GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רן מלמד: זה לא תת-סעיף, זה דבר קריטי, אדוני.
רן מלמד: כי הגירושים הרבה פעמים מלווים באלימות.
אבישי ברוורמן: רן, אני מסכים, אבל צריך להחליט, נכון?
רן מלמד: כן, אבל אם הוא מוכן אפשר להכניס את זה.
רונן כהן: לא, אני לא יכול להתחייב על כזה דבר.
רונן כהן: אתה צריך להבין, אתן לך דוגמה.
רן מלמד: אם בני זוג מתגרשים והאישה זכאית לדיור ציבורי, אבל בגלל שהייתה אלימות וכדומה היא רוצה, ויש גם אישור מבית-המשפט לעבור לעיר אחרת.
רן מלמד: האם הם ייתנו לה להעביר תיק לעיר אחרת?
רן מלמד: לא, הוא אומר שלא בטוח.
רן מלמד: אז תשאלי אותו.
רונן כהן: רגע.
רונן כהן: כל בקשה נבחנת.
רן מלמד: אז הכול נעביר לוועדה מיוחדת.
רונן כהן: אדם שגר בדימונה ואומר: אני רוצה לגור בירושלים, על-פי הכללים לא מקבל דירה בירושלים, הוא מקבל דירה בדימונה.
רונן כהן: יחד עם זאת, אם יש אדם שנמצא בסכנה, שאנחנו מתרשמים שיש סכנה, אז כמובן שתמיד יש שיקול דעת.
אורלי לוי אבקסיס: אם היא הייתה מירושלים ורוצה לעבור לפריפריה, אז זה אין לכם בעיה, נכון?
רונן כהן: לא, לא נותנים, את יודעת שלא נותנים.
רן מלמד: דווקא לא, דווקא יש בעיה.
רן מלמד: היום יש בעיה.
אורלי לוי אבקסיס: רק לאחרונה.
רונן כהן: מתחילת השנה גם את זה לא נותנים.
רן מלמד: לכן אני מחדד את זה.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין בנדלר, שמעת את כל הנקודות, כולל ההתייחסות של הסמנכ"ל רונן כהן.
אבישי ברוורמן: מה המלצתך לי לגבי הניסוח לאור כל מה שנאמר כאן?
אתי בנדלר: קודם כול, לגבי הניסוח, באופן כללי אגיד שהניסוח הזה, כיוון שהוא עבר הרבה מאוד שינויים בלי שהממונה על נוסח חקיקת משנה במשרד המשפטים עברה, אני מבינה, על הנוסח הסופי, אז הכול עוד נתון לשינויי נוסח, בכפוף לכך כמובן שהעקרונות שהוועדה מאשרת יישארו.
אתי בנדלר: לכן לא אדבר כרגע על הנוסח הסופי.
אתי בנדלר: אבל מה שמוצע להוסיף כאן בסיפה לתקנת משנה (ב) יהיה אחרי המילים: "ואם אינו זכאי בעצמו לדירה ציבורית לפי הכללים, יהיה זכאי לתשלום סיוע בשכר דירה בשיעור לו זכאי מי שהוא זכאי לדירה ציבורית וממתין לדירה, למשך שנה, החל ממועד עזיבתו את הדירה" – ולמשך שנה נוספת ל-75% משכר הדירה בשיעור האמור.
אתי בנדלר: אז את זה אני מבקשת שהוועדה תאשר.
עליזה לביא: באשר להערתו של מר מלמד, אני רוצה להזכיר שסעיף 3ב לחוק קובע ש"לא תיפגע זכות למגורים בדירה ציבורית עקב עזיבת הדירה בשל אחד מאלה: (1) שהות במקלט לנשים מוכות" וגו', ו-"(2) אלימות מצד בן הזוג, ובלבד שניתנה החלטה שיפוטית המעידה על קיומה של אלימות כאמור".
עליזה לביא: דהיינו, אם אישה נאלצה לעזוב את הדירה בגלל אלימות, זה לא פוגע בזכות שלה לדירה ציבורית, והדירה הציבורית יכולה להיות אותה דירה ציבורית שבה היא התגוררה קודם לעזיבת דירה, והיא יכולה להיות דירה ציבורית אחרת בעיר אחרת, אם היא זכאית לפי הכללים והיא רוצה לעבור לעיר אחרת, יכול להיות בשל אלימות ויכולה להיות בשל סיבה אחרת.
רן מלמד: סליחה, גברתי, אני מטפל היום בתיק של אישה שגרה בזמנו בלוד ועקב אלימות נפרדה מבעלה.
רן מלמד: וקיבלה זכאות לדיור ציבורי, ומשרד השיכון התעקש לתת לה את הדיור הציבורי בלוד, והיא אמרה: אני לא מוכנה לגור בלוד כי יש חשש לי ולילדים.
עליזה לביא: זה לא לא מוכנה, זה לא יכולה ממש.
רן מלמד: לא יכולה.
רן מלמד: היא עברה לחולון, היא גרה שם כבר חמש שנים, היא מתחננת שיעבירו את הזכאות שלה לחולון, ולא מוכנים להעביר.
אורלי לוי אבקסיס: רגע, וגם סיוע בשכר דירה היא לא מקבלת בשל כך?
עליזה לביא: רן, אני רוצה להבין.
עליזה לביא: מה זאת אומרת היא גרה בלוד חמש שנים ולא מוכנים - - -
רן מלמד: לא, היא גרה בחולון.
רן מלמד: היא עברה לגור בשכירות, כי היא לא הייתה מוכנה לקבל דיור בלוד.
עליזה לביא: אז היא משלמת חמש שנים שכר דירה ללא שום סיוע?
רן מלמד: והיא משלמת שכר דירה ללא שום דבר.
עליזה לביא: רק בשל העניין הגיאוגרפי?
רן מלמד: הסיבה שלא מוכנים להעביר את התיק לחולון היא בין השאר כי ראש עיריית חולון, כמו ראשי עיר אחרים, לא מוכנים להכניס עוד אנשים עניים לערים שלהם.
רונן כהן: לא, לא מכיר כזה דבר.
דוד קשני: זה נכון מאוד, מה שהוא אומר.
עליזה לביא: רגע, יש פה מישהו מהשלטון המקומי?
רונן כהן: אני מעולם לא זוכר שראש עיריית חולון היה מעורב - - -
רן מלמד: הגשתי בשנת 2002 - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לא רלוונטי לראשי הערים, הזכאות צריכה ללכת איתה.
רן מלמד: אז לא, אז אני מודיע לכם שזה לא.
עליזה לביא: סליחה רגע, יכול להיות שאנחנו עולים פה על משהו נוסף.
עליזה לביא: רן, כמה מקרים כאלה אתה מכיר?
עליזה לביא: אתה מביא לנו את התמונה מהשטח.
רן מלמד: יש לנו לא מעט.
דוד צור: רן, איזה standing יש לראש עיר בעניין הזה?
דוד צור: הוא חותם על ה - - -
רן מלמד: אני מודיע פה, שיהיה רשום בפרוטוקול, בסדר?
רן מלמד: וזה גם אחרי שיחות עם משרד השיכון.
רן מלמד: הנוהל שמשרד השיכון העביר לפני מספר חודשים שאוסר העברת אנשים מעיר לעיר הוא בגלל שראשי הערים - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא, הנוהל זה לגבי דירות פנויות, רן.
עליזה לביא: רק רגע, רק שנייה, אני רוצה ללמוד את הנושא.
עליזה לביא: שקט, סליחה, רק רן מדבר עכשיו.
אורלי לוי אבקסיס: קשה ללמוד את הנושא תוך כדי ועדה.
רן מלמד: אני רוצה שתבינו.
רן מלמד: היום היא מוגדרת כמסרבת.
רן מלמד: אם יעבירו את התיק שלה לחולון גם אם אין דיור, היא תקבל סיוע מוגדל בשכר דירה.
רן מלמד: וכשיעבור החוק של אורלי, שאנחנו סייענו לכתוב, היא גם תקבל סיוע ריאלי בשכר דירה והבעיות שלה ייפתרו.
דוד צור: לא ענית לי.
דוד צור: איזה standing יש לראש עיר בכל הפרוצדורה?
אורלי לוי אבקסיס: בוא אנסה להסביר, ברשותכם.
רן מלמד: אין לו standing משפטי, אבל - - -
שוש רבינוביץ: אין לו standing.
שוש רבינוביץ: משרד השיכון - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל צריך להבין, כי אנחנו מדברים באמת על הקצה של משפחות הרווחה במדינת ישראל, בגלל הקריטריונים המאוד מאוד מחמירים לזכאות לדיור ציבורי.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שאנשים שיש להם את הזכאות ועוברים לעיר, הם עוברים עם התיק של הרווחה שלהם.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שראש המועצה המקומי או ראש העירייה צריך לתת "מצ'ינג" של 25% על כל הטיפול של הרווחה באותה משפחה.
עליזה לביא: אורלי, אז הנה התשובה.
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת מה ההיגיון, אני מכירה את החוק, אני מכירה את התקנות.
דוד צור: אם יבוא אוליגרך לחולון, ראש העיר אומר: תבוא, אל תבוא?
אורלי לוי אבקסיס: הנושא היחידי הוא שהזכאות הולכת ביחד איתה אם מדובר באלימות במשפחה.
דוד צור: אורלי, איך ראש עיר יכול לקבוע אם יכול אדם להיכנס לגור אצלו?
עליזה לביא: חבר הכנסת צור, אומר לך רן - - -
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא אומר אם יכולה לגור או לא.
דוד צור: יבוא אוליגרך לגור באשקלון.
דוד צור: ראש העיר יגיד לו: תבוא, אל תבוא?
דוד צור: וכנ"ל אם יבוא - - -
עליזה לביא: רגע, חברים.
תמר זנדברג: הזכאות לדיור, כמו שאמרה חברת הכנסת - - -
דוד צור: אבל היא באה אחרי.
תמר זנדברג: היא לא באה אחרי.
תמר זנדברג: היא באה ביחד עם תיק רווחה שכולל עוד דברים.
תמר זנדברג: וכיוון שרשות הרווחה היא רשות של הרשות המקומית - -
אורלי לוי אבקסיס: שיש לה "מצ'ינג".
תמר זנדברג: - - ומכיוון שחלק מהרשויות נותנות "מצ'ינג" - - -
עליזה לביא: מר כהן, אני רוצה את ההתייחסות שלך לדברים שכרגע העלו.
עליזה לביא: חברת הכנסת זנדברג, תודה.
עליזה לביא: מר כהן, בבקשה.
רונן כהן: קודם כול, רן מלמד הוא לא דובר משרד השיכון.
עליזה לביא: אז אני מבקשת ממך כסמנכ"ל משרד השיכון לענות לנו.
רונן כהן: אין הנחיה כזאת שאומרת שלא מעבירים מעיר לעיר.
רונן כהן: יש הנחיה מלפני שנה של השר שאומרת שלא מעבירים מיישובי מרכז ליישובי פריפריה.
רונן כהן: דבר ראשון.
רונן כהן: דבר שני, יכול להיות, אני לא מכיר את הסיפור הזה, גם אני אומר לך: אין מצב, ואני מכיר כל סיטואציה שבה ראש עיר מביע עמדה, מעולם לא היה מצב שאני מכיר בעשר שנים האחרונות, שראש העיר חולון היה מעורב בהליך של הקצאת דירה בחולון לדיור הציבורי.
רונן כהן: וחבל שמייחסים לו כזה דבר.
רונן כהן: אני מניח, אני לא מכיר את המקרה, יכול להיות שהיא לא הייתה זכאית לדיור ציבורי בפני עצמה ונתנו לה לפנים משורת הדין בלוד.
רונן כהן: והפכו את זה לזכאות שהיא זכאות שלה ונתנו לה.
עליזה לביא: אבל בוא נעלה רגע מעל הדוגמה.
רונן כהן: אני עולה מעל הדוגמה.
עליזה לביא: בוא ניקח את זה כ-case study, אבל בוא נדבר על - - -
רונן כהן: אני אומר לך באחריות מלאה, ואת זה תבדקו אותי עם ה- case studyשל רן: אישה שהיא מאוימת, אנחנו לא מחכים, ככל שנדרש להרחיק אותה מהעיר אנחנו נותנים לה את האפשרות להתרחק מהעיר, נקודה.
רונן כהן: תעמידו את זה במבחן, אין לי בעיה.
רונן כהן: הוא אומר: יש לו הרבה מקרים – את כל המקרים תעמידו ואנחנו נתמודד איתם.
אורלי לוי אבקסיס: אז מה שניתן לעשות - -
רונן כהן: הייתי רוצה להשלים עוד משפט אחד.
אורלי לוי אבקסיס: שנייה אחת, אני נותנת לך רעיון ותיכף תענה עליו.
אורלי לוי אבקסיס: - - זה להוסיף בעצם איזשהו סעיף, אולי סיפה לסעיף, שאם מדובר לפי הסעיף – סליחה, היועצת המשפטית, שאלה: לפי סעיף 3, מה שהקראת לנו עכשיו, לגבי אלימות במשפחה.
אתי בנדלר: סעיף 3ב לחוק.
אורלי לוי אבקסיס: סעיף 3ב לחוק, אז נעשה בעצם החרגה שלו – והיה ומדובר בסעיף 3, הזכאות תלך ביחד עם האישה.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, רק במקרים הללו נאפשר את ההתניידות של הזכאות הלאה, ולא נצטרך להשאיר את זה לדעת הפקידים.
אורלי לוי אבקסיס: בוא נעגן את זה בתוך התקנות ואז אנחנו בראש שקט, שאם היא רוצה להתרחק מהבעל האלים, המכה, יש לה את האפשרות בלי לשלם על כך בסיוע בשכר דירה.
אתי בנדלר: אני חייבת להעיר משהו לעניין הזה.
אתי בנדלר: הסעיף שמכוחו מותקנות התקנות מדבר על: השר יקבע הוראות לעניין הזכות למגורים בדירה ציבורית שבה מתגוררים בני הזוג בעת הפירוד.
אתי בנדלר: ולכן מה שאת מציעה זה פשוט אולטרה וירס, זאת אומרת במקרה הזה תהיה החלטה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל גם פה מדובר במקרה שהאישה יוצאת החוצה.
עליזה לביא: שנייה, אורלי, תני לה לסיים.
אורלי לוי אבקסיס: לא, זה קטע משפטי.
אורלי לוי אבקסיס: פה כבר נתנו התייחסות לגבי בן הזוג או בת הזוג שיוצאים החוצה ואין להם זכאות לגבי השנה והשנה השנייה 75%, זאת אומרת שכבר נגענו באלו שאין להם זכאות.
אורלי לוי אבקסיס: אז גם אם התקנות פה מדברות רק על בני זוג ועל הזכאות איפה הדירה נשארת, התייחסנו גם לאלה שיוצאים החוצה.
אורלי לוי אבקסיס: ולכן מאותו כוח אני מבקשת לתת התייחסות ספציפית לגבי אותה אישה שהיא בצו הגנה, או לפי סעיף 3ב כפי שהקראת, אז שם אנחנו אומרים: הזכאות תלך איתה גם לעיר אחרת.
אורלי לוי אבקסיס: רק ההתייחסות הספציפית הזו, שבמקרים שחל סעיף 3ב הזכאות יכולה להתנייד ביחד עם האישה.
תמר זנדברג: רגע, השאלה, אורלי, שלא נבוא להטיב ונצא מחמירים.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מחמירים.
תמר זנדברג: לא, אסביר במה.
תמר זנדברג: מדובר בדירה ספציפית שגרו בה בני זוג, שעכשיו קרה מקרה אלימות ועכשיו נשאלת השאלה מה קורה עם הדירה.
תמר זנדברג: עכשיו, יש מצבים, כמו המצב הזה, שבהם האישה רוצה לעבור ורוצה להתרחק.
אורלי לוי אבקסיס: היא לא רוצה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים פה על בעל מוגבלויות, ולכן יש לו עדיפות בדירה והיא יוצאת החוצה.
עליזה לביא: המתח בין שני בני זוג, בעניין הזה שהעדיפות הראשונה היא לבעל מוגבלות.
עליזה לביא: זה המקרה, זה פשוט המקרה.
תמר זנדברג: זאת אומרת, ספציפי אם הבעל המכה, האלים, הוא מוגבל והוא חייב להישאר בדירה.
אבישי ברוורמן: והיא צריכה לעזוב, ואז מתחיל כל העניין הזה.
אבישי ברוורמן: אבל אני מציעה שנקרא ונצביע.
אורלי לוי אבקסיס: אני מתעקשת, אדוני היושב-ראש, לרגע יצאת החוצה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על מקרה שבו אישה למשל שהיא בצו הגנה, או שמסתבר שהיא עברה התעללות, עברה אלימות, יש את סעיף 3ב, כפי שהקריאה אותו היועצת המשפטית, שאומר במקרים כאלו, זה בעצם איזשהו חריג.
אורלי לוי אבקסיס: עלתה פה טענה והיא נכונה, שיצאה תקנה של משרד השיכון שאומרת שהזכאות לא יכולה להתנייד.
אורלי לוי אבקסיס: אז אני אומרת: פרט למקרים שסעיף 3ב חל, הזכאות תצא החוצה.
קריאה: אלימות במשפחה.
אורלי לוי אבקסיס: כן, יש הוראה של משרד השיכון שמדברת על כך, כדי למנוע הסטה של אוכלוסיות במצוקה מהמרכז לפריפריה, כדי לא להכביד על עיריות שגם ככה במצוקה.
אורלי לוי אבקסיס: אבל מה קורה גם לדוגמה הפוכה?
אורלי לוי אבקסיס: אבל אם אותה בעלת זכאות רוצה לברוח או להתרחק מאותו בעל מתעלל, כדי שהיא לא תפספס את הסיוע בשכר דירה, כי אם היא יוצאת לעיר אחרת ואין לה אישור אז היא גם לא מקבלת את הסיוע.
רונן כהן: זה פשוט לא נכון.
תמר זנדברג: אגב, למה שאותו בעל מוגבלות - - -
אמיר פז: אפשר להשיב?
אבישי ברוורמן: רבותי, אמרה חברת הכנסת אבקסיס משהו.
אבישי ברוורמן: עכשיו אני מסתכל על הסמנכ"ל רונן כהן או על אמיר פז, אני רואה מתנודות הפנים שלהם שהם לא מסכימים.
אבישי ברוורמן: אז תסבירו לי איפה אי ההסכמה ותציעו לנו.
אמיר פז: שני דברים.
אמיר פז: דבר ראשון, בצד העובדתי, זה שיש הוראה לא להסיט מהמרכז לפריפריה, זה רחוק מרחק שנות אור מלהגיד: אין דבר כזה לעבור יישוב.
אמיר פז: זה בכלל לא אותו דבר.
אורלי לוי אבקסיס: כן, אבל רונן אמר עכשיו: גם מהפריפריה למרכז אין אפשרות, כי במרכז הדירות נורא יקרות, אז הסיוע בשכר דירה שלכם יצטרך להיות בקשר לשכר דירה הממוצע באזור המרכז, ולכן לא יהיה לכם אינטרס לאשר גם את זה.
אמיר פז: לא, הוא אמר שיש כלל מלפני שנה - - -
אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא דיבר קודם על דימונה.
אורלי לוי אבקסיס: למה לעבור לירושלים, כי בירושלים יותר קשה.
אורלי לוי אבקסיס: זה גם בפרוטוקול.
אמיר פז: דבר שני, במישור המשפטי התקנות האלה אמורות לקבוע מי יקבל את הדירה.
אמיר פז: הן לא דנות בזכאויות לדיור ציבורי כמות שהן.
אמיר פז: וגם אותו סעיף 3ב לא מדבר על זה, הוא בסך הכול מדבר על שמירת זכות קיימת.
אמיר פז: הוא לא מדבר על איפה ובאיזה תנאים וכו'.
אמיר פז: הוא רק אומר שלא תאבד זכות בסיטואציה של - - -
אבישי ברוורמן: אם ככה, אני מעביר את זה ליועצת המשפטית.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין בנדלר, אנא, תמליצי.
אמיר פז: משפט אחרון רק להשלים.
אמיר פז: יש הבדל עקרוני בין לומר, במצב שאין בעיה עם סמכות בתקנות, אנחנו נותנים תקופת מעבר של איזשהו סיוע כספי, לבין לקבוע איזשהו כלל שמתייחס להקצאת הזכאויות עצמן.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מדברים להקצאת, אנחנו מדברים לניוד הזכאות.
אמיר פז: זה חלק מכללי הזכאות.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, היית צריך לשמוע את משרד המשפטים ביחס לסעיף 3ב.
אורלי לוי אבקסיס: הרי כבר נגענו גם בבן הזוג הלא זכאי, נגענו בו בתקנות האלו.
אמיר פז: לא נגענו בזכאות שלו.
אורלי לוי אבקסיס: סליחה, התייחסנו בנקודה הזו.
אורלי לוי אבקסיס: אקריא לך את זה, הרגע קראנו את הסעיף הרלוונטי.
אמיר פז: לא התייחסנו לזכאות שלו.
אמיר פז: אמרנו לו שנותנים - - - לשנה פלוס.
אמיר פז: מה קשור לזכאות?
אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם היא יכולה לממש את האופציה הזו ולא בסמוך לאותו בעל מכה?
אורלי לוי אבקסיס: זו שאלה שאנחנו צריכים לקבל עליה תשובה, כי אם נכון הדבר שרן מלמד מביא לנו פה, האישה ויתרה על הסבסוד כדי להתרחק.
אמיר פז: שר השיכון לא יכניס כלל כזה לתקנות האלה.
עליזה לביא: זה הולך לוועדה.
עליזה לביא: זה מקרים שהולכים לוועדה, אורלי.
רן מלמד: תוך כמה זמן הוועדה צריכה להשיב?
עליזה לביא: אי-אפשר פה להכניס - - -
אורלי לוי אבקסיס: מה, את יועצת משפטית?
אורלי לוי אבקסיס: בוא נשאל את הייעוץ המשפטי אם אפשר להכניס או אי-אפשר להכניס.
אורלי לוי אבקסיס: משרד המשפטים, אפשר להכניס או אי-אפשר להכניס?
אבישי ברוורמן: אורלי, אני רוצה להתקדם, ולכן אני מעביר.
אתי בנדלר: להבנתי, אי-אפשר להכניס את זה לתקנות, אבל אני מרשה לעצמי בשמך לפנות למשרד הבינוי והשיכון, כדי לוודא שבהנחיה המינהלית שנתן השר בעניין אי ניוד זכאות במקרים מסוימים, ההנחיה הזאת תתוקן או יובהר בה, שאם בת זוג במקרה הזה נאלצת לעבור לעיר אחרת בשל אלימות, תהיה החרגה לכלל הזה של אי ניוד זכאות.
רונן כהן: זה כבר קורה.
אתי בנדלר: זה כבר קורה – נקודה, תודה רבה.
אורלי לוי אבקסיס: רק שיעבירו את זה בכתב לוועדה ואני חיה בשלום עם זה.
אבישי ברוורמן: מקובל, רונן?
רונן כהן: זה משודר.
אבישי ברוורמן: רונן, הוועדה תקבל את זה, אתה שולח לגברת ורון.
עליזה לביא: אני רוצה לשמוע את הדברים של הגברת.
עליזה לביא: את קפצת וזה מעניין אותי.
רחל אלרואי: אני נציגה של חברה משכנת, ובפועל זה מה שקורה היום.
אבישי ברוורמן: מה השם של גברתי?
רחל אלרואי: אלרואי רחל.
אורלי לוי אבקסיס: איזה חברה?
רחל אלרואי: חברת "עמיגור".
רחל אלרואי: ובפועל זה מה שקורה היום.
רחל אלרואי: בלי שום קשר לפירוד או לא פירוד, ברגע שיש אלימות במשפחה והאישה מוכה או נמצאת במעון לנשים מוכות, והיא מבקשת לעבור, אנחנו מבקשים - - -
אורלי לוי אבקסיס: לא חייב שהיא תהיה במעון לנשים מוכות.
רחל אלרואי: לא חשוב.
רחל אלרואי: גם אם יש אלימות בדירה ואנחנו מקבלים פנייה, אנחנו מעבירים פנייה לוועדה של משרד השיכון, וברוב המקרים שאני מכירה משרד השיכון נענה.
אורלי לוי אבקסיס: ברוב המקרים.
אורלי לוי אבקסיס: אז צריך הוראה מסודרת.
עליזה לביא: באותה עיר או שיש - - -
רחל אלרואי: יש גם מקרים שהעברנו לערים אחרות.
אורלי לוי אבקסיס: אבל את אמרת ברוב המקרים, לכן ההבהרה צריכה להיות על השולחן.
אבישי ברוורמן: רבותי, אני מודה לכם, אני מעלה להצבעה - - -
אתי בנדלר: את תקנת משנה 2(ב).
אבישי ברוורמן: בכפוף לתוספת שנקרא לה למען ההיסטוריה "תוספת לוי אבקסיס".
אבישי ברוורמן: אוקיי, רבותי, מי בעד?
אבישי ברוורמן: דוד, אתה מצביע בתור חבר?
לאה ורון: הוא חבר.
לאה ורון: חברת הכנסת זנדברג מצביעה במקום חברת הכנסת מיכל רוזין.
עליזה לביא: ואתה עצמך חבר בוועדה?
לאה ורון: חבר הכנסת דוד צור הוא חבר בוועדה.
לאה ורון: בעד אישור תקנת משנה 2(ב) – פה אחד
אבישי ברוורמן: אני מבקש, אם ככה, אמיר פז, תמשיך לסעיף 2(ג).
אורלי לוי אבקסיס: כן, בשנה השנייה.
אבישי ברוורמן: אם ככה, מקובל?
עליזה לביא: התוספת הזאת של הרתוק שהוספתם אותה, זה מה שביקשנו.
אבישי ברוורמן: תודה, חברת הכנסת לביא.
אבישי ברוורמן: אה, יש הערה?
אבישי ברוורמן: כן, עורכת-דין רבינוביץ.
שוש רבינוביץ: כן.
שוש רבינוביץ: יש אותה בעיה שהועלתה בסעיף הקודם: מה קורה אם יש ילד כזה אבל הדירה טרם הותאמה לצרכים שלו?
שוש רבינוביץ: מה קורה אתו?
שוש רבינוביץ: מר כהן אמר שבמקרה כזה הוא לא היה רוצה להוציא לשוק רתוק.
שוש רבינוביץ: מה קורה במקרה כזה?
אתי בנדלר: אז זאת דירה לא מותאמת.
רחל אלרואי: אז מתאימים לו את הדירה.
שוש רבינוביץ: זה לא כתוב.
אמיר פז: הרבה דברים לא כתובים פה - - -
שוש רבינוביץ: כתוב: ובלבד שהדירה הותאמה לצרכיו.
שוש רבינוביץ: זה מגביל את זה.
אבישי ברוורמן: יש איזה התייחסות?
אתי בנדלר: ובלבד שהדירה מתאימה לילד רתוק לפי הכללים.
אתי בנדלר: אבל היא עדיין לא מותאמת.
אתי בנדלר: הרי הרעיון הוא שנותנים את הדירה הציבורית להורה שרוב הילדים בחזקתו.
אתי בנדלר: עכשיו אנחנו מדברים על חריג לכך.
אתי בנדלר: מתי חריג לכך?
אתי בנדלר: החריג לכך הוא שגם אם לא מחזיק ברוב הילדים, הדירה מותאמת לילד רתוק שבחזקתו.
אתי בנדלר: אם הדירה אינה מותאמת, אז אנחנו חוזרים לרישה.
שוש רבינוביץ: ומפנים את הילד הרתוק לרחוב.
אתי בנדלר: לא מפנים אותו לרחוב.
אתי בנדלר: אם הוא זכאי לדיור ציבורי, אז ודאי שיש לו קדימות בקבלת דיור ציבורי.
אתי בנדלר: ואם אין זכאות לדיור ציבורי, אז יש סיוע בשכר דירה.
שוש רבינוביץ: זה צריך להיות כתוב.
שוש רבינוביץ: זה בכלל לא מובן שתהיה לו קדימות.
אמיר פז: בוודאי שתהיה לו קדימות.
אתי בנדלר: כתוב שיש לו קדימות עליונה, לא סתם קדימות.
אורלי לוי אבקסיס: בכל מקרה יש לו קדימות, כי יש לו מוגבלות.
אורלי לוי אבקסיס: נאמר גם פה: לבעלי המוגבלויות - - -
שוש רבינוביץ: אבל לא על מוגבל נכות אחר.
אבישי ברוורמן: טוב, רבותי, מספיק לי מה שהמשנה ליועץ המשפטי המליצה בפני.
אבישי ברוורמן: סעיף 2(ג), עם התיקון שהיה של אבקסיס מקודם.
אבישי ברוורמן: בעד אישור תקנת משנה 2(ג) – פה אחד
אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים ל-2(ד).
אבישי ברוורמן: עורך-דין פז, בבקשה.
אמיר פז: פה אני רוצה להעיר, אתי ואביטל, בעקבות ההערות מהיומיים האחרונים אני רוצה להפריד פה באמת בין ה-21-18 לבין - - -
אתי בנדלר: תסביר קודם את העיקרון ואחר כך תקרא.
אמיר פז: העיקרון שקיים ב-(ד) מתייחס לאותו ילד שהוא בין 18 ל-21, הילד הבגיר נקרא לו.
אמיר פז: ומה שחשבנו שנכון לעשות, ובאמת שקלנו את זה שוב לאור ההערות בדיון הקודם, הוא שיש שני מצבים, ואני שם בצד, כי נתייחס אחר כך בנפרד למקרה שיש ילד עם מוגבלות כלשהי, כלומר מוגבלות שהוא לא רתוק לכסא גלגלים אלא סתם מוגבלות.
אמיר פז: בהנחה שאותו ילד הוא לא מוגבל - -
אורלי לוי אבקסיס: הוא לא רתוק.
אמיר פז: לא, הוא לא מוגבל בכלל.
אמיר פז: - - נביא אותו בחשבון רק אם הוא עשוי לשנות את מאזן רוב הילדים.
אמיר פז: אחרת אין טעם להיכנס לקלחת הזאת ולהכניס את הילד הזה לקלחת של עם מי הוא גר, כי הרי בוא נזכור שאין משמורת כי הוא בגיר.
אמיר פז: ולכן אמרנו שני דברים: דבר ראשון, אם הוא לא קובע, נניח יש ארבעה ילדים, שלושה קטינים ובמשמורת האם, אני לא מתייחס לאותו אחד כי זה לא יעלה ולא יוריד.
אמיר פז: זה דבר אחד.
אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא כן מעלה בנוגע לסיוע בשכר דירה.
אמיר פז: אני לא מדבר על זכאויות, אני מדבר על מי מההורים יקבל את הדירה.
אמיר פז: אנחנו מדברים פה רק על מי מקבל את הדירה, לא על זכאויות.
עליזה לביא: הוא מעל גיל 18.
אמיר פז: בזכאויות אצלנו ילד עד גיל 21 נספר תמיד בכל הכללים.
אמיר פז: בלי קשר.
אמיר פז: והדבר השני, זה המקרה המאוד נדיר, שזה אכן המצב והוא כן לשון המאזניים, נניח יש שלושה ילדים, שניים קטינים, אחד אצל האם, אחד אצל האב וילד בן 19, במקרה הזה אנחנו לא רואים ברירה אלא להביא את זה לוועדה.
אורלי לוי אבקסיס: ותוך כמה זמן הוועדה צריכה להחליט?
אמיר פז: יש בהמשך, יש בתקנות, תיכף נגיע לזמן.
אמיר פז: יש מגבלת זמן, מסגרת זמן, תוך כמה זמן הוועדה צריכה להחליט.
אתי בנדלר: יש ממש תרשים זרימה.
אבישי ברוורמן: יש תרשים זרימה, נראה אותו אחר כך.
אבישי ברוורמן: אוקיי, אם זה מקובל - - -
אמיר פז: אקריא.
אתי בנדלר: גמרת להסביר?
אמיר פז: להסביר, לא להקריא.
אמיר פז: בלי המוגבלות, דיברתי עכשיו רק על - - -
אתי בנדלר: אז תסביר גם את המוגבלות.
אתי בנדלר: צריכים לנסח פה מחדש.
עליזה לביא: יש פה שתיים, שתי הגדרות של המוגבלות.
אמיר פז: דבר נוסף, שנהפוך אותו לתת-תקנה (ה) כדי שיהיה מסודר, כדי שבכל מקרה – שוב, ופה התלבטנו אם בכל מקרה רק אם אין רתוק, כי אם יש רתוק אז יש, אבל אם אין רתוק ויש ילד או הורה שהוא בעל מוגבלות במובן הרחב של חוק זכויות אנשים עם מוגבלויות, כלומר יש לו איזשהו ליקוי מהותי נקרא לזה, לפי הגדרה שם בחוק, כן נביא את זה לוועדה, כיוון שהועלו טענות, וזה יכול להיות נכון לפעמים, שנניח שרוב הילדים אצל בן זוג מסוים, אבל דווקא הילד עם קשיי התפקוד המאוד קשים הוא אצל בן הזוג האחר, או שבן הזוג האחר בעצמו הוא בעל קשיי תפקוד מאוד קשים, ולא ראוי אז אוטומטית לתת את הדירה לשני.
אמיר פז: ולכן בסיטואציה הזאת כן צריך לבדוק לעומק.
אבישי ברוורמן: צריך את הוועדה, ברור.
אורלי לוי אבקסיס: לגבי בן הזוג שהוא רתוק בעצמו כבר דיברנו בסעיפים קודמים.
אמיר פז: לא רתוק.
אורלי לוי אבקסיס: אה, בעל מוגבלות.
אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, השאלה שלי היא אחרת.
אמיר פז: נניח שיש לו נכות נפשית קשה, ובגלל זה אנחנו גם יודעים שיש לו קשיי תפקוד והוא נניח מקבל הבטחת הכנסה בגלל זה וכו'.
אבישי ברוורמן: יש דברים שאי-אפשר לפתור - - -
אמיר פז: ובגלל זה גם הילדים אולי לא אצלו.
אמיר פז: אז אני לא אומר שהוא דווקא צריך לקבל את הדירה, אבל אנחנו אומרים שצריך לבדוק את המקרה יותר לעומק עם שירותי הרווחה וכו'.
אבישי ברוורמן: לגופו.
אורלי לוי אבקסיס: מה משרד המשפטים רצה להגיד?
פרץ סגל: רציתי בדיוק להגיד את הדברים האלה.
ישראל הבר: עורך-דין ישראל הבר מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
ישראל הבר: אז אני גם הייתי, אומנם נכנסתי לזה קצת באיחור, אבל אני מבין שהיו התכתבויות.
ישראל הבר: רק רציתי להגדיר את הנקודה, שכשמדובר על איך שהוא אומר בכל מקרה, זאת אומרת גם אם הוא לא לשון מאזניים, הילד עם מוגבלות.
ישראל הבר: ואני רוצה להוסיף, שהוא אמר: בן משפחה, כלומר גם אם זה אחד ההורים, אבל זה לא מופיע בסעיף כרגע.
ישראל הבר: אז אני מבין שזה תיקון.
אמיר פז: לא לא, נכון.
ישראל הבר: תצטרך להוסיף - - -
אמיר פז: אתה צודק.
אמיר פז: הערתי שזה לא הנוסח כרגע.
אבישי ברוורמן: אז הניסוח כמו שאתה אומר.
אבישי ברוורמן: אז אם ככה, עורכת-דין בנדלר, בבקשה.
אתי בנדלר: זאת באמת תקנת משנה שעברה שינוי גורף.
אמיר פז: אז קודם כול את (ד) אני יכול להקריא, כי בסך הכול השמטנו את ה - - -
עליזה לביא: אז קודם כול, תודה רבה.
אתי בנדלר: כאן אני רק רוצה להדגיש, כשאנחנו מדברים על ילד בגיר אנחנו לא משתמשים במונח ילד, כי ילד אמרנו שהוא עד גיל 18, נדבר כמובן על אדם עם מוגבלות שהוא או היא בנו או בתו או בן משפחה של - - -
אבישי ברוורמן: אם ככה, נעלה.
אבישי ברוורמן: אני מודה לחברת הכנסת לביא וכל אלה שהשתתפו בדיון הקודם והכינו - - -
אמיר פז: סליחה, עוד הבהרה אחת.
אמיר פז: לגבי הסיטואציה השנייה של בן המשפחה עם מוגבלות שהוא בגיר, אנחנו חושבים כן אבל להוסיף פה תנאי: ובשל המוגבלות הוא סמוך על שולחנו של מי מבני הזוג.
אמיר פז: כי אם הוא בן 30 והוא עצמאי, אז אין סיבה לפטור אותו.
אבישי ברוורמן: אם ככה, לאחר כל העבודה שנעשתה בישיבה הקודמת, שניהלה אותה חברת הכנסת לביא עם כל ההערות האלה, אתי, אנחנו הולכים אם כך להצבעה, ברוח התיקונים הניסוח הסופי יהיה.
אבישי ברוורמן: 2(ד), מי בעד?
אבישי ברוורמן: בעד אישור תקנת משנה 2(ד) – פה אחד
אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים לסעיף 3 – הגשת בקשה לקבלת זכות השכירות.
אבישי ברוורמן: יש איזה התייחסות לסעיף (א)?
פרץ סגל: לא שמעתי מה היה השינוי בנוסח, אבל הבנתי לפי הנוסח הקודם שהבקשה צריכה להיות מוגשת באמצעות החברה.
פרץ סגל: פירושו של דבר שלמעשה מבחינת הזמן אין לנו שליטה על ממד הזמן, כמה זה יתעכב.
פרץ סגל: ולכן אני לא בטוח שצריך להעביר את זה באמצעות החברה אלא הפנייה צריכה להיות במישרין.
פרץ סגל: הוא יכול לקבל את הטופס בחברה אבל הפנייה צריכה להיות ממשרד השיכון כדי שיהיה לנו תיעוד.
אבישי ברוורמן: אם ככה, עורכת-דין סומפולינסקי, מה אנחנו פה ממליצים בנושא הזה?
רונן כהן: זה פשוט יותר מהר.
אבישי ברוורמן: המטרה שלנו, כמה שיותר מהר.
רונן כהן: היתרון באמצעות החברה זה שלחברה יש נתונים נוספים על הדירה ועל המשפחה.
קריאה: ועל זכאויות.
רונן כהן: - - - מהתהליך הזה - - -
אבישי ברוורמן: לפשט אותו, לקצר אותו.
אמיר פז: גם מבחינת הנגישות של האדם.
אמיר פז: המשרד של החברה, יש להם סניפים – הוא מכיר את הסניף.
אורלי לוי אבקסיס: ובתנאי שאנחנו מגבילים אותם בזמן.
אתי בנדלר: יש הגבלה בהמשך.
אבישי ברוורמן: כבר אמרנו, אורלי, נושא הזמן יהיה אחר כך.
אורלי לוי אבקסיס: לא, החברה המשכנת.
אבישי ברוורמן: אם ככה, אני מקבל פה, ד"ר סגל, את גישתו של משרד הבינוי והשיכון, ואנחנו נלך להצביע על סעיף 3(א).
אבישי ברוורמן: בעד אישור תקנת משנה 3(א) – פה אחד
אבישי ברוורמן: סעיף 3(ב).
אבישי ברוורמן: הערה יש למישהו?
אבישי ברוורמן: אם ככה, זה ברור.
אבישי ברוורמן: בעד אישור תקנת משנה 3(ב) – פה אחד
אבישי ברוורמן: סעיף 3(ג).
אתי בנדלר: הערותי הוטמעו.
אבישי ברוורמן: ראית, עליזה, פה עבודת ההכנה תמיד - - -
עליזה לביא: אדוני לא היה בישיבה הראשונה, ובאמת נעשתה פה - - -
אבישי ברוורמן: אני יודע טוב מאוד מה שהיה, והצוות הזה, אנחנו עובדים גם בין הישיבות.
עליזה לביא: טוב, אז נשקול לעבוד במשותף בהמשך.
אתי בנדלר: הצוות יחד עם ענת כמובן.
אבישי ברוורמן: במיוחד שתביאו גם את חברת הכנסת אורלי אבקסיס ואת דוד צור אתכם.
עליזה לביא: אנחנו תמיד עובדות ביחד.
לאה ורון: היא רק לא מצביעה.
דוד צור: החוק שלי שתקוע בנושא של - - -
אבישי ברוורמן: דוד, תעביר אותו אלינו, נעביר לך אותו.
דוד צור: חיים כץ תוקע אותו.
עליזה לביא: תבוא אתנו לוועדת הכנסת, לוויכוחים שיש שם בוועדת הכנסת, אדוני.
עליזה לביא: יש לנו כמה חוקים תקועים.
אבישי ברוורמן: רבותי, גם לנו יש.
עליזה לביא: לא רצית לחכות לי.
אבישי ברוורמן: חבר הכנסת צור, אנחנו מתקדמים.
אבישי ברוורמן: גם זה כבר עבר את הדיונים קודם, לכן אני מעלה את זה להצבעה.
אבישי ברוורמן: בעד אישור תקנת משנה 3(ג) – פה אחד
אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים לסעיף 4 – החלטה בבקשה.
אמיר פז: (א) המשרד ידון בבקשה, והוא רשאי לעשות אחד מאלה - - -
אבישי ברוורמן: רגע, הייתה איזו הערה.
אתי בנדלר: בתקנת משנה (ג) שאושרה עכשיו, אני חושבת שנפלה טעות: זה לא ממועד קבלת הבקשה אלא ממועד הגשת הבקשה.