GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ספיר - שם בדוי: לא, פשוט מעניין אותי אם באמת אין עליו אחריות, אלא רק על המשתמשים באופן ספציפי.
אייל כהן: יש ויכוחים לגבי הרמה העקרונית – מה האחריות של ספק שירות, אבל אני אישית מאמין שקטגורית יכולים להיות מקרים שבהם כן יימצא חבל מתאים ונדמה לי שיש אפילו תקדימים.
סיוון זקן: סליחה, שמי סיוון, אני עובדת בעמותת לדעת לבחור נכון.
סיוון זקן: התקשרה אלינו בשבוע שעבר נערה שהפיצו תמונות שלה בווטסאפ, ואז פניתי גם לקו החם.
סיוון זקן: בגלל שזה לא אינטרנט - - -
מי-טל גרייבר שורץ: עם ווטסאפ יש בעיה.
בושרה חלאילה: כן, סליחה, שמי בושרה חלאילה ואני במקצועי יועצת ארגונית.
בושרה חלאילה: כנראה שאני הנציגה היחידה של המגזר הערבי.
בושרה חלאילה: אני יכולה לתת לכם תמונת מצב של תוהו ובוהו.
בושרה חלאילה: אני מציגה את הדברים שהתייחסה אליהם ליאת, על נשים שהגורל הביא אותן להיכנס לאיזה מקלט או לאיזה מסגרת, המגזר יכול להדיח אותן ולנדות אותן בעקבות דברים שהופצו, ולאו דווקא שאותה בחורה כן עשתה את הדבר הזה.
בושרה חלאילה: יכול להיות שימוש בכל מיני תכנים ואפליקציות וכל מיני תככים כדי לזייף – פוטושופ וכאלה.
בושרה חלאילה: ממש משפט אחרון.
בושרה חלאילה: כי החכמה לפי דעתי, שהעבודה תעשה פשוט שאם תהיה ענישה ואכיפה לדבר זה.
בושרה חלאילה: זה שפונים לאותו אתר ומורידים את אותה כתבה או את אותו סרטון, זה לא עושה את העבודה כי בעוד מספר דקות הדבר הזה יכול - - -
בושרה חלאילה: נכון.
ענת טהון אשכנזי: קודם כול, אתחיל בתודה.
ענת טהון אשכנזי: תודה על כך שמתקיים הדיון לחברת הכנסת עליזה לביא ולחבר הכנסת הופמן, וגם לחברות הכנסת זהבה גלאון ומיכל רוזין.
ענת טהון אשכנזי: ההתרגשות היום רבה באופן מיוחד בהתאם לעולם הפמיניסטי, כשהאישי הופך להיות מאוד מורכב יחד עם הציבורי, אז ההתרגשות עוד רבה.
ענת טהון אשכנזי: התבקשתי לדבר על אישה, בעצם מנהיגה, שבמידה מסוימת, כמו רבות כמוה נשים מנהיגות, ההיסטוריה קצת שכחה אותה.
ענת טהון אשכנזי: ובחרתי לדבר על הסבתא הגדולה שלי, שרה טהון, שבאופן מפתיע או לא, ואני חושבת שעל רק הימים האלו אתמקד בעשייתה לקידום 1325 – כן כן.
ענת טהון אשכנזי: היא נפטרה ב-1920, ועדיין העשייה שלה, אני חושבת, יכולה ללמד הרבה על עד כמה גם עד 1920, 1325, המוטיבים והעקרונות היו כל כך משמעותיים כמו שהם משמעותיים היום.
ענת טהון אשכנזי: אז בקצרה, קצת על ההיסטוריה שלה, היא נולדה במרץ 1881 בלבוב ונפטרה ב-1920 בתל-אביב בהיותה רק בת 39.
ענת טהון אשכנזי: היא ממייסדות התאחדות נשים עבריות לשיווי זכויות בארץ ישראל.
ענת טהון אשכנזי: היא הייתה האישה היחידה שכיהנה כחברה מן המניין בוועד הזמני של יהודי ארץ ישראל, במידה מסוימת הממשלה שהייתה באותה עת ביישוב היהודי.
ענת טהון אשכנזי: היא הקימה חמישה בתי-ספר למלאכת התחרה, מתוך תפיסה לקדם נשים עניות, נערות עניות למעשה, שלא יכלו להשתלב בעולם העבודה, לאפשר להן גם לקבל חינוך כדי שיהיה להן עתיד טוב יותר וגם לעבוד.
ענת טהון אשכנזי: היא פעלה כדי לשלב באותם ימים, מה שהיה מורכב, לשלב נשים בתחום החקלאות שנתפס במיוחד כתחום של גברים.
ענת טהון אשכנזי: ובהקשרים שלנו, במהלך מלחמת העולם הראשונה היא הקימה ב-1916 קופת נשים שתעזור, קופת חירום שתסייע לנשים במהלך המצוקה שלהן במלחמת העולם הראשונה.
ענת טהון אשכנזי: היא דאגה לתקציבים שיוקצו במיוחד לנשים, לאור התפיסה שמי שסובלות במיוחד במהלך המלחמה הן נשים.
ענת טהון אשכנזי: היא קידמה במסגרת התאחדות נשים עבריות לשיווי זכויות בארץ ישראל למעשה את זכות הבחירה לנשים, שכידוע רק אושרה ב-1925, היא לא זכתה לכך.
ענת טהון אשכנזי: אבל יחד עם ההתאחדות פעלו בקשיים רבים, בהרבה מאוד דילמות פמיניסטיות, שבאמת כרוכות מצד אחד במפעל ההתיישבותי, ומצד שני לדאוג לנשים ולקדם את זכותן של נשים.
ענת טהון אשכנזי: אירוע מיוחד שאפשר לציין זה עדותה במשפט אונס בשנת 2012, שלא היה נהוג, לא כאישה להעיד - - -
קריאה: לא 2012.
ענת טהון אשכנזי: 1912.
ענת טהון אשכנזי: סליחה, העבר והווה מתבלבלים.
ענת טהון אשכנזי: היא העידה במשפט אונס, ועל כך זכתה להרבה מאוד ביקורת, על העובדה שהיא בכלל מעידה כאישה במשפט אונס, וככה יש חילופי מאמרי דעה בעיתונות המקומית של אותה עת, על מה המשמעות של אישה להעיד במשפט אונס ובתפיסות שלה.
ענת טהון אשכנזי: ולמעשה אפשר לראות שכל הנושאים של התייחסות לנשים במצוקה במיוחד, הקידום של זכות הבחירה, וגם להוות מודל אישה, להיבחר לממשל באותה עת ויחד עם זאת לראות את האלימות המינית כנשים, כל הדברים הכרוכים יחד אפשר לראות.
ענת טהון אשכנזי: ואסיים רק בקטע מאוד מאוד קצר שאסתר עילם כתבה לפני מספר שנים על שרה טהון: שרה טהון העמידה נשים במרכז הקהל שלה.
ענת טהון אשכנזי: וכיוון שנשים אינן נותנות חלק מההגמוניה, מנהיגות כזאת לא נחשבת מנהיגות של ממש.
ענת טהון אשכנזי: לעומת המנהיגות הפטריארכלית, המנהיגות של שרה טהון הייתה פמיניסטית מטבעה, היא חתרה ואף הגיעה למנהיגות שונה.
ענת טהון אשכנזי: היא קיימה מנהיגות של Grassroots, זו המצויה בקשר אנושי ואינטימי עם הציבור והלומדת בדרך של דיאלוג אתו את צרכיו ואת רצונותיו, וכיצד יש לפעול כדי להשיגם.
ענת טהון אשכנזי: בימים אלו, אני חושבת שבשילוב בין החברה האזרחית לבין הכנסת, אני חושבת שזה יכול להיות השראה.
ענת טהון אשכנזי: אפשר.
ענת טהון אשכנזי: הא איבד שליטה בין המחשב ל - - -
ענת טהון אשכנזי: זה איבד קשר לגמרי.
ענת טהון אשכנזי: אוקיי.
ענת טהון אשכנזי: מה שקורה למעשה בישראל, כפי שציינת, בשנת 2005 ישראל הייתה המדינה הראשונה לאמץ את ההחלטה בדמות סעיף 6ג1, סעיף שהתייחס למעשה לייצוג נשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה במוקדי קבלת החלטות בוועדות ציבוריות ובמשא ומתן לשלום.
ענת טהון אשכנזי: למעשה הסעיף הזה היה פריצת דרך משמעותית, גם בהקשר של איפה צריכות להיות נשים, החיבור המשמעותי בין משא ומתן לשלום לבין ייצוג נשים, בהיבט הזה הוא היה פריצת דרך.
ענת טהון אשכנזי: וגם בהקשר של הכרה בחשיבות של ייצוג נשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה, הכרה בכך שנשים אינן קבוצה אחת, וכאשר דואגים לייצוג הולם צריך לדאוג לייצוג של מגוון הקולות.
ענת טהון אשכנזי: אבל התמונה הזאת הייתה טובה ויפה ומרגשת בשנת 2005.
ענת טהון אשכנזי: במשך השנים גם היישום של סעיף החוק למעשה יושם באופן מאוד מאוד חלקי עד כמעט לא יושם בכלל.
ענת טהון אשכנזי: נאלצנו כחברה אזרחית להגיש פעם אחר פעם עתירות לבג"ץ, ובעצם להעלות את המודעות גם לחשיבות של החוק וגם לחשיבות בכלל של התפיסה שמחברת בין נשים לבין אותם גופים חשובים.
ענת טהון אשכנזי: לא מדובר רק בייצוג הולם לנשים, אלא מדובר למעשה בתפיסה שנשים הן המפתח לקידום תכנים, גם בהקשר של משא ומתן לשלום, גם בהקשר בכלל הרחב, ההקשר המדיני-ביטחוני וגם כמובן בהקשרים החברתיים-כלכליים שאי-אפשר לנתק ביניהם.
ענת טהון אשכנזי: למעשה התפיסה הזאת של החלטה 1325, שזאת התפיסה שהיא מבטאת, לא בכדי היא החלטה שהתקבלה מתוך מועצת הביטחון של האו"ם, לא יכלה לקבל ביטוי באותו סעיף חוק צר.
ענת טהון אשכנזי: ובעוד שמדינות רבות בעולם בעצם קידמו את ההחלטה משנת 2005 על-ידי תוכניות פעולה כוללות, National Action Plans, כלומר החלטה ממשלתית רחבת היקף, שכוללת מדיניות סדורה, אסטרטגית.
ענת טהון אשכנזי: לא משרד אחד ולא רק זרקור אחד בנושא של ייצוג אלא תפיסה למעשה ממשלתית שלוקחת את כל עקרונות החלטה 1325, כלומר השתתפות נשים במוקדי קבלת החלטות, הגנה על נשים מפני אלימות, בעיקר בסכסוכים.
ענת טהון אשכנזי: אנחנו רואות היום עד כמה זה משמעותי וקריטי, איזה מחיר נשים משלמות במהלך מלחמה.
ענת טהון אשכנזי: בתוכניות הפעולה השונות רואים גם את ההקשר של קידום תפיסה מגדרית כדי למנוע סכסוכים, ובכלל תפיסה מגדרית שמוטמעת בכל החלטה והחלטה, ניתוח מגדרי משמעותי.
ענת טהון אשכנזי: ועל כל העקרונות האלו ממשלות בעולם לקחו חסות והבינו שכדי להטמיע את אותם עקרונות צריך תוכנית פעולה כוללת, ממשלתית, שמקצה גם משאבים, גם חשיבה, גם הסדרה ממסדית של ערוצי קבלת החלטות שונות, ואת זה אנחנו מנסות לקדם פה בישראל.
ענת טהון אשכנזי: לא עוד סעיף חקיקה כזה או אחר, חשוב ומשמעותי ככל שיהיה, אלא אחריותיות של הממשלה לקחת את הנושא הזה ולהצהיר: זה חשוב לא רק בשביל לקדם נשים, אלא זה חשוב כדי לקדם תפיסות אחרות, גם אחריותיות וגם הקצאת משאבים, הקצאת למעשה כוחות מכל משרדי הממשלה השונים כדי לקדם את אותה תפיסה.
ענת טהון אשכנזי: במסגרת הזאת אנחנו, הארגונים בחברה האזרחית, ארגוני נשים וזכויות אדם, "איתך-מעכ"י", "שוות" ו"אג'נדה", יחד עם עשרות ארגונים שנציגותיו יושבות בחדר זה, החל מינואר 2012 ישבנו וכתבנו תוכנית פעולה, שמהווה מודל, רוצה לתת דוגמה לממשלה, מהי התפיסה שלנו, איך אנחנו חושבות שנכון לאמץ את החלטה 1325 על כל נדבכיה.
ענת טהון אשכנזי: ההחלטה באמת יש בה הרבה מאוד יעדים, וחשוב להטמיע אותן בצורה כזאת שתתאים למדינת ישראל עם החסמים והקשיים שכרוכים ביישום של ההחלטה.
ענת טהון אשכנזי: אני רוצה לעבור בקצרה על היעדים שאנחנו ממליצות בתוך תוכנית הפעולה שתוכננה על-ידי הארגונים השונים.
ענת טהון אשכנזי: היעד הראשון של תוכנית הפעולה הוא ייצוג שוויוני של נשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה במוקדי קבלת ההחלטות בכל הרמות, גם ברמה הלאומית וגם ברמה המקומית.
ענת טהון אשכנזי: וחשוב לומר, בכל מקום, בקבינט המדיני-ביטחוני ובקבינט החברתי-כלכלי, ברשויות המקומיות, בכל מקום שמתקבלות החלטות בהקשר המדיני-ביטחוני, במשא ומתן לשלום.
ענת טהון אשכנזי: בהקשר הזה אפילו עכשיו, במשא ומתן שמתקיים היום בהקשרים של המבצע הצבאי, בכל מקום שצריכות להתקבל החלטות חשוב שיהיו נשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה שייקחו חלק בהחלטות.
ענת טהון אשכנזי: ובתוך כך לעודד נשים ונערות שמנהיגות היום – אנחנו לא צריכות ליצור את ההנהגה, היא קיימת – לעודד בכל דרך לתפוס את ההנהגה, לקחת חלק בהנהגה המקומית.
ענת טהון אשכנזי: היעד השני הוא הטמעת ניתוח מגדרי בקבלת ההחלטות ברמה הלאומית וברמה המקומית.
ענת טהון אשכנזי: ה-Gender mainstreaming, שחשוב בכל רמה אפשרית.
ענת טהון אשכנזי: כשאנחנו נשאלות: מה חשוב, העמדות או נשים?
ענת טהון אשכנזי: זה שניהם ביחד, אנחנו לא מעוניינות לבחור.
ענת טהון אשכנזי: חשוב גם ייצוג של נשים הולם כמספרן באוכלוסייה, אבל גם את אותו ניתוח מגדרי שישאל בכל החלטה: מה המשמעות לנשים?
ענת טהון אשכנזי: מה המשמעות לנשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה?
ענת טהון אשכנזי: אין החלטה שלא חשוב לעשות את אותו ניתוח מגדרי.
ענת טהון אשכנזי: היעד השלישי הוא הגנה על נשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה מפני כל סוגי האלימות השונים המופנים נגדן, גם במרחב הפרטי וגם במרחב הציבורי.
ענת טהון אשכנזי: החלטה 1325 עיקרה בהקשר של אלימות שננקטת כלפי נשים, אלימות מינית בעיקרה.
ענת טהון אשכנזי: חשוב כמובן להתייחס לאלימות המינית, שיש לה קשר הדוק לסכסוך ולמצב הביטחוני בו אנחנו נמצאות.
ענת טהון אשכנזי: אבל לא רק מדובר על אלימות מינית – אלימות במשפחה ואלימות פוליטית, אלימות שאנחנו רואות גם היום, אלימות כנגד פעילות פוליטיות, שמופעלת כנגד נשים בהיותן נשים.
ענת טהון אשכנזי: זאת ההגנה שנדרשת.
ענת טהון אשכנזי: והגנה וייצוג כרוכים זה בזה.
ענת טהון אשכנזי: אם לא תהיה הגנה גם לא יהיה ייצוג הולם לנשים.
ענת טהון אשכנזי: היעד הרביעי הוא מניעת סכסוכים אלימים ומיגור הגזענות.
ענת טהון אשכנזי: למעשה הטמעה גם של תפיסות מגדריות על מנת לקדם מניעת סכסוכים, לקדם שיח אחר, לא ביטחוני, לא שיח צבאי בהכרח, אלא שיח שמקדם גם פתרונות אחרים ושיח שמקדם גזענות.
ענת טהון אשכנזי: ובעצם יצירת רשת בין-לאומית, יצירת רשת בין נשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה, גם בישראל, גם באזור וגם בעולם, שתסייע באמת לחבר בין הדוגמאות השונות של קידום כל הערכים האלו.
ענת טהון אשכנזי: היעד החמישי, וזה המקום הנכון להעביר אליכם, הוא לקדם את תוכנית הפעולה והחלטת 1325 במשרדי הממשלה השונים.
ענת טהון אשכנזי: אנחנו כחברה אזרחית, כארגוני נשים, חשוב שנהיה שם, יש לנו קול אחר, קולות אחרים, אנחנו לא קול אחיד, יש לנו מגוון קולות, ניסיון, מומחיות חשובה.
ענת טהון אשכנזי: אבל חשוב לנו, יחד עם זאת, שמי שיובילו את המהלך, כפי שנעשה בעולם ב-45 המדינות השונות, חשוב שהממשלה תעשה זאת.
ענת טהון אשכנזי: היעד החמישי הוא לקיחת אחריות על-ידי הממשלה.
ענת טהון אשכנזי: להקים, ראשית, תוכנית פעולה ואחרי זה ליישם אותה, להטמיע אותה בתוך משרדי הממשלה השונים.
ענת טהון אשכנזי: אנחנו מצפות שזה יהיה באמת בכל משרדי הממשלה, כי כפי שאמרתי, לא מדובר על אחריות של משרד אחד בלעדית, אלא שיתוף פעולה.
ענת טהון אשכנזי: ואנחנו גם רואות את זה בעולם.
ענת טהון אשכנזי: איפה שזה נעשה בשיתוף פעולה של משרדי הממשלה השונים - - -
ענת טהון אשכנזי: אתן כמה דוגמאות.
ענת טהון אשכנזי: מאוד קל לי לתת את הדוגמאות של שבדיה ונורבגיה, הן דוגמאות נהדרות.
ענת טהון אשכנזי: אני יכולה להגיד דוגמה מצוינת של בוסניה, שאימצה תוכנית פעולה.
ענת טהון אשכנזי: אני מניחה שכולן מודעות לעובדה שזאת מדינה רוויית סכסוך, שחוותה באמת את המחירים הקשים ביותר במהלך סכסוך.
ענת טהון אשכנזי: ולמעשה תוכנית הפעולה היוותה חלק ממש מבניית המדינה.
ענת טהון אשכנזי: הבינו יחד עם ארגוני הנשים שדחפו לכך, אבל גם הממשל החדש הבינו שכדי למסד משהו שהוא אחר, לבנות תוכנית פעולה ממשלתית בהקשר הזה, ויש הוכחה ממש לעלייה, גם בייצוג נשים, גם בתוכניות ממשלתיות שפועלות כנגד אלימות באותה מדינה.
קריאה: גם רואנדה זה דוגמה מצוינת.
ענת טהון אשכנזי: רואנדה זו דוגמה מצוינת לכך.
ענת טהון אשכנזי: ואנחנו רואות שגם במקומות כמו הפיליפינים, שיש שוב מדינה שחוותה סכסוך אלים, סכסוך על רקע דתי, שהייתה בפיליפינים לדוגמה אפשרות לקדם תוכנית אחרת, שמתייחסת למגוון קבוצות האוכלוסייה, שמתייחסת לפרספקטיבה אחרת של ביטחון.
ענת טהון אשכנזי: אני רק אגיד בקצרה לגבי הפיליפינים.
ענת טהון אשכנזי: בפיליפינים התפיסה של תוכנית פעולה הייתה לא עוד אותו ביטחון, אותו הגדרה מסורתית של ביטחון, אלא לאמץ הגדרה של human security, שלוקחת בחשבון גם היבטים ביטחוניים אבל גם זכויות אדם וגם היבטים אזרחיים רבים.
ענת טהון אשכנזי: ובאמת גם בפיליפינים אפשר לראות שהתוכנית נשאה פירות משמעותיים.
ענת טהון אשכנזי: וזה באמת המקום להעביר את האחריות לממשל, לראות איך אפשר לקדם ולהציב את מדינת ישראל בשורה אחת יחד עם המדינות המובילות כיום בנושא.
קריאה: היא יצאה לדבר בטלפון שיחה חשובה.
ענת טהון אשכנזי: אולי זה זמן לראות את הסרטון?
קריאה: אבל היו פמיניסטיות.
קריאה: זה יותר לביאת השמירה, לא כלבלבה.
ורד סוויד פאר: אוקיי.
ורד סוויד פאר: אז קודם כול, תודה ליושבות-הראש.
ורד סוויד פאר: ואני אומרת יושבות-הראש, כי גם לשיח יש משמעות בחברה שאנחנו נמצאים, שכל הזמן מדברים בלשון זכר, כי מישהו דמיוני החליט שהמיעוט השתלט עלינו.
ורד סוויד פאר: מרגע קבלת החקיקה יש עלייה גדולה בייצוג הנשים בוועדות, אבל היא קורית סביב מאבק ומאבק יום-יומי, גם שלנו וגם שלכן.
ורד סוויד פאר: ב-2009 היו 23% נשים בלבד בוועדות הציבוריות, ועדות הקובעות מדיניות.
ורד סוויד פאר: וב-2013 אנחנו עומדים על 39.4%, וגם זה סביב מאבקים שלעיתים מאחר שאני חלק מהממשלה אני לא יכולה להוציא אותם לתקשורת, אבל לעיתים אני נראית בהם כתגרנית בשוק.
ורד סוויד פאר: אני יכולה לתאר לכם את נושא ועדת ששינסקי.
ורד סוויד פאר: הגענו לדיון בתוך משרד המשפטים, וכולם הסבירו את המושג שזה רק על-פי תפקיד ואי-אפשר.
ורד סוויד פאר: ורק אחרי שטרקתי את הדלת בצעקות על גבול הבכי הצלחתי לשכנע אותם שזה לא רלוונטי אם במקום פקיד השומה הראשי תשב סגניתו, בכל מקום ימנו את הסגנית.
ורד סוויד פאר: אבל כל דבר כזה קורה אחרי מאבק שלכן ושלנו.
ורד סוויד פאר: ואנחנו חייבים לשנות את השיח הזה שברגע שממנים אוטומטית, וזה לא יהיה תלוי בפרסונות שלוחמות ונלחמות, שזה יהיה מובנה אמיתי היישום.
ורד סוויד פאר: ולדעתי יש צורך להוסיף פה סנקציה כספית, שתגזור קנס כספי על גוף שלא ימנה, כולל ענישה בגריעת תקציב, כי בלי זה זה לא ילך.
ורד סוויד פאר: ואני חושבת שהגיע העת לשנות את השיח הזה ולנקוט פה גם איזשהו מקל.
ורד סוויד פאר: זה דבר אחד.
ורד סוויד פאר: הקמנו מאגר של מועמדות, שלא יהיה שיח שאנחנו לא מוצאים מהנדסת רכבות או מהנדסת טלפונים מתאימה.
ורד סוויד פאר: אי-אפשר להגיד יותר את השפה הזאת.
ורד סוויד פאר: איתרנו ועדות שלאורך שנים נפלו מתחת לרדאר, כמו ועדות שיקום של משרד הביטחון שלא מונו בהן, היו בהן מעט מאוד נשים מומחיות, ופנינו לכל בתי-החולים והכנסנו נשים לתוך הוועדות האלה.
ורד סוויד פאר: ואני טוענת שהייצוג של נשים הוא כן חשוב, כי כל אירועי הכשל שקרו לנו, בין אם אמירות של שופטים, שלחמנו ביחד נגדם, הם לא קרו על-ידי נשים.
ורד סוויד פאר: ולכן השיח הזה הוא מאוד חשוב.
ורד סוויד פאר: נפעל להוביל החלטת ממשלה, שתחייב את כל משרדי הממשלה בתוכנית גם מגדרית ובאחריות של הדרגים הבכירים, כפי שנקבע עכשיו בתוכנית של קידום נשים בשירות הציבורי, הגופים שיהיו חייבים בחובת הדיווח יהיו בדרג לפחות של סמנכ"ליות, סמנכ"לים, שהם גם יתוגמלו על זה.
ורד סוויד פאר: ורק בתפיסה הוליסטית שכל משרד אחראי על קידום, ולתת דוח של יישום שנתי, נוביל את זה ביחד עם הוועדה, אני מניחה, בחודשים הקרובים, את החלטת הממשלה על תוכנית ממשלתית.
ורד סוויד פאר: ואני חושבת שהכול קשור בקשור.
ורד סוויד פאר: ראינו עכשיו תופעה של נשים שמסרבות להתלונן על עבירות מין.
ורד סוויד פאר: חברתנו ב-2010 שיצאה באומץ גלוי ובפנים גלויות והתלוננה על מה שהיא עברה שילמה מחיר אישי ונשים חוששות היום להתלונן.
ורד סוויד פאר: ולכן אני חושבת שגם בקטע הזה צריך להקדיש מאמצים מאוד מרובים ולהילחם בתופעות, כגון של נשים שמעידות לטובת עברייני מין, והרבה פעמים העדות מתבררת כעדות שקר – לא קורה להן כלום, הן לא משלמות שום מחיר.
ורד סוויד פאר: וגם פה אני חושבת שנצטרך לעשות חקיקה, שנשים שפוגעות בנשים בתלונות על הטרדה מינית, על אונס, ומשמשות חלק מהמערכת שפוגעת בהן, גם נשים וגם גברים, אני חושבת שיצטרכו למצות את הדין איתן.
ורד סוויד פאר: ואני חושבת ששיתוף הפעולה ההדוק שמתקיים, היינו שותפות גם לכל התהליך של 1325 עם כל הארגונים וכל הנשים שמובילות את זה וחברות הכנסת בראשותך, אנחנו נוביל את ההחלטה הזאת במשותף.
ורד סוויד פאר: אני מניחה שתוך כחודשיים נעלה אותה לממשלה.
ורד סוויד פאר: אני לא יודעת להתחייב על גודל התקציבים, אני חושבת אבל שהאמירה העקרונית שכל משרד ממשלתי יצטרך לעבוד עם התוכנית ולהציג כל שנה את ההישגים שלו ביום מסוים, יש לה משמעות.
ורד סוויד פאר: הבעיה היא בעיה עולמית.
ורד סוויד פאר: אנחנו רואים את זה גם באו"ם וגם במדינות שאימצו את התוכנית, עדיין גם שם נשים לא יושבות במוקדי קבלת ההחלטות.
ורד סוויד פאר: ואני מאוד מתחברת לדוגמה שחבר הכנסת רונן הופמן נתן.
ורד סוויד פאר: אם במשא ומתן הקודם, במקומות שהיית, גם בממשלות קודמות, היו יושבות נשים, אני חושבת שהשיח היה מסתיים בצורה הרבה יותר פרודוקטיבית.
ורד סוויד פאר: אנחנו מקיימות במרכז כרמל מפגשים עם נשים פלסטיניות אחת לתקופה.
ורד סוויד פאר: ואני מאמינה, למרות שיש לכל צד מטענים רגשיים, נשים הן אלה שבסופו של דבר משלמות את המחיר גם באלמנט האישי, הורי, גם באלמנט הכלכלי, וגם ההדרה שלהן מכל התהליכים, חברות הנשק נשלטות על-ידי גברים, תעשיות ביטחוניות ופרטיות.
ורד סוויד פאר: ולכן חשוב כל כך, בדירקטוריונים כשקבענו מדד של ייצוג הולם 50% והעברנו בהחלטת ממשלה, עשינו קפיצה משמעותית ועומדים היום על כ-45% נשים דירקטוריות.
ורד סוויד פאר: והקריאה שלנו לכל אישה שנמצאת שם, לא להסתפק בלהיות שם, למנות נשים אחרות, כפי שקרנית פלוג עשתה את זה, מיד עם כניסתה מינתה משנָה.
ורד סוויד פאר: וזה הציפייה שלנו מכל אישה שמגיעה למקום הזה, לפעול לתוכנית לקידום נשים.
רינה בר-טל: בוקר טוב.
רינה בר-טל: אני לא מרבה לבוא לכאן יותר, כי אני חושבת שבאמת יש פה דור צעיר וחדש ויושבת-ראש חדשה, שעושים כמיטב יכולתן.
רינה בר-טל: והגעתי לכאן היום בשביל דבר אחד בלבד, וזה 1325, זה הנושא היחיד שכרגע לדעתי הוא על הפרק כאן הבוקר.
רינה בר-טל: ואני רוצה לפנות לשניכם.
רינה בר-טל: את חבר כנסת הופמן אני מכירה הרבה מאוד שנים.
רינה בר-טל: אותך, חברת הכנסת לביא, אני מכירה פחות אבל אני שומעת.
רינה בר-טל: ואני רוצה לומר כך: ישבה קבוצה של נשים, והתהליך היה מאוד לא פשוט להגיע למסמך הזה.
רינה בר-טל: הוא מסמך מצוין, הוא מסמך מכונן, ואין עוד אחד כמוהו בארץ שלנו.
רינה בר-טל: אני מצפה משניכם לעשות מעשה בעניין הזה.
רינה בר-טל: אנחנו נמצאות כרגע בתהליך מדיני שהוא קשור לנושא הזה במאה אחוז.
רינה בר-טל: לא יכולנו לבחור לשבת כאן ביום מתאים יותר.
רינה בר-טל: מבחינתי גם כאזרחית המדינה, גם כאישה פוליטית, גם כאישה ציבורית, לא ייתכן יותר שלא נהיה חלק מהנושא הזה.
רינה בר-טל: בכדי להגיע לכאן הבוקר אני צריכה לשבת באוטו שעתיים וחצי ולהקשיב לרדיו.
רינה בר-טל: ההקשבה לגברים שמדברים וההקשבה לנשים שמדברות זה בדיוק העניין.
רינה בר-טל: אנחנו לא מבקשות לגשר על הפערים, אנחנו לא מבקשות לשנות את הדיבור שלנו מול הדיבור של הגברים.
רינה בר-טל: אנחנו לא מבקשות לשנות, אנחנו מבקשות להיות שם ולקחת חלק במה שקורה עם החיים שלנו.
רינה בר-טל: ואין דרך אחרת לעשות את זה, רק בלהיות שם.
רינה בר-טל: ניתנו כאן דוגמאות ממקומות אחרים בעולם, ואפשר לומר שיש הבדלים בינינו לבין הדוגמאות שניתנו ואני כמובן מקבלת את זה.
רינה בר-טל: השתתפתי לא מזמן בדיון במקום אחר בעולם עם נשים שהגיעו מאירלנד והיו שותפות במשא ומתן שהתקיים באירלנד בנושא של איך מגשרים.
רינה בר-טל: ויש דוגמאות רבות ואין צורך לחזור עליהן, אתם כבר יודעים שהן קיימות והן עובדות.
רינה בר-טל: אני לא מבינה, לא מבינה, ואני מאוד כנה כרגע, למה זה לא יכול להתקיים כאן עכשיו וכרגע.
רינה בר-טל: הייתה לנו ויש לנו אישה אחת, לפי מיטב ידיעתי, שהיא שותפה בדרך זו או אחרת לדיבור ולמשא ומתן.
רינה בר-טל: כבודה במקומה מונח.
רינה בר-טל: אני מאוד מכבדת ומאוד מעריכה.
רינה בר-טל: זה לא מספיק.
רינה בר-טל: אנחנו מייצגות מגוון גדול.
רינה בר-טל: ואני חוזרת עוד פעם לומר, שבכדי שהספר הזה יישב על השולחן הזה היום, אתם לא יכולים לתאר לעצמכם כמה חילוקי דעות וכמה אירועים קשים היו סביב ההגעה להסכמות.
רינה בר-טל: וזה בסדר.
רינה בר-טל: גם כשנשב, מי מאתנו שתשבנה ביחד עם השותפים שלנו לשולחנות למיניהם, לא תהיה הסכמה בינינו לבין הגברים שאתנו לבין שכנינו.
רינה בר-טל: זה מקובל וזה בסדר וזה מחירה של הדמוקרטיה.
רינה בר-טל: אבל לא יכול להיות שלא יהיה לנו קול.
רינה בר-טל: אין לנו קול.
רינה בר-טל: מה, איבדנו את הקול?
רינה בר-טל: למה?
רינה בר-טל: עכשיו, נאמר כאן שאנחנו צריכות להיות לביאות, כלבלבות או כל החיות, לא מעניין אותי כרגע השם.
רינה בר-טל: אין דרך אחרת, אנחנו צריכות להמשיך ולהיאבק ולהילחם, ואנחנו כאן היום, כי אתם חייבים לשמש לנו פה.
רינה בר-טל: היום, עכשיו.
רינה בר-טל: ומה צריך לעשות?
רינה בר-טל: כאילו אם אני הייתי יושבת בכיסא הזה, ללכת לראש הממשלה, רק אליו, רק אליו, ולומר לו: אדוני ראש הממשלה – אתם חברים בקואליציה, אתם לא חברי אופוזיציה, ותאמינו לי, אני יודעת על מה אני מדברת, הייתי שם במקום הזה ונפגשתי עם האיש הזה כשהיה צריך ואמרתי לו מה שהיה צריך, והוא לפעמים קיבל, לפעמים לא קיבל – ולומר לו: השתתפנו הבוקר בדיון כזה וכזה – לא צריך הרבה פרטים, לא צריך הרבה מצגות – ולומר לו: אנחנו פונים אליך ודורשים.
רינה בר-טל: אנחנו לא מבקשים, אנחנו לא שואלים, אנחנו דורשים לממש את החוק - -
רינה בר-טל: אני כבר מסיימת.
רינה בר-טל: - - לממש את החוק שעבר בבית הזה.
רינה בר-טל: בבית הזה חוקק חוק ואנחנו מבקשים לממש אותו וליישם אותו.
הדס בן אליהו: תודה רבה.
הדס בן אליהו: אני מצטרפת לכל התודות והברכות.
הדס בן אליהו: ונעים לי לדבר אחרי רינה והדברים המאוד נחרצים האלה שאני מאוד מסכימה איתם.
הדס בן אליהו: אני רוצה להוסיף רסיסי דברים בעצם.
הדס בן אליהו: קודם כול, הרבה יותר קל לדבר על נשים כשמדברים על הגנה.
הדס בן אליהו: שנשים הן קורבנות, נפגעות אלימות מינית, נפגעות חרדה, נפגעות כאלה ואחרות, קורבנות.
הדס בן אליהו: והרבה יותר קשה לדבר על נשים ולשים את נקודת המבט של נשים כשמדברות על ביטחון, כי זה עולם סגור ומסוגר, שיש שחקנים מאוד מסוימים ששייכים אליו והם ברובם גברים.
הדס בן אליהו: ואני מסכימה עם האמירה, שאני בספק אם ציפי לבני נבחרה ועשתה את הקריירה הפוליטית שלה בשביל להיות עלה התאנה.
הדס בן אליהו: ואנחנו לא רוצות עלה תאנה, אנחנו רוצות להשמיע קול מגוון ומשמעותי, כי אנחנו רוצות להשפיע, כי אי-אפשר שהחיים שלנו, כל הזמן יקבלו עליהם החלטות חצי אחד מהאוכלוסייה.
הדס בן אליהו: זאת אמירה אחת.
הדס בן אליהו: אמירה נוספת שחסרה לי פה הבוקר זה שאנחנו מדברות על המצב על המצב על המצב בעיקר דרך מה שאנחנו רואות ושומעות בתקשורת.
הדס בן אליהו: אבל אני חושבת שחשוב גם להגיד על המצב, שאם יש משהו משותף לנשים ממיקומים שונים, מקבוצות חברתיות שונות, מלאומים שונים, מקבוצות אתניות שונות, זה ההתנגדות המאוד גדולה לאלימות והבנה והסכמה, אני חושבת, גורפת, שאלימות לא מייצרת עבורנו שום פתרון, לא מקדמת אותנו לשום מקום.
הדס בן אליהו: ואני יכולה להיות בצד הימני ואני יכולה להיות בצד השמאלי, ואני יכולה להיות למעלה ואני יכולה להיות למטה, ועדיין האלימות הזאת לא מקדמת אותנו לשום מקום ולא מביאה לנו שום תוצאות.
הדס בן אליהו: והתוכנית הזאת של 1325, היישום של 1325 בישראל מתמודדת גם עם הדבר הזה.
הדס בן אליהו: ולכן החשיבות המאוד גדולה שלה והקריאה שמשתי הוועדות תצא דרישה מאוד חזקה ליישום של זה בישראל.
ליאת קליין: זה כבר נאמר כאן, לא תכננתי להתחיל מזה אלא אפילו לסיים בזה, אבל נאמר פה ככה בצורה נורא חזקה על הקשר הכול כך חזק בין ביטחון וביטחון אישי, והמקום של האלימות המינית בתוך השיח הזה, שאי-אפשר לדבר על ביטחון אישי ואי-אפשר לדבר על איזושהי תוכנית רחבה בלי להתמודד עם התופעה הכול כך רחבה הזאת של אלימות.
ליאת קליין: וגם אם נניח רגע בצד לשאלה של תופעת האלימות המינית בהקשר של הסכסוך, ובכלל נדבר על ההקשר היותר רחב של מיקומה של האלימות המינית והנפח שהיא נמצאת פה במדינה שלנו ומה אנחנו עושים איתה, כי היא בטח אחת הסוגיות לא רק הכי מובהקות כשמדברים על ביטחון אישי, היא גם השאלה אולי הכי מוסדרת בכל ההקשרים של הסכסוכים, הנושא הזה של אלימות מינית.
ליאת קליין: ועדיין אין פה תוכנית, גם אצלנו במדינה, שמסדירה את כל הנושא הזה.
ליאת קליין: כן אתייחס קצת לתוכנית עצמה ולמה שכללנו פה, וכן צריך להגיד שיש כאן איזשהו הישג יחסית גדול בתוכנית המוצעת פה כחלק מההיבט היותר רחב, שבאמת מביא בחשבון את הנושא הזה של אלימות מינית ועל המקום של נשים בהקשר הזה, כי אישה יכולה לעמוד בראש פירמידה, וגם את זה אמרנו, היא יכולה לעמוד באיזשהו תפקיד מאוד בכיר ועדיין לחוות אלימות, גם אצלה בבית וגם אלימות מינית במקום העבודה, וזה עדיין חסם מאוד מאוד מרכזי בפני נשים בכל מיני צמתים ובכל מיני מקומות.
ליאת קליין: מה שעושה פה התוכנית הזאת זה משהו שהוא יחסית ראשון מסוגו, וזה גם באמת להציב את הנושא הזה של מוגנות ושל ביטחון אישי כחלק מהנושאים וחלק מהרצף.
ליאת קליין: ומה שניסינו לעשות פה במסגרת התוכנית זה באמת לייצר תפיסה יותר שלמה, יותר כוללת, של איך אנחנו מתמודדים עם הסוגיה הזאת על כל הרמות השונות שלה, החל ממניעה, דרך אכיפה, וחלק מאוד מאוד גדול בכל השירותים שניתנים לאלימות מינית.
ליאת קליין: וראינו בדרך, כשניסינו לייצר את החלק הזה, איפה אנחנו עומדים ואיפה היינו רוצים להיות, ועל זה שאין באמת תוכנית שלמה שמטפלת בכל הנושא הזה של אלימות מינית פה במדינת ישראל, ושכל הנושאים האלה הם עדיין לא מוסדרים ולא מוסדרים מספיק.
ליאת קליין: אז אני חושבת שצריך להגיד שאם אנחנו מדברים על הטמעה של התוכנית הזאת והאימוץ שלה, אז בטח צריך לדבר על כל הנושא של נשים והתפקיד שלהן בצמתים של קבלת החלטות, אבל אי-אפשר לנתק את זה ממה שאנחנו עושים או לא עושים יותר נכון ביחס לאלימות כלפי נשים, גם במקומות אחרים, אלימות במשפחה, אבל בטח כל הנושא של אלימות מינית, שהיום עדיין מהווה איזשהו חסם מאוד מאוד גדול בפני נשים והיא אחת התופעות המחלישות ביותר, אם אנחנו מתייחסים למקום של נשים בתוך המדינה.
שרה וייס מעודי: אני ממשרד החוץ.
שרה וייס מעודי: אני לא אחראית על מעמד האישה, אבל אני מארגנת איזה רשת של נשים ודיפלומטיה בין דיפלומטיות ישראליות לבין דיפלומטיות ישראליות.
שרה וייס מעודי: ואנחנו נפגשות מדי פעם לדבר על האתגרים בקידום, דווקא משהו שהוא מאוד יפה שיצא מהתוכנית הזאת, כבר יש לנו את התוכנית הזאת יותר משנה, שבברזיל היה לנו אירוע, כל פעם אנחנו עושים סבב אצל שגרירה אחרת, ובעצם ברזיל הייתה מקור להשראה לתוכנית קידום נשים.