GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרון מאיר: אני חושבת שקהל היעד שלכם כלפי התקציבאים זה קהל יעד טוב ונכון, אבל יש לכם כבר שגרירים - או שגרירות יותר נכון, נכון להיום - בכל אחד מהמשרדים ואתם לא מנצלים אותנו מספיק.
<שרון מאיר: לנו אין סמכות להגיע לישיבות הנהלה גרעיניות באופן כזה שאנחנו יכולות להשפיע על התקציב של המשרד או להתייחס להיבטים של תקציב המשרד.
<שרון מאיר: אני חושבת שאם הייתה לנו סמכות, או לפחות החלטת ממשלה שאומרת – אתם תשבו שם ואתם תהיו העיניים שלנו שם, הדברים היו נראים אחר.
עאידה תומא סלימאן: את מתכוונת ליועצות?
<שרון מאיר: לכל הממונות על מעמד האישה, שהיום הן מכונות יועצות מנכ"ל.
<שרון מאיר: יש לנו בפורום הזה יכולת להתייחס גם לתקציב המשרד פנימה וגם לתקציב המשרד החוצה.
<שרון מאיר: גם בהתקשרויות, כשאנחנו רואות התקשרויות, אז להשפיע גם על אמות המידה שיהיו מגדריות, על המון דברים שיש לנו יכולת להשפיע, שאם אנחנו לא נמצאים שם, אז גם אתם לא נמצאים שם.
<שרון מאיר: זאת הצעה שלי וזה ההיבט שלי.
עאידה תומא סלימאן: תודה על ההערה ועל ההארה.
עאידה תומא סלימאן: אני חשובת שההמלצה במקומה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נראה מה אפשר לעשות עם זה לקראת סוף הישיבה.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור למר פנחס קליין, מעבד בכיר וניתוח סטטיסטי, משרד החינוך, בבקשה.
<פנחס קליין: בוקר טוב.
<פנחס קליין: בשיתוף פעולה עם משרד האוצר באמת נכנסנו לתוך הצעת התקציב של שנת 2015 בפרק של ניתוח מגדרי של הצעת התקציב, פרק מכובד מאד.
<פנחס קליין: אנחנו התייחסנו ל-55% מתקציב המשרד בניתוח, כאשר שמנו לנגד עינינו את התשומה מול התפוקה.
<פנחס קליין: דוגמאות: מכיוון שהיה חסר פה מתודולוגיה אחידה איך להציג את הפרק, אנחנו בחרנו את זה מבחירה שלנו.
<פנחס קליין: הצגנו את כוח האדם במשרד, כוח האדם של המורות ובמקביל את התפוקה, סוג של תפוקה דרך שיעורי זכאות לבגרות בין בנות לבנים.
<פנחס קליין: לפי דעתי יש עוד מה להרחיב במתודולוגיה שהיא תהיה אחידה לכל המשרדים, כי ממה שאני ראיתי, כל המשרדים מדווחים מפסקה קטנה ועד פרקים שלמים בחוסר הלימה.
<פנחס קליין: לדעתי כדאי לשים על זה את הדגש, על ההדרכה למשרדים – איך להציג את הניתוח.
<פנחס קליין: אנחנו עדיין בשלב של הצגת הנתונים, אני לא מדבר על קביעת המדיניות, שהמשרדים עדיין לא נמצאים שם.
<פנחס קליין: במקביל להחלטות הממשלה השונות, המשרד מקצה תקציבים לאוכלוסיות שצריכות את זה.
<פנחס קליין: למשל לגברים חרדים ולנשים ערביות.
<פנחס קליין: אנחנו כן נמצאים שם, מקצים להם תקציבים.
<פנחס קליין: יותר מזה יש עוד מה להרחיב, אבל זה נראה לי מספיק.
<קריאה: איך באה לידי ביטוי הקצאת התקציבים?
<פנחס קליין: הקצאת התקציבים באה לידי ביטוי בכך שיש החלטות ממשלה לקידום נשים במגזר הבדואי.
<פנחס קליין: במהלך חמש השנים האחרונות הוקצו להן תקציבים, אם זה למשל לבנות בחינוך הטכנולוגי במגזר הבדואי ובמגזר הדרוזי ובמקביל גם בציבור החרדי.
<פנחס קליין: זה הכל בהיבט של שוק התעסוקה.
<פנחס קליין: מכיוון שה-OECD ממליץ לצמצם פערים באוכלוסייה במדינת ישראל, אז שתי הקבוצות הללו סומנו כקבוצות שוליים ויש לסייע להן להיכנס.
<פנחס קליין: משרד החינוך הוא כלי מרכזי בהכנסה למעגל העבודה ובלתת את הכלים הללו, ובאמת גברים חרדים נכנסים דרך המחוז החרדי במשרד החינוך ודרך תכניות לבנים חרדים נושרים.
<פנחס קליין: יש תהליך שמתבצע עכשיו, בו מוקנות יחידות שמתמקדות בהם, כמו למשל תיכונים חרדים שילמדו לבגרות, חיזוק לימודי ליבה – כל התהליכים האלה באים לידי ביטוי בתקציב.
יוסף ג'בארין: טוב שיש את ה-OECD.
עאידה תומא סלימאן: בהרבה דברים כנראה, למרות העמדה העקרונית, אנחנו אומרים טוב שיש את ה-OECD.
<ורד סויד-פאר: מלגות לנשים בדואיות התחילו לפני ההצטרפות ל-OECD.
<ורד סויד-פאר: זה כבר הרבה שנים.
עאידה תומא סלימאן: אני נותנת את זכות הדיבור לחברת הכנסת מרב מיכאלי.
מרב מיכאלי: תודה רבה, עאידה.
מרב מיכאלי: אני קודם כל מברכת את עצמי שזו פעם ראשונה שלי בישיבה שלך, מאז שאת בוועדה.
עאידה תומא סלימאן: פספסת המון, אני צריכה להגיד לך.
מרב מיכאלי: זה התפקיד החדש, הוא גורם לי להפסיד הרבה דיונים חשובים ומעניינים.
מרב מיכאלי: ברכות, ברכות, ברכות.
מרב מיכאלי: אני מאד מאד מאושרת ואת יודעת שאני חושבת שאת האישה הנכונה במקום הנכון ואחת הדוגמאות הבולטות לאירוע כזה.
מרב מיכאלי: דבר משמח בפני עצמו.
מרב מיכאלי: על הנושא הזה צריך להגיד קודם כל ברכות גם על הדיון המצוין וגם כמובן לחברת הכנסת עליזה לביא, שיש לה זכויות יסוד בהנעת התהליך באוצר, בעובדה שבכלל קמה ועדה ושהוועדה עשתה עבודה ושהמשרד כל כך מושקע ומחויב לדבר הזה, אז באמת ח"ח גדול.
מרב מיכאלי: אלף תמיד לבוא לוועדה זה אושר.
מרב מיכאלי: זה כמו בבית.
עליזה לביא: זה המקום, אם את כבר בוועדה, לברך אותך על התפקיד החדש, כיושבת ראש הסיעה.
מרב מיכאלי: אתן רואות, טוב שבאתי.
מרב מיכאלי: בקיצור, אני רוצה להגיד, ישבנו פה, אני הרי הגשתי בכנסת הקודמת את הצעת החוק לתקצוב מגדרי, שהיא עולה מאד בקנה אחד עם מה שהאוצר כבר עובד עליו ואנחנו נגיש אותה מחדש.
מרב מיכאלי: אני מקווה שהפעם, בגלל שאת באופוזיציה, תוכלי להצטרף להצעה גם.
עליזה לביא: דיברנו על העניין הזה של החלטת ממשלה ושל חקיקה.
עליזה לביא: יש פה עכשיו מתווה עד שנת 2018.
עליזה לביא: נראה.
עליזה לביא: אנחנו פה בשביל זה.
עאידה תומא סלימאן: אתם תקיימו ישיבה.
מרב מיכאלי: אני לא רוצה להכביר מילים שבטח נאמרו כאן, דברי טעם רבים לפני שבאתי ואני חושבת שכולנו מסכימות לחשיבות המאד מאד גדולה שיש לתקצוב המגדרי בכל הרמות, גם ברמה ההצהרתית, גם ברמה התודעתית, גם ברמה המעשית-המוחשית, של היכולת באמת לעשות בסופו של דבר חברה יותר שוויונית, חברה יותר טובה, חברה שהיא יותר טובה לכולנו, לכולם.
מרב מיכאלי: לא אחד על חשבון השני, אלא להיפך.
מרב מיכאלי: כך שכולן וכולם יוצאות מורווחות ומורווחים.
מרב מיכאלי: זה דבר שאני רואה בו קו מנחה מאד משמעותי בכל העבודה, גם שלי, אם כך אני חושבת שבכלל ההנהגה צריכה לעבוד.
מרב מיכאלי: באמת לשאוף למקסימום רווח, למקסימום ציבור ואני מאד מאמינה שתקצוב מגדרי הוא דרך מרכזית לעשות את הדבר הזה ולהגיע לתוצאה הזאת.
מרב מיכאלי: אז שוב, ברכות עאידה ותודה רבה.
עאידה תומא סלימאן: חברת הכנסת רויטל סויד.
עאידה תומא סלימאן: תסלחו לי כולן, אנסה לתת כמה שאפשר לכל מי שנרשמה, אבל תצטרכו לקצר לשתי דקות.
רויטל סויד: אני אעשה את זה רק בדקה, לא בשתי דקות.
רויטל סויד: אני לא חברה בוועדה, לצערי.
רויטל סויד: אני חברה בוועדת חוקה, חוק ומשפט, אבל מאד חשוב לי להיות פה, עאידה.
רויטל סויד: יש לי איזו שהיא תחושה שכשאני מגיעה, וזה הדיון השני שאני משתתפת בו, שכשאני מגיעה בעצם הדברים מתנהלים כל כך יפה ונכון, לא רק במובן של הניהול, אני מתכוונת גם במובן של העשייה.
רויטל סויד: כי אם אני ככה יושבת ואני שומעת, אז הנושא עלה באמצעות חברת הכנסת עליזה לביא במושב הקודם ואכן נכנס לקבלת החלטה ופה יש לנו עכשיו ישיבת מעקב ושמענו גם ממך לגבי הקצאת 30 מיליון במקום 5 מיליון שקלים שהיו בעבר, וממשרד התיירות שמבקשים בואו תפנו אלינו.
רויטל סויד: למעשה, אנחנו נמצאים פה באיזה שהוא דיון שהוא דיון מעקב, אבל הוא מראה על התקדמות מאד מאד יפה ואין לי אלא לברך על זה.
רויטל סויד: אז אין הרבה מה להוסיף, רק תודה רבה, עאידה, על העלאת הנושא ועל העובדה שאנחנו באמת בכיוון הנכון.
רויטל סויד: אין ספק שאנחנו חייבים לפעול לשם שוויון מגדרי, על זה אנחנו בכלל לא מדברות.
רויטל סויד: זה ברור וזאת נקודת המוצא של הדיון בכלל ושל קיומנו ומהותנו בכלל.
רויטל סויד: וכמובן תקצוב, שהוא היום הכרח.
רויטל סויד: אני שמחה לשמוע את הדברים שאנחנו שומעים פה היום.
רויטל סויד: אין לי ספק שבישיבת המעקב הבאה, נשמע על התפתחויות חיוביות.
עאידה תומא סלימאן: אני מאד מקווה.
רויטל סויד: אני חוזרת לוועדת חוקה, חוק ומשפט.
עאידה תומא סלימאן: בסדר, תודה.
עאידה תומא סלימאן: עורכת הדין סימה פרי, יו"ר איגוד נבחרות הציבור ברשויות המקומיות בישראל.
עאידה תומא סלימאן: אתן הגשתן נייר עמדה, הייתה פה תמצית שאני מאד אהבתי.
עאידה תומא סלימאן: תתמקדי בזה, זה יהיה מצוין.
<סימה פרי: מעולה.
<סימה פרי: אז קודם כל אני באמת רוצה לברך אותך על קיום הוועדה הזאת וכמובן את חברת הכנסת עליזה לביא, קודמתך בתפקיד, על הדיון החשוב הזה לגבי תקציב בראייה מגדרית.
<סימה פרי: אני גם רוצה לברך על שיתוף הפעולה הפורה עם השרה גילה גמליאל ועל כך שמתעלים על שיקולי אופוזיציה-קואליציה, וממשיכים לקדם את הנושא הזה, שהוא כל כך בנפשנו.
<סימה פרי: איגוד נבחרות הציבור ברשויות המקומיות כשמו כן הוא, הוא מאגד את נבחרות הציבור ברשויות המקומיות.
<סימה פרי: והסיבה שהגשתי את נייר העמדה וביקשתי לדבר, היא שאני רוצה לומר שאי אפשר לנתק את תקציב המדינה מהתקציבים של הרשויות המקומיות, מכיוון שתקציב המדינה למעשה מזין את התקציבים של הרשויות.
<סימה פרי: למעשה, התקציב המוניציפאלי הוא זה שמשפיע באופן ישיר על חיי היום יום של התושבים ברשות המקומית והוא מהווה את הזרוע היישומית-הביצועית של השלטון המרכזי.
<סימה פרי: כלומר, התושבים מקבלים את מרבית השירותים הממלכתיים, באמצעות המערכות של השלטון המקומי.
<סימה פרי: זה לא סוד שיש רשויות רבות שבכלל הנושא והאג'נדה של תקציב מגדרי או שוויון מגדרי, לא נמצא בהן, ולכן החשיבות היא לדבר לא רק על תקציב המדינה, אלא לראות איך כל הנושא הזה משתלב גם בתקציבים של הרשויות המקומיות.
<סימה פרי: מאחר שיש לי רק שתי דקות לדבר ואני לא רוצה לגזול מזמנם של אחרים, אז אני אומר רק שצרפתי לנייר העמדה את האמנה האירופאית לשוויון מגדרי ברשויות המקומיות.
<סימה פרי: תרגמנו אותה לעברית בראייה ישראלית, בעיניים ישראליות, וההצעה שלנו היא לאמץ את אותה אמנה אירופאית, שמדברת על כל נושא ונושא, על כל תחום ותחום – חינוך, רווחה, ביטחון וכו', ופשוט להמליץ בפני הרשויות, כמובן גם הכנסת והממשלה, לאמץ את אותה אמנה בראייה ישראלית.
<סימה פרי: וגם מעבר לכך, לתת תקציבים ולקחת את אותה אמנה כתכנית לתקצוב של הרשויות המקומיות, לתקצב גם בתקציב של הרשות ולתת את התקציב הנכון.
<סימה פרי: כי אם לא יהיה תקציב לנושא הזה כדי שבאמת יוכלו לאמץ את התוכנית הזאת ואחר כך לקדם אותה, זה לא יקרה.
<סימה פרי: כי הרשויות מעצמן לא תתנה את הכסף הזה.
עאידה תומא סלימאן: חד משמעית.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהרשויות המקומיות הן נתח די גדול מתקציב משרד הפנים ואם משרד הפנים ירצה להגיע למטרה של 100% תקציב מגדרי אצלו, הוא חייב לעגן את זה וחייב לדרוש את זה.
עאידה תומא סלימאן: ולא רק הוא, אלא כל המשרדים בעצם לשם הפעילויות של המשרדים השונים.
עאידה תומא סלימאן: בהתחלה אפשר לעבור על זה רק בעניין כוח אדם, או כוח אישה, אבל אחר כך, כשנרצה להגיע ל-100%, זה חייב להיות מיושם על שאר התכניות של המשרדים.
<סימה פרי: יפה.
<סימה פרי: תודה רבה ואנחנו עומדים לרשותכם בכל מה שאפשר.
<סימה פרי: כדי לעזור בזה.
עאידה תומא סלימאן: גברת ליאת גור, התאחדות המלאכה והתעשייה.
<ליאת גור: אני אשתדל לקצר.
<ליאת גור: אני רוצה לשים איזה שהוא זרקור על הפוטנציאל הכלכלי העצום שטמון בעניין הזה ולהצטרף לבקשה להמלצות ולמעקב משנה לשנה ולתת דוגמא קטנה מהדו"ח של הוועדה.
<ליאת גור: האיחוד האירופאי קרא לעסקים של נשים Multi billion Opportunity ומדובר פה על מאות מיליוני שקלים של פוטנציאל כלכלי שלא ממומשים.
<ליאת גור: ואם מסתכלים לדוגמא בניתוח המגדרי של הרשות לעסקים קטנים, רואים שנשים נעזרות הרבה יותר מגברים בכלי הסיוע של מעוף - 60% לעומת 40% גברים.
<ליאת גור: אבל כשבאים לאפיקי מימון, פתאום שיעור הנשים יורד ל-33%.
<ליאת גור: וכשמסתכלים על הטבלה הקטנה, של כמה נשים ביקשו הלוואה מהקרן לעסקים קטנים וכמה גברים – זה 1,600 נשים לעומת 12,000 גברים.
<ליאת גור: מדהים.
<ליאת גור: כל המשתנים המתערבים שנכניס לא יסבירו את הפער העצום הזה.
<ליאת גור: אצלנו במשרד, עם מחשבון פשוט, גם שמנו לב שנשים מבקשות 200,000 שקלים וגברים מבקשים 600,000 שקלים, למרות שהקרן נותנת רק חצי מיליון.
<ליאת גור: הם מבקשים.
<ליאת גור: ועם מחשבון פשוט אפשר לעשות מטבלה כזאת כאלה מטעמים, ורק 10% ובלי לעקוב אחרי זה משנה לשנה, חבל.
<ליאת גור: כי שינויים קטנים בטבלה הזאת ובהקצאות של תקציבים, או יועץ לענייני מימון שיקצו לנשים ברשות לעסקים קטנים, יכולים לחולל נפלאות.
<ליאת גור: אנחנו מדברים על שיעור זעום של נשים היום שיש להן עסקים קטנים.
<ליאת גור: מדברים על פוטנציאל ענק, אם אנחנו מדברים על פריפריה, על נשים במגזרים שונים.
<ליאת גור: העניין של המלצות, של מעקב, של להוציא גם מהנתונים עצמם את כל החישובים שניתן – כמה הלוואות לקחו, מי לקח הלוואות – פריפריה ומרכז – זה יכול לתת תוך שנה-שנתיים ממש תשואה כלכלית משמעותית.
עאידה תומא סלימאן: כשהגענו לפה למדנו חברי כנסת חדשים, שבשתי דקות אפשר לומר המון.
עאידה תומא סלימאן: לא ידענו את זה קודם.
עאידה תומא סלימאן: אני לא ידעתי.
עאידה תומא סלימאן: כאורחת של הוועדה תמיד הרגשתי שהזמן לא מספיק.
עאידה תומא סלימאן: אז אני מאד מבקשת, בשתי דקות, תתמקדו.
עאידה תומא סלימאן: בואו נעשה תרגיל כזה.
עאידה תומא סלימאן: נותרו לנו חמש דקות, אנחנו ממש בספירה לאחור.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לגברת מירי שניאורסון.
<מירי שניאורסון: שמי מירי שניאורסון, אני אשת תקשורת ואשת עסקים חרדית.
<מירי שניאורסון: קודם כל אני רוצה להגיד תודה לעליזה לביא.
<מירי שניאורסון: בשנתיים האחרונות קדמת אותנו, לפחות העלית אותנו, וכשאני אומרת אותנו – זה הנשים החרדיות – על השולחן.
<מירי שניאורסון: המון יוזמות ברוכות ואני מבקשת שנמשיך עם זה הלאה, שזה לא ייקטע.
<מירי שניאורסון: התחיל איזה שהוא תהליך בלתי רגיל וכששמעתי את חבר הכנסת מדבר ושמעתי אותך מדברת, אז בעצם דיברתם על נשים ערביות.
<מירי שניאורסון: מה שאני רוצה לעשות - - -
עאידה תומא סלימאן: אמרתי גם חרדיות ואתיופיות.
<מירי שניאורסון: נכון.
<מירי שניאורסון: אני רוצה להמשיך את התהליך.
<מירי שניאורסון: התחיל תהליך בלתי רגיל עבור נשים חרדיות - - -
יוסף ג'בארין: גם אנחנו רוצים.
<מירי שניאורסון: כיוון שאני עיתונאית, אז אני חוקרת כל מיני תופעות ורק איזו דוגמא קטנה למה זה כל כך חשוב להרחיב ולפעמים אפילו צריך לתת אפליה מתקנת לנשים חרדיות.
<מירי שניאורסון: הייתי במקלט של נשים חרדיות מוכות.
<מירי שניאורסון: רובכם לא יודעים בכלל שיש כזה מקלט.
<מירי שניאורסון: לצורך העניין, אם במקלט של נשים שהן לא דתיות יש 10 נשים ו-10 ילדים, במקלט של נשים חרדיות יש 10 נשים ו-40 ילדים וצריך כשרות מיוחדת והתקציב לראש הוא אותו תקציב.
<מירי שניאורסון: אז אני לא רוצה לומר שהם מתים ברעב, אבל המצב שם הוא מאד קשה.
<מירי שניאורסון: אז זו רק דוגמא אחת מיני כמה - השכלה, תעסוקה, ילדים - והאישה החרדית היא בעצם האמא, מנהלת הבית, מנהלת את המשפחה, אחראית בעצם על כל העתיד והגידול ואני חושבת שצריך לתת לזה מקום גדול.
<מירי שניאורסון: אני אשמח לעשות מה שצריך עבור זה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו בוועדה מכינות ישיבה מיוחדת בנושא של נשים חרדיות כדי להמשיך את הדרך הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני מהתחלה אמרתי שאני מחויבת לנושא.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שיש לפעמים גם הרבה דמיון בנושאים שאנחנו כנשים ערביות מדברות עליהן, לבין מה שיש לנשים החרדיות.
עאידה תומא סלימאן: אל תדאגי, זה יהיה על סדר יומי.
עאידה תומא סלימאן: אין מה להגיד.
<מירי שניאורסון: אני באופן אישי מכירה לפחות 30 ארגונים עבור נשים חרדיות - - -
עאידה תומא סלימאן: אז אני מאד מבקשת ממך להעביר את הרשימה אחר כך.
עליזה לביא: את ממשיכה עם המשקיפות?
עליזה לביא: את מזמינה אותן?
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מזמינות את כולן.
עליזה לביא: יופי, כל הכבוד.
עאידה תומא סלימאן: גברת דפנה אבן, מזכירות ארגון הגננות.
עאידה תומא סלימאן: קצר ולעניין.
<דפנה אבן: אז הקצר ולעניין יהיה שאני פשוט מצטרפת לברכות ובזה מסיימת את הברכה.
עאידה תומא סלימאן: יופי, זה מה שנקרא קצר.
<דפנה אבן: אני יושבת כאן בתקן של שני כובעים.
<דפנה אבן: אני גם נציגת ארגון גננות מחנכות וגם נציגת קואליציה שני אחוזים תקציב, שדגשיו הם חינוך, בריאות ודיור, ובאמת רוצים לקדם את הנושא.
<דפנה אבן: בנושא הגננות, אני רוצה לומר שלא צריך לספר כי כולם יודעים ואפילו במצגת לא היה ציון על זה, שאחוז ניכר מעובדי ההוראה הן נשים.
<דפנה אבן: אז אולי זה מסביר את הנתון העצוב שפורסם השבוע בתקשורת, שלפי נתוני ה-OECD שכר עובדי ההוראה בארץ הוא נמוך ב-20% בהשוואה לעובדי הוראה במדינות ה-OECD.
עאידה תומא סלימאן: ויש הבדל בין שכר מורות לבין שכר מורים.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו קיימנו על זה דיון מיוחד פה.
<דפנה אבן: לא רק זה.
<דפנה אבן: יותר עצוב הוא ששכר הגננות הוא עוד יותר נמוך משכר המורים.
<דפנה אבן: אני מאד מאד שמחה שהנציג של משרד החינוך בענייני כספים יושב פה, כי הייתי שמחה שמשרד החינוך יבדוק מה קורה עם שכר הגננות החרדיות, שבעניין מגדר, אם כבר מדברים פה, מגדר בתוך מגדר, יש שם פגיעה אנושה וגם את זה צריך לבדוק.
עליזה לביא: זה לא רק הגננות, זה גם הסייעות וכמו שאת יודעת, נדרשנו לעניין, וכמו שאת יודעת, לצערי הרב, משרד החינוך לא אחראי על כל העמותות, גם אלה שהוא מתקצב.
עליזה לביא: אני ניגשתי למשרד החינוך אחרי דיון שעשינו כאן ולצערי הרב - - -
עאידה תומא סלימאן: עליזה.
עליזה לביא: גברתי, זה דורש ישיבה.
עאידה תומא סלימאן: כל עניין התעסוקה.
<דפנה אבן: אני מאד מבקשת מחברות הכנסת שיושבות פה ליזום דיון וחקיקה בנושא, ואנחנו מאד נשמח להיות שותפות בדיון הזה ולהציג את המצב.
עאידה תומא סלימאן: גברת בת אל הלמר, יועצת בתחומי תחבורה, מנהלת חברת CSR.
<בת אל הלמר: שלום, ברכות גם ממני.
<בת אל הלמר: אני יועצת בתחומי תחבורה ובטיחות בדרכים בפן הציבורי ועם נשים בפרט.
<בת אל הלמר: אני רוצה לדבר על 40% כי ראיתי את המספר 40 רץ כאן בכל מיני היבטים, אז אני אגיד את הדברים שלי דרך המספר הזה.
<בת אל הלמר: קודם כל בשנה האחרונה, רק לידיעה, 40% עלייה של הרוגים בתאונות דרכים במדינת ישראל.
<בת אל הלמר: אם אנחנו מדברים על הפן הכלכלי, הרוג במדינת ישראל עולה למדינה כ-5.2 עד 6.1 מיליון שקלים, לפי הלפ"מ.
<בת אל הלמר: זה אדם אחד, למעט ההתייחסות לאובדן למשפחה ולכאב הגדול.
<בת אל הלמר: ה-40 השני שאני רוצה להתייחס אליו זה הנושא של מספר אירועי תאונות הדרכים שמתייחסים דווקא למגזר הערבי.
<בת אל הלמר: אני רצה למעלה משלוש שנים בעקבות איזו שהיא הצעה של פיילוט, של העצמת נשים ולקחתי גם את נושא הנשים שקרוב לליבי וגם את נושא הפחתת תאונות דרכים.
<בת אל הלמר: הבאתי איזה שהוא פיילוט שעבד יפה מאד במדינות אחרות בהקשרים אחרים, כדי להמעיט ולהפחית את תאונות הדרכים במגזר הערבי, דרך העצמת נשים ויש לי דרך חכמה מאד לעשות את זה.
<בת אל הלמר: פניתי למשרד התחבורה, אמרו לי העצמת נשים זה רווחה, תפני למשרד הרווחה.
<בת אל הלמר: פניתי למשרד הרווחה, אמרו לי זה שייך לתאונות דרכים והקטנת תאונות דרכים זה עניין ששייך למשרד התחבורה.
<בת אל הלמר: הגעתי לתמ"ת כדי להעצים נשים, גם שם שלחו אותי חזרה ועד היום אני מסתובבת ותאוותי בידי.
<בת אל הלמר: ה-40% הנוספים שאני רוצה לדבר עליהם, ואני אגיד את זה במהרה, זה הנושא של ההקצאה הזאת של 40% לכל משרד בהתייחסות לג'נדר.
<בת אל הלמר: אני חושבת שזה לא כדאי שזה יהיה המדד היחיד ואני אסביר גם למה, בהקשר שלי, של תחבורה ובטיחות בתחנות אוטובוס למשל.
<בת אל הלמר: נשים מדווחות על חשש בזמן המתנה בתחנות אוטובוס, במפלסי רכבת, במקומות מוזנחים, מבודדים, ליד פיצוציות, בשכונות מבודדות.