאב בנימין בגין: עד מתי אנחנו יושבים?
עאידה תומא סלימאן: חשבתי עד 12:00 אבל בקצב הזה אני חושבת שנאריך עד 12:15 ולכן אני רוצה באמת שנדבר בקצרה כי עוד תהיינה הזדמנויות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו עכשיו רק פורשות את היריעה, כל פעם ניקח נושא אחר ונדבר עליו לעומק.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, ציונה.
<ציונה קניג יאיר: חזון אחרית הימים – ברכות רבות גם לוועדה, גם לכנסת ישראל וגם לך באופן אישי, העשייה שלך לאורך כל השנים מוערכת.
<ציונה קניג יאיר: אנחנו מכירות לא מהיום ואני מאוד שמחה לראות אותך כאן.
<ציונה קניג יאיר: אני לא רוצה לפרוש עכשיו את כל הנושאים שאני חושבת שהוועדה ברשותך צריכה לטפל בהם כי המבינה את הרמז, קצר זה קצר, אז אני אשאר רק בתחום הברכות.
<ציונה קניג יאיר: אני אגיד שנציבות שוויון הזדמנויות בעבודה מטפלת ב-14 סוגי אפליה, אבל לאן שלא נסתכל, אם זה גזע, אם זה דת, אם זה לאום, אם זה נטייה מינית, אם זה הריון, טיפולי פוריות, אפילו אם זה שירות מילואים, אנחנו נתקלות באפליה נגד נשים.
<ציונה קניג יאיר: האפליה הכפולה הזו כלפי נשים – על כל הרקעים שהזכרתי ועוד רקעים שקיימים בחוק השוויון – אלה נושאים שצריכים להיות מטופלים פה בתוך הוועדה על ידי כולנו ובראשותך.
עאידה תומא סלימאן: תודה, זה אפילו היה יותר קצר ממה שציפיתי.
<ציונה קניג יאיר: לא סיימתי אבל, רק רציתי לראות אם את איתי.
עאידה תומא סלימאן: חשבתי, אוקיי.
<ציונה קניג יאיר: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד לך הוא שאני חושבת שהוועדה הזו היא פלטפורמה פנומנלית בתוך הכנסת.
<ציונה קניג יאיר: יש יושבי-ראש שהשתמשו בזה יותר ויש יושבי-ראש שהשתמשו בזה פחות.
<ציונה קניג יאיר: אני חושבת שיש לך כאן באמת הזדמנות להשתמש בוועדה, להשתמש בנו – כל השחקנים מהממשלה ומהחברה האזרחית – והשמיים הם הגבול.
<ציונה קניג יאיר: אז שיהיה הרבה בהצלחה.
עאידה תומא סלימאן: רק חדשות – אני לא יודעת אם משמחות או מה – אבל יש עוד נשים, ובגלל זה אתן רואות אותנו מתלחששות, שעדיין לא נכנסו ואנחנו מנסות לארגן את זה, כך שזה משמח לדעת שיש כל כך הרבה רצון להיות פה אבל הן מתעכבות.
עאידה תומא סלימאן: ד"ר מירב שמואלי, מתאמת המאבק בסחר בבני אדם, משרד המשפטים, בבקשה.
<מירב שמואלי: בוקר טוב, תודה רבה, ברכות והצלחה לוועדה החדשה.
<מירב שמואלי: אני אדבר ממש בקיצור.
<מירב שמואלי: התחום שאני אמונה עליו – סחר בבני אדם – נוגע לכמה מהנשים הכי מוחלשות בחברה, נשים שמשועבדות בעולם הזנות, הניצול המיני, החשפנות, נשים זרות ומקומיות מכלל הקבוצות והמגזרים בחברה, מהגרות, זרות, מבקשות מקלט, נשים עם סטטוס חוקי או בלי סטטוס חוקי שהן מאוד פגיעות לניצול מסוגים שונים, אותן כלות בהזמנה, אנשים שמעובדות במסגרת כתות ומין משפחות מורחבות מטורפות ויש עוד שורה ארוכה של תופעות שהנושא הזה מכסה.
<מירב שמואלי: אני רוצה להדגיש שמתחילת שנות ה-2000 היתה ועדת משנה של הוועדה הזו בנושא סחר בנשים, שבקדנציה הקודמת של הכנסת הורחב המנדט שלה לוועדת סחר בנשים וזנות.
<מירב שמואלי: אני חושבת שחשוב מאוד שגם הפעם תוקם ועדת משנה כזאת, הנושאים הם מאוד חשובים.
<מירב שמואלי: אם נכון הדבר – אני לא יודעת – אם אכן לא תקום ועדת עובדים זרים, המשמעות היא שאוכלוסיות גדולות בחברה שהן הכי מוחלשות ועם הכי פוטנציאל ניצול, לא יהיה להן בית בכנסת.
<מירב שמואלי: ומשפט אחרון על הפעילות של מדינת ישראל בתחום הזה - הגענו להרבה מאוד הישגים אבל עדיין יש אתגרים, הפעילות הזאת, צריך לראות אותה בחלק מפעילות גלובלית.
<מירב שמואלי: כל הקהילה הגלובלית מגויסת לדבר הזה ואנחנו גם נבחנים בכל מיני דוחות בינלאומיים על הפעילות.
<מירב שמואלי: הוועדה הספציפית הזאת מוזכרת שנה אחר שנה בדוח של מחלקת המדינה על סחר ושואלים שאלות ספציפיות על הפעילות שלה.
<מירב שמואלי: לא בגלל זה מקימים ועדה, מקימים ועדה כי חשוב לנו לטפל בנושאים אבל אני מזכירה שיש לזה גם השלכות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: אני רציתי לומר – אולי הייתי צריכה להודיע לפני שהתחלת לדבר – שכן החלטתי להקים את הוועדה הזו שוב גם בקדנציה הזו ולהמשיך את פעילותה.
<מירב שמואלי: חדשות טובות.
עאידה תומא סלימאן: שולה קשת מ"אחותי", בבקשה.
<שולה קשת: אני אעשה את זה קצר, כפי שביקשת.
<שולה קשת: ברכות, אני גם מאוד נרגשת ונפעמת לראות אותך כאן כיושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי, וגם השרה גילה גמליאל, התפקיד הזה של שרה לשוויון מגדרי הוא באמת נפלא.
<שולה קשת: אני אגיד בכמה מילים – תנועת "אחותי" היא תנועה פמיניסטית מזרחית.
<שולה קשת: אנחנו מאוד שמחנו כשדיברת לא רק על נשים אלא גם על העניין האתני, העניין הלאומי, שהוא בעצם מוסיף לדיכוי כפול ומכופל.
<שולה קשת: כשאנחנו באות ומדברות על מעמדן של נשים זה באמת מחייב לבוא ולהגיד: נשים פלסטיניות, נשים מזרחיות, נשים יוצאות אתיופיה – הן חוות דיכוי כפול, מכופל, משולש, ובהחלט צריך לעסוק בזה, לא להתעלם מזה ולהשקיע שם את מרב המאמצים.
<שולה קשת: אני רוצה להגיד כמה דברים: קודם כל, הוזכרה פה אלימות – אני רוצה לדבר על אלימות משטרתית.
<שולה קשת: בוועדה הקודמת, שהיתה בראשות חברת הכנסת עליזה לביא, הבאנו את הנושא הזה.
<שולה קשת: יש אלימות מאוד קשה, אנחנו מכירות את זה, של משטרה, ונשים נפגעות פי כמה, לא רק מאלימות פיזית אלא גם מהטרדות מיניות.
<שולה קשת: אנחנו הבאנו הצעה לתיקון בחוק שקשור להטרדה מינית, להוסיף גם שוטר, כמו מורה או כל בעל סמכות אחרת, שאותה אחת שחוותה הטרדה לא צריכה לבוא ולהוכיח שהיא אמרה לאותו מטריד שהיא לא מעוניינת.
<שולה קשת: זה דבר אחד.
<שולה קשת: יש לנו פה פעילות מאוד מאוד גדולה.
<שולה קשת: נמצאת פה כרמן אלמקייס, הקולגה שלי, שהיא מובילה את כל הנושא הזה של אלימות משטרתית.
<שולה קשת: זה חוצה באמת – יש פה אלימות כלפי נשים פלסטיניות ומזרחיות וכו'.
<שולה קשת: כמה מילים לגבי תעסוקה: יש נשים שלא היתה להן הזדמנות ללמוד באוניברסיטה – שגם שם, כמו שאתה אמרת, הכשרה זה לא מספיק – אבל יש להן מאוד הרבה ידע שעבר מאם לבת, רקמה, קליעה, כיור.
<שולה קשת: זה צריך להיות כמו ההייטק פה, כמו שמקדמים את ההייטק.
<שולה קשת: יש עשרות-אלפי נשים שמנסות להתפרנס ואין להן בכלל אפשרות בשוק העבודה.
<שולה קשת: יש עוד דברים אבל אני רואה שהזמן קצר, אנחנו עוד ניפגש.
עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי, אנחנו רק בתחילת הדרך, אנחנו עוד ניפגש ונדבר יותר לעומק.
עאידה תומא סלימאן: גב' ורד סוויד, מנכ"לית הרשות לקידום מעמד האישה, בבקשה.
<ורד סוויד: ברכות מעומק הלב לבחירתך, אני חושבת שזו גאווה גדולה לכולנו, גם לנשים וגם לגברים, היכרותך הרבה עם פעילות השטח, גם המאבק באלימות וזכויות נשים ופעילות משותפת שעשינו גם עם היועצות במגזר הערבי, פעילות מאוד מעמיקה.
<ורד סוויד: זמנינו קצר אבל אחד הדברים המרכזיים שאני רואה שבו נוכל להוביל לשינוי חשיבה וכבר במושב הקרוב – כמעט בכל המחקרים שעשינו, גם במחקר באקדמיה על הסיפור של הפוסט-דוקטורט, זה מחקר שהרשות ביצעה, הסיפור הוא חלוקת הנטל בבית.
<ורד סוויד: להערכתי, אם תוכלי להוביל מהלך של חופשת לידה – תקופת לידה יותר נכון כי המילה "חופשה" היא לא רלוונטית – גם לאבות וגם לאימהות בזמנים שונים.
<ורד סוויד: באירופה, במדינות שבהן זה נהוג, כמו בהולנד לדוגמה, גבר שלא לוקח את הזמן הזה להיות עם בתו או בנו – מרימים גבה כלפיו.
<ורד סוויד: הרעיון הוא להסליל – לאנשים כמו חבר הכנסת בני בגין חלוקה שוויונית בבית מוכרת ומובנת אבל ברוב הבתים בישראל - - -
זאב בנימין בגין: אני עשיתי חשבון, ורד, שאני, במשך השנים, קרוב לוודאי שרחצתי כ-250,000 סכינים, מזלגות וכפיות.
<ורד סוויד: אני יודעת וזה אמיתי, אבל לא כל הנשים במדינה זוכות בזוגיות שוויונית ולכן אני רואה כיעד מרכזי אם נוביל חוק.
<ורד סוויד: לארגוני המעסיקים יש התנגדות מאוד גדולה אבל אני חושבת שזה משהו שחובה להוביל אותו.
<ורד סוויד: אנחנו הובלנו כמה רפורמות בתחום ואני חושבת שזה היעד הבא – שיתוף והכוונה ועידוד.
ג'מאל זחאלקה: את חושבת שבארץ ירימו גבה?
ג'מאל זחאלקה: בארץ, ירימו גבה על גבר שלא – ?
<ורד סוויד: כן, אני חושבת שהתפקיד שלנו הוא להוביל - - -
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצות להוביל למצב כזה.
ג'מאל זחאלקה: אני יודע, אבל הרמת הגבה היא לא מובנת מאליה, צריך להרים לו את הגבה.
<ורד סוויד: בסדר, בחקיקה וכו'.
ג'מאל זחאלקה: הם לא ירימו מרצונם.
<ורד סוויד: אחד הדברים שנגעו בהם הוא ביטול הוועדה לפטורים להריון.
<ורד סוויד: אין שום סיבה, גם אם חברה קורסת וגם אם יש צמצומים וקיצוצים, אי אפשר להשאיר נשים בהריון מחוץ למעגל העבודה, בין אם זה תהיה אחריות של ביטוח לאומי לתת להן שכר ולהמשיך עם זה שנה אחרי.
<ורד סוויד: אני חושבת שהגיע הזמן להוציא מחוץ לחוק ולא לאפשר שום מקרה של פיטורי נשים בהריון.
<ורד סוויד: שוב, כולנו מאחלות לך בהצלחה, נושא מעמד האישה הוא לא נושא של אופוזיציה וקואליציה.
<ורד סוויד: כל אחת מאתנו – בין אם זה ארגוני השטח ובין אם זה היועצות – שעושה את העבודה שלה, אנחנו נלחמות עבור נשים ורואות תמיד את חשיבות העשייה המגדרית.
<ורד סוויד: יש לך צוות ותיק בניהולה של דלית אזולאי, עם ידע רב, אז שוב בהצלחה גדולה מכולנו ובוודאי שנשתף פעולה.
עאידה תומא סלימאן: כשנאמר ועדת אופוזיציה הכוונה היא שרוב הח"כים שנמצאים בוועדה הם מהאופוזיציה, לזה הכוונה.
עאידה תומא סלימאן: אבל, תאמינו לי, אני קצת למדתי לאורך השנים איך להפוך נושא מנושא אופוזיציוני לגמרי למיינסטרים אז נעבוד על זה גם.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את רשות הדיבור לעו"ד גלי עציון מנעמ"ת.
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לשלב בין ארגונים לבין נציגות של משרדים.
<גלי עציון: אני גם אדבר בקצרה.
<גלי עציון: קודם כל, ברכות.
<גלי עציון: דבר שני – וזה מה שהייתי רוצה להביא לשולחן הזה היום וזה איכשהו יצא בדיוק המשך טבעי לורד – שהוועדה הזו צריכה באמת להתחיל לחשוב קצת מחוץ לקופסה.
<גלי עציון: אנחנו יושבות בתוך הקופסה הרבה שנים, תסלחו לי על הביטוי הבוטה – מקשקשות בקומקום ושוב ושוב חוזרות על אותם דברים וזה אומר שצריך להסתכל על דברים בצורה קצת אחרת, בין השאר למשל, להנגיש את מקום העבודה אלינו ולא להנגיש אותנו למקומות העבודה.
<גלי עציון: השינוי צריך להיות שינוי תפיסתי, אז כמו שיש שינוי תפיסתי בוועדה צריך לקחת את זה לכל הנושאים.
<גלי עציון: אני גם לא חושבת שזה עניין של אופוזיציה וקואליציה, זה עניין של עבודה משותפת וראינו הרבה פעמים נושאים שהיו חשובים בתחום מעמד האישה, בתחום דיני משפחה, שהם חצו גבולות של מפלגות ושל צדדים.
<גלי עציון: מה שהייתי כן קוראת לוועדה זה להשתמש בכובע הנוסף שלה – אנחנו תמיד זוכרים את החלק המחוקק, וחוקים ברוך-השם יש לנו הרבה, הבעיה שלנו היא באכיפה, בביקורת.