GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: מהניסיון האישי – שוב אני מדגישה את הניסיון האישי - כשהתחלנו לפתוח את הפה בנושא האלימות נגד נשים כולם התקוממו וכולם חשבו שאנחנו עושים תדמית לא טובה לחברה שלנו, אבל בסופו של דבר זה הוכיח את עצמו.
עאידה תומא סלימאן: כל פעם כשמתחילים להעיר ולעורר נושא מסוים, אנשים לא אוהבים את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד, כל הוויכוח שהתקיים, גם על הנושא של הבדיקות לנשים מתחת לגיל מסוים ועל הסכנות שלהן – למדנו עם השנים שהרבה "עובדות מדעיות" משתנות עם השנים, אז בואו לא נהיה כל כך קשורים לדברים המוכרים והטובים.
עאידה תומא סלימאן: בלי לערער כל פעם את המצב הכאילו קיים ואת הסטטוס קוו ואת הידע שיש לנו לא היינו מתקדמים לשום מקום, ואם לא מעירים את השאלות ומעוררים את השאלות כל פעם מחדש ומאתגרים את עצמנו, לא היינו מתקדמים לשום מקום.
עאידה תומא סלימאן: אז אני לא מקבלת את הגישה הזו, שאומרת שהכול מוסכם, הכול מובן והכול בסדר.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מקבלת גישות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שיש אנשים שהנושא הזה קרוב לליבם והם מוכנים להיאבק על זה והם מוכנים להלאות את כולם בנושא הזה.
<נמרוד שיין: שתי מילים: הצעת מחליטים.
עאידה תומא סלימאן: ושאף אחד לא יגיד לי שכשאנחנו מדברים על תחלואה ועל אנשים שאנחנו מכירים שסובלים ממחלות זה עניין של מה בכך.
עאידה תומא סלימאן: זה עניין מאוד חשוב, וסיפורים אישיים בונים את האמת בסופו של דבר.
<נמרוד שיין: הצעת מחליטים.
<נמרוד שיין: תוכניות, לוחות זמנים, תקציבים – זה מה שהמדינה צריכה לעשות.
עאידה תומא סלימאן: אם היית מחכה היית שומע את הסיכום הזה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, אבל תעשה את זה בקצרה כי אני רוצה לסכם.
עאידה תומא סלימאן: יש לנו עוד ישיבת ועדה בעוד עשר דקות.
<ברוך קומפנו: אני רוצה לתרום משהו למה שביקשת - מה לעשות, בנוסף לכל מה שעושים.
<ברוך קומפנו: המקצוע שלי הוא איכות סביבה כבר יותר מ-20 שנה.
<ברוך קומפנו: ניהלתי שני אזורי תעשייה קטנים יחסית למפרץ, אבל יש לי ניסיון בתחום.
<ברוך קומפנו: אני מציע להקים מנהלת חירום, שיהיו לה סמכויות והשפיטה שלה והעבודה שלה יהיו בעיניים של איכות סביבה.
<ברוך קומפנו: היא תעסיק יחידה סביבתית ויהיו לה סמכויות מול כל מפעל ומפעל, ולא צריך את כל הניטורים ואת כל הבריאות.
<ברוך קומפנו: כל מה שעושים זה מצוין, אבל המינהלת הזאת תעבוד בשטח.
<ברוך קומפנו: היום, כשאני הולך במפרץ או בחיפה, יש מקומות שאי אפשר לנשום.
<ברוך קומפנו: לא צריך ניטור בשביל לדעת שהאוויר שם מזוהם.
<ברוך קומפנו: זאת אומרת, יש גומי שרוף, העיניים צורבות – לא צריך בשביל זה שום מכשירי ניטור.
<ברוך קומפנו: הניטור בא לגלות את מה שהעיניים והאף לא מרגישים.
<ברוך קומפנו: מינהלת כזאת, לדעתי, עם סמכויות, שלא יצטרכו לזרוק מאחד לשני את האחריות בין העירייה לבין איגוד הערים ולמשרד להגנת הסביבה ולמשרד הבריאות.
<ברוך קומפנו: למינהלת יהיו את כל הסמכויות והיא תבצע את העבודה.
עאידה תומא סלימאן: לא, אי אפשר כבר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר גולשות.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מצטערת.
<עדנה פלג: אפשר רק משפט?
עאידה תומא סלימאן: אתן רק למי שלא דיברה עד עכשיו.
עאידה תומא סלימאן: עדנה פלג.
<עדנה פלג: אני רוצה לברך על קיום הישיבה הזאת, אני רוצה לברך כל ועדה שתקום וכל פעילות שתהיה שתוריד את התחלואה בחיפה, ובכלל בכל מקום.
<עדנה פלג: לגבי גילוי מוקדם, רציתי רק לציין ולהזכיר שהאגודה למלחמה בסרטן יזמה ניידת ממוגרפיה, ולאחרונה יש לנו ניידת נוספת.
<עדנה פלג: שתי ניידות שמנגישות את בדיקות הממוגרפיה לנשים בכל הארץ.
<עדנה פלג: הן נוסעות בפריפריה בכל מקום, הן מגיעות לכפרים, הן מגיעות לערים, והרבה בזכות זה הצלחנו להעלות את אחוז הנשים שמאובחנות מוקדם – גם נשים ערביות וגם נשים יהודיות – והיום אין פער בגילוי המוקדם של סרטן השד בין נשים יהודיות לנשים ערביות, כמו שד"ר ליטל קינן אמרה.
<עדנה פלג: 70% מהנשים בגיל המתאים מגיעות ועושות את הבדיקות ואנחנו מצילים חיים.
<עדנה פלג: תודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: את העבודה המבורכת שלכם אנחנו יודעים, ואני מאוד מקווה שזה יהפוך באיזשהו שלב לעבודה של משרדי ממשלה ולא ארגונים וולונטריים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לסכם.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהדיון הזה הוא רק התחלה של נגיעה בנושאים המאוד חשובים שהעלינו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמן הראוי שנעקוב, ואני מבטיחה שבוועדה נעקוב.
עאידה תומא סלימאן: זה לא חייב להיות תמיד בדיונים הגדולים של הוועדה פה, אבל אנחנו וגם צוות הוועדה נמשיך לעקוב וננהל ישיבות ואולי התכתבויות עם שני המשרדים הנוגעים בדבר כדי לנסות להבין יותר איך אנחנו מתקדמים בנושא.
עאידה תומא סלימאן: סיכום הביניים שאמרתי: נרצה לדעת על הוועדה המשותפת של ועדת הבריאות ושל המשרד להגנת סביבה בנושא של מפרץ חיפה - מה בדיוק הפתרונות שאתם מנסים לקדם או המסקנות שהגעתם אליהן; מה הן התוכניות, בשני הכיוונים; מה תוכניות המשרד בנושא הבריאות באופן ספציפי, וכשאני אומרת מפרץ חיפה אני לא מדברת רק על העיר חיפה או הסביבה הקרובה שלה, אלא יותר רחב.
עאידה תומא סלימאן: היום, כפי שאמר עבד, גם הכפרים הערביים או הערים הערביות, כמו שפרעם, נכנסים לתמונה.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה להבין מה התוכניות של משרד הבריאות, ולא רק בעניין של טיפול אלא גם במניעה באזור.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה גם להבין מה התוכניות שאושרו לפחות.
עאידה תומא סלימאן: לא רוצה שידברו אתי על כוונות, אני רוצה ממש תוכניות ברורות – איך המשרד להגנת הסביבה הולך לטפל בעניין הזיהום באופן הכי ברור ולא רק לקיים את החוק שבודק ושמקיים בדיקות אלא תוכניות למיגור הסיבות העיקריות לזיהום במפרץ חיפה: איפה זה עומד מבחינת תוכניות, לוח זמנים, עלויות והאם העלויות האלה נכנסו כבר לתקציב והוקצה להן תקציב מתאים.
עאידה תומא סלימאן: לא הייתי רוצה לשמוע על כוונות טובות לעשות מחקרים אבל הם עומדים ותלויים כי אין להם תקציבים, אלא לשמוע יותר על התקציבים.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת את כל הפעילות והפעילים שעושים - ואני יודעת שהם עושים את זה בהתנדבות מלאה, ברוב המקרים על חשבון הבתים שלהם, על חשבון הכיס שלהם, ואני מאוד מקווה שזה לא על חשבון הבריאות שלהם.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכם, ואני מקווה שתשמעו עוד יותר כשיהיו לנו תוצאות ותשובות משני המשרדים אנחנו נעדכן.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת מכולכם - מי שיש לו מידע נוסף שיעשיר את העשייה שלנו, שלא יהסס ולא תהסס לשלוח לנו.
עאידה תומא סלימאן: תודה, אני נועלת את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: צהריים טובים, אנחנו פותחים את הישיבה השנייה של היום של הוועדה לקידום מעמד האשה ושוויון מגדרי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נרצה לעסוק היום בנושא של התכנית הממשלתית לעידוד תעסוקת אימהות בני אפס לחמש, והסדרת מעונות יום משפחתונים וצהרונים.
עאידה תומא סלימאן: כולנו יודעים שבעצם חסם עיקרי בעניין תעסוקת נשים הינו העניין של הסדרת הנושא של הילדים והפעוטות שלהם מבחינת מסגרות חינוכיות סדירות שאינם קיימים, אבל קיים גם חוסר גדול במספר הילדים שנקלטים במסגרות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: יש הרבה מהנתונים שמפורסמים בעניין הזה שאומרים שכמעט 70 אלף ילדים לא נקלטו עדיין במסגרות כאלה במדינה.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה קיימה בקדנציה הקודמת בראשות חברת הכנסת עליזה לביא באוגוסט שנה שעברה מושב מיוחד לישיבה מיוחדת שדנה בנושא, וניסתה להבין איפה עומדת התכנית מבחינת יישום ומבחינת התקדמות בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו שלחנו רשימה של שאלות שניסינו דרכה להבין בעצם איפה עומד הביצוע של התכנית, ומה התקדם מאז.
עאידה תומא סלימאן: לצערי, ואני מציינת את זה, לא קיבלתי תשובות לפני הישיבה בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: הבנתי שהיה קושי להכין מסמך כזה תוך שבוע ימים.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שבעתיד, למרות שהממ"מ.
עאידה תומא סלימאן: ביקש מהמשרד כבר תשובות על הנושאים האלה במרץ שעבר וגם כן לא קיבלו שום תשובה כתובה בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מציינת פה שהממ"מ.
עאידה תומא סלימאן: לא קיבל את המידע, בעצם המשרד לא ענה לממ"מ.
עאידה תומא סלימאן: מחודש מרץ על הבקשה הזו של מידע.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאולי הרבה מהוויכוחים שהתקיימו היום היה אפשר לחסוך אם היינו מקבלים את המידע הזה מההתחלה, ואולי הבהרות ושאלות שנרצה להעלות, אולי כדאי שנציגות המשרד יקשיבו קצת, כי בעצם אני בדיוק מתייחסת לנושא שלכם, ולעבודה שלכם.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שבעתיד אנחנו נקבל את המידע באופן זורם יותר כדי שנוכל לעמוד מקרוב על הביצוע של התכנית שהיא חשובה לכולנו, והיא מבורכת כמובן.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שהיום יהיה לנו גם בשורות, כמו שבחודש אוגוסט אתם הגעתם עם בשורה שבעצם יוצאים עם התכנית, ואני איך שהבנתי פתחתם כבר את האפשרות של הגשת בקשות מהרשויות המקומיות וקיבלתם ואישרתם חלק.
עאידה תומא סלימאן: אני אשמח לפתוח בדיווח מצד המשרד, הגברת שטריגלר, מנהלת אגף בכיר במעונות יום ומשפחתונים במשרד הכלכלה.
עאידה תומא סלימאן: לרשותך שבע דקות, כי אני יודעת שהגשנו לכם הרבה שאלות, אז אני אהיה נדיבה עם הזמן בתקווה לקבל את התשובות.
<מלי שטריגילר: בוקר טוב.
<מלי שטריגילר: תודה רבה על ההזדמנות.
<מלי שטריגילר: משרד הכלכלה כמובן מאוד מעוניין להרחיב את היצע מעונות היום.
<מלי שטריגילר: אנחנו מעוניינים לסייע לנשים לצאת לעבודה, ואנחנו עושים מאמץ מאוד גדול להרחיב את ההיצע בכל דרך שאנחנו יכולים.
<מלי שטריגילר: כפי שציינת, החל משנת 2014, התחלנו נוהל חדש לתקצוב רשויות לבינוי מעונות יום.
<מלי שטריגילר: המרנו את נוהל התמיכות הישן בנוהל חדש יעיל יותר, מתקצב בצורה נכונה יותר ויעילה יותר עם פחות חסמים.
<מלי שטריגילר: בעצם אנחנו מדברים על תקציב של מיליארד 200 על פני שש שנים, החצי הראשון היה לפני כן בנוהל תמיכות, והחצי השני התחיל ב-2014 בנוהל התקצוב החדש.
<מלי שטריגילר: אנחנו פועלים בשלושה מסלולים בנוהל הזה, יש לנו מסלול בינוי חדש, מסלול מעבר שמיועד לרשויות שזכו להקצאה ב-2011, 2012, 2013 של תמיכות ורוצים להמיר את ההקצאה הזאת למסלול החדש והיעיל והמתקצב יותר, בעצם, לנוהל התקצוב, אז אנחנו נגיש בקשת מעבר.
<מלי שטריגילר: מסלול שלישי הוא מסלול תכנון שמיועד בעיקר לרשויות קצת יותר חלשות שקשה להן להגיע בעצם למסמך המכונן, מסמך הבסיס ההכרחי הנדרש למסלול בינוי שזה היתר בנייה שגם לו יש עלויות, ואז אנחנו מוכנים לתקצב את זה מראש.
<מלי שטריגילר: זאת אומרת, רשות שבאה ואומרת רוצה אני, יכולה לקבל מראש בתנאי שהיא עומדת בתנאים מסוימים יכולה לקבל מראש תקצוב לצורך תכנון, מה שמאפשר לה להגיע להיתר בנייה ואז להגיש בקשה לבינוי.
<מלי שטריגילר: הנוהל התחיל ברבעון האחרון של 2014, עם מנה של 200 מיליון שקל לאותה שנה.
<מלי שטריגילר: במסלול בינוי הוגשו 316 בקשות, מתוכן אושרו 23.
<מלי שטריגילר: מסלול מעבר שהוא המסלול שלקחנו כמסלול ראשון מכיוון שכפי שאמרתם דובר על רשויות שקיבלו כבר הקצאה לתמיכות, אז קודם כל רצינו לשחרר אותם.
<מלי שטריגילר: אישרנו 122 בקשות.
<מלי שטריגילר: במסלול מעבר אישרנו 122 בקשות מתוך 268, מסלול תכנון אישרנו 92 מתוך 262, כששוב, מסלול תכנון הוא בעצם איזשהו מכינה, הוא לא מסלול שמסתיים בבינוי.
<מלי שטריגילר: במסלול בינוי אישרו 23 מתוך 316.
<מלי שטריגילר: בעצם הכול בנוי תחת מגבלת התקציב.
<מלי שטריגילר: הוקצו לנו 200 מיליון שקל ל-2014 וניצלנו אותם.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, ה-200 מיליון שקל, בעצם זה התקציב הדרוש ל-23 לבנייה ו-268 למעבר, ו-92 תכנון?
<מלי שטריגילר: לא, זה לא 268 מעבר.
<מלי שטריגילר: 23 בינוי ועוד 122 מעבר, ועוד 92 תכנון, זה 200 מיליון שקל.
<אליעזר שוורץ: יש את הכסף הישן שאפשר להעביר אותו במסלול חדש.
<מרצדס צרפתי: כן, אבל אנחנו גם במעבר הוספנו כסף.
<מרצדס צרפתי: כל המהות של המעבר הייתה גם להוסיף כיתות ולהגדיל את התקציב, אז גם במסלול המעבר הוספנו כסף על התמיכות הישנות שהן קיבלו.
<מלי שטריגילר: אני אסביר בצורה מדויקת יותר את מסלול מעבר.
<מלי שטריגילר: מסלול מעבר אומר שרשות שקיבלה הקצאה, לדוגמה, של 2 מיליון שקל לבניית מעון ובאה ואומרת שתי מיליון שקל לא מספיק, במסלול החדש אתם עבור אותו גודל מעון מקצים 3 מיליון.
<מלי שטריגילר: אני מבקשת לקחת את השני מיליון שכבר מובטחים לי ולקבל תוספת.
<מלי שטריגילר: זאת אומרת, כשאני אומרת שאושרו 122 בקשות, אני מדברת על הדלתא, על הפער בין מה שאושר להם בתמיכות, הדלתא הזאת מסתכמת ביחד עם הבינוי והתכנון ל- - -
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם מה שאתם אישרתם, המספר הכי גדול שאישרתם זה למעונות שכבר קיימים, או בשלבי בנייה.
<מלי שטריגילר: לא, אני שוב מסבירה.
<מלי שטריגילר: במסלול מעבר רוב המעונות שקיבלו הקצאה לא התחילו בנייה.
עאידה תומא סלימאן: בעצם, המעונות האלה, ה-122 כבר אושרו לא מהתכנית הזו, אושרו מהתמיכות מקודם לא מהתכנית הזו.
עאידה תומא סלימאן: בעצם התכנית הזו מקצה להם עוד סכומים כדי שימשיכו את הבנייה שלהם.
<מלי שטריגילר: היא פשוט מאפשרת להם לבנות, התכנית הקודמת לא איפשרה.
עאידה תומא סלימאן: השאלה שלי היא בעניין 316 בקשות וה-23 שאושרו.
עאידה תומא סלימאן: בעצם, לכל מה שאושר, האם יש מפה של פיזור המעונות האלה גיאוגרפית במדינה?
עאידה תומא סלימאן: כלומר, כל הבקשות האלה שאושרו, אם זה בעניין מסלול התכנון, ואם זה בעניין ה-23 שאושרו חדשים לבנות ואם זה במעבר.
<מלי שטריגילר: להגיש לך את הרשימה?
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת.
<מלי שטריגילר: חשוב לציין.
<מלי שטריגילר: אנחנו בעצם מתוקף הרצון שלנו לעודד תעסוקה, אנחנו גם הקצנו סכומים מוגדרים מראש למגזרים שאנחנו רוצים לעודד בצורה מאסיבית יותר תעסוקה שם.
<מלי שטריגילר: אנחנו חושבים שצריך יותר לסייע שם.
<מלי שטריגילר: מדובר על המגזר החרדי, על המגזר הלא יהודי ועל אשכולות למ"ס נמוכים.
עאידה תומא סלימאן: לא יהודי זה ערבי.
<מלי שטריגילר: לא יהודי זה לא רק ערבי.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, ככה קוראים לנו, ערבים.
עאידה תומא סלימאן: לא לפחד.
<מלי שטריגילר: דרוזים, צ'רקסים.
עאידה תומא סלימאן: דרוזים הם ערבים וצ'רקסים.
עאידה תומא סלימאן: דרוזים, בדואים זה ערבים.
עאידה תומא סלימאן: נוצרים זה ערבים, מוסלמים זה ערבים, במקרה הזה רק צ'רקסים הם לאום אחר, ואולי כדאי להתחיל להשתמש במושגים האלה לפחות בוועדה הזאת.
<מלי שטריגילר: בכל אופן, 40% מתוך התקציב שיועד לבינוי מתחלק בין שלושת המגזרים האלה.
<מלי שטריגילר: הוא צבוע מראש, הוא מוגדר לשלושת המגזרים האלה, ורק 60% הולך למגזר הכללי.
<מלי שטריגילר: זאת אומרת, מראש המטרה שלנו היא להתאמץ יותר בעידוד תעסוקה בשלושת המגזרים שציינתי – מגזר חרדי, מגזר ערבי והאשכולות למ"ס נמוכים.
עאידה תומא סלימאן: יש לך אחוזים כמה ניתן באחוזים מתוך הבקשות האלה לאוכלוסייה הערבית?
<רות דיין מדר: אבל אולי כדאי שנשאל כמה הועבר לרשויות תקציב, כמה בנו, אחר כך נתעסק רק ספציפית במגזר כזה או אחר.
עאידה תומא סלימאן: נגיע לזה.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, תאמינו לי שאני רוצה להוביל למקום הזה.
עאידה תומא סלימאן: קודם אני רוצה להבין מה בדיוק נעשה עד עכשיו מבחינת המשרד, אחר כך נגיע כמה בנו, אחר כך נגיע איפה בנו.
עאידה תומא סלימאן: אולי תתנו לי להחליט מה תהיה השאלה הגדולה ומהן השאלות הגדולות.
<מלי שטריגילר: לגבי המגזר הערבי.
<מלי שטריגילר: בנוהל תכנון אושרו 30 בקשות בסך של 10 מיליון שקל.
<מלי שטריגילר: בנוהל מעבר אושרו 18 בקשות מתוך 38 בהיקף של 10 מיליון שקל.
<מלי שטריגילר: בבינוי היה קושי גדול מכיוון שלרוב הרשויות, כמעט כולן לא יכלו להמציא היתר בנייה, ולכן היה קושי גדול לאשר, אושרה בעצם בקשה היחידה שהייתה תקינה.
<מלי שטריגילר: חורפיש הייתה בקשה היחידה שהייתה תקינה והיא אושרה.
עאידה תומא סלימאן: אולי לא התייחסתם, אני קראתי את הפרוטוקול של הישיבה הקודמת שניהלה אותה לפני שהגעת אמרתי חברת הכנסת עליזה לביא את זה, בעצם, אני יודעת שלא הייתה התייחסות מיוחדת לקשיים והחסמים שעומדים בפני אישור בקשות מהאוכלוסייה הערבית, במיוחד כשרוב הרשויות המקומיות יש להן גם בעיה בעניין התכנון, וגם בעיה בעניין הקצאת האדמות כי יש בעיה שם בעניין הקצאה אדמה ציבורית לרשויות המקומיות ברשויות המקומיות.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שבעניין התכנון אישרתם 30 בקשות מ-122 בקשות שאושרו, מתוכן 30, אני מבינה, לאוכלוסייה הערבית בעניין תכנון.
<מלי שטריגילר: שליש.
<מלי שטריגילר: כפי שאמרתי, מסלול תכנון בעצם נועד לסייע לרשויות שמתקשות להקצות מימון ביניים עד לקבלת היתר בנייה, באמת הרשויות היו זקוקות לסיוע הזה.
<מלי שטריגילר: יש וקיימת התייחסות, סיוע מאוד מאסיבי וייעודי למגזר הערבי, אנחנו מאוד מסייעים.
<מלי שטריגילר: מנהלת הרישוי באגף שלנו שייכת למגזר הערבי.
עאידה תומא סלימאן: מנהלת הרישוי שהתקן שלה הוא בעצם מנהלת משהו אחר, מנהלת משפחתונים והוספתם לה את העניין של הרישוי.
<מלי שטריגילר: לא, מנהלת תחום בכיר רישוי ואכיפה באגף מעונות יום שייכת למגזר הערבי הגברת סוהר שקור...
עאידה תומא סלימאן: שהיא בעצם גם מנהלת עוד משהו.
<מלי שטריגילר: לא, בעבר הרחוק - - -
עאידה תומא סלימאן: הרישוי הוספתם לה הבינוי.
עאידה תומא סלימאן: הוספתם לה כל האחריות על הנושא הזה עכשיו של התכנית.
<מלי שטריגילר: היא מנהלת תחום רישוי באגף.
<מלי שטריגילר: ביקשנו ממנה וזה מה שהיא עושה, היא מסייעת גם באותה שפה כדי שאפשר יהיה - היה כנס, ויש תקשורת שוטפת.
<מלי שטריגילר: אנחנו כל הזמן מייצרים את התקשורת עד כמה שאפשר.
<מלי שטריגילר: אנחנו באנו מאוד לקראת הרשויות הערביות מתוך הבנה שהרבה פעמים הם פשוט לא הבינו איך למלא, מה ביקשנו, מה הטפסים, מה המסמכים, עשינו עבודה מאוד משמעותית, אנחנו עכשיו לקראת יציאה למכרז למנהלת בינוי, ואנחנו מתכוונים להציב שם רפרנט מיוחד למגזר הערבי.
עאידה תומא סלימאן: במינהלת בינוי.
עאידה תומא סלימאן: איפה עומדים המעונות שאושרו לבנייה – האם נבנה משהו?
עליזה לביא: גברתי, זאת בדיחה מהלכת השאלה שלך, תסלחי לי, המצב כל כך קשה.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני יודעת, אני רוצה לשמוע מהם את הבדיחה, אם מותר לי.
<מלי שטריגילר: אני חושב שזו לא בדיחה.
<מלי שטריגילר: לבנות מעון לוקח בהערכה שקיבלנו ממהנדסים, מבחינתנו 18 חודש כולל כל התהליך.
<מלי שטריגילר: אנחנו מדברים על מסלול, בכלל כל הנוהל הזה שהבקשות אושרו בדצמבר, מדצמבר עד היום עברה חצי שנה.
<מלי שטריגילר: אנחנו עוקבים אחרי אבני דרך, אנחנו לוחצים מאוד, אנחנו הצבנו אנשים, וכמו שאמרתי תהיה גם מנהלת שזה יהיה תפקידה לדאוג לעמידה באבני הדרך במטרה לעודד ולזרז ולקדם את הבינוי.
<מלי שטריגילר: תוך שישה חודשים אי אפשר לבנות מעון, אבל בהחלט יש התקדמות, בהחלט רשויות עובדות ומתקדמות.
עאידה תומא סלימאן: לאן מתקדמות?
עאידה תומא סלימאן: התחילו לבנות משהו?
<מלי שטריגילר: כן.
<רות דיין מדר: לא קיבלנו מידע ממשרד הכלכלה כמה רשויות התחילו בבינוי, כמה תקציב הועבר.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, את שמעת בדיוק.
עאידה תומא סלימאן: את שמעת את התשובה, בעצם, עוד לא התחילו.
<רות דיין מדר: זה לא נכון.
עאידה תומא סלימאן: יהיה לך זמן להציג את הנתונים.
<רות דיין מדר: לא, אבל הנתונים האמתיים קיימים אצל משרד הכלכלה, אי אפשר לא לקבל - - -
עאידה תומא סלימאן: גברתי, סליחה.
<רות דיין מדר: טוב, את לא רוצה לקבל אותם, בסדר, אבל הנתונים קיימים.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, את מוכנה קודם כל לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אם את רוצה לדבר את יכולה להירשם, אנחנו ניתן לך לדבר.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת לא להתפרץ לתוך הדיון בצורה כזו.
עאידה תומא סלימאן: ברור שאני לא קיבלתי את התשובות שציפיתי להן ממשרד הכלכלה, אבל אנחנו עוד בתחילת הפגישה, ואני ארצה אחר כך לפנות בעוד שאלות.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חברת הכנסת עליזה לביא.
עליזה לביא: תודה, גברתי היושבת ראש, אני שמחה מאוד שכבר בתחילת הקדנציה שלך את לוקחת את הנושא הזה של המעונות.
עליזה לביא: את יודעת, אפשר לחשוב שנרדמנו פה בוועדה במשך שנה מאז אוגוסט האחרון שקיימנו דיון מפורט – שוב, דבר לא השתנה.
עליזה לביא: במדינת ישראל חסרים בקרוב סדר גודל של 700 מעונות במדינת ישראל.
עליזה לביא: לצערי, עדיין זה נתפס כבעיה של נשים, למרות שזו סוגיה משפחתית, סוגיה הורית, אבל גם בגלל פערי השכר המאוד גדולים במדינת ישראל, הנושא של המעונות, העובדה שאחת לשלושה, במקרה הטוב מתקבל למעונות, אני לא צריכה להזכיר לכולכם את התחרות הנוראית בין משפחות, בין אמהות משום שכשאין מעונות, זה אומר שאי אפשר ללכת לעבוד.
עליזה לביא: משרד הכלכלה ממשיך ונרדם בשמירה.
עליזה לביא: תראו, כשהיה צריך להביא את המדינה לגנים, השלטון המקומי ידע לעשות את זה, העיריות ידעו לעשות את זה.
עליזה לביא: התשובה שלך שלא יודעים, ולוקח זמן לבנות, ראינו כשהייתה החלטה ומשרד החינוך היה צריך להיות אחראי, בנו, בנו במדינת ישראל, הביורוקרטיה פתאום נעלמה לה, פתאום היו לה כנפיים.
עליזה לביא: אנחנו חוזרים ודנים, מה קרה מאז אוגוסט שנה שעברה?
עליזה לביא: למה הממ"מ.
עליזה לביא: כותב לי פה בדוח שהוא מגיש ליושבת ראש – "לא קיבלנו נתונים, לא קיבלנו מענה".
עאידה תומא סלימאן: אנחנו פתחנו בזה.
עליזה לביא: זה לא מספיק לפתוח בזה, גברתי, כלומר יש פה מחדל מתמשך.
עליזה לביא: אני רוצה לחזור על הדברים, אני לא פעם ולא פעמיים פניתי למשרד הכלכלה כיושבת ראש הוועדה לא קיבלתי תשובות.
עליזה לביא: אני קוראת לשר הכלכלה החדש לבוא ולקחת את הנושא הזה של המעונות.
עאידה תומא סלימאן: אני דיברתי כבר עם השר אתמול על עצם העובדה שהמשרד שלו לא הגיש את הנתונים למרות כמה בקשות שכבר הופנו לעובדים במשרד, והשר כן יטפל בזה, אני מאוד מקווה, ואם לא, אנחנו נחזור ונפנה באופן הכי חד בנושא הזה.
עליזה לביא: גברתי, אני רוצה לפרוטוקול, משום שמעבר לאי התקדמות המעונות יש פה חבלה בעבודת חברי הכנסת, משום שאם משרד, ותפקידי לפקח על משרדי הממשלה, זה התפקיד שלי כחברת כנסת, ולא משנה באיזה נושא, אבל אם באופן שיטתי משרד במדינת ישראל, משרד הכלכלה לא מעביר נתונים, זאת חבלה בעבודה בכלל, ובעבודה שלי כחברת כנסת.
עליזה לביא: אני במשך התקופה שהייתי יושבת ראש הוועדה, וגם היום, ציפיתי שהיום אנחנו נראה נתונים חדשים, או איזה שהיא התחלה של תקווה, ולא יכול להיות שממשלה קודמת לפני כמה שנים מעבירה החלטה, מעבירה כסף ויש הבנה שצריך לבנות מעונות במדינת ישראל, ושום דבר לא קורה.
עליזה לביא: שוב, אנחנו מקבלים תשובות לא ברורות ושוב אין נתונים.
עליזה לביא: חלם, זה פה, ואם אנחנו חוזרים לחיות במדינת חלם, גברתי, יש לנו עוד כלים.
<מלי שטריגילר: סליחה, למה שום דבר לא קורה?
<רות דיין מדר: קורה, אבל לא קיבלנו נתונים.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שכולם מרגישים שאפשר לנהל את הישיבה ממקומם, אבל אני מאוד מבקשת לא לחזור על זה שוב.
חיים ילין: זה לא אישי, אל תיקחו את זה אישי, כי זה לא אישי, אתן מייצגות משרד, באמת, עושים את כל מה שניתן, אבל כל התפיסה היא תפיסה שונה בין משרד הכלכלה לבין משרד החינוך - התפיסה היא שונה, אין מה לעשות.
חיים ילין: אם אני בונה במשרד החינוך בלי היתרים, בלי כלום, ותוך כדי תנועה אני משיג את ההיתרים, ואני בסוף מקבל את החותמת אני פותח גן תוך שנה וחצי ממוגן, בית ספר תוך 10 חודשים – בניתי בית ספר 35 דונם, 10 אלפים מטר מרובע, ואנחנו נתקלים כל הזמן בפרוצדורה של משרד הכלכלה.
חיים ילין: לא סתם – אחד הדברים, החוקים הראשונים שאני מעביר בכנסת זה להעביר את כל מעונות היום למשרד החינוך - אי אפשר.
עליזה לביא: ניסינו.
חיים ילין: בסדר, אני אנסה, אולי נביא את הנחישות של עוטף עזה, אולי נצליח יותר.
חיים ילין: שני דברים שצריכים להבין - היום זה חסם לקליטה ביישובים.
חיים ילין: אנחנו לא יכולים לקלוט אם אין מעונות יום, עזבו מקומות עבודה, אנחנו לא יכולים לקלוט משפחות.
חיים ילין: גם אם האמא עכשיו תשב, מה היא תעשה, היא תפוטר מהעבודה?
חיים ילין: או הבעל, או הפוך, זה לא משנה, אני לא רוצה לדבר בצורה מגדרית, כל אחד יכול לשבת בבית, וכל אחד יכול לפרנס את המשפחה היום, אבל אין לנו את האפשרות הזו.
חיים ילין: ממוצע אני אומר לכם את זה, כל כך הרבה בניתי, גנים - גג שנה וחצי, הגן עומד, יש ילדים, יש קליטה, אפשר לקלוט.
חיים ילין: מעון יום - עדיין החלטת הממשלה מ-2010, תקשיבו לי מה שאני אומר לכם, החלטת הממשלה מ-2010, היחידים שבנו תלת כיתתי זה מועצה אזורית אשכול במבטחים, ועכשיו מתחילות הבעיות, המטבח צריך 20 סנטימטר למעלה, והכיור 15 סנטימטר ימינה, והמזגן שחסר פה, וכיבוי אש שכבר הם לא באים כי הם לא באים, וגם בסוף המפקחת שלכם מפחדת להגיע לעוטף עזה, מי שצריכה לחתום על הניירת.
עליזה לביא: אתה אומר באמת?
חיים ילין: אמיתי, מי שצריך לפקח על הבנייה מטעם משרד הכלכלה.
<מלי שטריגילר: האדריכלית ההיא כבר מזמן לא עובדת, האדריכלים מגיעים ומפקחים.
<מלי שטריגילר: המפקח שלנו היה גם תוך כדי "צוק איתן".
חיים ילין: אני לא רוצה להפוך את זה למהות.
חיים ילין: אני התחלתי לעשות עבודה בשביל להבין למה זה ככה במשרד הכלכלה ובמשרד החינוך אחרת.
חיים ילין: משרד החינוך הוא עצמאי, הוא לא נותן תמיכות, הוא מממן.
חיים ילין: במשרד הכלכלה כל התפיסה היא של תמיכות.
<רות דיין מדר: כבר השתנה, הם שינו.
חיים ילין: עדיין שזה השתנה, עדיין זה לא עבר את השינוי.
חיים ילין: כל מי שמגיש ראשון, אז הוא זוכה.
<רות דיין מדר: אז למה הוא לא בונה?
חיים ילין: בסוף מי שבונה זה הרשות, אבל הרשות לא יכולה לבנות אם אין לה כסף.
חיים ילין: אין לה כסף כי היא לא מביאה את כל הניירת שצריך להביא למשרד הכלכלה.
חיים ילין: הניירת שצריך להביא למשרד הכלכלה היא בעצם הביורוקרטיה בהתגלמותה של כל מדינת ישראל, מהמשבצת החומה שצריכה לעבור למועצה ולהחזיר בחזרה, החכרת הקרקע, שינוי ייעוד עד ההיתר וגולת הכותרת טופס 4.
<מלי שטריגילר: כבר לא.
חיים ילין: כל מה שאמרתי זה בכלל לא משרד הכלכלה, אבל כל זה צריך להגיע אליכם, וזה המהות שיש בין משרד החינוך לבין משרד הכלכלה, כי אם משרד החינוך בא ואומר, רוץ, הרי הגן הזה לא ייפתח אם אין טופס 4 והיתר, אז תתחיל לבנות.
חיים ילין: ואם סומכים על ראש הרשות שהוא לא יבנה בקרקע שהיא לא חוקית, צריכים לסמוך עלינו שאנחנו אנשי הביצוע, לא עכשיו, אז שהייתי בפעם הקודמת, אז צריך לסמוך צריך אמון.
חיים ילין: זה את לא יכולה להביא, כי אם היועץ המשפטי של המשרד שלך יגיד, אין דבר כזה, בלי זה הוא לא יקבל, אז הוא לא יקבל.
חיים ילין: אנחנו מנוהלים על ידי היועצים המשפטיים במשרד החינוך, ואני עושה את ההקבלה, אין יועץ משפטי.
חיים ילין: יש טופס שממלאים אותו, סומכים, עושים את הפרוגרמה ורצים קדימה, תוך כדי תנועה מסדרים את כל הדברים, וזה במהות.
חיים ילין: עכשיו בוא נראה, אני זוכר את הנתון מלפני שנה, 40 מעונות יום נבנו מול 2,200 כיתות במשרד החינוך, זה אני זוכר את המספר הזה שהיה צריך לבוא לבנות את הגנים 3, 4 החדשים, דרך אגב, איפה בנו אותם?
חיים ילין: אני אספר לך, במשבצת החומה שגם הייתה מיועדת למעונות יום, צריך לבנות, אז משרד החינוך דחף, ולא נשאר בעצם קרקע עם הייעוד הנכון למבני ציבור של מעונות יום - זו סוגיה מאוד פשוטה.
חיים ילין: מה שאני מציעה שני דברים - אני לא אציע עכשיו את כל החקיקה, אבל הדבר שאומר לקחת את המהות, את המהות של משרד החינוך, להעתיק אותה אחד על אחד עם כל מה שמשתמע מהדבר הזה, זה יוריד, אני מעריך בממוצע שנתיים לבנייה.
חיים ילין: עכשיו, אחרי שיש את הבנייה, רמת הפיקוח והחתימות של משרד הכלכלה, תסלחו לי, אני לא יודע לעמוד בהם, אף ראש עיר לא יכול לעמוד בהם, אף רשות באמת לא יכולים לעמוד בהם.
חיים ילין: אני לא מאשים אתכם, יש מעליכם כל מיני אנשים שבאים ואומרים, או.
חיים ילין: קיי.
חיים ילין: ילד בן שנה הוא צריך תקן כזה, ומטבח כזה, וכיור כזה ושירותים כאלה.
חיים ילין: אני מבקש להוריד את הרמה הזאת, כי בסוף אם המהות שהילדים יקבלו חינוך, גובה הכיור לא יקבע את רמת החינוך.
עאידה תומא סלימאן: נשמע את עמותת "סיכוי" שביקשו להציג, מהמנכ"ל רון גרליץ, ומהגברת סמאח אלחטיב-איוב.
עאידה תומא סלימאן: אני מעלה שאלה למחשבה שאני ארצה תשובה אחר כך עליה.
עאידה תומא סלימאן: אתם רק הולכים לפי הביקוש, ואין לכם שום תכנית אם אתם מתכוונים לעודד תעסוקה, אתם לא עשיתם תכנית מההתחלה, דווקא לאתר מקומות שצריך למלא וצריך לקיים את השרות הזה שנקרא מעונות יום, וליזום משהו מצדכם, או רק אתם בעצם יושבים ומחכים שיהיו בקשות כאלה.
עאידה תומא סלימאן: אני אומר למה אני שואלת את השאלה.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, סמאח.
<סמאח אלחטיב-איוב: קודם כל מברכים את היוזמה לנהל דיון מאוד חשוב זה.
<סמאח אלחטיב-איוב: אני אפתח בסיפור של הרשויות המקומיות הערביות שזה סיפור מאוד מורכב, כפי שפתחת בתחילת הדיון - התייחסנו לעניין של החסמים.