GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב בנימין בגין: נו, אז כיוונתי לדעת גדולים.
עאידה תומא סלימאן: בסיכום אנחנו נבהיר את דרישותינו מהמשרד בעניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת לגב' מאירה בסוק מנעמ"ת, בבקשה.
<מאירה בסוק: בנושא של העסקה בלתי ישירה, אני מכירה את זה כבר לפחות 15 שנה כי אני מקבלת קהל בירושלים.
<מאירה בסוק: מורות לאנגלית, מורים לאזרחות – זה לא מורים לאומנות, שזה ברור, ומורים לאורגנית, שזה ברור – אנחנו מדברים על מקצועות הליבה של ההוראה בישראל, המורים לאזרחות, המורים לאנגלית, המורים למתמטיקה, הם עובדי קבלן.
<מאירה בסוק: אנחנו יודעים שמדיניות משרד החינוך ומשרד האוצר – משרד האוצר עצמו כתב שהוא לא יודע כמה עובדי קבלן יש בכלל בכל המשק, הוא אמר את זה לבד, לא יודעים כמה עובדים סוציאליים עובדי קבלן, כמה אחיות, והרוב זה נשים, זה מה שאמרה עו"ד קרן גרינבלט, זה ברור.
<מאירה בסוק: ממה שאנחנו מדברים, משרד החינוך לא יודע, הם לא יודעים.
<מאירה בסוק: כשהם מתקצבים בית ספר הם אומרים: אנחנו צריכים 80 שעות במתמטיקה, הם יודעים למי הם משלמים אבל הם לא יודעים שחלק מהמורים שהם משלמים הם עובדי קבלן.
<מאירה בסוק: הם יודעים על אגודת "רנה קאסן" – זו היתתמות.
<שפיע ג'מאל: המורים שלך בנעמ"ת הם מורי קבלן?
<מאירה בסוק: אני לא מתייחסת לזה, אדוני, אני בלשכה המשפטית.
<מאירה בסוק: אני מבקשת לא אישית, זה לא אישי.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, בכל זאת הם ארגון ואתם משרד.
<מאירה בסוק: אנחנו מדברים על משרד חינוך, זה לא ארגון כמו נעמ"ת, שמעסיקים או לא מעסיקים, אנחנו מדברים פה על משרד חינוך שצריך להחזיר את המורים להעסקה ישירה, כי מכל הדברים שנאמרו פה רואים שזה פשוט פוגע בחינוך.
<מאירה בסוק: מדברים על כיתות צפופות – גם במגזר היהודי יש כיתות צפופות, אנחנו רואים את המחאה - - -
<מאירה בסוק: אנחנו לא מדברים על זה, אני מדברת רק על המורים והעסקה בלתי ישירה.
<מאירה בסוק: יש לכם את אגודת "רנה קאסן" בירושלים שמעסיקה מורים אז אתם יודעים את זה, ויש אגודה בתל אביב שמעסיקה מורים, אתם יודעים את זה.
<מאירה בסוק: אם מורה לאנגלית, שהיא כבר 5 שנים עובדת דרך אגודת "רנה קאסן" וכל שנה מפוטרת אחרי 8 חודשים, אז בחיים היא לא צוברת קביעות, היא גם בחיים לא תקבל קביעות.
<מאירה בסוק: כל מורה פורש ממשרד החינוך, הם מוחקים את התקן והם מקבלים עובד קבלן.
<מאירה בסוק: זה ברור מה שקורה כאן וצריכים לראות את זה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שראוי גם לציין והייתי רוצה לשמוע על הנושא שהועלה בעניין של שיבוץ מורות ומורים בדרום – כאשר יש בקשות שיבוץ, אין שיבוצים ומדברים על מחסור, איך זה יכול להיות?
<שפיע ג'מאל: לפי הנתונים שמשרד החינוך מסר לוועדה לגבי 2015, כי 2016 עוד לא התחלנו בתהליך, עובדות הוראה המועסקות במחוז דרום במגזר הערבי – 4,252, כאשר יש ממוצע של ותק הוראה – 8 וממוצע של ותק משרד - 7, מתוכם, עובדי הוראה ממחוז צפון – 1,673.
<שפיע ג'מאל: לגבי הטבלה שציינת, אני לא יודע אם יש חפיפה אבל אלה הנתונים שיש לנו, המדויקים, לגבי מחוז דרום: מתוכם, בחינוך הרשמי עובדות הוראה המועסקות על-ידי המדינה במחוז דרום במגזר הערבי, רשמיים – 3,929 (מה-4,252), מתוכם ממחוז צפון – 1,569, ממוצע ותק הוראה – 6.3, ממוצע של ותק משרד – 5.
<שפיע ג'מאל: אלה הנתונים לגבי מחוז דרום והמועסקים או המועסקות במחוז דרום.
זאב בנימין בגין: מה המגמה הרב-שנתית?
<שפיע ג'מאל: בקשר למורות האלה?
זאב בנימין בגין: מחוז צפון ומחוז דרום?
זאב בנימין בגין: הסעות?
<שפיע ג'מאל: לגבי החוזר שאני ציינתי – יש את הנושא של העברות.
<שפיע ג'מאל: יש כאלה מורות שהן קבועות שמלמדות במחוז דרום, הן מגישות בקשה להעברה למחוז צפון, או לחיפה זה יכול להיות, או למרכז, טירה, טייבה וכו', ולפי שיטת הניקוד גם להעברות יש את הטבלאות.
<שפיע ג'מאל: יש את מה שמקוון ויש את הוועדות – שאוטוטו, אחרי הרמדאן, הן מתחילות להתכנס ולדון בבקשות המקוונות שאותן מורות רשמו בטופס המקוון ומתחיל כל נושא העברות עד תחילת שנת הלימודים.
<שפיע ג'מאל: המשרד מסיים את העברות ואז מתחיל בשיבוצים.
<שפיע ג'מאל: לכן אני לא יכול לתת לך עכשיו מה המגמה, כמה משרות פנויות יש במחוז צפון, כמה מורות יעברו ממחוז דרום, על כך אחרי - - -
עאידה תומא סלימאן: אבל אתה יכול להגיד לנו, כפי שהוא שאל, מה המגמה.
זאב בנימין בגין: אבל ההפך היא הבעיה – מצפון דרומה זו הבעיה.
עאידה תומא סלימאן: מצפון דרומה הבעיה, אני מכירה מורות שנוסעות יום יום מהצפון לדרום ויש כאלה שמשאירות את המשפחה בצפון.
זאב בנימין בגין: לזה אני מתייחס, לזאת אני מכוון, ולכן התשובה נוגעת לכיוון ההפוך, מדרום צפונה.
זאב בנימין בגין: אני שואל על המגמה מצפון דרומה, זה מאוד מקשה על כל המערכת, ודאי על המורות עצמן, והשאלה מהי המגמה.
זאב בנימין בגין: לכן שאלתי על המגמה ארוכת הטווח והאם מסתמן במשך השנים פתרון – פחות מורות, אם אפשר לומר ייובאו, מצפון דרומה, עם הנסיעה היומיומית של שעתיים לכיוון אחד?
עאידה תומא סלימאן: האם ישנה איזושהי ראייה איך אתם פותרים את העניין הזה, במיוחד כשיש בקשות שיבוץ מהדרום לדרום שלא נענות בחיוב?
עאידה תומא סלימאן: כלומר, כבר יש בסיס לפתרון לבעיה בדרך העסקת נשים שהן מהדרום ולהפסיק לעשות את המעבר הזה.
<שפיע ג'מאל: ובכל זאת, בלי המעבר הזה יהיו חסרים מורים במחוז דרום.
<שפיע ג'מאל: בלי המעבר הזה, מורים צפוניים, מחיפה - - -
זאב בנימין בגין: ברור, זה המצב, עכשיו אני שואל איך אתם רואים את זה.
זאב בנימין בגין: למשל, כמה נערות, או בחורות, נשים, לומדות היום בסמינרים והן דרומיות?
זאב בנימין בגין: בצפי, בתחזית.
<שפיע ג'מאל: אין לי נתון, חבר הכנסת בגין, אני לא רוצה לתת לך משהו לא מדויק, אין לי את הנתון לגבי זה אבל אני אבדוק את זה ואני אשמח גם לתת ליושבת-ראש הוועדה.
זאב בנימין בגין: לא תמיד יש נתונים, הצעתי היא להתחיל להביט בנתונים, לחפש את הנתונים ולייצר אותם כשהם חסרים.
<שפיע ג'מאל: מנכ"לית משרד החינוך, גב' מיכל כהן, עם עבדאללה חטיב, מנהל אגף חינוך לערבים, ישבו כמה ישיבות על הנושא הזה ויש כנראה תוכנית אסטרטגית אבל אני לא מכיר אותה במדויק.
עאידה תומא סלימאן: חבל שלא הבאתם לנו, חבל כי זה אחד הנושאים ששאלנו, אז עכשיו אתה נותן לנו עוד הזדמנות לדרוש שתבוא אלינו עוד פעם עם התוכנית האסטרטגית כדי להבין מה קורה.
<שפיע ג'מאל: בשמחה.
עאידה תומא סלימאן: כי רק מהסתכלות מאוד רופפת – 1,500 שמלמדים מהצפון בדרום, 500 בקשות שיבוץ מהדרום שלא אומצו, כבר יש לך פתרון לשליש מהמשרות האלה.
עאידה תומא סלימאן: מה עוד, אם אפשר לחשוב, חסרים לנו כ-6,000 תקנים רק לפי עניין הצפיפות בתוך בתי הספר הערביים, אם מורידים את הצפיפות לממוצע הכללי ולתקן של משרד החינוך, אמורות להיפתח 6,000 משרות חדשות.
עאידה תומא סלימאן: זה היה פותר את בעיית כל המורים והמורות המובטלים.
עאידה תומא סלימאן: מה עם לחשוב על הכסף שמבוזבז מתקציב משרד החינוך לקבלנים, שבעצם לא נכנס לכיס של המורים והמורות והיה אפשר להשתמש בו לפתיחת יותר תקנים למורות ומורים וכולם היו נהנים, גם הכלכלה וגם החינוך.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבאמת אתם צריכים תוכנית אסטרטגית ואנחנו נדרוש אותה עוד מעט.
<שפיע ג'מאל: בתוכנית הזו, יש לציין, שמשרד החינוך מקדם חינוך לקריירה, חינוך לקריירה כי לא כל המורים והמורות רוצים גיל הרך, ערבית וחינוך מיוחד.
<שפיע ג'מאל: צריך לחשוב על אופקים של הכוון מקצועי, לתת אפשרויות לכיתות י"א-י"ב, לתת להם, כמו שאמרתי כשפתחתי, לנושאים של הנדסה, של מדעים, לתת אופקים אחרים.
עאידה תומא סלימאן: אתה יודע טוב מאוד כמה תוכניות של הנדסה ושל הייטק נמצאים בבתי הספר הערביים, אז בוא לא ניכנס לשם כי זה עוד נושא מאוד בעייתי.
<שפיע ג'מאל: אני רוצה שהמורות שהולכות ללמד בדרום, לכוון אותן למקצועות - - -
עאידה תומא סלימאן: זאת לא הבעיה, זו לא ההכשרה של המורות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברות פה גם על צורת ההעסקה של המורות האלה, אנחנו מדברות על תקציבים ותקנים לבתי הספר שהם חסרים ובמקום זה אנחנו זורקים את הכסף לקבלנים שנהנים מזה, ואני ואתה יודעים טוב מאוד כמה כסף עושים הקבלנים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת למיכל זאבי מש.י.ן, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נצטרך לעשות את זה ממש קצר כי אני רוצה לסכם את הדיון.
<מיכל זאבי: אני מהנהלת ש.י.ן – שוויון ייצוג נשים ופעילה בפרלמנט נשים.
<מיכל זאבי: אני פשוט אקריא את מה שכתבתי אז זה יהיה חד, ממוקד ומהיר.
<מיכל זאבי: קודם כל, אני רוצה להתחיל באיזושהי פרשנות שאנחנו נותנות לפרקטיקה המקובלת של להאשים את המורות ברמה נמוכה של חינוך ובהישגים נמוכים של תלמידים ותלמידות, ואנחנו מכירים ומכירות את זה מהתקשורת, ולצערי גם טיפה שמעתי את זה.
<מיכל זאבי: אנחנו טוענות שהפרקטיקה הזאת משתקפת בתקשורת אבל היא בעצם איזשהו מסך עשן שמטשטש את האחריות של השלטון דרך זה שיש לנו השקעה נמוכה לאורך שנים והיא זאת שמובילה גם לתנאי ההעסקה הירודים של המורים והמורות – אני אשתדל להגיד "מורות" כל הזמן כי זה מורות – היא גם זאת שמובילה להפרטה של המערכת ועם השימוש במורות הקבלן, וכך בדיוק זאת הדרך שבה מקבעים את תנאי ההעסקה הגרועים ותנאי עבודה ירודים.
<מיכל זאבי: הזכרנו קודם את הצפיפות בכיתות, זה חלק מזה.
<מיכל זאבי: לנו, כארגון, חשוב לציין שאנחנו עומדות מאחורי המורות והגננות, אנחנו תומכות בהן, אלה נשים מצוינות, הן משכילות, הן מחויבות לעבודה שלהן וזה למרות תנאי ההעסקה האלה, למרות תנאי העבודה והעסקה הירודים שלהן ולמרות האשמות שהן סופגות.
<מיכל זאבי: לפעמים הן אפילו לא סופגות את זה כקבוצה אלא כמעט ברמה אישית.
<מיכל זאבי: כל הדברים האלה הרבה פעמים נובעים, ברוב המקרים, מתוך כשלים מערכתיים שלא תלויים בהן בכלל.
<מיכל זאבי: אז כמו שאמרתי, זה מסך עשן בסך הכול להגיד מורים כן טובים, לא טובים, ראויים ולא ראויים, אפילו פה הזכירו את הדימוי התקשורתי שלהן, שזה מאוד חשוב.
<מיכל זאבי: אני חושבת שאם אנחנו לא רוצות רק להתהדר על כמה החינוך חשוב אלא גם ליישם אותו בפועל – והגיע הזמן לזה, כך אנחנו טוענות – אז קודם כל סדרי עדיפויות, ואם יש כסף לדברים אחרים יש גם כסף לחינוך, ויש כסף לחינוך.
<מיכל זאבי: הכול מתחיל ונגמר בסדרי עדיפויות.
<מיכל זאבי: ב-10 השניות האחרונות שיש לי אני רק רוצה לסיים בכך שאנחנו בתנועת ש.י.ן.
<מיכל זאבי: חושבות שהעובדה שמאז ומעולם עמדו ועומדים גברים בראשות ארגוני המורות והגננות זה מצב מקומם, זה מצב בלתי נסבל בעינינו.
<מיכל זאבי: אנחנו רוצות להוציא קריאה לגברים האלה דווקא מתוך דיון של העסקת מורות, התנאים שהן חוות, שמבחינתנו הגיע הזמן לפנות את המקום ולאפשר לנשים לייצג נשים ולעמוד בראש ארגוני עובדות שרובן ככולן בהם הן נשים.
<מיכל זאבי: תודה רבה.
זאב בנימין בגין: אם העובדות הן כל כך רבות יחסית לגברים בארגונים, איך קרה שהן לא בחרו נשים לתפקיד הזה?
<מיכל זאבי: מאחר והנחתי שטענת הדמוקרטיה תעלה – דמוקרטיה, אני אגיד את זה בזהירות, הדמוקרטיה היא דבר חמקמק.
זאב בנימין בגין: אני שואל על המספרים, אפילו לא הגעתי לדמוקרטיה.
<מיכל זאבי: אמרת: "למה הן לא בוחרות?
<מיכל זאבי: "
זאב בנימין בגין: כן, כך אני מניח.
<מיכל זאבי: ברגע שאתה אומר שהמורות לא בוחרות - - -
<קריאה: צריכה להיות מישהי ראויה.
<מיכל זאבי: אני חושבת שיש נשים ראויות, אני חושבת שדמוקרטיה היא דבר חמקמק, היא דבר שאפשר גם לתמרן אותו לפעמים ולכן - - -
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמה שחל שם הוא אותו דבר שחל גם בבחירות לכנסת, גם בבחירות למועצות המקומיות וגם בבחירות בכל דבר – אנחנו 52% מאוכלוסייה ולמרות זאת אנחנו עדיין לא מיוצגות בעמדות האלה, לא נבחרות.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נקדיש גם דיון שיעסוק בחסמים שעומדים בפני נשים להתקדם לעמדות ייצוגיות ולהשתלב בפוליטיקה באופן כללי.
<סאוסאן תומא: אפשר חצי משפט?
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, חצי משפט, חצי משפט וחצי משפט– יש לנו משפט וחצי.
עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק איך שמחלקים את המשרות.
<סאוסאן תומא: אני רוצה לומר חצי משפט למר שפיע, רציתי להזכיר לך על תוכנית של משרד החינוך: כאשר מצאו שיש מחסור גדול במורים בבתי ספר יהודיים, רצו לעודד אנשי הייטק להיכנס לחינוך אז השקיעו 150 מיליון שקל כדי לעודד אותם.
<סאוסאן תומא: אני חושבת שמשרד החינוך צריך קצת לעודד את הנשים בעוד תוכנית הסבה מקצועית, להכניס אותן לתחומים שיש בהם מחסור גדול ולא לייצר עוד אבטלת נשים, לעודד אותם להסבות מקצועיות כשיש מחסור בפיזיקה, במתמטיקה ובעוד דברים.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו נזכרתי שחלק גדול מהמכללות שהתלוננתם על רמת הבוגרים ואיכות הבוגרים והבוגרות שלהם הם בעצם אלה שזוכים בכל המכרזים של העסקה לא ישירה, ויש לי כמה דוגמאות בראש עכשיו, נוכל לדבר עליהן.
<קרן גרינבלט: אני רק רוצה להגיד באמת חצי משפט על פערי השכר ו"כתף אל כתף" שהזכרת קודם.
<קרן גרינבלט: בין היתר פערי השכר נובעים מכך שרוב עובדות הקבלן במערכת החינוך הן נשים, מורות הקבלן מרוויחות פחות מהמורים והמורות שמועסקים ישירות.
<קרן גרינבלט: "כתף אל כתף", הזכרת את זה כאילו זה דבר שהוא יותר טוב – זה לא יותר טוב.
<קרן גרינבלט: עובדות "כתף אל כתף", גם אם הן מרוויחות אותו שכר שעתי כמו אלה שמועסקות ישירות – יכול להיות שהשכר לשעה שווה – אבל אין יציבות תעסוקתית, מפטרים אותן כל קיץ, אין להן תנאים סוציאליים, אין הפרשות לפנסיה ברגע שהן לא עובדות בחגים ובקיץ, הן מפוטרות, הן לא מוגנות על ידי חוק עבודת נשים, כל הדברים האלה הם חלק מתנאי עבודה ולא יתכן מצב כזה ש"כתף אל כתף" נחשב איזה אידיליה כאילו זה בסדר גמור כל עוד השכר לשעה הוא שווה.
<רחל טייטלבום: הוא בכלל לא אידיליה, אני לא אמרתי שזה אידיליה, בכלל לא.
<מאירה בסוק: זה עלה ואני פשוט נדהמתי – את העלית את זה – הנושא של האפליה בבחירה של מורים, למה במגזר הערבי יש את הנושא של בחינות ובמגזר היהודי אין?
<מאירה בסוק: זה נראה לי ממש תמוה, זו אפליה.
עאידה תומא סלימאן: אכפת להם מהחינוך הערבי יותר.
<שפיע ג'מאל: אנחנו רוצים שהמורים ידברו בצורה תקנית מול התלמידים, בשפה ערבית תקנית.
<מאירה בסוק: זו אפליה, לא יעזור כלום.
<מאירה בסוק: זה כאילו לא לתת למורים ערביים ללמד, זו אפליה.
<מאירה בסוק: ממתי עושים בחינות למורים יהודיים?
<מאירה בסוק: מה זה הדבר הזה?
<מאירה בסוק: זה נורא.
עאידה תומא סלימאן: זה ממש להפנים תשובות שהן לא מתקבלות על הדעת.
עאידה תומא סלימאן: לפחות ההסבר של הביקוש וההיצע זה קצת שיחק אצלי, אבל לבוא ולהגיד מצוינות ולהגיד שרוצים שידברו באופן תקני – אלה מורים שקיבלו תעודות ממוסדות חינוך אקדמיים במדינת ישראל.
<מאירה בסוק: היהודייה תתקבל בלי בחינות והערבייה לא.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, תאמיני לי, זה מזעזע אותי יותר.
<מאירה בסוק: אני לא ידעתי את זה, אני מודה שלא ידעתי את זה בכלל.
עאידה תומא סלימאן: אבל אי אפשר לנהל את הישיבה בצורה כזו, אני מבקשת.
<מאירה בסוק: אני ממש מצטערת.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת כי אני רוצה לסכם.
<דורית חגי: מה עם רבע המשפט שלי?
עאידה תומא סלימאן: אתן ממש מנצלות את זה עד תום.
<דורית חגי: את מנהלת כל כך יפה וכל כך לעניין שזה פשוט עושה חשק.
עאידה תומא סלימאן: עושה חשק, בבקשה, מי אני שאעמוד בפני החשק?
<דורית חגי: אני מהסתדרות המורים, אני רוצה למחות על מה שאני שומעת פה על הבחירות בשני ארגוני המורים.
<דורית חגי: בהסתדרות המורים הבחירות הן אישיות עד אחרון המורים, הולכים עם הקלפיות מבית ספר לבית ספר ורוב ההנהלה בהסתדרות המורים היא נשים – אתם רואים אותי?
<דורית חגי: רוב ההנהלה היא נשים.
עאידה תומא סלימאן: יופי, זה היה רבע.
<דורית חגי: והיושב-ראש מקבל את ההחלטה בצורה דמוקרטית יחד אתנו.
זאב בנימין בגין: בוועדה אני התלמיד החדש, פה כולם ותיקים, אני עדיין לומד, גם בוועדות אחרות.
עאידה תומא סלימאן: אבל התלמיד הכי טוב.
זאב בנימין בגין: כיוון שאני היחיד פה אז כנראה שכן.
זאב בנימין בגין: אני גם משתדל להתמיד אבל לנוע בין שלוש ועדות זה לא כל כך פשוט.
זאב בנימין בגין: הערה אחת בעניין הקריטריונים הנוספים שמופעלים.
זאב בנימין בגין: בכל זאת, אני מבקש, יכול להיות שצריך להפעיל קריטריונים כאלה גם בקרב מועמדות ומועמדים יהודיים.
זאב בנימין בגין: אני לא מכיר שם את נושא ההיצע והביקוש אבל ברור שכאשר יש יותר מועמדים לתפקידים מאשר תפקידים אז מישהו צריך לבחור ביניהם.
זאב בנימין בגין: עכשיו השאלה היא של הקריטריונים.
זאב בנימין בגין: אם אנחנו אומרים שטובת התלמיד, טובת הילדים, טובת החינוך בישראל וקידומו היא שמוטב להעסיק את הטובים ביותר מאשר את הטובים פחות – כולם טובים אבל יש בכל זאת מצטיינים – קשה לי למצוא פסול בשיטת העסקה הזאת.
זאב בנימין בגין: לגבי תפקידי ניהול בבתי הספר התפוסים – כך נרמז כאן – על ידי גברים, אני חושב שאחת השאלות הנוספות, בנוסף לשאלה כמה גברים יש לעומת נשים במשרות ניהול, צריכה להיות על יסוד הבנתו את המצב החברתי: איזה אחוז של מורות ביקשו להשתבץ במשרת ניהול זו או אחרת וסורבו, כי אני יכול להניח שלא כל המורות היכולות למלא תפקיד ניהול היו רוצות לעשות זאת מחמת אילוצים אחרים, בעיקר משפחתיים, המונעים מהן, מבחינתן באופן אובייקטיבי.
זאב בנימין בגין: עד שהחברה לא תשתנה לחלוטין ועד שהגבר לא ימלא באופן מלא את מקומה של האישה לכל דבר ועניין – ולא התכוונתי ללידה, אבל לדברים במקום החברתי – אז יהיה קשה לראות את זה.
זאב בנימין בגין: לגבי מורים ומורות ערביות בבתי ספר יהודיים-עבריים – אני לא מכיר עכשיו את המספרים אבל אני חושב שיש ביקוש רב עדיין למורים בכל בתי הספר, גם בבתי ספר יהודיים, למקצועות במדעי הטבע.
זאב בנימין בגין: לכן הערתי גם לגבי תלמידות ערביות שלומדות את תחום מדעי הטבע – אתה הזכרת כימיה וביולוגיה, אמנם לא פיזיקה וצריך למצוא לזה פתרון, אבל גם זו שאלה כללית – אני חושב שהיה נאה וחשוב שמורים ומורות ערביים בבתי ספר יהודיים לא ילמדו רק ערבית, שילמדו מקצועות המקובלים בדרך כלל.
עאידה תומא סלימאן: מתמטיקה אפשר, מתמטיקה זו אותה מתמטיקה גם ליהודים וגם לערבים.
זאב בנימין בגין: מפני שהנער צריך לראות, א', שלא רק מורֶה מלמד מתמטיקה אלא מורָה, אבל שמורה ערבייה מלמדת אותו מתמטיקה, מבחינת היחס של התלמיד, מבחינת יחס החברה, אני חושב שזה יכול לשנות מאוד.
זאב בנימין בגין: אם יש לכם תוכנית אסטרטגית אז אני חושב שצריך היה לבנות ולהבנות את המעבר הזה של תלמידות שסיימו תיכון, נגיד במשולש או בגליל, ב-5 נקודות ביולוגיה וכימיה, איך דואגים לכך שבאופן מועדף הן תהיינה מועמדות גם למשרות פנויות בתחומים אלה בבתי ספר יהודיים.
זאב בנימין בגין: עד כאן, גברתי היושבת-ראש, תודה.
עאידה תומא סלימאן: האמת היא שעלו הרבה נקודות שאני חושבת שהיה מן הראוי שכולנו נזדעזע מהן.
עאידה תומא סלימאן: עצם העובדה שמשרד החינוך לא יודע כמה מהסגל שמלמד בבתי הספר הרשמיים במדינה מועסק באופן לא ישיר, זה אומר גם כן שהשליטה בתכנים, השליטה ברמה והשליטה בתנאי העסקה הם בכאוס אמיתי אצל המשרד.
עאידה תומא סלימאן: הוא לא יכול לדעת את הדברים האלה אם אין לו מיפוי אמיתי של מה שקורה בבתי הספר ומי באמת מועסק שם.
עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו, מצד אחד, מדגישים את המצוינות כל כך הרבה בדברים שלנו אז לפחות שנדע את המורים והמורות שנכנסים לבתי הספר דרך העסקה בלתי ישירה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שהמגמה בכל משרדי הממשלה – מגמה ששנואה עלי, לא מקובלת עלי – עניין ההפרטות, עניין ההפרטה של מערכת החינוך ועניין ההפרטה של מערכת הרווחה, גורמים למצבים לא רק של עושק של אלה שעובדים במערכת, אלא גם כן הרעה ברמת השירות הניתן לאזרח ובזבוז כספי המדינה.
עאידה תומא סלימאן: במקום לשפר את השירותים הניתנים, ובמקרה הזה אנחנו מדברים פה על חינוך, נותנים לאנשים להתעשר ולקבל יותר כסף מזה שהם מתעסקים בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני הייתי מבקשת שיירשם שאנחנו דורשים שמשרד החינוך יעשה מיפוי כללי של כמה מורות ומורים מועסקים בהעסקה בלתי ישירה, או דרך מורות ומורי קבלן, ואיפה בעיקר הם מרוכזים, כי בואו נודה, חלק גדול מזה יכול להיות שנמצא בערים הגדולות, אולי במקומות אחרים, אבל צריך לבדוק את העניין הזה, איפה בדיוק נמצא יותר העניין של העסקה בלתי ישירה.
עאידה תומא סלימאן: שאלתי בתחילת הישיבה ולא קיבלתי תשובה: האם בבתי הספר הערביים יש העסקה בלתי ישירה ועד כמה, מה האחוז שלה שם, אבל אני מבינה שאין לכם נתונים, עכשיו אני דורשת לדעת את הנתונים האלה, במיוחד אם מדובר על מחסור אדיר בעניין זה.
עאידה תומא סלימאן: בעניין הפרשי השכר – אני בטוחה שנציגי משרד האוצר יידעו לחשב עד כמה, או איזה חלק מההפרש שדיברנו עליו, שייך לעניין הוותק.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, לחשב את ותק הגברים לאחוז שלהם, כמה הוא מעלה את רף המשכורת מול הנשים, ואיזה חלק מזה שייך לעניין של ההשכלה, או תואר שני, כפי שציינו, כדי שנדע בסופו של דבר את הפרש השכר.
עאידה תומא סלימאן: עד כמה שאני מבינה, הסיבה השלישית היא עניין משרות הניהול והריכוז, שאולי הגברים מקבלים והנשים לא מקבלות באותה מידה.
עאידה תומא סלימאן: אם אנחנו נדע לכמה הפרש הוותק גורם ולכמה הפרש גורמת ההשכלה, נשאר לנו לדעת את העניין של המשרות הניהולית, כמה משקל יש להן בתוך ההפרש הזה.
עאידה תומא סלימאן: הייתי כן רוצה לדעת נתונים ברורים, כפי שנאמר, מהם אחוזי הנשים שניגשות למשרות בכירות או למשרות ניהולית וכמה מתקבלות, והמשקל שלהן באופן הכללי.
עאידה תומא סלימאן: בעניין השיבוצים בנגב, בדרום, והעברות מהצפון לדרום – אפשר לדעת את זה, אני חושבת שיש לכם נתונים.
עאידה תומא סלימאן: למשל, בשלוש השנים האחרונות, כשהתפנו משרות בצפון, בכמה מהמשרות האלה שובצו מורות חדשות וכמה הועברו מהדרום לצפון כדי גם לאפשר למורים ומורות מהדרום להתקבל למשרות שמתפנות כשמעבירים צפונה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהניידות הזו בתוך המערכת אמורה להיות ידועה או שאפשר להוציא אותה מתוך המערכת, אפשר לדעת את הסטטיסטיקה הזו כדי לדעת האם יש עשייה מפוקחת, מתוכננת, לדילול הבעייתיות שאנחנו מדברים עליה, או שהמשרד מתנהל בלי תוכנית ברורה איך הוא מתגבר על הבעיות האלה שדיברנו עליהן.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכל עניין קריטריוני הקבלה והשיבוץ באוכלוסייה הערבית – אני מבינה שכל מי שמרגיש שהוא, או שהיא, לא שובצה, או שהתור שלה השתנה, יכולה לערער, ואיך שאני מבינה, היא יכולה לערער לאותו אדם שבעצם היה אחראי על קבלת ההחלטה עצמה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה לא מנגנון טוב לעניין של בירור איך הדברים נעשו, שהבן אדם עצמו יברר איך הוא קיבל את ההחלטה והאם הוא צדק בהחלטה שהוא קיבל או לא.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמן הראוי – ואנחנו נבקש, נשלח מכתב מאוד ברור – שיבנו מערך לערעורים בתוך משרד החינוך שהמורים והמורות יודעים שהם יכולים לפנות אליו, ושמי שיחליט בעניין הערעור שלהם יהיה מישהו אחר שיבדוק את הנתונים ויבדוק את שיקול הדעת שהיה בקבלת ההחלטה והאם הוא היה צודק או לא צודק.
<דורית חגי: אני מציעה לך לעבות את הסעיף הזה – לא רק הצודק, אלא הרבה פעמים לא מגדילים למורים במגזר הערבי את המשרה ומכניסים מורים חדשים במקום להגדיל להם.
עאידה תומא סלימאן: זה היה בעניין של העברות.
עאידה תומא סלימאן: כל העניין של שיבוצים ופתיחת תקנים חדשים – למרות שיתעסקו עם זה יותר בוועדת החינוך ולא בוועדה אצלנו – כל המצב של תת כוח אדם מבחינת מספר התקנים והמשרות שניתנות באוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: חסרים בסביבות 7,000 או 8,000 תקנים – אם היינו רוצים ללכת לפי הסטנדרטים של משרד החינוך, לא לפי האידיאל שלי, אלא של משרד החינוך – חסרים תקנים וחסרות כיתות וחסרים שיבוצים, זה היה פותר.
עאידה תומא סלימאן: האם יש ראיה לאן הולכים?
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שבעידן ההפרטות המשרד לא רוצה כנראה לקבל על עצמו עוד אחריות, אבל אני חושבת שצריך לתת תשובה בעניין הזה, גם משרד האוצר וגם משרד החינוך.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שזה לא ממש בתחום שלנו כוועדה, אבל אני חושבת שאם כבר נוגעים בנושא הזה זה היה פותר הרבה מהבעיות שקשורות למורות מובטלות באוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: אני מודה לכולכם, למרות הנתונים המאוד הקשים, אני חושבת שיש עוד עבודה שצריך לעשות במשרד החינוך ולתת עוד תשובות.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לרשום בפנינו שבעוד שישה חודשים אנחנו נתכנס שוב לראות אם משרד החינוך עשה משהו בנושאים שהעלינו ולגבי הדרישות שדרשנו.
עאידה תומא סלימאן: תודה לכם, הישיבה נעולה.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב לכולם ולכולן, ברוכים הבאים.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לפתוח את הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו מקיימים ישיבה שתדון בשני נושאים.
עאידה תומא סלימאן: בחלק הראשון הצטרפנו ליוזמה המבורכת של חבר הכנסת דב חנין, של יום הסביבה בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: ראינו לנכון שנושא חשוב זה יבוא במבט קצת אחר, קצת מיוחד, במבט מגדרי - נדבר על השפעת הזיהום במפרץ חיפה על בריאות נשים.
עאידה תומא סלימאן: אבל בחלק השני של הדיון נתמקד בנושא אחר, שהוא מעונות יום והתוכנית של משרד הכלכלה לבניית מעונות יום.
עאידה תומא סלימאן: ננסה לעמוד איפה התוכנית הזו נמצאת, כמה ממנה כבר יושם ומה הם הקשיים בפני תוכנית זו.
עאידה תומא סלימאן: נתחיל בנושא הסביבה.
עאידה תומא סלימאן: קודם כול אני שמחה לראות שגם חברי הכנסת איילת נחמיאס ורבין ודב חנין נמצאים אתנו, בטח שאר חברי הוועדה יצטרפו.
עאידה תומא סלימאן: לפני כחודש - ותסלחו לי אם אני לא מדייקת בזמן, אנחנו קצת מאבדים את תחושת הזמן במשכן הזה - - -
איילת נחמיאס ורבין: חודשיים.
עאידה תומא סלימאן: כבר חודשיים?
איילת נחמיאס ורבין: ידעתי על מה את הולכת לדבר.
עאידה תומא סלימאן: היה כל הסיפור של הדוח שפורסם מהמשרד להגנת הסביבה על המצב של הזיהום במפרץ חיפה והמספרים שניתנו, על תחלואת ילדים במיוחד.
עאידה תומא סלימאן: כולנו הרגשנו שרק קיבלנו אימות לתחושות ולידע שהיה לנו קודם.
עאידה תומא סלימאן: אחר כך היתה נסיגה מהדוח והיו הודעות כאילו הדוח לא היה מדויק והדוח לא ממש נתן את התמונה המלאה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אני זוכרת גם שהשתתפתי באותם ימים בהפגנה שהתקיימה בקריות, של אזרחים ואזרחיות מודאגים מהמצב.
עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד לכם שלמרות שהדיון היום מתמקד במפרץ חיפה, בשבילי מפרץ חיפה ממשיך ומגיע עד הבית שלי, עד עכו.
עאידה תומא סלימאן: אני גרה בעכו ואני יודעת טוב מאוד מה המקרים שמסביבי.
עאידה תומא סלימאן: למרות שאני לא חוקרת נושא רפואת נשים או רפואה באופן כללי, ונושאי סביבה ואיך הזיהומים משפיעים על הבריאות, אבל אני יודעת שהיום יש קשר ברור גם במחקרים.
עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת מהניסיון האישי, לצערי הרב, עד כמה הזיהומים הסביבתיים משפיעים על מידת התחלואה, במיוחד כשמדברים על נושא סרטן והמידה של הנפיצות של המחלה הזו במשולש הזה שנקרא נהריה-עכו-חיפה.
עאידה תומא סלימאן: אי אפשר לא לעשות אחד פלוס אחד כדי להגיע לשתיים באופן הכי ברור – שהזיהום באזור הזה משפיע כבר בצורה שלא מתקבלת על הדעת.
עאידה תומא סלימאן: היום יש לנו הרבה אורחים ואורחות ונרצה לשמוע אתכם, נרצה לשמוע גם מה התוכניות למאבק בזיהום הזה, לא רק מצד ארגונים ופעילים, שאני יודעת שהם מאוד פעילים בנושא הזה, אני גם רוצה לשמוע מהמשרדים האחראים מה התוכניות שלהם ועד כמה המידע שבידיים שלנו על איך מתמודדים עם הבעיה הזו הוא אמיתי ונכון.
עאידה תומא סלימאן: אבל קודם, תסלחו לי, ארצה לתת לחבר הכנסת דב חנין, אפשר להגיד המוביל של נושא הסביבה בכנסת הזו וגם בכנסת הקודמת והיוזם של היום הזה, שידבר בהתחלה כי אני יודעת שהוא צריך לרוץ מוועדה לוועדה היום.
עאידה תומא סלימאן: אתה עשית את זה לעצמך, דב.
איילת נחמיאס ורבין: אני מתנצלת, חברת הכנסת תומא סלימאן, גם אני אבקש אחרי שעוד מישהו יציג, כי גם אני נאלצת ללכת לעוד ועדה לדון בזיהום אחר.
דב חנין: יש לנו הרבה זיהומים היום.
איילת נחמיאס ורבין: יש לנו הרבה זיהומים היום בכנסת, אז אתכם הסליחה.
עאידה תומא סלימאן: רק היום?
דב חנין: תודה רבה לך, גברתי יושבת-ראש הוועדה, וברכות גם לך וגם לוועדה על כינוס הדיון החשוב הזה.
דב חנין: אכן, חשוב מאוד שהוועדה למעמד האישה, כמו שאת בצדק עושה, תראה את תפקידה במבט רחב, מבט של הסתכלות על כל שאלות החברה שלנו דרך זווית הראייה של נשים, שהיא זווית ראייה אחרת וחשובה וחיונית, שלמרבית הצער לא תמיד מספיק נראית ולא מספיק מורגשת.
דב חנין: אני בטוח שבהובלתך הוועדה הזו תדע להילחם על תיקון המצב הזה.
דב חנין: אני רוצה להגיד כמה מילים כלליות על נושא הזיהום במפרץ חיפה ולומר שחשוב מאוד להבין שבאמת אין ויכוח על הנתונים.
דב חנין: אני רוצה לדבר דווקא על נתונים שנקבעו כאן בכנסת, בכנסת היוצאת, ממש לפני שהתפזרנו.
דב חנין: יצאנו לפגרת בחירות, סיימנו את העבודה של ועדת משנה שעסקה בשאלות של זיהום וסביבה במפרץ חיפה.
דב חנין: שתי הקביעות העקרונית של הוועדה הזו הן קביעות שאין עליהן מחלוקת, אף אחד לא חולק עליהן ואף אחד גם לא התקיף אותן.