GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד שמרכזי הסיוע אשר מגיעים סיוע לנשים נפגעות תקיפה מינית, כבר פועלים יותר מ-15 שנה על תקצוב שהוא שנתי ואף פעם לא מובטח שיהיה.
עאידה תומא סלימאן: פעלנו שנים ככה עד שזה הוכנס לגוף התקציב של המשרד, אבל התחלנו עם זה.
עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת "התחלנו", כי אני באה משם.
עאידה תומא סלימאן: התחלנו עם זה.
עאידה תומא סלימאן: התחלנו בלי שום הבטחה לשנה הבאה, אבל לא אמרנו לא רוצים את הכסף כי בשנה הבאה לא יודעים אם נקבל אותו.
עאידה תומא סלימאן: לקחנו, הגשנו את השירות, תמכנו בנשים ודרשנו עוד יותר.
עאידה תומא סלימאן: אז בעניין של איכילוב והיחידה, אנחנו נסכם.
זאב בנימין בגין: על כמה מיטות מדובר?
<ורד סויד פאר: בין 8 ל-12 מיטות.
<חיה ישראל: המחלקה הייעודית הייתה בין 8 ל-12 מיטות.
<חיה ישראל: זאת הייתה הכוונה.
<ורד סויד פאר: כן, אבל שתהיה מחלקה ולא עוד בעוד יחידה רגילה.
עאידה תומא סלימאן: ובינתיים הם לא עשו את זה.
זאב בנימין בגין: אבל מה הוא הסבב?
עאידה תומא סלימאן: בית החולים הוא בעצם זה שמעכב את הקמת המחלקה, כי אין לו הבטחה של תקציב, מעבר לשלוש השנים שהמשרד הבטיח, או שנתיים.
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם, בית החולים מעכב את קיום המחלקה הזו, שיכולה לתת מענה לשנתיים ל-8 עד 12 מיטות, כי אין הבטחה.
זאב בנימין בגין: מה הוא הזמן הממוצע של האשפוז, כדי שאני אבין את הסבב.
<חיה ישראל: צריך גם להבין שבינתיים התקציב הזה מנוצל.
<חיה ישראל: זאת אומרת משנת 2013 אנחנו כבר משתמשים בו למיטות שקיימות, אז כבר לא נשאר 3 מיליון שקלים.
<חיה ישראל: זאת אומרת ככל שעובר הזמן, התקציב הולך ומצטמצם, כי זה תקציב חד פעמי.
עאידה תומא סלימאן: כי בית החולים לא מסכים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה ואנחנו נסכם.
עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לשאול את חבר הכנסת אם הוא רוצה להתייחס במשהו לפני שאני אסכם.
זאב בנימין בגין: אני שמעתי קצת, אבל אני מבקש בכל זאת מושג.
זאב בנימין בגין: 12 מיטות?
זאב בנימין בגין: לפי הסבב הממוצע, כמה נשים יכולות לקבל טיפול בשנה שם?
<חיה ישראל: תקופה של בין חודש ל - - -
<שמואל הירשמן: אנחנו בשער מנשה אשפזנו במשך שנה בסביבות 35 אשפוזים ייעודיים בתחום של טראומה מינית.
עאידה תומא סלימאן: כמה מיטות יש לכם?
<שמואל הירשמן: תראי, אנחנו תוקצבנו ב-100,000 שקלים לשנה, שזה באמת בדיחה.
<שמואל הירשמן: ובעצם לא הייתה אף מטופלת שאנחנו אמרנו לה לא, לא משנה כמה היו במחלקה.
<שמואל הירשמן: זה היתרון היחסי שיש לאשפוז במחלקה שהוא לא ייעודי.
<שמואל הירשמן: זה מן שק כזה, שאתה תמיד יכול להכניס כמה שצריך ובמובן הזה יש לזה יתרון.
<שמואל הירשמן: ברשותכם, אני רק רוצה להגיד משהו בכל הדיון שנאמר פה, כי זה בעיני משהו שהוא מאד מאד עקרוני.
<שמואל הירשמן: וגם אני, כשאני הקמתי את המערך לטיפול, כולל המחלקה, לא הבטיחו לי שום תקציב והתחלתי אותו כי חשבתי שזה חשוב ועשינו את זה בלי אגורה שחוקה.
<שמואל הירשמן: ועם הדרך קיבלנו את התקציב המפואר של 100,000 שקלים לשנה, שזה ברור לכולם שזה שום דבר.
<שמואל הירשמן: הבעיה המרכזית, אומרים הרפורמה, הטיפולים, זה לא הנקודה המרכזית.
<שמואל הירשמן: הנקודה המרכזית פה היא שכל פרויקט חדש, ואני עכשיו נמצא בבית חולים אחר ומנסה להקים פרויקט חדש בתחום של טראומה מינית.
<שמואל הירשמן: ולהשיג תקציב לצורך הדבר הזה זו כמעט משימה בלתי אפשרית וזאת הנקודה המרכזית.
<שמואל הירשמן: תאמינו לי, יש המון רצון טוב בתוך המערכות.
<שמואל הירשמן: גם הגברת ממשרד הרווחה, ציפי, באמת, אנשים נורא משקיעים את עצמם כל הזמן, אבל הדבר המרכזי זה כסף.
<שמואל הירשמן: מדובר פה על מצב שאנחנו מסתובבים כעניים בפתח.
<שמואל הירשמן: יש המון רצון טוב גם במשרד הבריאות ואני רואה את זה, אני נמצא שם, אנחנו ישבנו שם בוועדה שהנחה פרופסור אפק, כדי לבדוק את כל מה שקורה בטיפול בנפגעות טראומה מינית בכל משרד הבריאות רוחבי, פלוס הממשקים עם המשרדים האחרים.
<שמואל הירשמן: אנחנו בכל מקום נתקלים בבעיה של כסף.
<שמואל הירשמן: וכל הסיפור הזה ולמה לא ככה ולמה כן ככה, אם היה תקציב מהותי, אמיתי, מובטח לטווח ארוך, היו קמים כל השירותים שמדברים עליהם פה.
<שמואל הירשמן: בכל המקומות יש המון רצון לעשות את זה והדיון הוא עקר, בגלל שקופה לא תעשה את זה בגלל שזה זה וכו'.
<שמואל הירשמן: כולם צריכים את הכסף.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אוקיי, תודה.
זאב בנימין בגין: המנכ"ל החדש הגיע ממשרד האוצר, אז אולי הוא יודע איך לעבוד.
עאידה תומא סלימאן: הוא הגיע, אבל הוא לא הביא איתו את התקציבים.
זאב בנימין בגין: אני הכרתי אותו כאדם רציני מאד ואולי מזה יהיה לנו מזור.
<שמואל הירשמן: הכל זה שאלה של מי באוצר.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה.
זאב בנימין בגין: נו, אז אני אומר, זה בסך הכל המחליף של משה, אז הוא בוודאי צריך להכיר אותו.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת בגין, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד שכל פעם, כמה שחשבתי שאני מכירה את התחום בגלל שאני באה משם, אני מתפלאת מחדש על איך אפשר לנהל תחום שעוסק ממש בנפשות ולא רק שזה אחוז מאד גבוה בתוך הציבור, אלא עד כמה הבעיה עמוקה ועד כמה היא כן משפיעה על אורח החיים של הרבה נשים וגם של הרבה גברים.
עאידה תומא סלימאן: אני מצפה שאוטוטו נגלה שזה אפילו תופעה יותר קשה, גם בקרב הגברים, כמו שאנחנו יודעים לגבי נשים.
<ורד סויד פאר: אתמול הייתה הלוויה של בחור שהיה קורבן למעשים כאלה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכל הנושא מנוהל כשיד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה.
עאידה תומא סלימאן: זו ההרגשה שלי.
עאידה תומא סלימאן: נכון שיש תכניות, יש מרכזי טיפול, אבל זה תמיד לתת מן מנת אקמול, להשתיק את הבעיה ולהגיד הנה, אנחנו עושים משהו.
עאידה תומא סלימאן: ההרגשה שלי היא שהמדינה, על כל המשרדים שלה, לא שמה לה בסדר עדיפות גבוה, את הנושא של טיפול בנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.
עאידה תומא סלימאן: זה לא בסדר העדיפות ולצערי הרב זה מתבטא בתקציבים, זה מתבטא בתכניות, זה מתבטא בסחבת שקורית ואף אחד לא שם לב אליה.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לעבור בשקט על מצב כזה, שבית חולים מתעקש שהוא לא רוצה את התקציב, הוא לא רוצה להקים את היחידה וממשיכים.
עאידה תומא סלימאן: ממשיכים לנגוס מהתקציב הזה, שהיינו אמורים, אחרי שנתיים, לסיים אותו ולהגיד הופה, יש לנו מחלקה.
עאידה תומא סלימאן: בעצם, מה שיהיה ואנחנו צריכים לשים לב לזה, כשיסתיים התקציב, גם המיטות הפזורות האלה, האלטרנטיביות, תפסקנה לפעול ונחזור לנקודת האפס בעצם.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבלתי אפשרי להסכים למצב כזה.
עאידה תומא סלימאן: אם איכילוב לא רוצה להקים את המחלקה, תודה רבה, יש בתי חולים אחרים שיכולים לקבל את התקציב ויתכוננו למצב הזה.
עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות.
עאידה תומא סלימאן: שלושה מיליון שקלים הוקדשו להקמת מחלקה, אחרי שיהיה הסכום אפס, אנחנו אמורים להיות עם מחלקה.
עאידה תומא סלימאן: לא עם מיטות שיסגרו.
עאידה תומא סלימאן: לא עם מיטות שיפזרו אותן.
עאידה תומא סלימאן: אז אני הולכת לפנות למשרד הבריאות בדרישה מאד ברורה: התקציב הזה אמור לעבור לבית חולים אחר, אם איכילוב לא רוצה לפתוח את המחלקה הזאת.
זאב בנימין בגין: אבל גם פה אנחנו בכיסאות מוסיקליים.
זאב בנימין בגין: המנהל הבא באיכילוב מקורו במשרד הבריאות.
<קריאה: לפחות הוא זה שהצליח.
זאב בנימין בגין: אז אני אומר, אז יכול להיות שנמתין קצת לפני מימוש האולטימאטום וניתן לרוני גמזו לממש את זה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת בגין, נצטרך אני ואתה לקיים ישיבה שתסביר לי מי מקורב למי.
עאידה תומא סלימאן: אני ממש לא בקטע הזה.
זאב בנימין בגין: יש פה סבב.
זאב בנימין בגין: לפעמים יש בזה תועלת.
עאידה תומא סלימאן: דבר נוסף שאני חייבת לרשום בפנינו:
עאידה תומא סלימאן: כל הנושא של תקציבים למרכזים הקיימים ושכנראה תיפול עליהם מעמסה חדשה בנושא של הרפורמה לבריאות הנפש, גם תקציב כפר שאול, גם כל הנושא של מעבר ליחידה, מיחידה למחלקה ומחלקה לא מופרדת מבחינה מגדרית – ראשית אני אעקוב אחרי המעבר הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לבדוק אותו ולנסות כמה שאפשר לשים את המתווה הנכון באיך לעבור את המעבר הזה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו גם נברר בעניין התקציב וגם בעניין התקציב של לוטם.
עאידה תומא סלימאן: לא קיבלתי שום תשובה למה 400,000 שקלים שהובטחו לכם, לא הועברו אליכם.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה.
זאב בנימין בגין: הובטחו על ידי מי?
עאידה תומא סלימאן: על ידי משרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: לעניין התקנים למרכזים, זה לא מתקבל על הדעת שהמרכזים שנושאים באחריות לטיפול בנפגעות תקיפה מינית, והם המיומנים ביותר, כי כל מה שתספק הרפורמה זה בעצם רק התחלה והתלמדות בעיני.
עאידה תומא סלימאן: כי בעצם יש כבר מומחים.
עאידה תומא סלימאן: אני גם קטונתי מלהבין.
עאידה תומא סלימאן: אם יש כבר מרכזים שעושים את העבודה ועושים את העבודה כמו שצריך ויש להם תורי המתנה, למה הרפורמה לא התייחסה לזה ולמה לא נעשה איתם משהו בהעברת תקציבים ממשרד למשרד.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שלא אוהבים להעביר את זה.
זאב בנימין בגין: הם לא ספקים של קופת חולים?
עאידה תומא סלימאן: הם שייכים לרווחה.
עאידה תומא סלימאן: זאת השאלה: האם אפשר שאיך שהוא יהיו ספקים לקופות החולים וזה יזרים תקציבים למרכזים האלה וזה גם יביא אנשים שילמדו מההתמחות שקיימת כבר ומהמומחיות שקיימת כבר וזה יהווה מן אינקובאטור כזה להגדלת והכשרת ה - - -
<זהר סהר-לביא: אני חושבת שזאת צריכה להיות השאיפה.
עאידה תומא סלימאן: אוקיי, אז זאת ההצעה שאנחנו נציע.
זאב בנימין בגין: מי צריך ליזום?
זאב בנימין בגין: המרכז צריך לפנות?
<חיה ישראל: מרכז לוטם הוכר כבר על ידי משרד הבריאות כשירות מומחה.
זאב בנימין בגין: מרכזים אחרים?
עאידה תומא סלימאן: מרכזים אחרים הם של הרווחה.
זאב בנימין בגין: מי פונה, מי אמור לפנות לבקשת הכרה – המרכז שרוצה שיכירו בו?
זאב בנימין בגין: או קופת החולים שמציעה לו?
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת, הם מוכרים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים שקופות החולים, במקום להתחיל זה ויש מחסור אדיר לעניין מטפלים, אז אולי באמת שהספקים של קופת החולים או של ההתקשרויות – יהיו עם המרכזים, במקום להתחיל לחפש במקומות אחרים.
עאידה תומא סלימאן: אז זה הרעיון שאנחנו ננסה לקדם אותו.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יכולה לפתוח דיון על זה.
<חנה שטרום כהן: זה לא דיון.
<חנה שטרום כהן: רק שתדעי, שגם בתחנות לבריאות הנפש, אנחנו מומחים בטיפול בנפגעי תקיפה מינית.
<חנה שטרום כהן: קיבלנו הכשרה ממרכז לוטם במשך שנים.
עאידה תומא סלימאן: כן, זה נושא אחר, כי הם אמורים והם אמרו שהם ירצו לעשות חוזים כאלה עם התחנות לבריאות הנפש.
עאידה תומא סלימאן: אבל בעצם אף אחד לא התייחס למרכזים, שהם תחת החסות של משרד הרווחה ויש להם את המומחיות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו חייבים לצאת בדרישה ולפנות לממשלה בעניין תקציבים לשיקום ולא רק לטיפול – שיקום נפגעות תקיפה מינית.
עאידה תומא סלימאן: ציפי דיברה על הוסטל שיקומי, דיברה על בית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאנחנו חייבים לפנות לגבי זה.
עאידה תומא סלימאן: דיברנו על תקנים למרכזים, שיכולים לפתור את בעיית תורי ההמתנה, שיכולים להיערך אפילו יותר עכשיו, אחרי הרפורמה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכל המערך של טיפול בנפגעות תקיפה מינית מחייב איגום משאבים ובקרה ופיקוח עם תכנית ברורה.
עאידה תומא סלימאן: לא שכל אחד יעשה מה שהוא יודע וכמה שאפשר אצלו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לדרוש, לפחות כהתחלה, ועדה בין משרדית שתבדוק את כלל מערך הטיפול והשיקום של נפגעות תקיפה מינית, ולפי ההמלצות אנחנו לפחות נמליץ על גוף אחד שינסה באמת לקדם את הנושא ואת הטיפול שניתן בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מבטיחה לכם שאני אעקוב בפרטי פרטים על כל סעיף שדיברנו עליו ואנחנו נמשיך לעקוב עם הצוות של הוועדה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת בגין, בבקשה.
זאב בנימין בגין: בהמשך ישיר להצעתך או להחלטתך, אני מציע להקציב זמן לעניין הזה.
זאב בנימין בגין: תודיעי שאת מצפה שתוך שלושה חודשים, או ארבעה, או שישה חודשים, אבל שיהיה איזה שהוא זמן שנקבל דיווח ושהממשלה תודיע מי ומי בוועדה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: בתחילת המושב הבא של הכנסת אנחנו נקיים דיון ונדרוש שנציגי הממשלה יגיעו ויתנו דיווח על איך התקדמנו.
עאידה תומא סלימאן: גם אני אתן דיווח איך התקדמנו במגעים לוועדה בין משרדית, אבל כמובן חבר הכנסת בגין, כחבר בוועדה, אני אצטרך את הסיוע שלך מול הממשלה.
עאידה תומא סלימאן: מה אתה אומר על זה?
זאב בנימין בגין: ככל שאני יכול ושלא יהיה ניגוד עניינים.
עאידה תומא סלימאן: איזה ניגוד עניינים יכול להיות?
עאידה תומא סלימאן: תודה לכם.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נהיה בקשר גם לגבי הנושאים הספציפיים של כל מרכז ומרכז.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נהיה אתם בקשר ישיר.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולן ולכולם.
עאידה תומא סלימאן: אני פותחת את הישיבה של היום, יום רביעי, 8 ביולי 2015.
עאידה תומא סלימאן: נושא הישיבה של היום – בחינה מגדירת של תקציב המדינה.
עאידה תומא סלימאן: זו הצעה לדיון מהיר של חברת הכנסת עליזה לביא וחבר הכנסת יואל חסון.
עאידה תומא סלימאן: לפני שאני פותחת, אני מברכת את השרה גילה גמליאל, על היענותה המהירה מאד כל פעם שאנחנו מבקשים שהיא תשתתף בישיבה.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מודה לך, השרה גמליאל, ואני חושבת שזה מעיד עד כמה את לוקחת ברצינות את האחריות המוטלת עליך ואני מאד מקווה שנצליח היום לעזור לך, גם כן.
עאידה תומא סלימאן: ברוכה הבאה, חברת הכנסת עליזה לביא.
עאידה תומא סלימאן: לגבי הנושא של תקצוב מגדרי וכל העניין של החלטת הממשלה בזמנו, אי אפשר להתעלם מהעובדה שאנחנו דנים בנושא הזה היום והגענו לשעה הזו, לא רק בגלל שחברת הכנסת עליזה לביא העלתה את הנושא לסדר היום, אלא בעצם בגלל העבודה הקשה והיזמה שהיא עשתה בקדנציה הקודמת, כיושבת ראש של הוועדה הזו, כאשר היא יזמה את הדיונים הראשונים בנושא הזה ולקחה על עצמה לפתח את הרעיון.
עאידה תומא סלימאן: אני עברתי על ההיסטוריה של הוועדה בנושא הזה וראיתי איזו השקעה ואיזו מחשבה ואיזה מרץ היא השקיעה בנושא ואני חושבת שתרומתה שלה היא בכך שהיא יזמה את הרעיון של הוועדה שדנה בנושא והגישה את ההמלצות.
עאידה תומא סלימאן: ועצם העובדה שהממשלה אימצה את ההחלטות של הוועדה, מעיד על חשיבות הנושא וחשיבות העבודה שנעשתה, ועל זה אנחנו מודות לכך.
עאידה תומא סלימאן: אנו מודות לך על כך שיש לנו היום כלי שאפשר דרכו למדוד את העניין של תקציב המדינה ועד כמה יש בו ניסיון.
עאידה תומא סלימאן: אני עדיין לא אומרת שיש בו הטמעה מגדרית, כי אנחנו עדיין לא שם, אבל אנחנו מתחילות את העניין.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחברת הכנסת עליזה לביא, כמי שהגישה את ההצעה.
עאידה תומא סלימאן: לפני כן אני רוצה להוסיף שהיום יש לנו את הכלי, אבל יש לנו גם תוספת נוספת, שהיא מהותית ביותר – יש לנו משרד, שאמור לייצג את הנושאים החשובים שאנחנו מטפלות בהם ושהתנועה הפמיניסטית ותנועת הנשים עבדה עליהם לאורך שנים רבות וניסתה לקדם אותם בדרך של שיח ולפעמים בדרך של מאבק מול משרדי הממשלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רואות באחריות המוטלת עליך, גילה, אחריות מאד גדולה, כי בעצם את בונה את המשרד מאפס ואת תשמיעי גם את קולנו, כך אני מאד מקווה, בתוך הממשלה, כדי לקדם את הנושאים.
עאידה תומא סלימאן: אני מתחילה עם חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.
עליזה לביא: אני מאד מאד שמחה שהשרה גילה גמליאל נמצאת כאן.
עליזה לביא: שתיכן מכירות את הנושאים מקרוב.
עליזה לביא: יש פה שותפות רבות – אדווה, ברברה והצוות, ארגונים שהרבה פעמים, ביוזמות החברתיות ובעיקר הפמיניסטיות, אנחנו יודעות לתאר מצוקות, קשיים, אבל אין לנו את ההגדרות, אין לנו את המילים כדי לבוא ולהסביר את הדברים הללו, והתחושות שמשהו לא עובד נכון בתקציב מדינת ישראל, הן כבר הרבה מאד שנים.
עליזה לביא: אני זוכרת הרצאות שלי באקדמיה, שדיברתי על כך שתקציב מדינת ישראל לא אוהב נשים.
עליזה לביא: הוא לא אוהב נשים, אבל לא ידענו או לא הרגשנו שיש לנו את הכלים לבוא ולהראות, להוכיח, להסביר, לא מהמקום של הקנטור או של תחושת האי נוחות, אלא באמת ברחל בתך הקטנה.
עליזה לביא: ככל שחקרתי ולמדתי את הנושא, באמת היום יש ידע רב גם בעולם וגם פה בחברה ישראל, במיוחד בפרויקט שאתן מובילות אותו כמה שנים באדווה והנתונים שאתן מנגישות לנו גם כאן בבית הזה וגם לעולם המחקר, לימדו אותנו שתקציב מדינת ישראל הוא לא ניטראלי.
עליזה לביא: התקציב בעצם הוא פרי של חשיבה פוליטית של מה נכון, מה לא נכון, סדר קדימויות, סדר עדיפויות.
עליזה לביא: איך מחלקים, למי נותנים, למי פחות נותנים.
עליזה לביא: גם בתוך הסד הזה, שבתוך תקציב מדינת ישראל, החלק הארי הולך לביטחון, שגם שם צריך לבוא ולשאול שאלות גם בהיבטים המגדריים וגם לשם נגיע.
עליזה לביא: הנה, רק עכשיו דו"ח לוקר מונח וייקח לו זמן עד שנראה אותו, אבל בהקשר של תקציב מדינה, תקציב מדינה שמכתיב לנו את החלוקה, את ההתנהלות, את מה שכן, את מה שלא, באמת היה צריך לבוא ולחבוש את אותם משקפיים מגדריים, כדי לחלק.
עליזה לביא: הדרך לא הייתה קלה.
עליזה לביא: לקח זמן גם באוצר, ויעל מבורך שחוזרת היום מחופשת לידה, קיוויתי שהיא תגיע, אבל היא לא הגיעה.
עליזה לביא: מהרגע הראשון, עוד לפני שבכלל הייתה החלטה, ישבנו עם האוצר וגילינו אוזן קשבת.
עליזה לביא: זה היה מעין מיני סמינריון שדיברנו על כלים ועל תקציב ועל תקציב מגדרי.
עליזה לביא: מהרגע הראשון הבנתי שיש לנו שותפים שם, שותפים שהפכו להיות מאד מאד בהבנה ובשיתוף פעולה, עד לקיומה של הוועדה, שגם כאן נמצאות בחדר חברות שנמצאות בוועדה והן תרחבנה, אני מניחה, והוועדה ישבה על המדוכה וקבעה כללים.
עליזה לביא: אני ביקשתי את הדיון המהיר הזה.
עליזה לביא: הרי תקציב מדינת ישראל, גברתי השרה, מוגש עוד שבועיים לשולחן הממשלה, ואנחנו רוצות לבקש ממך את האחריות על היישום, על ההטמעה.
עליזה לביא: אנחנו מדברים על החלטת ממשלה.
עליזה לביא: בכנסת הקודמת זה עבר כהחלטת ממשלה לא בחקיקה, מתוך הבנה באמת שלא הכל חקיקה.
עליזה לביא: יש החלטה, יש ממשלה, יש ממשלה שמבינה, יש היום שרה לשוויון מגדרי, הדברים צריכים להיות מוטעמים בתוך המערכת, אבל צריך לראות שהם באמת מוטעמים.
עליזה לביא: זאת החלטה ממשלה שצריכה להיות מיושמת.
עליזה לביא: אני מזכירה לכולנו שהוועדה עצמה, זה מפורסם ברשומות, בתקציב 2015 שהוגש וישבנו כאן וקיימנו עליו דיון, המשרדים נתנו, לא כולם, אני מזכירה, אנחנו נדבר על זה בהרחבה, נתנו 10% מהפילוח המגדרי.
עליזה לביא: היו משרדים שהגדילו לעשות.
עליזה לביא: אני רוצה לציין את משרד התחבורה, שהייתה שם עבודה מאד מאד יפה, מאד מכובדת.
עליזה לביא: דיברתי אחרי זה עם השר, הסברתי לו.
עליזה לביא: אני חייבת לומר שהשר למד ואמר לי יש לי צוות מצוין, זה באמת ראוי לציון, גם משרד החינוך ועוד משרדים.
עליזה לביא: יש משרדים שלא, גברתי, שצריך לבוא ולראות.
עליזה לביא: אבל בתקציב 2016 צריך להיות 40% מתקציב המדינה שיינתן בהיבט מגדרי.
עליזה לביא: כדי להגיע ליעד הזה, פניתי לשרה, דיברנו וישבנו בכלל על כמה נושאים.
עליזה לביא: אני רוצה לברך אותך על ההוליסטיות של הראייה שלך את התחום.
עליזה לביא: את באה ממנו, את ישבת בראש הוועדה הזאת, שנים זה חלק ממך וזה לא עוד משהו.
עליזה לביא: את מבינה שדרך הדבר הזה באמת - - - אבל כדי לצאת לדרך ולדרך של המשרדים, צריך לעשות משהו כדי לתת את הכלים, כדי להעביר הלאה את הידע, את הידע, את מה שהוועדה המליצה.
עליזה לביא: כדי להגיע ליעד שבתקציב 2016 – 40% מתקציב המדינה יהיה בהיבט המגדרי – צריך לשבת.
עליזה לביא: איך עושים את זה, איך נותנים את הדגשים, מה מספרים, מה מדגישים.
עליזה לביא: אני מניחה שגם השרה תרחיב, היא החליטה לקחת את האחריות על הביצוע ולכנס יום עיון לנציגי המשרדים, שאני כמובן משאירה לך את ההרחבה בעניין הזה ואנחנו נעשה את זה בשיתוף פעולה.
עליזה לביא: היעד הוא שבתקציב 2018, תקציב המדינה כולו יהיה בהיבט המגדרי.
עליזה לביא: דרושה הכנה של משרדי הממשלה, אבל גם בבית הזה.
עליזה לביא: בבית הזה – הפיקוח.
עליזה לביא: אני מזכירה לכם שהשרים מגיעים לוועדת הכספים כדי להציג את תקציב משרדם, כדי לבוא ולומר איך הם מכינים את השנה בהיבט התקציבי, מה הם הפרטים, מה הוא המידע, מה הם הסעיפים, איפה יש הגדלה, איפה יש יחס כזה, יחס אחר.
עליזה לביא: וכאן בבית הזה צריך לפקח גם על הכלי הזה שניתן.
עליזה לביא: כלומר, לראות באמת שהמשרדים מיישמים.
עליזה לביא: וכאן גברתי, יושבת ראש הוועדה, צריך לבוא ולראות את דרך העבודה מול תקציב 2015-2016 בוועדת הכספים.
עליזה לביא: אנחנו שקלנו את זה לוועדות משותפות.
עליזה לביא: תכננו לעשות את זה.
עליזה לביא: כמובן, תקציב המדינה שהוגש, כמו שאמרתי, בתקציב 2015 עם החלוקה המגדרית, לא הספקנו להגיע למימוש של הבדיקה בוועדה המשותפת של כספים ושל מגדר, שלנו, של שוויון מגדרי, מאחר שהכנסת פוזרה.
עליזה לביא: אז בהחלט צריך לעמוד על המשמר ולראות שהחלטת הממשלה הזאת מוטמעת ומשרדי הממשלה מגישים את תקציב המשרד שלהם עם החלוקה המגדרית.
עליזה לביא: אני רק רוצה לומר שבעצם זאת הייתה פעם ראשונה, כל מי שראה את החוברת רואה שהיא לא מושלמת.
עליזה לביא: אתן מהנהנות בראש ומכירות, אבל זאת התחלה.
עליזה לביא: זאת התחלה יפה וזו התחלה מרגשת.
עליזה לביא: כל מי שליווה את התהליך הזה, וכולנו שותפים לתהליך של מדינה שמאמצת ומשרדי ממשלה שמגישים, אבל יש הרבה מה ללמוד.
עליזה לביא: גברתי, יש פה ידע רב.
עליזה לביא: גם בחדר, גם בעולם האקדמיה, גם בעולם המעשה ובמכוני המחקר בוודאי, וההטמעה של החשיבה המגדרית תהיה האסטרטגיה לשיפור המעמד של נשים בחברה.
עליזה לביא: בהרבה מובנים אנחנו מגיעות כבר, כשתמיד יש את הדימוי הזה של הגשר ומי נפל מהגשר ואנחנו מושיטות עזרה ומסייעות ומרימות, אבל צריך להגיע לגשר וצריך לראות איך לא נופלים מהגשר.
עליזה לביא: וכדי להגיע ולשים את המעקה הנכון, בצבע הנכון, בזווית המדויקת, צריך להגיע לתכנון הנכון בתוך תקציב המדינה.
עליזה לביא: כי בסוף שנה, כשמגיעה התלונה על עייפות הכדורסל בספורט, כשהתקציבים נעצרים, אי אפשר לבוא ולראות רק בסוף השנה שבאמת לא היה כסף.
עליזה לביא: מלכתחילה, לדוגמא, שמשרד הספורט יציג את הנתונים ואנחנו נראה.
עליזה לביא: הרי כולנו יודעות את זה וחשות בזה, שתקציב הספורט למשל, כדוגמא, אני נותנת את זה רק כדוגמא, הוא זה שבחלקו הארי מיועד לגברים ולנערים, אז מה הפלא שכל מה שקשור לענפי הספורט של נשים, כולל באליפות המדינה – כדורגל, כדורסל – נמצא במקום מאד מאד שולי.
עליזה לביא: נמשיך הלאה למשרד התחבורה, לנתונים שהוא מציג.
עליזה לביא: למשל על תחבורה ציבורית, מי נוסע בתחבורה הציבורית, מה הן השעות, איך מתקדמים.
עליזה לביא: וככל שנעמיק ונחקור אנחנו נראה שגם העובדה שאין כמעט תאורת רחוב בערים ובטח באזורים שבהם מרכזים קהילתיים, נובעת בראש ובראשונה מכך שבמשך שנים רבות נשים לא ישבו בוועדות תכנון.
עאידה תומא סלימאן: תודה לך, חברת הכנסת עליזה לביא.
עאידה תומא סלימאן: אני מברכת את כניסתו של חבר הכנסת יוסף ג'בארין.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לראות שאתה משתתף איתנו, למרות שאתה לא חבר בוועדה.
יוסף ג'בארין: וגם גבר.
עאידה תומא סלימאן: זה היה מובן מאליו, לא הייתי צריכה לתאר את זה.
עליזה לביא: וגם חבר ועדת האתיקה, אז בכלל.
עאידה תומא סלימאן: אז בכלל, כן.
עאידה תומא סלימאן: ההקדמה שנתת, חברת הכנסת לביא, היא בעצם מסבירה את הרעיון שעומד מאחורי הדיון שלנו היום ולמה אנחנו נמצאים כאן, בדיוק שבועיים לפני הנחת תקציב המדינה בממשלה.
עאידה תומא סלימאן: למרות שהיו התחלות של עבודה קודמת בהכנת התקציב, כמדומני שבטח היו כמה שינויים תוך כדי.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדאי מאד ואנחנו נעסוק אחר כך גם בדרך הכנסת התקציב ואיך בעצם מכשירים ומכינים, כי היה ברור שלא כל המשרדים עדיין מוכנים לרעיון של הטמעת ראייה מגדרית בהכנת התקציב - איך ומי אמור לתת את ההכשרה הזו.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נדבר ונתייחס לזה אחר כך, אבל בינתיים הייתי רוצה לשמוע ממשרד האוצר, מר איתי טמקין, רכז מקרו, בעצם מה יש לכם היום להציג לנו.
<איתי טמקין: איתי טמקין, רכז מקרו תרבות וספורט באגף תקציבים.
<איתי טמקין: אני ריכזתי את הוועדה לבחינה מגדרית של תקציב המדינה בישראל שנה שעברה.
<איתי טמקין: כמה מילים על עבודת הוועדה.
<איתי טמקין: בעצם חברת הכנסת לביא סקרה די בפרוטרוט, אז לא יהיה לי הרבה מה להוסיף, אבל אני אשתדל.
<איתי טמקין: הוועדה מונתה בסוף שנת 2013 לאור בקשה שהגיעה מחברת הכנסת לביא.
<איתי טמקין: שר האוצר לשעבר החליט למנות את הוועדה.
<איתי טמקין: כמו שחברת הכנסת ציינה, בראש הוועדה עמדה הגברת יעל מבורך, סגנית הממונה על התקציב.
<איתי טמקין: היו חברים בוועדה הרבה גופים ממשלתיים, נציג מבנק ישראל וגם נציגי ציבור.
<איתי טמקין: אני אדלג על כל ההמלצות בפרוטרוט, אבל ההמלצה המרכזית, כמו שחברת הכנסת לביא ציינה, היא מתווה מדורג להחלה של ניתוח מגדרי על כל תקציב המדינה, שבעצם בשנת 2015 הייתה אבן הדרך הראשונה לניתוח של 10%.
<איתי טמקין: ב-2016 כבר כל משרדי הממשלה יהיו מחויבים בניתוח של 40% עד הבשלה מלאה בשנת 2018, עם ניתוח של 100% מהתקציב.
<איתי טמקין: בהקשר הזה חשוב להגיד מתי הניתוח הזה מופיע, למי שלא מכיר.
<איתי טמקין: בעצם כמו שציינו פה קודם, בשבועות הקרובים התקציב צריך להיות מאושר בממשלה.
<איתי טמקין: אחרי שהתקציב מאושר בממשלה, הממשלה מכינה אותו להגשה לכנסת.
<איתי טמקין: כשהוא יוגש לכנסת, כל תקציב מוגש עם מה שנקרא חוברת כחולה.
<איתי טמקין: חוברת כחולה זה דברי הסבר של התקציב.
<איתי טמקין: הם כוללים מגוון של ניתוחים על התקציב, על השימושים שלו, בעצם מסבירים לחברי הכנסת ולאזרחי המדינה מה השימושים שעומדים מאחורי המספרים של תקציב המדינה, ובעצם החל משנת 2015 נכנס שם עוד פרק, בכל חוברת כחולה של כל משרד, פרק של ניתוח מגדרי של תקציב המדינה.
<איתי טמקין: בשנת 2015 אמנם היו משרדים בודדים שלא הצליחו לעמוד בחובה של 10%, אבל גם הם, כמו שציינו במסקנות הוועדה, ציינו איזה חסמים עמדו בפניהם ואיך הם מתכוונים לשפר ולהביא את הנתונים בשנה הקרובה, כדי שהם יוכלו כן לעמוד ביעדים לשנים הבאות.
<איתי טמקין: לצד זאת, היו הרבה מאד משרדים - - -
יוסף ג'בארין: ב-10% יש סדר עדיפויות מסוים?
<איתי טמקין: לא, לבחירת המשרדים.
עאידה תומא סלימאן: כל משרד ייבחר משהו.
<איתי טמקין: כבר בשנת 2015 לא מעט מהמשרדים עמדו כבר ביעד של שנת 2015.
<איתי טמקין: אנחנו נרצה שגם משרדים שעמדו בשנת 2015 ביעד של שנת 2016 – יגוונו ויציגו עוד ניתוח שלא הוצג פעם קודמת, או שירחיבו אפילו מעבר ליעד.
<איתי טמקין: אנחנו נרצה שכל המשרדים יעלו ביעדים.
<איתי טמקין: אנחנו לא יכולים להבטיח את זה כמובן, אבל זה יהיה דגש שלנו.
<איתי טמקין: שני דגשים אחרונים שחשוב לי לציין, לפני שנראה כמה דוגמאות מהניתוחים שהופיעו בספרים של שנה שעברה.
<איתי טמקין: דגש אחד, זה שעדיין במונחי ממשלה זה תהליך שנמצא בחיתוליו והרבה משרדים לא מכירים ועדיין לא יודעים איך לבצע את הניתוחים האלה.
<איתי טמקין: יש תקציבים שעובדים במשרדים 30 שנה ופתאום באים אליהם עם כזה דבר חדש.
<איתי טמקין: נפלת עליהם מהירח.
<איתי טמקין: אנחנו, הרשות לקידום מעמד האישה ואגף תקציבים, נמצאים שם כדי לעזור למשרדים וכן להעביר ידע ממשרד למשרד.
<איתי טמקין: אם משרד ביצע ניתוח טוב, אז כן להפיץ את זה בין כל התקציבאים וליצור איזו שהיא רשת מידע.
<איתי טמקין: תיכף ורד, ראש הרשות, תספר גם על הפעילות שהם מתכוונים לעשות כדי לסייע למשרדים לבצע את הניתוח הזה כמו שצריך.
<איתי טמקין: בימים אלה אנחנו עובדים על מדריך ממשלתי, שאמור לצאת ממש בשבועות הקרובים, שיהיה לכל משרד בעצם מדריך ממשלתי שימצא אצלנו.
<איתי טמקין: המדריך הממשלתי גם יהיה באינטרנט.
<איתי טמקין: לקחנו הרבה רעיונות מהמדריך הממשלתי של מרכז אדווה, אז תודה לכם.
<איתי טמקין: גנבנו קצת, אבל תסלחו לנו.
עאידה תומא סלימאן: אפשר תמיד לתת קרדיט.
עליזה לביא: אתה יודע כמה שנים הם חיכו שיגנבו להם את החומרים.
עאידה תומא סלימאן: אבל בכל זאת אפשר לקחת ולתת קרדיט, זאת לא בעיה.
עאידה תומא סלימאן: לא צריך לגנוב.
יוסף ג'בארין: זאת השאיפה של כל ארגוני החברה האזרחית, שהממשלה תגנוב את הרעיונות שלהם.
<איתי טמקין: אז הגשמנו לכם את החלום.
יוסף ג'בארין: לא, רק בהקשר הזה, לא חשבתם על איזו שהיא הכשרה מסוימת?
עליזה לביא: יהיה יום עיון.
<איתי טמקין: אז בנוסף ליום העיון, בנציבות שירות המדינה עושים עכשיו קורס של כל תקציבאי המשרדים, וגם שם אנחנו נכניס תכנים של בחינה מגדרית של תקציב המדינה.
<איתי טמקין: זה כן יהיה, ועוד הפעם, גם ברשות לקידום מעמד האישה תהיה פונקציה שבעצם זה יהיה התפקיד שלה, שיוכלו להתייעץ איתה וללמוד דרכה והיא תרכז את החומר.
<איתי טמקין: משהו לגבי המלצות הוועדה וגם מה המטרה שלהן.