GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ציפורת שימל: אנחנו גם מוכנים להשלים לרשויות כספים שחסרים להם, הבעיה בדבר הזה, כפי שהעלתה נעמי, זה באמת העובדה שכאשר אנחנו רוצים את הדבר הזה, מגבילות אותנו רשויות ואומרות לנו זה יהיה לסדר גודל של בין 5 ל-10 שנים.
<ציפורת שימל: איזה תורם יהיה מוכן לתת לנו אפשרות כדי שנוכל לעזור, ובאמת להקים את אותו מעון כאשר הוא יודע שכעבור 5 עד 10 שנים לא תהיה שום משמעות לאותה תרומה שלו - המצב הזה הוא מצב מאוד קשה.
<ציפורת שימל: אנחנו חושבים שפתיחה של הארגונים המפעילים אם יפתחו את זה גם הארגונים המפעילים, יש לנו את הניסיון הרב בבנייה של מעונות חדשים, אנחנו עושים את זה, תאמינו לי, על הצד הטוב ביותר - אם יאפשרו לנו זה יכול להיות פתרון טוב.
עאידה תומא סלימאן: הבעיה עם ארגונים שמנהלים מעונות יום כבר עלתה, ואני אדרוש בסיכום שלי משהו ספציפי בנושא הזה.
עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת טרכטנברג, אני שמחה שאתה נמצא.
עאידה תומא סלימאן: השם שלך הוזכר כמה פעמים לפני כניסתך – רק דברים טובים.
מנואל טרכטנברג: תודה רבה, גברתי היושבת ראש, אני רוצה לברך אותך על קיום הישיבה החשובה הזאת על הנושא הזה.
מנואל טרכטנברג: אני מצטער שלא נכחתי בדיון, בו זמנית יש שלוש ועדות שדורשות נוכחות, אני עדיין לא למדתי מה הטריק של להיות בו זמנית.
עאידה תומא סלימאן: גם אני, ובדיוק עכשיו אני מפסידה ערעור שהגשתי לוועדת הכנסת בגלל שאני נמצאת פה.
מנואל טרכטנברג: בכל אופן, כפי שידוע לכם, אני עוסק בנושא הזה מאז המחאה והדוח, ואני חייב להגיד שזה מסע בלתי נגמר שכרוך בהרבה מאוד תסכולים, הסיבות ידועות לכם מהשטח יותר טוב ממני.
מנואל טרכטנברג: בכל זאת, אני רוצה לציין, אמנם המדינה עשתה כמה צעדים, והצעד הראשון הגדול של גילאי 3, 4 וכו', אבל הממשלה לא הקדישה לנושא הזה מספיק משאבים ותשומת לב.
מנואל טרכטנברג: העניין הוא לא רק מחסור במשאבים, זה בין היתר הכשלים שאתם מתמודדים איתם כל יום ובכל מקום כמעט בארץ, משקפים את העובדה שאין מדיניות ממשלתית קוהורנטית, אין תכנית אב שמסתכלת על הגיל הרך בכללותו, שאין תכנית שיודעת להגדיר חלוקת עבודה מושכלת בין השלטון המרכזי לבין הרשויות המקומיות, ובין ארגונים שיכולים להיות שותפים נהדרים לעשייה הזאת.
מנואל טרכטנברג: לכן, כל פעם הבעייתיות הזאת צצה לך ממקום אחר.
מנואל טרכטנברג: פעם כי לא בונים מספיק, או בקצב הדרוש, או לא משתפים מספיק בבנייה.
מנואל טרכטנברג: פעם אין מספיק צוות כדי להעניק לילדים את הטיפול הנדרש, שלא נדבר פעם – פעם אין את ההכשרה לצוות הסייעות ולגננות הנוספות שצריך.
מנואל טרכטנברג: אני שואל את עצמי מה אנחנו יכולים לצפות כשמדובר על הסגמנט שעדיין לא מטופל שזה מעצם מלידה ועד גיל שלוש, שהוא לא מטופל במובן של לא תכנים חינוכיים, לא סטנדרטים פדגוגיים וכו', יש - - - טוטלי בעניין הזה.
מנואל טרכטנברג: מה שאני רוצה להגיד לכם, שאני אישית מחויב בנושא הזה, והחלטתי להפוך את הנושא של הגיל הרך לנושא דגל בכנסת.
מנואל טרכטנברג: אני מתכוון לקדם בכל כוחי הקמתה של רשות לגיל הרך שתרכז את כל הנושאים שנוגעים לגיל הרך.
מנואל טרכטנברג: אי אפשר לעשות הפרדה בין הפן הבריאותי לבין הפן הפדגוגי, לבין הפן של סיוע לנשים או להורים לצאת לשוק התעסוקה.
מנואל טרכטנברג: אי אפשר לנתק את זה מאבחונים, מפן של רווחה וכו'.
מנואל טרכטנברג: אם יש משהו שחסר במדינת ישראל, זה בדיוק הגישה האינטגרטיבית הזו, ופעם לפני שנים אולי, אתם או חלקכם לא זוכרים, אבל היה מאבק גדול על אי סגירה של טיפות חלב, ניסו במשך תקופה ממושכת, אני במקרה הייתי במשרד ראש הממשלה, ותרמתי את תרומתי הקטנה למנוע את הסגירה של טיפות חלב, אבל כל פעם הדבר הזה יצוץ לנו ממקום אחר, שלא נתבלבל בעניין הזה - כי אין הבנה מערכתית לחשיבות של הנושא של הגיל הרך, ולכמה שהמדינה מחויבת להשקיע בכך וזה לא רק עניין של תקציבים.
מנואל טרכטנברג: אני רוצה לחזק את ידיכם במאבקים האלה.
מנואל טרכטנברג: אני אישית מחויב לזה.
מנואל טרכטנברג: גברתי היושבת ראש, באמת, כל הכבוד על העשייה גם במסגרת הוועדה הזו.
עאידה תומא סלימאן: איאד סנונו, כלכלן ממרכז מוסאוא.
<איאד סנונו: אני רוצה לשתף בתהייה אחת ושאלה קונקרטית וכמה פתרונות אם אפשר.
<איאד סנונו: התהייה היא לגבי מה שדיברו כאן בעיקר ממשרד הכלכלה על העדפה מתקנת.
<איאד סנונו: לפי הנתונים שיש לי ונתונים ממשרד הכלכלה, וגם עברתי לוועדה, הרשויות הערביות קיבלו, לא בדיוק קיבלו, הוקצו להם כ-9 מיליון בשנת 2014, זאת אומרת, אנחנו מדברים על 4.5% מה-200 מיליון.
עאידה תומא סלימאן: זה ב-2014?
<איאד סנונו: כן, אז אני לא בדיוק יודע על איזה העדפה מתקנת מדברים כאן, אנחנו קיבלנו הרבה פחות.
עאידה תומא סלימאן: מה שנכון לא דיברו על העדפה מתקנת בוועדת הכלכלה.
<איאד סנונו: כן, היא דיברה דווקא על שלושה מגזרים שיקבלו העדפה מתקנת.
<איאד סנונו: השאלה הקונקרטית שאני מאוד מבקש תשובה עליה שאף אחד לא התייחס, לגבי הערים המעורבות.
<איאד סנונו: השאלה היא האם יש מנגנון שמבטיח שחלק מהכסף שמועבר לערים המעורבות שבדרך כלל הן רשויות חזקות יחסית, האם יש איזשהו מנגנון שמבטיח שחלק מהכסף מועבר משכונות העוני שבעיקר הן שכונות ערביות, כמו בחיפה שהן יכולות לקבל את כל הכסף, אבל לפי מיטב ידיעתי ובדיקתי, אין כסף שמיועד לא לחליסה ולא לוואדי ניסנאס, גם לא בעכו, שווה לבדוק את הנקודה הזו ולגבי פתרונות.
<איאד סנונו: דיברו על החסמים ועל הבעיות שקיימות שניתן באופן גס לחלק אותן לשניים, חלק אחד שתלוי ברשויות, וחלק תלוי בקריטריונים ובמשרד הכלכלה.
<איאד סנונו: לגבי הקריטריונים, אני חושב שראוי שיאמצו לשקול מחדש את הקריטריונים ולהתאים אותם לחברה הערבית, שבעיקר הקריטריונים האלה לא מותאמים כמו רוב הקריטריונים בכל הקולות קוראים שיש - שווה לשקול התאמה.
<איאד סנונו: שנית, זה הזמן להגביר את הממשק בין משרד הכלכלה והרשויות המקומיות על ידי פגישות יותר תכופות, ולהסדיר איך ממלאים, כמו שניסינו לעשות בוועדת העיזבונות וזה עבד, שכן יבוא נציג מהמשרד שיסביר איך הרשויות אמורות למלא, החל מהניירת מהדבר הטכני והטפסים והכול.
<מלי שטריגילר: סוהר פגשה אתכם בכפר קאסם.
<איאד סנונו: פגשה, אבל זה מעט מדי.
עאידה תומא סלימאן: בוא נודה, השם של סוהר עולה כמה פעמים, עם כל הכבוד, אני לא חושבת שאדם אחד יכול לתת את המענה, גם על הפיקוח, וגם על הרישוי וגם התכנית.
<מלי שטריגילר: יהיה רפרנט שזה יהיה התפקיד שלו, איש הקשר.
<מרצדס צרפתי: תהיה מינהלת להקצאות החדשות ב-2016.
עאידה תומא סלימאן: אחרי שנסיים את התכנית, יהיה רפרנט שיעזור.
<מלי שטריגילר: הוא יהיה חלק מהמינהלת.
<רות דיין מדר: מינהלת זה רק עוד ביורוקרטיה – הם כבר יודעים לעשות את העבודה.
עאידה תומא סלימאן: הועלתה שאלה בעניין העברות התקציבים לאוצר.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת לשמוע את מר דניאל סוצ'י, רפרנט משרד האוצר.
<דניאל סוצ'י: אני רוצה להתייחס לשני דברים.
<דניאל סוצ'י: אחד, לגבי הסוגיה של ההרשאות.
<דניאל סוצ'י: התקציב שמועבר לבינוי זה הרשאות להתחייב.
<דניאל סוצ'י: בסוף 2014, כפי שמלי אמרה, הוקצו 200 מיליון שקל לפי החלוקה שהיא הסבירה במעבר תכנון ובינוי חדש.
<דניאל סוצ'י: התקציב המזומן שניתן בגין אותן הרשאות, ניתן בהתאם לאבני דרך.
<דניאל סוצ'י: לצורך העניין, אתה מסיים שלט, אתה מקבל איקס אחוז.
<דניאל סוצ'י: כן רציתי להגיד, את אמרת שלא יצא כלום - - -
<רות דיין מדר: 200 מיליון יצא - - - הוא לא ייתן לנו.
עאידה תומא סלימאן: אני מחכה לשמוע נתונים.
<רות דיין מדר: אני רוצה מספר.
עאידה תומא סלימאן: גם אני רוצה, אבל בינתיים אני יש לי את הזכות לבקש את זה.
<מלי שטריגילר: רק בדצמבר 2014, נתנו את ההרשאות, הכסף התחיל לצאת ב-2015.
עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לעשות סדר, מעכשיו והלאה אני שואלת את השאלות ואני מאוד מבקשת שתענו באופן קונקרטי.
עאידה תומא סלימאן: ב-2014, אמרתם שהקצתם 200 מיליון, כמה יצא מה-200 מיליון האלה ולמה?
עאידה תומא סלימאן: לתכנון?
עאידה תומא סלימאן: לבנייה?
עאידה תומא סלימאן: לביצוע?
<דניאל סוצ'י: לתכנון ניתן – עם התכנון נותנים 50% במועד התכנון, זאת אומרת, כבר בינואר ניתן 50% מה-23 מיליון.
עאידה תומא סלימאן: בעת אישור אתם מעבירים 50%.
עאידה תומא סלימאן: העברתם לכל אלה שאושר להם?
עאידה תומא סלימאן: בעניין בנייה – מתי אתם משלימים את ה-50% בסיום?
<מרצדס צרפתי: כשהם מגישים היתר בנייה שזה אמור להיות בחודש הבא.
<דניאל סוצ'י: לגבי יתר הסכומים, אני יכול להגיד כמה יצא סך הכול נכון להיום ב-2015, זה כולל הרשאות עבר, זה לא רק הרשאות שניתנו ב-2015, זה גם כולל הרשאות קודמות.
<דניאל סוצ'י: דובר כרגע על סך הכול נכון לאתמול או שלשום 35 מיליון סך הכול.
<רות דיין מדר: כלומר, שזה כולל הרשאות עבר.
<רות דיין מדר: הוא אומר שלא יצא כלום - - -
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת, תאמיני לי, אני מבינה.
<רות דיין מדר: כל כך מתסכל.
עאידה תומא סלימאן: אתם עובדים מולם בנושאים האלה, או שעכשיו עושים את העבודה הזאת פה, אצלי.
<רות דיין מדר: עובדים לא מקבלים תשובות.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, 35 מיליון זה כולל הרשאות קודמות, ויכול להיות שהרוב מההרשאות הקודמות, ככה אני מבינה.
<דניאל סוצ'י: לא רוצה להגיד כן או לא.
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת עכשיו, תרשום לך שאני דורשת את המידע הזה שיישלח לוועדה תוך שבוע ימים, ואיך שאני מבינה, שעובד האוצר הכול נמצא כבר במערכת הממוחשבת, צריך רק להוציא סיכום לזה.
עאידה תומא סלימאן: שבוע ימים יהיה מעל ומעבר לזמן הדרוש כדי לקבל את המידע הזה, גם בפירוט של מה בעצם שולם מההרשאות הקודמות, מה שולם מהרשאות חדשות, מה בעצם הסכומים שהועברו גם כן, אנחנו אמרנו, יש תכנון, יש בינוי ויש מעבר, וכמה גם כן מהמעבר?
<מלי שטריגילר: אני יכולה לספר ארבע בקשות מלאות במעבר שסיימו בנייה מעונות מוכנים.
עאידה תומא סלימאן: בבקשה אליעזר מה-מ.מ.מ.
עאידה תומא סלימאן: שליווה את העבודה של הוועדה גם בקדנציה הקודמת, ומהקריאה שלי בפרוטוקולים עשית עבודה נהדרת.
<אליעזר שוורץ: יש לי שתי שאלות לאוצר, ושאלה למשרד הכלכלה.
<אליעזר שוורץ: אנחנו היינו בקשר עם האוצר גם במקביל כאשר פנינו למשרד הכלכלה ופנינו לאוצר, אחת השאלות ששאלנו הייתה – האם התקציב החלקי ב-2015 בינתיים פוגע בתקנות?
<אליעזר שוורץ: התשובה הייתה שלא.
<אליעזר שוורץ: כלומר, התקצוב לא קשור - - -
<דניאל סוצ'י: הרשאה לשנת 2015 עכשיו מאשרים בוועדת הקצאות ותאושר - - -
<אליעזר שוורץ: זה לא אמור להשפיע על החלוקה.
<דניאל סוצ'י: לא משפיע.
<אליעזר שוורץ: בהקשר של הרשאה אתכם כמו שהצגת, כל התקציבים פה בעצם ה-200 מיליון בהרשאה להתחייב.
<אליעזר שוורץ: מהנתונים שקיבלנו בהתחלה, מתוך הבקשות לבינוי אושרו 23 בקשות מ-316 מסיבות תקציביות, אם התהליך לוקח, שאלנו את השאלה הזאת כמה פעמים בעבר, למה לא לאשר 400 מיליון שקל בשנה אחת בהרשאה להתחייב כדי להתחיל את התהליך?
<אליעזר שוורץ: לדחות את כל הבקשות בגלל משהו שתשלמו כבר כמה שנים זה מסרבל.
<אליעזר שוורץ: שאלנו את השאלה הזאת כמה פעמים בעבר ועוד לא הבנו את התשובה.
עאידה תומא סלימאן: ידעתי שהוא ידחוף את הדיון קצת קדימה.
<אליעזר שוורץ: תודה.
<אליעזר שוורץ: עוד שאלה למשרד הכלכלה.
<אליעזר שוורץ: ציינת שבבקשות למעבר אישרתם 122 בקשות מתוך 268.
<אליעזר שוורץ: כמה בקשות אושרו בכלל במסלולי התמיכה במהלך השנים, וכמה מתוכן ביקשו לעבור למסלול החדש, והאם הן ביקשו לעבור מסיבות תוספת תקציב או הביורוקרטיה - - -
<מלי שטריגילר: 268 בקשות הוגשו למעבר.
<אליעזר שוורץ: כן, כמה אבל אושרו בעבר במבחני תמיכה, ומתוכן כמה ביקשו לעבור למסלול החדש?
<מרצדס צרפתי: לא, כולם אושרו בעבר במבחני תמיכה.
<מרצדס צרפתי: אתה שואל כמה ממבחני תמיכה עכשיו ביקשו לעבור למעבר?
<אליעזר שוורץ: 268 מתוך 300, מתוך 400, מתוך 500.
<מלי שטריגילר: הרוב המוחלט, אני רק יכולה לומר לך, קראנו לזה "נוהל בייבי סיטר", וכל עובדי האגף, כולל פקידים, כולל כולם, כל אחד קיבל כ"בייבי סיטר" כמה רשויות שהוא צריך לדאוג שיגישו בקשה למעבר.
<אליעזר שוורץ: אני ידעתי מהתשובה.
<אליעזר שוורץ: הנחתי שהרוב המוחלט, וזה מוביל אותי לשאלה האם כל אלה שנדחו האם זה אומר שנשארו באותו סטטוס שהם היו כל השנים שהם לא יבנו בפועל.
<מלי שטריגילר: לא נדחו, הם מחכים לתקציב ב-215.
<אליעזר שוורץ: לא, קיבלו 122 מתוך 268, שוב, זה חוזר לשאלה הקודמת על ההרשאה להתחייב.
<מלי שטריגילר: הם נכנסים עכשיו ל-2015.
<אליעזר שוורץ: הכול מתחבר לשאלות שלנו בעבר גם, אז אני אשאל אותן שוב.
<מרצדס צרפתי: אלה שביקשו לא לעבור כי הם היו על סף קבלת - - - ולא השתלם להם - - -
<מלי שטריגילר: לא היו בקשות שהיה ראוי שיעברו ולא עברו.
<מלי שטריגילר: אלה שלא עברו במעבר אחרי כל הבייבי סיטר הלוחץ הזה, זה כאלה שפשוט החליטו לוותר או שהם כבר סיימו וקיבלו - - -
עאידה תומא סלימאן: בבקשה, מר רן מלמד, סמנכ"ל עמותת "ידיד".
<רן מלמד: גברתי היושבת ראש, אני אעשה זאת קצר, אני קודם כל רוצה לברך על קיום הדיון.
<רן מלמד: אני חושב שהוא חשוב, אני חושב שקודם כל הוא מצביע על כשל הולך ומתמשך, ונראה שלא נפתר בתחום הזה.
<רן מלמד: אני חושב שנקודה שלא נגעו בה בכלל - האם הפתרונות שעליהם עובדים הם הפתרונות הנכונים.
<רן מלמד: אני חושב שנכון אמרה חברת הכנסת עזריה שצריך לחשוב אחרת כבר, שעולם העבודה משתנה, צריך להתייחס לנושא של המעונות והטיפול בילדים כחלק ממהלך כולל הרבה יותר רחב שצריך גם לקדם תעסוקה של נשים בתחום הזה.
<רן מלמד: בניית המעונות או יצירת מעונות ומשפחתונים זה מנוף תעסוקתי נפלא לנשים חד-הוריות בעיקר, אבל לא רק להם, יש מודלים שאנחנו בעמותת "ידיד" בונים אותם בימים האלה, ואם משרד הכלכלה, משרד אוצר ומשרדים אחרים יבואו ויחשבו קצת מחוץ לקופסא, יגידו, בואו נראה איך בונים מודלים שיכולים לספק צרכים, למשל, שאמהות שהילד שלהן חולה ולא יכולים לשלוח אותו למשפחתון או למעון או לגן, בגלל זה הן צריכות לשבת בבית ולהפסיד יום עבודה, ואם הן חד-הוריות אולי להפסיד בעקבות זה את העבודה שלהן.
<רן מלמד: איך המערכת מתארגנת לפתרונות אחרים, אני חושב שהראייה צריכה להיות הרבה יותר רחבה.
<רן מלמד: אני אשמח אם הוועדה הזאת תוכל לקדם דיון יותר רחב בשאלה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אלה רעיונות יותר מתקדמים כאשר נותנים את הבסיס ואחר כך מתחילים.
<רן מלמד: אולי לא צריך לבנות כל כך הרבה ואפשר להשתמש בכסף הזה לדברים יותר טובים.
עאידה תומא סלימאן: הגברת חגית יערי, מנהלת פרוייקט "אמא" - שדולת הנשים בישראל.
<חגית יערי: תודה רבה.
<חגית יערי: חוץ ממנהלת פרויקט "אמא" אני אמא בעצמי ששולחת את שני ילדיה למעונות יום של ויצ"ו, אחד סיים, אחד נמצא באמצע.
<חגית יערי: אני חושבת שהסבסוד הזה הוא הדבר היחיד שמאפשר לי לצאת לעבודה, וחבל שחבר הכנסת חיים ילין לא פה, מדובר בנושא מגדרי פר-אקסלנס.
<חגית יערי: נשים מרוויחות בממוצע 35% פחות מגברים, וזה נותן מענה לנשים בכל האוכלוסיות, בכל המגזרים, בכל המקומות בארץ, נותן להן את הפתרון כדי לצאת לעבוד.
<חגית יערי: אני חושבת שמדובר בנושא חירום, צריך להבין שרבע מהנשים שעובדות לא חוזרות למקום עבודתן, או לשוק התעסוקה ארבע שנים אחרי הלידה.
<חגית יערי: זאת אומרת 25% מהנשים שעובדות לא חוזרות לעבוד, והסיבה העיקרית שהן נותנות לך היא עלויות הטיפול בילד.
<חגית יערי: בנושא הבינוי – אנחנו רואות ואנחנו מקבלות אין ספור פניות ממקומות יותר חלשים, מקומות שבהן נשים מרוויחות פחות, שפשוט לא שווה להן לשלוח.
<חגית יערי: גם אם יבנו שם אינסוף מעונות יום, הקריטריונים חייבים להשתנות.
<חגית יערי: אשה שגרה במרכז תל אביב, לא יכולה לשלם אותו סכום כמו אשה שגרה בחורפיש, או אשה שגרה בשדרות, או אשה שגרה בדימונה, כי אז שכר הלימוד הוא פשוט יותר גבוה ממעון פרטי, אז היא מפסידה את היתרון הגדול של פיקוח ושל יום ארוך.
<חגית יערי: הדבר השלישי, בוא נודה, הילדים לא נולדים בגיל 3, הם נולדים בגיל אפס.
<חגית יערי: אנחנו צריכות לחזור לעבודה אחר 14 שבועות, לא יכול להיות שיש חוק חינוך חינם מגיל 3.
<חגית יערי: מה אתם רוצים שאנחנו נעשה עם הילדים שלנו עד גיל 3?
<חגית יערי: הם לא זכאים אז לחינוך, אנחנו לא זכאיות לעבוד?
<חגית יערי: חוק חינוך חינם חייב להתרחב לגיל אפס.
<חגית יערי: אנחנו רוצות לצאת לעבודה, אנחנו חייבות לצאת לעבודה.
<חגית יערי: אנחנו צריכות להאכיל את הילדים שלנו, ולספק להם קורת גג וחינוך יאות ובגדים, ולכן, זו האפשרות היחידה.
<חגית יערי: אני מאוד שמחה לפגוש אתכן סוף סוף, אנחנו פנינו אליכן אין סוף פעמים, אתן לא עונות לנו, אתן לא עונות לפניות ספציפיות של נשים שפונות אלינו, שנתקעות בין הכסאות של הקריטריונים, הן בעצמן פונות, הן לא מקבלות מענה, כן, אני יכולה להראות לך אין סוף.
עאידה תומא סלימאן: סליחה, במקום להגיד לא, תעבירו אלינו את כל הבקשות.
<חגית יערי: אני אשמח, בהחלט צריכה להיות הסתכלות חדשה לקריטריונים לסבסוד, ואני חושבת שויצ"ו נעמ"ת ואמונה יסכימו איתנו בעניין הזה, צריך להסתכל על זה בעיניים חדשות.
<דר דשן: דבר נוסף שלא דובר בכלל, זה ציבור הסטודנטים.
<דר דשן: 10% מהסטודנטים הם בעצם הורים, זה בעיקר שהוא משפיע על הסטודנטיות ולא על הסטודנטים, שיש שני היבטים שגם כשיש כבר מעונות, אז הם לא מותאמים לסטודנטים.
<דר דשן: אחד, ההיבט המהותי, בסוף השנה האקדמית היא לא כמו השנה, וזה בעייתי.
<דר דשן: סטודנטית לא תמיד לומדת ימים א'-ה', ולכן היא צריכה את כל הימים, בעצם צריכים שיהיו מותאמים, שהיא יכולה להביא את הילד ליומיים, שלושה ימים.
<דר דשן: הבעיה השנייה בעניין הבנייה, בעצם, ברגע שקמפוס כבר רוצה לבנות בתוכו מעון יום, וזה לא מובן מאליו, כי לא כל הקמפוסים רוצים, אבל כשיש כבר קמפוס שכן רוצה, זה בדרך כלל יהיה בתוך מבנה של הקמפוס, ואז זה אף פעם לא מתאים לתכניות בנייה, כי מה לעשות הכיור באוניברסיטה הוא לא בגובה של כיור בגן ילדים.
<דר דשן: אלה דברים שצריכים, כדי שגם סטודנטיות יוכלו, זה בעצם הדור עבודה הבא.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת לא להסביר למה חשוב משפחתונים, לא להסביר מה המצב הקיים, אם יש הצעה ספציפית.
<רז קונסטליק: אני נציג של עיר איתנה ראשון לציון, אבל צריך עדיין לזכור שגם בערים איתנות יש שכונות נחשלות, ולכן אנחנו חייבים את השיתוף פעולה הזה.
<רז קונסטליק: אגיד לכם, יש בראשון לציון שני מצבים, מצב אחד, זה חמישה מעונות שכן אושרו לנו בעבר, גם מגדריים חרדים.
<רז קונסטליק: אנחנו לא מצליחים לקבל את התמיכה כי מגיעה וזה הוזכר, מגיעים לבדוק – סופרים לנו את המרצפות במרפסות כדי לא לאשר את הכסף ולסגור את העניין.
<רז קונסטליק: שלושה מעונות שביקשנו השנה, סורבנו, זה ואקום אדיר בעיר כמו ראשון לציון.
<רז קונסטליק: אז אנחנו מקימים מעונות של חברה עירונית, הם לא מפוקחים מספיק, הם לא בדיוק עובדים על פי הקריטריונים, קשה מאוד לתפעל אותם.
<רז קונסטליק: דבר אחרון שאני אומר, אנחנו לא רק מסתכלים על התמיכה בהקמה, יש אחר כך את הנושא של התפעול.
<רז קונסטליק: התפעול הוא מאוד מסורבל, הוא מאוד מיושן.
<רז קונסטליק: סתם לצורך דוגמה אחת, ואני אסיים בזה, גברתי.
<רז קונסטליק: הסכימו כבר שלא יהיה מטבח מבשל, או.
<רז קונסטליק: קיי.
<רז קונסטליק: מטבח מחמם.
<רז קונסטליק: אמרנו, לא צריך מבשלת, אז אמרו לא, כן צריך מבשלת, אבל למה?
<רז קונסטליק: אם זה כתוב בקריטריון, אז אמרתי, אז שיהיה מטפלת מחממת, אז לא, כתוב מבשלת, אז תעסיקו מבשלת, נו, אז איך אפשר להסתדר עם זה?
עאידה תומא סלימאן: אני מבינה שאתם מעלים כבר נושאים שהם קשורים לא רק לתכנית, אתם בעצם וגם לפניכם העלו נושאים שהם קשורים גם לקריטריוני הפעלה, גם לצורת אישור התקציבים.
עאידה תומא סלימאן: יש לי גם כן פנייה מעמותת אג'יק, שבעצם גם קוצץ לה תקציב ברגע האחרון, והיום, כל מעונות יום שלהם שהם נמצאים בנגב, איפה שאין כמעט מעונות יום עומדים, יכול להיות שיעמדו להיסגר.
עאידה תומא סלימאן: בעיות ספציפיות שקשורות לנהלים, לצורת התפעול, לפיקוח, לאישור התקציבים, אני מאוד מבקשת גם בנושא של ראשון לציון, תפנו אלינו באופן פרטני, אנחנו נעקוב אחרי הבעיות האלה באופן פרטני מול משרד הכלכלה, ואנחנו ננסה להשיג כמה שאפשר תשובות שיפתרו את הבעיות האלה.
<קריאה: שבו איתנו עם הרשויות המקומיות, בסופו של יום אנחנו אלה שחיים את זה.
עאידה תומא סלימאן: אתה תשמע ממני בסוף את הסיכום, אני מציעה שתהיו חלק מהתכנית.
<שגיא רוזנבלט: לא שמעתי פה מה קורה עם התקציבים של 2015.
<שגיא רוזנבלט: דיברו על ה-200 מיליון של 2014.
<שגיא רוזנבלט: יש לנו 2 מעונות שאנחנו רוצים לבנות, אמרו לנו אין תקציב ל-2015, חצי שנה עברה.
עאידה תומא סלימאן: אתה מתאר לעצמך שלקח לנו מחודש מרץ לבקש מידע על 2014 - - -
<שגיא רוזנבלט: אבל חצי שנה אחד חלקי שתים עשרה.
<מלי שטריגילר: דווקא אני אתחיל בתשובה אליך, למרות שאין תקציב, למרות שזה אחד חלקי שתים עשרה, הוועדה המשיכה לעבוד, המשיכה לדון, המשיכה לאשר בקשות, למרות שעדיין אין תקציב כדי לא לקפוא על השמרים, כדי להיות מוכנים.
עאידה תומא סלימאן: כן, אבל אתם יכולים לפעול לפי התקציב של 2014.
<מלי שטריגילר: לא, עוד לא יכולים לחלק, אבל אנחנו מוכנים לגמרי, ואנחנו עכשיו הולכים לבצע פנייה לוועדת חריגים באוצר כדי לשחרר את התקציב ל-2015.
<מלי שטריגילר: זו התשובה לשאלה שלך.
<מלי שטריגילר: שני דברים מאוד משמעותיים שמאוד חשוב לי לומר בסיכום.
<מלי שטריגילר: בעיות רבות שהועלו שייכות לנוהל הישן, זאת אומרת, גם חברי הכנסת שהעלו וגם חלק מהאנשים כאן.
<מלי שטריגילר: נושאים ששייכים לנוהל הישן, כל מיני ביורוקרטיות שבדיוק אותן פתרנו.
<מלי שטריגילר: אגב, על מנת לפתור את הביורוקרטיות, על מנת לא לדרוש בעלות על הקרקע, וכל מיני דברים שעיכבו, נאלצנו בחוסר רצון, תאמיני לי, לא לאפשר העברת כספים לארגונים, אלא רק תקציב ישירות לרשויות.
<מלי שטריגילר: אם אנחנו נחזיר את הארגונים כמו שבהחלט יכול להיות הגיוני, אנחנו שוב נצטרך לחזור לביורוקרטיה - זה המחיר.
<ציפורת שימל: אפשר לחשוב על - - - צירוף - - - רק יעזור - - -
<מלי שטריגילר: מה שמאוד משמעותי, וזה אולי המשפט המרכזי, הוא עלה פה קצת, וחשוב לי לומר אותו ממש כדברי סיכום.
<מלי שטריגילר: משרד החינוך כשפועל על גני ילדים, פועל מכוח חוק חינוך חובה.
<מלי שטריגילר: רשויות חייבות לבנות גני ילדים.
<מלי שטריגילר: משרד החינוך חייב לבנות גני ילדים, זה הבדל מאוד משמעותי מבנייה וולונטרית של מעונות יום.
<מלי שטריגילר: משפט אחרון.
<מלי שטריגילר: משרד הכלכלה הגיש כבר כמה פעמים הצעת חוק הפיקוח.
<מלי שטריגילר: חוק הפיקוח על המעונות יהיה בדיוק הדבר שיסדיר, ידרוש רישוי, ידרוש בינוי מעונות יום, ידרוש מענה לגיל הרך.
<מלי שטריגילר: הקריאה הכי משמעותית שיכולה לצאת מדיון כזה, הוא לתמוך בחוק הפיקוח ולקדם אותו.
עאידה תומא סלימאן: אני לא רגילה לתמוך בשום דבר שלא קראתי ולא נכנסתי לפרטי פרטים.
<מלי שטריגילר: אשמח לשבת איתך.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד אם זה בא מצד הממשלה.
עאידה תומא סלימאן: קיימנו דיון שהוא מאוד נחוץ, וגם בסיכום מבקשת להגיד שאני מאוד לא מקבלת את הגישה של המשרד לא לתת את המידע הדרוש, ולא לפעול באופן הכי אפשרי מבחינת שקיפות על צורת קבלת ההחלטות, ועל ההחלטות שנתקבלו.
עאידה תומא סלימאן: אני רושמת את זה בפרוטוקול, שאנחנו לא נקבל את הגישה הזו.
עאידה תומא סלימאן: השר הבטיח לי אתמול שזה לא יימשך, ושיהיה תזרים של מידע ככל שנדרש.
עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מבקשת את הבקשות למידע שהעליתי תוך כדי הדיון ונרשמו אצלנו ואנחנו נשלח אותם באופן מסודר או היום אחר הצהריים, או מחר בבוקר כבר ייענו בהקדם האפשרי ולא יותר משבוע אחד.
עאידה תומא סלימאן: את העניין של סודיות החומר שניתן לי, ואני שמחה, פעם ראשונה שמפקידים בידיים שלי חומר סודי, תאמינו לי זה מרגיש מאוד טוב, אבל אני לא מקבלת שזה חומר סודי.
עאידה תומא סלימאן: זה חומר שנוגע לתכנית שפורסמה.
עאידה תומא סלימאן: אלה החלטות של משרד ממשלתי שהוא גם כן מחויב לפי חוק חופש המידע לספק את המידע הזה לא רק לוועדה.
<מלי שטריגילר: ביחד עם התשובות נפרסם יחד עם נתוני 2015.
עאידה תומא סלימאן: במיוחד אם זה נדרש על ידי ועדה פרלמנטרית ועל ידי חברי כנסת שאמונים על הפעילות הזו של ביקורת על עבודת הממשלה והמ.מ.מ.
עאידה תומא סלימאן: המטרה מהתכנית הינה כשמה, התכנית הממשלתית לעידוד תעסוקת אמהות לילדים בני אפס עד חמש והסדרת מעונות יום – אי אפשר שתכנית אין לה תכנית.
עאידה תומא סלימאן: זה לא מתקבל על הדעת שתכנית עוסקת בביורוקרטיה ולא בראייה כוללנית שאומרת איך אני מקדם תעסוקת נשים, ואיפה יש לנו בעיה בתעסוקת נשים ושם אני מפקיד את הכסף, ושם אני יוזם את בניית מעונות יום, כדי באמת להגיע למטרה שנקבעה - עידוד תעסוקת אימהות.
עאידה תומא סלימאן: אם זאת המטרה, ולא המטרה היא לא לקחת את התפקיד של מערכות החינוך, אלא המטרה העיקרית היא עידוד תעסוקת אימהות, אז צריך לעשות מיפוי איפה יש מחסור בתעסוקת אמהות, ואיך אפשר לעודד את תעסוקת אימהות באופן יזום, במקומות שיש בהם בעיות.
עאידה תומא סלימאן: לכן, אני חושבת שהגיע הזמן שמשרד הכלכלה יעשה סנכרון לתכניות שלו בעצמו, כלומר, התכנית הזו סנכרון עם התכניות שיש לכם לתעסוקת נשים באופן כללי ותעסוקת אימהות.
עאידה תומא סלימאן: יש לכם תכניות, תעשו סנכרון, תשבו ביחד, תאתרו את המקומות שצריך לעשות בהם, ואי אפשר שהעיקרון של הקודם זוכה, שהוא בעצם כל מי שיש לו את הכוח זוכה, וכל מי שיש לו את האפשרות זוכה בעוד יותר, ואלה המודרים והמוחלשים ימשיכו להיות מודרים ומוחלשים, זה לא מקובל על הדעת.
עאידה תומא סלימאן: לכן, אני מסכמת ככה – אנחנו מציעות, ואנחנו נקדם מול המשרד, ואני אבקש פגישה מיוחדת עם כבוד השר כדי להציע לו להקים ועדה בינמשרדית של הכלכלה - אני לא חושבת שבמקרה הזה הפנים, הרי מנסים להעביר את הסמכות על הקרקעות לאוצר, אז אולי לשלב את שניהם, ממילא האוצר יהיה אז נוסיף את הפנים כי עדיין יש לו את העניין של הקרקעות.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת להקים את הוועדה הזו כדי שתשקול מחדש את כל הנושא של הקריטריונים.
עאידה תומא סלימאן: מצד שני, גם לבדוק את העניין של לשקול את החלוקה אולי לעצור את התכנית לתקופה של חודש ימים כדי לשקול את הקריטריונים ולקדם קריטריונים שיעברו על החסמים ובעצם ישנו את החסמים האלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו פותחות את הישיבה של הוועדה, אשר תתמקד היום במעקב אחר יישום התכנית לטיפול בנפגעות תקיפה מינית ואנחנו גם נקבל עדכון ממשרד הבריאות על מסקנות הוועדה בנושא ההפרדה המגדרית ונוהל הטיפול במקרי פגיעה מינית במחלקות אשפוז פסיכיאטריות – איפה זה עומד היום, מה בדיוק קורה במסקנות של הוועדה ויישומן.
עאידה תומא סלימאן: כמובן, אנחנו נשמע ואני ארצה שגם נבדוק ביחד את הרפורמה לבריאות הנפש, שבעצם אתמול אמורה הייתה להיכנס לתוקף.
<קריאה: מחר.
עאידה תומא סלימאן: מחר?
עאידה תומא סלימאן: טוב, כשעובדים עד אחת בלילה בכנסת, מאבדים את תחושת הזמן.
עאידה תומא סלימאן: אתמול קרה עוד משהו – מתווה הגז לא הובא להצבעה.
עאידה תומא סלימאן: זה גם כן משהו.
עאידה תומא סלימאן: כנראה אנחנו תמיד רוצים לרוץ קדימה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלמרות שלפעמים אנחנו נכנסים לעובי הקורה של דיונים, של תקציבים ושל תכניות ושל מרכזים ומה קרה עם ההחלטה הזו ואיך אנחנו מבצעים את ההחלטה ההיא - אנחנו בדרך כלל שוכחים או מתרחקים ממהות הדיונים שלנו ואיך הם משפיעים על חיי נשים ועל חיי בני אדם ואיך המספרים וההחלטות שאנחנו מדברים עליהם נוגעים לחיי היום יום של אלה שצריכים לקבל את השירותים שאנחנו מדברים עליהם, ושל הנשים שנפגעו ואשר פונות כדי לקבל את הסיוע ואת הטיפול.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שנמצאים איתנו היום נציגת משרד הרווחה ונציגי משרד הבריאות.
עאידה תומא סלימאן: אני מתחילה בזה שנחזור למסגרת.
עאידה תומא סלימאן: נתחיל עם מרווה – הייתי רוצה לשמוע ממך.
עאידה תומא סלימאן: בישיבה הקודמת דיברנו ואני הבטחתי שיהיה לך זמן לדבר בפנינו ולשים אותנו במסגרת הנכונה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו מקשיבים, אבל לא בכדי שתתרגשי יותר מדי.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו באמת מקשיבות לך.
<מרווה זהר: שמי מרווה.
<מרווה זהר: בקיץ לפני שנה הייתי במצב אשר בעקבות פגיעה מינית הייתי זקוקה לעזרה וגיליתי שהעזרה הזאת פשוט לא קיימת במדינה שלנו.
<מרווה זהר: אני יודעת שהרבה ממי שנמצא ונמצאת פה עובדים שנים כדי שהעזרה הזאת תהיה קיימת ואני באה ואומרת שהיא לא קיימת, אבל מבחינתי בשטח, כרגע, עדיין אין את העזרה הזאת.
<מרווה זהר: אני נאבקת מאז.
<מרווה זהר: פוגשים אותי במסדרונות במשרד הרווחה, במשרד הבריאות.
<מרווה זהר: אני מתדפקת על דלתות.
<מרווה זהר: חברות שלי ואני מנסות לשרוד וזה לא מובן מאליו שאנחנו בכלל מנסות לשרוד ומנסות לבקש עזרה והעזרה הזאת פשוט לא קיימת.
<מרווה זהר: אני מחזיקה כרגע בווטסאפ משהו כמו 50 נשים, שבמרכז סיוע אין תשובה בלילות עבורן.
<מרווה זהר: הן לא יכולות לשרוד מיום ליום בגלל שהפוסט טראומה מציפה אותן ואין להן מענה.