GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ליאת קליין: נבטיח, אבל יש לנו מה לומר גם על שני החלקים.
עאידה תומא סלימאן: אז אולי באמת נמשיך את הדיון הזה.
<אילת כהן וידר: אבל צריך להתחיל את הדיון על הוסטלים וחלופות אשפוז.
זאב בנימין בגין: לגבי הכמות הנמוכה של מטפלים באוכלוסייה הערבית.
זאב בנימין בגין: אני לא אוהב את המילה "מגזר", כי אני מהמגזר היהודי.
מיכל בירן: בחברה.
עאידה תומא סלימאן: אפשר "חברה" ואפשר "אוכלוסייה", זה בסדר.
זאב בנימין בגין: השאלה שאני שואל בהקשר להצגה היא, האם להערכתכם כניסת הרפורמה לתוקפה תרע את המצב הגרוע הקיים או, ניתן לחשוב שהיא תעודד גם את הביקוש, תעודד את הנגישות, תשנה לכיוון חיובי את המודעות?
<ציפי נחשון-גליק: עם כל הרגישות, זה יכול להיטיב.
זאב בנימין בגין: קודם כול, הכלל ברפואה הוא: אל תזיק.
זאב בנימין בגין: שאלתי היא, האם לדעתכם ב-1 ביולי המצב יורע?
<ציפי נחשון-גליק: אם כל הרגישות שנשמעת פה תילקח בחשבון זה רק יכול להיטיב.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל אני מצפה שייקחו את זה בחשבון עד 1 ביולי ויפתרו את כל הבעיות.
<ציפי נחשון-גליק: זה ברור, את צודקת.
עאידה תומא סלימאן: ברור לי שלא.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני רק רוצה להגיד, אני חושבת גם שקודם כול אנחנו נפנה באופן מרוכז למשרד עם כל ההערות וההסתייגויות שיש לנו והבקשה לתשובות מאוד ברורות לעניינים שקשורים גם למטופלות, גם למטפלות ולמטפלים.
עאידה תומא סלימאן: אבל עקב כל הפערים וכל הדיבורים על החששות של איך זה יתנהל, האם למשרד יש תוכנית ברורה איך הולכים לפקח על הקופות שאמורות להנגיש את השירות, והאם יש דרישה לדיווחים תקופתיים, והאם ייעשה פיקוח מדגמי בשטח?
עאידה תומא סלימאן: אני גם רוצה לקבל על זה דיווח אחר כך.
עאידה תומא סלימאן: למרות שבאמת אנחנו מאוד לחוצים עכשיו בזמן, השאלה שלי, האם בכל זאת לשמוע דיווח ממשרד הבריאות וממשרד הרווחה על מעקב אחר יישום התוכנית לטיפול בנפגעות תקיפה מינית ממשרד הרווחה?
עאידה תומא סלימאן: ונראה, אולי נקיים המשכיות לדיון הזה.
<ליאת קליין: אפשר לומר רק משפט אחד כולל על שני הדברים האלה ביחד?
<ליאת קליין: יושבת כאן גם אורית סוליציאנו מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.
<ליאת קליין: אני חושבת ששני החלקים של הדיון אחד הם בסופו של דבר, ושניהם עוסקים בסל השירותים שמעניקה מדינת ישראל נכון להיום, 2015, לנפגעות ולנפגעות תקיפה מינית בין היתר על הדרך.
<ליאת קליין: ומה שעומד לנגד עינינו זאת גם כברת הדרך הארוכה שעברנו, גם בליווי של אותה תוכנית בין-משרדית וגם בליווי של כל הנושא של הרפורמה וכל המענים שקיימים, וכאלה שעוד לא קיימים היום.
<ליאת קליין: זה נאמר פה, לא אחזור על הדברים, אבל מתוך ניסיוננו רב השנים, בכל שנה מתקבלות במרכזי הסיוע כ-40,000 פניות של פונות ופונים.
<ליאת קליין: כל מי שעובר פגיעה מינית נפגע בנפשו, הסימפטומים מגוונים, לפעמים הם מתגלים הרבה מאוד שנים אחר כך.
<ליאת קליין: ובשונה מטראומות אחרות, ופגיעה מינית היא טראומה, היא פצע מדמם, אבל היא גם פגיעה שמתאפיינת בבדידות איומה וקשר שתיקה, והרבה מאוד נשים לא פונות לטיפול.
<ליאת קליין: מי שכבר פונות ומי שמדווחות צריכות מערכת מיטיבה וכזאת שמותאמת לצרכים הייחודיים שלהן.
<ליאת קליין: עד כאן אני חושבת שזה נוגע לשני הדברים.
<ארנון אפק: כולם מסכימים.
<ליאת קליין: אני רק רוצה לומר בנוגע לשני החלקים, גם עברנו כברת דרך, אנחנו כן מלוות את זה, יש שני דברים שאנחנו עדיין מחכות להם לא מעט זמן, ואני כן מצרה על זה שאנחנו יושבות פה עדיין היום.
<ליאת קליין: זה גם הנושא שקיבלנו איזושהי התחייבות על אותה יחידה, ואני יודעת שזה עומד לנגד עיניכם, ואני רק רוצה כן לשים את זה על השולחן כי אנחנו מתקרבים למועד שהובטח לנו שזה ה-1 בינואר 2016.
<ליאת קליין: הובטח לנו שתקום יחידה ייחודית, יחידה ייעודית לטיפול בנפגעות ובנפגעי תקיפה מינית.
<ליאת קליין: זה מאבק של הרבה שנים, היא הייתה אמורה לקום ב-2011.
<ארנון אפק: ב"איכילוב".
<ליאת קליין: זה אמור לקום.
<ליאת קליין: אני רוצה להאמין שאותה התחייבות שלטונית תעמוד.
<ליאת קליין: אותו דבר בנוגע לחלופת האשפוז.
<ליאת קליין: ועוד דבר אחרון, זה גם לגבי פתרון הביניים של אותן מיטות אשפוז שקיימות היום.
<ליאת קליין: העברות הכספים, איך זה קורה, אני כן רוצה להאמין שיש דברים שאנחנו יודעות שהם מיושמים, והם עדיין מיושמים חלקית.
<ליאת קליין: הדברים האלה הם ברמה אקוטית של כאן ועכשיו של נפגעות ונפגעים.
<ליאת קליין: אנחנו מדברים על איזשהו פחד מרפורמה, אני מדברת על מענים שקיימים היום, שחלקם עדיין לא נותן את מענה לאותן נשים שהן על קצה הרצף וצריכות אשפוז.
<ליאת קליין: והדברים האלה בהולים, ולכן חשוב לומר אותם גם אם יהיה דיון מיוחד לזה בהמשך.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה, כי בעצם העלית את השאלות העיקריות.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת בכל זאת לגב' ציפי לתת דיווח ממשרד הרווחה, ואולי תענו גם אתם על השאלות שהעלו במערכות.
<ארנון אפק: זה ייקח לי קצת זמן, למה לא נייחד לזה דיון?
<ארנון אפק: זה שווה, זה ראוי, דיון בפני עצמו.
<ליאת קליין: פשוט הדברים אמורים להיפתח עוד מעט, ורצינו - - -
<ארנון אפק: אבוא בשמחה, לכבוד הוא לי.
עאידה תומא סלימאן: את תבואי לדיון?
<ציפי נחשון-גליק: השאלה מתי.
<אילת כהן וידר: אבל בואו נשמע איפה הדברים עומדים היום, אנחנו מחכים הרבה זמן לתשובות.
<ארנון אפק: יש לנו מצגת, אני לא יכול, אני מתנצל.
<אילת כהן וידר: נשמע איפה הדברים היום, ותקבעו דיון נוסף.
עאידה תומא סלימאן: לא תוכלו, בכמה משפטים לפחות, להגיד איפה זה?
<ארנון אפק: יש לנו מצגת שלמה מוכנה גם לנושא הזה.
<ארנון אפק: פשוט כל נושא הוא עולם בפני עצמו.
<ציפי נחשון-גליק: אולי אפשר באמת לתת את התשובות ולענות בפעם אחרת לגבי היחידות האשפוזיות.
<ציפי נחשון-גליק: אבל אני רוצה להגיד לגבי חלופת האשפוז שמשרד הרווחה מקים, נבחרה במכרז עמותה שמפעילה, יש כבר מבנה, מחפשים מנהלת.
<ציפי נחשון-גליק: אז אם יש למישהו רעיון למנהלת, תפנו אלי ונתחיל תוך חודש לקבל מטופלות - - -
עאידה תומא סלימאן: מה, פליטי ופליטות הרפורמה?
<קריאה: אין פליטים, כולם עובדים.
<ארנון אפק: אין פליטות.
<ארנון אפק: רבותי, מנכ"ל "כללית" מחפש עובדים, כולם מחפשים עובדים בזכות הרפורמה.
<קריאה: מחפשים אתכם.
<ארנון אפק: חס ושלום, עובדים ועובדות.
<ארנון אפק: תודה על התיקון.
<ציפי נחשון-גליק: ברגע שתהיה מנהלת נוכל לקלוט.
<ציפי נחשון-גליק: מנהלת - - -
עאידה תומא סלימאן: אז בעצם את מודיעה לנו שתוך חודש - - -
<ציפי נחשון-גליק: הם עכשיו מציידים את הבית, ברגע שתהיה מנהלת נתחיל לקבל.
<אילת כהן וידר: איפה זה אמור להיות?
עאידה תומא סלימאן: את יכולה, ציפי, לתת לנו עוד קצת אינפורמציה?
עאידה תומא סלימאן: כמה נשים יכולות לשהות?
<ציפי נחשון-גליק: זאת חלופת אשפוז.
<ציפי נחשון-גליק: זה מודל שבעצם הוא מסגרת מכילה לאישה שדווקא תוך כדי טיפול בפגיעות מיניות חווה רגרסיה.
<ציפי נחשון-גליק: היא יכולה לבוא למקום שמכיל אותה, זה יכול להיות יומיים, זה יכול להיות לעד שלושה חודשים, כשבעצם המערכת עוטפת אותה מכל הכיוונים.
זאב בנימין בגין: כמה?
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל התפוסה?
<ציפי נחשון-גליק: 12 מיטות במקביל.
<ציפי נחשון-גליק: יש שם צוות גם של עובדים סוציאליים, גם של מדריכות וגם של גיבוי פסיכיאטרי ואחות.
עאידה תומא סלימאן: ומה עם קבלת נשים ערביות?
<ציפי נחשון-גליק: אין שום מגבלה.
<אילת כהן וידר: איפה בארץ?
עאידה תומא סלימאן: יש בצוות מישהו - ?
<ציפי נחשון-גליק: ניקח דוברת שפה ערבית בחלקיות משרה?
עאידה תומא סלימאן: בואי נגיד "ערבייה".
<ציפי נחשון-גליק: ניקח ערבייה, כן.
עאידה תומא סלימאן: כי דוברת ערבית זה אומר שיכולים להביא גם מישהו שיודעת להגיד "מרחבא", "כיף חאלכ", ובזה הסתיים.
<ציפי נחשון-גליק: הרי תראי, מי שמדברת עברית או - - -
<אילת כהן וידר: איפה בארץ, סליחה?
<ציפי נחשון-גליק: זה משנה?
<אילת כהן וידר: כן, בטח.
<אילת כהן וידר: יישוב.
<ציפי נחשון-גליק: במרכז הארץ.
עאידה תומא סלימאן: אז לפחות יש לנו בשורה טובה במשרד הבריאות.
<ציפי נחשון-גליק: אני רוצה לומר, זה לא מרכז להפרעות אכילה.
<אילת כהן וידר: אבל איפה הבית נמצא?
עאידה תומא סלימאן: סליחה, אני יודעת, והזכרתי לעצמי בתחילת הישיבה הזאת, שלא נצליח בישיבה הזאת לפתור את כל הבעיות.
עאידה תומא סלימאן: העלינו המון בעיות והעלינו הרבה דרישות ונעמוד על לבדוק איפה זה עומד.
עאידה תומא סלימאן: אבל לפחות אנחנו מסיימות בבשורה טובה שתוך חודש, ואני מקווה שבאמת סוף סוף נקבל את המקום ונוכל לסייר גם ולעמוד מקרוב על השירות שיינתן.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא פוטרים את משרד הבריאות מדיווח ועדכון על מסקנות הוועדה בנושא ההפרדה המגדרית ונוהל הטיפול.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שכולכם תצטרפו לדיון הבא שיעסוק בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכם.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהצפנו הרבה בעיות ולא היה אפשר לפתור את כולן או לתת מענה, אבל גם נעדכן אתכם בתשובות של משרד הבריאות במסמך שנוציא מפה.
עאידה תומא סלימאן: תודה לכולם.
עאידה תומא סלימאן: ניסיתי לדחות את פתיחת הישיבה עד להגעת מוזמנים נוספים שחשוב לנו שיהיו אבל אני חושבת שכדאי לכבד את אלה שהגיעו בזמן ולהתחיל את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: הישיבה שלנו היום היא בנושא העסקת מורות – יציבות תעסוקתית, שכר ותנאים סוציאליים.
עאידה תומא סלימאן: בדוח שיצא לאחרונה – מה שגרם לנו באמת ליזום את הדיון הזה – הדוח שהתפרסם לפני כשבוע בנושא שכר מורים באופן כללי במערכת החינוך במדינת ישראל, הנתונים העידו כי שכר המורים במערכת החינוך הוא 35% פחות מממוצע השכר של מורים במדינות ה-OECD.
עאידה תומא סלימאן: הדוח הזה גם התייחס לשכר מורות – שכר המורות במדינת ישראל על פי הדוח אינו שווה לשכר מורים, לאותו סוג של משרה ולאותו אחוז משרה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו חשבנו להרחיב את הדיון בתעסוקת מורות באופן כללי ולהתייחס גם לתעסוקתן ולאי תעסוקתן – כלומר, גם למספר הרב של מורות, בעיקר בתוך האוכלוסייה הערבית, מורות ערביות, שלא משובצות, שלא מקבלות משרות עבודה.
עאידה תומא סלימאן: כ-7,000, אם אני לא טועה, אולי קצת יותר, בעצם אינן מועסקות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצות גם להתייחס לנושא תנאי השכר של מורות שהן עובדות ישירות של משרד החינוך, אבל גם כן מורות ומורים – עם הדגש על מורות שוב, וכנראה במקצוע הזה אני לא חייבת להזכיר כל פעם שהדגש הוא על מורות כי בסופו של דבר הרוב המוחץ של מערכת החינוך הינו מורות, 80% מהמורים במדינת ישראל הן מורות – אנחנו רוצים לדבר על תנאי העסקת מורות קבלן מה שנקרא, תעסוקה לא ישירה, מה האחוז שלהן, כמה בעצם נמצאות במערכת החינוך ומה התנאים של ההעסקה שלהן.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו הזמנו לדיון הזה נציגים מכמה ארגונים שעוסקים בדבר, אבל גם הזמנו את נציגי משרד החינוך, אני מבינה שהם כבר נמצאים אתנו, אני שמחה לראות שהתייצבתם.
עאידה תומא סלימאן: הזמנו גם נציגים ממשרד האוצר כדי לשמוע, ברוכים הבאים.
<אבי פרידמן: נציג.
עאידה תומא סלימאן: נציג, אוקיי, כל עוד יש לך את כל התשובות זה בסדר גמור.
עאידה תומא סלימאן: אני מקווה שאנחנו נצליח להבין את פשר ההבדל הזה בשכר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נפתח בכך שניתן לכמה מהארגונים שהגישו ניירות עמדה וניסו להסביר את המצב מנקודת ראותם ואת הבעייתיות ואחר כך ניתן לנציגים של שני המשרדים לענות על השאלות.
עאידה תומא סלימאן: שלחנו למשרד החינוך סדרה של שאלות ואני ראיתי שבעצם - - -
<שפיע ג'מאל: שלחנו לכם.
עאידה תומא סלימאן: כן, כן שבעצם שלחתם תשובות.
עאידה תומא סלימאן: אולי יהיו לנו עוד שאלות על התשובות שקיבלנו, אנחנו נשמח לשמוע אותן פה.
עאידה תומא סלימאן: אני מזמינה את מר גיורא ואלה משתי"ל, מהקואליציה להעסקה ישירה בחינוך, להציג.
עאידה תומא סלימאן: יש לך 5 דקות.
עאידה תומא סלימאן: לאלה שמציגים ניירות עמדה יש 5 דקות.
<גיורא ואלה: תודה רבה.
<גיורא ואלה: בוקר טוב לכולם.
<גיורא ואלה: אני רק אציג את עצמי: גיורא ואלה משתי"ל ומהקואליציה הארצית להעסקה ישירה שמתעסקת אופן כללי בנושא של עובדי קבלן ויש לפניכם את נייר העמדה שלנו שכתבנו בנושא של הפרטת ההוראה במערכת החינוך הציבורית והעסקה בלתי ישירה של מורות קבלן.
<גיורא ואלה: אנחנו גם כן כותבים מורות כי בסוף בסוף המקצוע הזה הוא בעיקר נשי.
<גיורא ואלה: אני אגיד עוד משהו רגע לפני שאפתח – מאוד ניסינו ופנינו למורות קבלן על מנת שיגיעו, כי הרבה פעמים עדיף לשמוע את הדבר הזה ממקור ראשון, לצערנו הרב, גם בגלל ההתרעה הקצרה שלנו וגם בגלל שעכשיו אנחנו בסוף שנה וזה על זמן לימודים, לא יכולנו, אבל זה קול שחשוב לנו מאוד להשמיע.
<גיורא ואלה: אני אגיד מעט דברים על התופעה של מורות קבלן.
<גיורא ואלה: אף על פי שזו תופעה שהיא כן יותר ויותר ידועה והיא כן יותר חודרת לתודעה הציבורית, לצד זאת זו תופעה שהולכת ומתנפחת.
<גיורא ואלה: היום אנחנו יודעים – אני אתלה באילנות גבוהים ואגיד שלפי דוח מבקר המדינה שהתפרסם לפני כחודש דווח על כ-19,000 מורות קבלן, זה לפני שאנחנו מתייחסים למדריכות למשל, כמו בתוכנית "קרב", ולעוד כל מיני כוחות הוראה נוספים, סייעות למשל וכן הלאה.
<גיורא ואלה: אפשר להגיד שגם המספר הזה בסימן שאלה כי גם דוח מבקר המדינה אמר שבמשרד החינוך יש אי בהירות וחוסר בנתונים מקיפים ואמינים, אני מצטט פחות או יותר מדוח המבקר.
<גיורא ואלה: זה משהו שבעינינו – ואני חושב שזה צריך להיות איזושהי נורת אזהרה מאוד מדאיגה לכולם אם משרד החינוך, מי שאמון על מערכת החינוך וגם על המורות והמורים, לא יודע לומר בדיוק כמה מורות קבלן יש, מה תנאי ההעסקה שלהן, באיזה היקף הן מועסקות, מה התפקיד שלהן, מה ההכשרה שלהן, מה איכות השירות וכו'.
<גיורא ואלה: אני חושב שזה משהו שצריך לתת עליו את הדעת.
<גיורא ואלה: זו לא פעם ראשונה כבר, יש דוחות של הממ"מ שמדברים על הדבר הזה וזה דבר שאנחנו בקואליציה כל הזמן חוזרים ומתריעים.
<גיורא ואלה: מורות קבלן – אם אנחנו מדברים על המעמד באופן כללי של מורות בישראל אז מורות קבלן הן בתחתית של התחתית.
<גיורא ואלה: אלה מורות שעל פי רוב סובלות מפגיעה בזכויות שלהן ובתנאי העסקה שלהן, אלה מורות שעובדות בתחושה מתמדת של חוסר ביטחון תעסוקתי.
<גיורא ואלה: אנחנו מתקרבים לחופש הגדול, הרבה מאוד מורות יצטרכו לחפש השלמת הכנסה, מי שתחתום אבטלה בלשכה ומי שתלך להיות מלצרית או יתר דברים שהם, א', מבישים ולא ראויים, וב', אני חושב שהם פוגעים ביכולת של המורות הללו – שהן באמת בראש בראשונה עושות את העבודה שלהן מתוך תחושת שליחות מאוד מאוד גדולה, לפחות אלה שאנחנו מכירים – לעשות את העבודה שלהן כראוי.
<גיורא ואלה: מעבר לזה, אנחנו מדברים על מעמדות בתוך חדר המורות – אנחנו מדברים על כך שיש מורה שמועסקת על ידי הרשות המקומית, בחינוך העל-יסודי הרבה פעמים, או על ידי משרד החינוך, בחינוך היסודי, ולצדה מורת קבלן.
<גיורא ואלה: תחשבו מה זה עושה למוטיבציה, לתחושת השייכות, לבן-אדם שקם בבוקר ועושה את העבודה.
<גיורא ואלה: יש לנו את נייר העמדה ואני לא אאריך אבל אני כן רוצה להדגיש כמה דברים כמו שאמרתי: אחד, ההיקפים של התופעה – מאוד תמוה בעינינו שמשרד החינוך לא יודע לספק את הנתונים אף על פי שכל מכרזי ההתקשרות נמצאים, זה דבר שאני חושב שצריך לשאול, זה דבר ראשון.
<גיורא ואלה: הדבר השני – לפני כשנתיים שר החינוך דאז, אף על פי שהוא כבר התחלף, חבר הכנסת הרב שי פירון, הצהיר שהולכים לקראת סיום התופעה.
<גיורא ואלה: האם נעשו צעדים בנושא הזה בתוך משרד החינוך, כן או לא, ככל שאנחנו יודעים לא נעשו צעדים, נשמח לשמוע את עמדתכם.
<גיורא ואלה: הדבר השלישי – משרד האוצר הולך לתהליך שאנחנו יודעים עליו, של קיצוץ בתקנים בשיאי כוח האדם בשירות הציבורי.
<גיורא ואלה: הוא אמנם מחריג את המורות והמורים, לפחות בנוסח האחרון שהיה בחוק ההסדרים שלא עבר ל-2015, אבל האם זאת העמדה של המשרד?
<גיורא ואלה: האם המשרד עושה פעולות אקטיביות כדי למנוע קליטה להעסקה ישירה של מורות ומורים?
<גיורא ואלה: זה משהו שבאמת צריך לשאול.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהעלית כמה מהנקודות החשובות.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שנייר העמדה שלכם מתייחס להשפעת תעסוקה לא ישירה של מורות, אבל חשוב לנו גם להדגיש שלמרות שאנחנו מדגישים ומדגישות פה את העניין של תנאי העסקה של המורות, אנחנו לא יכולים שלא לחשוב גם על ההשלכות החינוכיות-פדגוגיות של העסקת מורות בתנאים כאלה, של חוסר השתייכות לפעמים או פגם בהשתייכות למקום בגלל אופן התעסוקה; וגם כל העניין של השתלמויות למורות האלה ופיתוח היכולות החינוכיות שלהן בתהליך הזה של העסקה והשלכותיו על רמת החינוך שבעצם ניתנת בסופו של דבר ומוגשת לילדים באופן כללי.
<גיורא ואלה: ברשותך, אם אפשר להוסיף רק עוד שני דברים קטנים: אני מאוד מסכים עם מה שאת אמרת, אני אוסיף רק שהרבה פעמים מורות הקבלן משולמות מכול מיני תקציבים חיצוניים, לפעמים זה תשלומי הורים, ואפשר לחשוב שיש רשויות מקומיות או הורים שידם משגת ויכולים לשלם את הכסף הזה ויש מקומות שבהם גם הרשות וגם ההורים, איתרע מזלם והם לא יכולים, ומה זה עושה לצמצום או הרחבה של פערים חברתיים-כלכליים.
<גיורא ואלה: הדבר השני מאוד מתחבר למה שאת אמרת מבחינת ההכשרות – גם צריך לזכור שהרבה פעמים הדלת לקידום חסומה בפני מורות קבלן.
עאידה תומא סלימאן: הייתי רוצה גם להוסיף עכשיו לשאלות שבזמנו הוגשו לנציגי משרד החינוך: עד כמה התופעה הזו גם נמצאת במערכת החינוך הערבית, כלומר, בבתי ספר ערביים?
עאידה תומא סלימאן: כמה התופעה הזו – עכשיו כשדובר על מימון, מימון מהורים ומרשויות מקומיות, אני חושבת שקיים הבדל בין היכולות של רשויות מקומיות ערביות – האם התופעה נפוצה ומה הממדים שלה בין שתי מערכות החינוך?
עאידה תומא סלימאן: עו"ד קרן גרינבלט, משדולת הנשים, בבקשה.
<קרן גרינבלט: בוקר טוב.
<קרן גרינבלט: אני אדבר בקצרה.
<קרן גרינבלט: אני רוצה להעלות שלוש סוגיות: קודם כל, אין ספק שמעמד המורה זו סוגיה פמיניסטית, ולא רק משום שהרוב המכריע של המורות הן נשים, אלא משום שחינוך נמצא בתוך סל מקצועות הטיפול שמנקודת מבט של הבידול המגדרי שקיים בישראל אלה מקצועות נשיים, והתוצאה של הדימוי של המקצועות האלה, שהולך ונשחק והולך ונהיה נמוך ככל שהן נהיים נשיים יותר, כך גם התגמול שניתן לקבל כעובדת במקצועות האלה הוא נמוך.
<קרן גרינבלט: זאת סוגיה שאני חושבת שהיא רחבה, היא מורכבת ויש איזשהו צורך להסתכל עליה גם בהיבט של חינוך, של חברה ודימוי תקשורתי של המקצוע הזה.
<קרן גרינבלט: זה דבר אחד.
<קרן גרינבלט: דבר שני – הדיון הזה מתקיים בעקבות דוח הלמ"ס שהצביע על פערי שכר בתוך מקצועות ההוראה, כמובן שבהקשר לנקודה הראשונה של המקצועות הנשיים יש פערי שכר בין מקצועות שנחשבים נשיים, שמקבלים תגמול מאוד נמוך, לבין מקצועות שהם גבריים, שלא בטוח שמי קבע שיש להם ערך חשוב יותר לחברה.
<קרן גרינבלט: הדבר המפתיע והמדהים הוא שגם בתוך מקצועות ההוראה אנחנו רואות פערי שכר שעושים בדיוק בדיוק את אותה עבודה.
<קרן גרינבלט: אין לי תשובות למה בדיוק זה קורה, זאת אומרת, יש לנו הרבה תשובות למה זה קורה בכלל במגזר הציבורי, פערי השכר גם על אותם תפקידים: נושא של שעות נוספות, של השתלמויות וכו', אבל, אני חושבת ששאלה אחת שעולה בבירור מאוד מהסיפור הזה של פערי השכר בין מורים ומורות היא נושא של ייצוג נשים בארגוני המורים – העובדה שנשים מהוות כמעט 90% מהמקצוע הזה ועדיין שני ראשי הארגונים הגדולים של המורים הם גברים.
<קרן גרינבלט: אני חושבת שהאינטרסים של המורות וההבנה של המורכבויות המגדריות של המקצוע הזה לא מיוצגים, פשוט לא מיוצגים.
<קרן גרינבלט: דבר אחרון שאני רוצה להגיד הוא לגבי מורות שמועסקות ישירות על ידי הרשויות המקומיות או על ידי משרד החינוך.
<קרן גרינבלט: אלינו, לקו הפתוח של שדולת הנשים, מגיעות המון פניות, גם של מורות קבלן וגם של מורות שמועסקות ישירות.
<קרן גרינבלט: המורות האלה, אפילו אלה שמועסקות ישירות, נפגעות זכויותיהן בהקשרים של אפליית נשים, בהקשרים של פיטורין בהריון, בהקשרים של חוסר יכולת לצבור זכויות וותק שמגינות עליהם אחר כך, כשהן נכנסות לתקופות המוגנות – שזה טיפולי פוריות, חופשת לידה, הריון והתקופה שלאחר החזרה מחופשת לידה.
<קרן גרינבלט: זאת סוגיה חמורה ביותר שיש להתייחס אליה, גם כמובן בפערים בין מורות קבלן למורות המועסקות ישירות, אבל גם המורות המועסקות ישירות – שהן יותר גבוה בפירמידה – יש לתת את הדעת לאופן שבו משרד החינוך ומשרד הכלכלה הגיעו לכל מיני הסדרים ביניהם על ההיתרים האוטומטיים שניתנים לפיטורי נשים בהריון וסוגיות מהסוג הזה.
עאידה תומא סלימאן: 80% בעצם מהבקשות נענות בחיוב.
<קרן גרינבלט: נכון.
<קרן גרינבלט: משרד החינוך ומשרד הכלכלה הגיעו לאיזשהו הסדר ביניהם שניתן לפטר אוטומטית מורות שהן במה שנקרא "תקופת ניסיון", ללא הליך שמיעת המורה ונימוקים ענייניים לפיטוריה.
עאידה תומא סלימאן: סאוסאן, רכזת פרויקט נשים ותעסוקה, עמותת "נשים נגד אלימות".
<סאוסאן תומא: אני רוצה לדבר פה על נשים ומורות מובטלות, לא רק נשים שעובדות – למרות שיש תנאי שכר לא הוגנים וכל הדברים האלה שהועלנו עכשיו.
<סאוסאן תומא: אני רוצה להעיר על דברים שהם גם חשובים.
<סאוסאן תומא: בנושא של תעסוקת מורות ערביות – אנחנו יודעות ש-80% מהסטודנטיות הערביות מקבלות תעודת הוראה, זה מגביר את הלחץ על משרד החינוך ומגביר את בקשות השיבוץ.
<סאוסאן תומא: אני מראה בנייר העמדה שמולכם, בדף מס' 4, כי: 11,302 בקשות הוגשו למשרד החינוך במשך שנת 2014, רק 3,030 נענו – זה אחוז ממש קטן, נשארות מורות מחוץ לתעסוקה, מחוץ לשוק העבודה.
<סאוסאן תומא: צריך להבין גם ש-61% מהפניות האלה מגיעות ממחוז הצפון, ואנחנו כולנו יודעים על התופעה שמורות מהצפון עוברות ללמד בדרום כי אומרים שיש מחסור בכוח אדם.
<סאוסאן תומא: הטבלה מראה לנו שיש 557 בקשות שלא נענו, אפס אחוז שלא נענה, אף בקשה לא נענתה ממחוז דרום לשיבוץ כמורה חדש במחוז דרום.
עאידה תומא סלימאן: סאוסאן, תני לי להבין, את אומרת שבעצם 57% מהבקשות לשיבוץ מהדרום לדרום לא נענו, כאשר מדובר כל הזמן על כך שיש מחסור ומשבצים מהצפון לדרום.
<סאוסאן תומא: משבצים מהצפון לדרום ויש יותר מ-500 בקשות שלא נענו, גם כבקשת עבודה - - -
עאידה תומא סלימאן: האם המחסור קיים בבתי ספר יהודיים והדרישה לשיבוץ היא ממורים ערביים או מה בדיוק?
עאידה תומא סלימאן: אולי נשמע על זה אחר כך.
<סאוסאן תומא: לא, הנתונים האלה מתייחסים רק לחברה הערבית כי מה שקיבלתי ממשרד החינוך, לפי חוק חופש המידע, הוא שהנתונים האלה הם נתונים רק לחברה הערבית והנתונים של בקשות המועמדות מהמגזר היהודי אינם מנוהלים במערכת.
<סאוסאן תומא: הם לא מנוהלים במערכת – אנחנו לא יכולים לקבל שום תמונה.
<סאוסאן תומא: מה שרציתי להגיד הוא שאם אנחנו מסתכלים על דוח מבקר המדינה: תלמיד יהודי מקבל 800 שקל תקצוב ובמקביל אנחנו יכולים לראות שהתלמיד הערבי מקבל פחות.
<סאוסאן תומא: אם אנחנו יכולים לסגור את הפער הזה ולתת את השוויון הזה בין תלמיד יהודי ותלמיד ערבי אנחנו יכולים לבטא את זה גם דרך תקנים, גם תחומי לימוד שלא נמצאים בחברה הערבית, גם שכר - - -
עאידה תומא סלימאן: שלא לדבר גם על הצפיפות, שהיא מעל הממוצע.
<סאוסאן תומא: גם הצפיפות בכיתה.
<סאוסאן תומא: ודבר נוסף שאנחנו צריכים - - -
<דורית חגי: זה לא נכון.
עאידה תומא סלימאן: זה נכון לפי הנתונים של המשרד.
<סאוסאן תומא: אני חושבת שמה שמשרד החינוך צריך לעשות זו בדיקה של הצרכים של החברה הערבית בחינוך הערבי.
<סאוסאן תומא: רציתי רק לציין משהו אחר – אנחנו מבקשות ליישם את ההחלטה של השר לשעבר שי פירון ושתצא מפה פניה לשר החינוך, חבר הכנסת בנט, ליישם את ההחלטה הזו ש-500 מורים ערביים יעבדו בבתי ספר יהודיים.
<סאוסאן תומא: זאת החלטה שעוד לא קיבלנו שום התייחסות אם שר החינוך ימשיך בהחלטה הזו או לא ימשיך בהחלטה הזו.
עאידה תומא סלימאן: כדאי לזכור שגם מקבל ההחלטה בעצמו, השר לשעבר פירון, לא מילא את ההחלטה ולא הגיע מספר המורים הערביים בבתי ספר יהודיים ל-100 כמו שהוחלט, אלא ל-87, אם אני לא טועה.
<סאוסאן תומא: בשנתיים.
עאידה תומא סלימאן: מר מתן שוקרון, נמצא?
<לימור אדלר: אם אפשר רק להמשיך את הדברים של סאוסאן?
עאידה תומא סלימאן: אפשר להציג.
<לימור אדלר: אני עו"ד לימור אדלר מיוזמת "קרן אברהם".
<לימור אדלר: 70 המורים הערביים המשובצים במערכת החינוך היהודית, מרביתם משובצים בתוכנית "יא סלאם", שהיא תוכנית שאנחנו מפעילים בכ-200 בתי ספר, בעיקר במחוז חיפה והצפון אבל גם ברחבי הארץ, ללימודי ערבית דבורה בכיתות ה' ו-ו' בבתי ספר עבריים.
<לימור אדלר: אנחנו מאוד רוצים להרחיב את התוכנית הזאת, גם בגלל התועלת הקשורה ללימודי ערבית – שזה לא מעניין הדיון כאן, לימודי ערבית דבורה בבתי ספר יסודיים – אבל גם בגלל שילוב המורות הערביות בתוך בתי הספר היהודיים, מה שזה עושה בחדר המורים, בקרב צוות המורים, מה שזה עושה לתלמידים.
<לימור אדלר: יש לנו מחקר הערכה חיצוני שמראה את התרומה של זה לצמצום תופעות של גזענות ואפליה.
<לימור אדלר: העניין הוא שהמורות המועסקות בתוכנית "יא סלאם", חלקן אחר כך משתלבות בצוות המורים גם כמורות לא רק ללימודי ערבית אלא מורות שמלמדות מקצועות נוספים.
<מאירה בסוק: אבל הן מורות קבלן.
<לימור אדלר: הן מורות שמועסקות במשרה חלקית.
<לימור אדלר: כן, אני מסכימה שזה מאוד מאוד בעייתי.
<רחל טייטלבום: קבלן או לא קבלן?
<רחל טייטלבום: חלקי זה לא קבלן, תגדירי.
<מאירה בסוק: הן מועסקות על ידי "קרן אברהם" אז הן מורות קבלן.
<שפיע ג'מאל: זה לא משרד החינוך.
<לימור אדלר: זה לא משרד החינוך.
עאידה תומא סלימאן: מעניין מאוד שמשרד החינוך לא יזם את זה אבל כשרוצים לתת דיווח על יישום החלטת השר אז כוללים בעצם את המורות האלה בדיווחים של משרד החינוך.
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה ש-100 מורות ממשרד החינוך זה אמור להיות העסקה ישירה של משרד החינוך בשילוב בבתי ספר.
עאידה תומא סלימאן: אם זאת החלטת השר – כך אני מבינה אותה.
עאידה תומא סלימאן: כששר אומר: אנחנו נפעל לכך וכך – אני מבינה שזה אמור להיות באחריות ישירה של המשרד עצמו ולאו דווקא יטילו את זה על ארגונים מהמגזר השלישי שיעשו את זה ויכול להיות שיהיה להם מימון היום ויכול להיות שלא יהיה להם, אז גם כדאי שתייחס לזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לבקש את גב' דורית חגי, יו"ר האגף לארגון, הסתדרות המורים.
<דורית חגי: בוקר טוב.
<דורית חגי: אני אדבר פה בשני כובעים, גם בתור יושבת-ראש אגף לארגון אצלנו וגם בתור יושבת-ראש סניף במרחב פ"ת, שכולל כפרים ערביים.
<דורית חגי: ראשית, הסתדרות המורים מאוד מצטרפת לכל המחאה ולקול הקורא שמעלים כאן כנגד העסקת עובדי קבלן.
<דורית חגי: אני פניתי לא פעם, גם לבני בנימין במשרד החינוך וגם לרשויות המקומיות, לקבל מידע על מורים שמועסקים בהעסקה לא ישירה והגדרתי מורים כמורים – תעודת הוראה, תואר וכו', מה שנדרש ממורה.
<דורית חגי: בני בנימין התעלם, הרשויות המקומיות סירבו, בפירוש סירבו למסור פרטים, אמרו: זה חסוי, איננו מוסרים.
עאידה תומא סלימאן: חסוי?
<דורית חגי: חסוי, הם לא מוסרים מידע.
עאידה תומא סלימאן: זה סוד גרעיני או מה?
<דורית חגי: כן, הם לא מוסרים מידע.
<דורית חגי: אני פניתי למספר רשויות בעקבות דוח מבקר המדינה, שנוקב בשמות של כל החברות העירוניות שמעסיקות מורים.
<דורית חגי: לגבי שכר המורים, שהוא נמוך מה-OECD – זה יועלה במשא ומתן אצלנו על ידי וסרמן, היום הוא נפגש עם שר החינוך, כשאחת הדרישות הקרדינליות היא להשוות את שכר המורים לממוצע ב-OECD.
<דורית חגי: לגבי מורות ערביות אני רוצה לומר בגאווה – בסניף פתח-תקווה אני אחראית על 3 כפרים, כל המורות הערביות מאוד משכילות, מאוד לומדות, אבל הקטע הוא שכל כך רבות מבקשות לעבוד שהמפקח מכניס למשרה אחת 3 מורות וזה יוצר: א', הכנסה מאוד נמוכה, הן צריכות לחפש פרנסה במקום נוסף, חוץ מאשר הבית שלהן, שהן צריכות לעבוד; זה יוצר חוסר קשר ושייכות למוסד החינוכי וזה מורגש; מאידך, יש מורות ערביות שמלמדות ערבית אצלי ביישובים יהודיים, יהוד, גני תקווה, פ"ת, בהצלחה יתרה.
<דורית חגי: התלמידים אוהבים אותן והן עושות עבודה נפלאה.
<דורית חגי: אני מצטרפת לגיורא ואלה שהוא אומר שהוא רצה להביא לכאן מורות.
<דורית חגי: חבל על הזמן, הן פוחדות מהמעסיק פחד מוות, הן לא תבואנה.
<דורית חגי: הלאה, רשויות שמעסיקות באופן ישיר – אני מתחברת פה לכל מה שנאמר, אני מביאה לכם דוגמאות – סביון, רשות עשירה, לא צריכה חברה חיצונית, מעסיקה באופן ישיר על פי הסכמי עבודה מורות שנכנסות לעבוד בתוך בתי הספר דרך העירייה.
עאידה תומא סלימאן: נא לסכם.
<דורית חגי: אני מסכמת, אני חייבת לענות לעו"ד קרן.
<דורית חגי: לא לענות?
<דורית חגי: לגבי הפער בשכר – אני מצטערת, זה לא נכון, הדבר היחידי שאני יכולה לומר הוא שהמורות מכוונות מראש לעבוד 90% משרה, אבל אם הן תעבודנה 100% והגברים 100%, יש לנו נתונים - - -