GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הילה שמיר: אם היו אומרים לי ב 2011 שאנחנו נשב פה היום ונראה את מה שקורה היום בתחנה, הייתי מאד שמחה לדעת שזו תהיה התוצאה.
הילה שמיר: התהליך – כשלנו ברשות השניה התברר במהלך 2011 שהתחנה מנהלת מדיניות עקבית שאוסרת על השמעת נשים, החלטנו שאנחנו רוצים להגיע לתוצאה אחרת.
הילה שמיר: זה התחיל בהדרגה, כשהתחלנו מרצועה יומית, שעה אחת ביום שבה יושמעו נשים.
הילה שמיר: קיבלנו על זה המון ביקורת – משרים ושרות בממשלה, מהוועדה הזו, אבל האיזון שראינו היה למעשה - - הבנו שכאשר מדובר בכלי תקשורת ואנחנו רוצים שהוא בסופו של דבר ישלב את הציבור החרדי בתוך החברה הישראלית, ויתחשב גם במרכיבים התרבותיים של החברה הזו, הבנו שצריך לעשות את זה בצורה קצת שונה, ולא בבת אחת.
הילה שמיר: התחלנו ברצועה יומית, המשכנו בשעתיים שבועיות שמיועדות לנשים ועוד שנתיים שבועיות שמיועדות לכלל המאזינים שבתוכם יוכלו להיות גם נשים.
הילה שמיר: המשכנו הלאה.
הילה שמיר: מועצת הרשות השניה מאשרת כל שנה לוח שידורים.
הילה שמיר: התננו בכל שנה את אישור לוח השידורים בשילוב יותר ויותר שעות עם נשים.
הילה שמיר: בכל פעם שקיבלנו החלטה בנושא הזה הדגשנו שזה תחילתו של תהליך, שאנחנו נמצאים בתוך תהליך, שהתהליך הזה מבחינתנו נגמר – אגב, גם היום הוא לא נגמר, מבחינתנו, אני לא אומרת שהמצב מושלם אבל אנחנו במצב עולם אחר ממה שהיה בשנת 2011, וזה נכון ללוח שידורים ל 2014.
הילה שמיר: אין מגבלה על השמעת נשים.
הילה שמיר: התחנה מחויבית והיא גם עושה את זה – לנקוט פעולות יזומות לעידוד השמעת נשים.
הילה שמיר: יש הנחיות והוראות, הוראות יזומות לשדרים, לכתבים, לגורמים בתוך התחנה, ממש למצוא נשים – גם נשות ציבור וגם נשים אחרות, ולא תמיד נשים מאותו מילייה של נשים שהושמעו בתחנה, אלא נשים מכל הגוונים.
הילה שמיר: אנחנו מאזינים ורואים שזה מתקיים.
הילה שמיר: יש שעה אחת ביום, שבה מותר לתחנה לא להעלות נשים, יש שם דרשות של רבנים והן לא עולות לשידור.
הילה שמיר: בנוסף לזה הדגשנו – וזה גם מתחיל לקרות - - ולכן אני אומרת שזו התחלה, עוד יש מה לעשות אבל זו התחלה מאד יפה.
הילה שמיר: חייבנו את התחנה גם להעסיק נשי - נשים ככתבות, נשים כשדרניות, נשים בתפקידים בכירים בתחנה, כסמנכ"ליות.
הילה שמיר: אם אני זוכרת נכון, ב 1 באפריל התחילה תכנית של שדרית אישה.
הילה שמיר: ההבנה היא שהטבו נשבר, מהרגע שהוא נשבר וגם אי אפשר להגיד שהלכתית אי אפשר לשמוע נשים, אז ברור שהדרך פתוחה להרבה מאד דברים אחרים.
הילה שמיר: זה הדבר, לדעתי, המשמעותי שקרה כאן.
הילה שמיר: מעבר לזה אנחנו עוקבים כדי לראות שהדברים לא נסוגים אחורה, אבל מה שברור הוא שהבעלים של התחנה והמנהלים שלה בתקופה הזו משתפים פעולה באופן מלא, יוזמים פעולות לעידוד השמעת נשים וזה שונה לחלוטין מהמאבק המשפטי והכלכלי שהיה כנגד מועצת הרשות השניה, כולל איומים להגיע מולנו לבג"ץ, כולל איומים על כך שהתחנה תתפרק, שההאזנה לה רק תרד.
הילה שמיר: אגב, מ 2011 אחוזי ההאזנה עלו.
הילה שמיר: אז אם אנחנו רוצים להתמקד בהיבט הכלכלי – אנחנו רואים שבסופו של דבר זה עזר גם לתחנה.
הילה שמיר: אני חייבת להגיד משהו בעניין העזרה של משרד המשפטים פה.
הילה שמיר: אנחנו, אמנם, כרשות שניה, התחלנו את התהליך ב 2011.
הילה שמיר: ב 2013 זה תפס אותנו כבר בתחילת התהליך.
הילה שמיר: כלומר, כשהגיע הדוח של היועץ והצוות שהיועץ מינה, היינו במהלך התהליך.
הילה שמיר: אבל אני חייבת להגיד שלפחות לי, היועצת המשפטית של הרשות – הגיבוי שזה נתן, הרוח הגבית שניתנה, וזה מתחבר לכדור הזה, שדינה זילבר דיברה עליו, שמגלגלים אותו יחד, הרוח הגבית שניתנה היתה אדירה, כי כשמגיעים אל מועצה, ועומדים גם מול תחנה, ויודעים שיש פה צוות של היועץ המשפטי לממשלה שעוקב אחרי זה, ומצפה להגיע לתוצאות מסוימות, אז הדברים נלקחים ברצינות, וגם ליועצים המשפטיים יותר קל לקדם עניינים, הדברים מובנים יותר, וזה נתן את הדחיפה האחרונה להגיע למצב הטוב שאנחנו נמצאים בו, אני רק מקווה שנמשיך כך.
אריאל דרעי: כן, אני גם אגע בהמשך בתפקידים קודמים שעשיתי.
אריאל דרעי: אני ממש טרי בתחנה, אבל לא טרי בה כמאזין.
אריאל דרעי: את השינוי שדיברה עליו עורכת הדין שמיר אני שומע גם כמאזין.
אריאל דרעי: לא יכול להיות אדם חרדי אחד שמאזין לתחנה שלא מרגיש ביותר מאשר שינוי, אולי אפילו מהפך בנושא של השמעת נשים וגם שדריות, שדרניות, גם מאזינות ומרואיינות - מכל גווני הקשת הפוליטית, מכל גווני החברה הישראלית, מחברת הכנסת זועבי ועד חברת הכנסת אילת שקד, ימימה מזרחי ועד השופטת בדימוס דורנר, תוך פתיחות כמעט מלאה.
אריאל דרעי: אני אומר "כמעט" כי יש, כמו שאמרה הילה – עדיין מה לעשות.
אריאל דרעי: צריך לזכור שהתחנה היא צעירה, במונחים של רדיו.
אריאל דרעי: היא נוסדה לפני 5 שנים.
אריאל דרעי: נכון שהיא זוכה לאחוזים גבוהים של האזנה בחברה החרדית, אבל היא עדיין תחנה צעירה שעוברת שינויים ומכינה עצמה לשינויים.
אריאל דרעי: התחנה היא תמונת ראי של החברה החרדית, ואנחנו צריכים לזכור את זה תמיד כשאנחנו מדברים על הנושאים האלה.
אריאל דרעי: זו חברה שעוברת שינויים במיגוון רחב של תחומים, והבסיס של ההצלחה של השינויים האלה הם – בתנאי שהם יעשו בצורה שקולה, מדודה ויסודית, כמו בכל חברה שמרנית, בוודאי ובוודאי בחברה שהיא גם שמרנית וגם חיה בהרגשה שהדברים נכפים עליה, או כמו שקורה בגיוס בני הישיבות – שהם גם נעשים בניגוד לרצונה.
אריאל דרעי: קצת נתונים.
אריאל דרעי: אולי הם לא מספקים, ואני יכול להסכים על כך שהם לא מספיקים.
אריאל דרעי: אנחנו מעבירים כל חודש דוח האזנה, לרשות השניה – דוח האזנת נשים והשמעת נשים, גם מרואיינות גם שדרניות, וגם מאזינות.
אריאל דרעי: בחודש אפריל האחרון התראיינו 24 נשים ו 15 מאזינות.
אריאל דרעי: בחודש מאי המספר עלה ל 60 ובחודש יולי כמעט ל 90.
קריאה: מה היחס לעומת גברים?
אריה מכלוף דרעי: אין לי אחוזים, אבל אין תכנית אחת - וזה השינוי, שבה המאזין לא שומע אישה או דעה נשית או דעות נשיות, מה שלא היה קודם.
אריה מכלוף דרעי: נכון, זה לא מספק.
אריה מכלוף דרעי: באחוזים, אולי אני חושב שהאחוזים הם מעט פחות מגברים, אבל אני רוצה לומר שיש מגמה, והיא מגמה חיובית שהולכת וגדלה.
אריה מכלוף דרעי: בנוסף, בתחנה עובדות נשים, בתפקידים בכירים.
אריה מכלוף דרעי: המינוי הראשון והבכיר ביותר שאני אעשה כאשר אני אאושר בעזרת השם ברשות השניה, תהיה אישה, בתור סמנכ"לית, וכבר הודעתי את זה לגב' שמיר אתמול.
אריה מכלוף דרעי: נשים נמצאות בתכנית, עובדות ברדיו, עובדות מול הרדיו.
אריה מכלוף דרעי: בתפקיד הקודם שלי הייתי מנכ"ל של המכללה החרדית של הרבנית עדינה בר שלום במשך שלוש שנים.
אריה מכלוף דרעי: אחר כך הקמתי את הקמפוס החרדי באשקלון והייתי מנכ"ל של תנועת "טוב" שדוגלת בשילובם של חרדים בתחום העבודה ובתחומים נוספים.
אריה מכלוף דרעי: הרבנית עדינה בר שלום הקימה את המכללה שלה בשנת 2001 עם 23 בנות חרדיות.
אריה מכלוף דרעי: היום לומדות במכללה, בשנת הלימודים הבאה תלמדנה שם יותר מאלף נשים.
אריה מכלוף דרעי: אני זוקף לזכותה של הרבנית את אותו מהלך קטן ויסודי שבזכותה גם כל אלפי הנשים שלומדות בכל המוסדות האקדמיים האחרים.
אריה מכלוף דרעי: זה לא היה מצליח אם זה לא היה נעשה – כמו שאמרתי בתחילת דברי – בצורה שקולה, יסודית, ומתאימה לאורח החיים של החברה החרדית.
אריה מכלוף דרעי: יכול להיות שבאמת היינו עושים מהלכים יותר דרסטיים שאולי היו מייצרים שיח בולט יותר, אבל היינו גורמים לריאקציה ונסיגה מאד משמעותית.
אריה מכלוף דרעי: לגבי הנושאים של הלימודים האקדמיים – חייתי את הנושא הזה שש שנים ואני לא יכול להימנע מהנושא הזה.
אריה מכלוף דרעי: המועצה להשכלה גבוהה החליטה בשנת 2011 על תכנית המח"ר שמסדירה את תכנית ההשכלה הגבוהה לחרדים.
אריה מכלוף דרעי: הוקמו הרבה מוסדות לימוד אקדמיים חדשים, שאחד מהם אני הקמתי באשקלון.
אריה מכלוף דרעי: אגב, לא ניתן להשוות בין המוסד האקדמי שמיוד לנשים שנמצא בקמפוס הכי מפואר בתוך הקמפוס באשקלון, לעומת הגברים שנמצאים במקום הרבה יותר מיושן, אבל לא זו הנקודה.
אריה מכלוף דרעי: הנקודה – שתוך המועצה להשכלה גבוהה נקבע שלא יתקיימו לימודים אקדמיים מתקדמים בתכניות לימוד נפרדות.
אריאל דרעי: מה שקרה – רק המסר - - -
אריה מכלוף דרעי: רק בנושא אתר האינטרנט – אני יכול לכפות על שדריות שעובדות אצלי לשים את התמונה שלהן באתר.
אריה מכלוף דרעי: אני לא חושב שמישהו רוצה את זה.
אריה מכלוף דרעי: מי שרוצה להופיע באתר האינטרנט זה מי שרוצה להופיע באתר האינטרנט.
אריה מכלוף דרעי: אז נכון, אולי בשם השוויון אני יכול לשים אותה אבל זה בניגוד להשקפת עולמה ובניגוד לאורח חייה ורצונה.
אריה מכלוף דרעי: אישה שלא מעוניינת שאני אשים את תמונתה באתר האינטרנט – זכותה המלאה.
אריה מכלוף דרעי: לכן אני אומר שגם האמירה בנייר העמדה שתחנת הרדיו ממשיכה להדיר נשים, היא אמירה שטחית, לדעתי, וכוללנית – והיא לא משקפת את השינוי העמוק שהתחנה עוברת ותעבור בזמן הקרוב.
אריאל דרעי: אני אשמח ל - - את השינוי שבעזרת השם אנחנו עוברים.
הילה שמיר: אני רק אציין שבדוח של היועץ המשפטי לממשלה, מה שנדרשנו בעניין הזה – לא שתהיה תוצאה בהכרח של 50-50, אלא שתפתח האפשרות.
הילה שמיר: נכתב שם במפורש.
הילה שמיר: זו תופעה בשירות המסחרי.
דרור גנון: קודם כל, בהמשך להתנהלות בעבר ובכלל בנושא הזה, וכל השדרוגים שעשינו, אז השנה הקדשנו את תשומת הלב שלנו לפתיחת דלתות בתחבורה הציבורית.
דרור גנון: בהתייעצות עם משרד המשפטים ובכלל עם משרד האוצר התחלנו תכנית רב שנתית שהחלה כבר עכשיו, של פתיחת דלתות, לפי קריטריונים, בכל הקווים העמוסים, בשלב הראשון – במטרופולינים הגדולים, תוך כדי התווית פרמטרים וכללים שבגינם נמשיך את הפתיחה בשלב ב' ובשלב ג'.
דרור גנון: מדובר, בשלב הראשון, בשלושת המטרופולינים, זה אומר – בתל אביב, יש את הפתיחה של קו 51, אני לא יודע כמה אנשים מכירים כאן.
דרור גנון: ביום שלישי נפתח קו נוסף שנקרא "קו מכין" שגם יהיה מלא בכל הדלתות, ללא התערבות והתערבות של נהגים.
דרור גנון: בסך הכל מדובר בקו 125, בסביבות 800 נסיעות ביום באזור תל אביב.
דרור גנון: בירושלים, בקבלת אישור סופי של תקציב – אנחנו הולכים לפתוח את כל קווי ה 70, הקווים הtאורכיים, קווי ה BOT של ירושלים, שמרכזים פעילות של קרוב ל 17% מכלל הפעילות של התחבורה הציבורית בירושלים, ובחיפה – מדובר גם ב 3 קווים כבדים, כשלב א', עד סוף השנה.
דרור גנון: יש לנו פרמטרים שבגינם אנחנו בוחנים את ההצלחה או הכישלון של התהליך, ובהמשך, בכל שלב אנחנו ממשיכים ופותחים עוד ועוד קווים, כך יהיה עד סוף 2016 ונגיע למצב שבו נוכל לפתוח קווים שיש צורך וקווים שאין צורך, וכל הנושא של קווי מהדרין ייכללו בתוך אותה חבילה.
דרור גנון: זאת אומרת, אם קווי המהדרין יעמדו בפרמטרים – הם יישארו פתוחים בדלתות האחוריות, ואם הם לא יעמדו בפרמטרים, הדלתות ייסגרו.
דרור גנון: במילים פשוטות – אנחנו הולכים למהלך של עליה בכל הדלתות בכל הקווים במדינת ישראל.
דרור גנון: לא רק בקווים שהוגדרו במסגרת הבג"ץ אלא בכלל, וגם – במסגרת הבחינה נבחן את הנחיצות מבחינת תחבורה ציבורית בקווים הפתוחים הקיימים.
דרור גנון: זאת אומרת, אם יש קווים, אפילו, לכאורה, קווים שנקראים "קווי מהדרין", שאין הצדקה לפתוח את הדלתות – לא נפתח את הדלתות.
דרור גנון: השיקול יהיה שיקול מקצועי תחבורתי רחבי לכלל הקווים ועל פיו - - -
דרור גנון: אנחנו, בעיקרון, לא מעודדים, לא מאשרים ולא נותנים למפעיל שום אישור להסעה נפרדת.
דרור גנון: כל העניין הנפרד הוא וולונטרי לטובת העניין, הוא כבר נדון, ודיברנו עליו הרבה.
דרור גנון: נשארה הסוגיה שדיברנו עליה בעבר, של מתן אפשרות עליה של נוסעים בכל הדלתות באוטובוסים.
דרור גנון: לשם אנחנו הולכים, בעיקר בקווים העירוניים.
דרור גנון: בקווים הבין עירוניים העליה היא בכל מקרה מהדלת הקדמית.
דינה זילבר: הצוות המקורי גילה שבעצם יש הפרדה בקווים שנקראים "קווי מהדרין" כאשר סיבת ההפרדה היא סיבות דתיות של הפרדה, שבעצם, נשים עולות בדלת האחורית, גברים – מהדלת הקדמית, באופן שחייב התייחסות של הוועדה.
דינה זילבר: משרד התחבורה בא במסגרת הדיאלוג בינינו ואמר – אתם באים בשם הרצון להפרדה, ואנחנו רוצים לייעל, להנהיג רפורמה כללית בכל הארץ.
דינה זילבר: אנחנו אמרנו – ככל שאתם רוצים לקדם רפורמה כללית בכל הארץ צריך להוכיח שההפרדה מתקיימת לא רק בקווים באותם ערים שאת דיברת עליהם – אותם מקומות יישוב מועדים לפורענות, במירכאות, אלא – תראו שאתם פותחים את הדלתות בכלל האוטובוסים במטרופולינים מרכזיות, דהיינו – ירושלים, תל אביב ואולי גם חיפה.
דינה זילבר: וא, אם מסת האוטובוסים תהיה אוטובוסים שבהם, משיקולים תחבורתיים, הדלתות הקדמיות והאחוריות פתוחות במקביל, באופן שבו הנהג לא יידרש לגבות כסף, באופן שבו זמן ההמתנה לתור יתקצר, באופן שהנהג יהיה מרוכז בנהיגה, והתשלום יתבצע בדרך אחרת, וזה ישרת מטרות תחבורתיות אחרות, העוקץ מהעניין הזה של קווי מהדרין יוקהה, ואז לא תהיה נחיצות לבוא ולהיאבק דווקא באוטובוסים המופרדים באותם יישובים כי כלל האוטובוסים יהיו עם דלתות פתוחות מקדימה ומאחורה, אבל, על מנת שה יקרה, ולא תהיה הוראה מחייבת של היועץ המשפטי לממשלה לשר התחבורה לטפל באותם קווים מופרדים צריך באמת להראות שזו באמת רפורמה מתקדמת, והיא רחבית, והיא ארצית.
דרור גנון: היום יש משהו כמו 50.
דרור גנון: בערך.
דרור גנון: אנחנו לא מפרידים את הקווים.
דרור גנון: בואו נעשה סדר.
דרור גנון: משרד התחבורה לא מתייחס אליהם כאל קווים מופרדים.
דרור גנון: המרכיב היחיד שנמצא בהם, לפחות בעירוני, לא בבין עירוני, זה פתיחת דלתות אחוריות, שאפשר לעלות גם מהדלת האחורית.
דינה זילבר: מה יקרה אחרי הרפורמה?
דינה זילבר: תציג.
דרור גנון: כל הרפורמה הזו בוחנת את הקריטריונים של הפתיחה של הדלת, באופן כללי, והם יכללו בתוך הבחינה עצמה.
דרור גנון: זאת אומרת, אנחנו מדברים על קווים עם מספר נוסעים גדול, יחסית, עם קווי שירות עם מספר תחנות גדול, יחסית, הרבה תחנות שבהן יש תחלופה של עולים ויורדים, ובמסגרת הבחינה אנחנו נבחן את העליה בדלת האחורית.
דרור גנון: אני חייב להסביר - חלק מהקווים הם עם עליה בדלת הקדמית.
דרור גנון: הישיבה באוטובוס היא וולנטרית, אנחנו לא מגדירים, למשל, בקווים הבין עירוניים שזה קו מהדרין.
דרור גנון: אין לנו כזו הגדרה.
דרור גנון: אנחנו מונעים את העניין הזה, אנחנו גם פועלים בחומרה רבה במידה ומתגלה כזו בעיה, שמישהו אומר למישהו לשבת מאחור, או פונה למישהי בצורה כזו או אחרת, יש מדבקות באוטובוסים שמגדירות שכל אחד ראשי לשבת איפה שהוא רוצה ושמי שפוגע בזה מסתכן בעבירה פלילית - - -
דרור גנון: עושים ביקורות.
דרור גנון: בשלב הזה אנחנו נמצאים כרגע בהליך של מכרז, שאמור להסתיים בחודש ספטמבר, כך אני מקווה.
דרור גנון: המכרז הוא לבקרה.
שרון צ'רקסקי: יש רק בקרים, לא בקריות.
דרור גנון: יש גם בקריות.
דרור גנון: היו בקריות.
דרור גנון: עכשיו אין, אבל תהיינה, בחודש ספטמבר.
דרור גנון: המדינה לא מאפשרת הפרדה.
דרור גנון: אין כזה דבר.
דרור גנון: אנחנו לא מאפשרים הפרדה, נקודה.
דרור גנון: יש עליה בקווים עירוניים מכל הדלתות בקווים מסוימים, שבמסגרת בג"ץ הוא התיר את העליה והשאיר את העליה בדלתות.
דרור גנון: אנחנו, כדי להקטין את הבעיה הזו ולהגדיל את השוויוניות גם לאחרים, שיוכלו לעלות בכל הדלתות, מתכוונים ברפורמה שאנחנו מובילים, ברמה המקצועית והתחבורתית, לפתוח את כל הדלתות באותם קווים שמתאימים לאותם קריטריונים, ואז, במידה ונראה שבקווים כאלה ואחרים שיש גם עליה בדלת האחורית, שלכאורה נקראים "מהדרין" אין הצדק – אנחנו נסגור את הדלתות.
דרור גנון: זו הכוונה שלי.
דרור גנון: אבל אנחנו נייצר את השוויוניות.
לוריין פוקס: אולי כדאי לקיים סיור של הוועדה כדי לבחון את הסוגיה על מספר קווי - - -
אילנה מזרחי: המשרד לשירותי דת מבצע פיקוח ובקרה על כ 600 חברות לענייני קבורה, ועל כ 1,200 בתי עלמין.
אילנה מזרחי: בעקבות הפעילות שביצע צוות המשרד עם משרד המשפטים, שבעקבותיו הוגש הדוח ליועץ המשפטי לממשלה, הוצאנו, בשיתוף פעולה מלא עם משרד המשפטים הנחיות בחוזר מנכ"ל שאוסרות על חברות לענייני קבורה לאסור הספד של נשים ולבצע הכוונה לעמוד בהפרדה, בין נשים וגברים.
אילנה מזרחי: מאז פורסמו ההנחיות, מתוך 600 חברות לענייני קבורה התקבלו פניות.
אילנה מזרחי: אני חייבת לציין בהקשר הזה שאנחנו מבחינת המידע שאנחנו מקבלים על תלונות של הדרת נשים מכל סוג שהוא, גם מבחינת הספד וגם מבחינת הפרדה מגדרית, אנחנו מאפשרים קבלת פניות גם באמצעות האגף לפניות הציבור אצלנו במשרד, וגם באמצעות מוקד טלפוני שאנחנו מפעילים 24/7, וגם מקבלים פניות באמצעות המרכז הרפורמי, מתוך כ 600 חברות לענייני קבורה קיבלנו תלונות על כ 20 מקומות, זה בעצם מתוך כ 1,200 בתי עלמין – קיבלנו פניות לגבי 20 מקומות שבהם לא הוסרו השלטים בהתאם לחוזרי המנכ"ל שהוצאנו.
אילנה מזרחי: מתוך 20 הפניות האלה נשארנו עם שני מקומות בודדים שבהם, לאחר פניות שלנו והידברות עם אותם הגופים, נתקלנו בסירוב להסרה של השלטים.
אילנה מזרחי: אותן מקומות כמו שצוין פה – זה חברת קדישא בהר המנוחות וחברת קדישא ברחובות.
אילנה מזרחי: במהלך הניסיון שלנו להתמודד עם שתי החברות האלה ניהלנו אתם גם דין ודברים בין גורמים בכירים במשרד ובין גורמי ההנהלה שם, גם ניסינו לערב את הרבנות הראשית בישראל כדי שהיא תחווה דעה בשאלה, כי כשיצאו הנחיות של חוזר מנכ"ל הרבנות הראשית חיוותה דעה בשאלה של הספד נשים ולא - - זאת אומרת, אין היום איזשהו פסק הלכתי שאותו אנחנו יכולים להציג ולומר: ראו, אין מניעה הלכתית.
אילנה מזרחי: אני לא צריכה להוכיח לאף אחד שום דבר.
אילנה מזרחי: החברה לענייני קבורה, גם בתנאי הרשיון וגם מבחינת הקונספט – היא חברה שמחזיקה ברישיון מכוח חוק שירותי הדת היהודיים ובתנאי הרישיון היא כפופה להלכה של הרבנות הראשית לישראל, וצריכה לפעול בהתאם.
אילנה מזרחי: הרישיון הזה הוא רישיון שמתחדש כל שנתיים.
אילנה מזרחי: תנאי הרישיון כוללים גם הישמעות להנחיות של חוזרי המנכ"ל.
אילנה מזרחי: אז במסגרת הציות להוראות בחוזרי המנכ"ל בעצם נוצרה כאן סתירה, ברמה הזו.
אילנה מזרחי: העמדה שלנו, כמובן, כגורם ממשלתי היא שההנחיות שלנו גוברות, בהקשר הזה, ולהפך – אנחנו מנסים להניע איזשהו מהלך מול הרבנות הראשית בישראל, כדי שהיא תחווה דעה שתסייע לנו מול אותם גורמים, ושוב, אני מציינת – מדובר בשני מקומות בלבד, מתוך כ 1,200 בתי עלמין.
אילנה מזרחי: שוב אני אומרת – לא בדקנו את כל בתי העלמין, מכיוון שאין לנו יכולת פרקטית לעשות את הדבר הזה, אין לנו מפקחים.
אילנה מזרחי: אני רוצה לציין שבמסגרת ההידברות, גם עם ההנהלה של ירושלים וגם עם ההנהלה של רחובות, אנחנו מנסים להגיע לפתרונות יצירתיים.
אילנה מזרחי: איפה הבעיה שלנו?
אילנה מזרחי: שאין לנו יכולות אכיפה מול אותם גורמים.
אילנה מזרחי: הכלי האכיפתי היחידי שעומד היום לרשות המשרד לשירותי דת הוא לא לחדש את הרישיון.
אילנה מזרחי: זה, בעצם, הכלי היחידי.
אילנה מזרחי: אבל אז, אותו ציבור שמבקש להיקבר – צריך יהיה למצוא לו פתרון שאנחנו לא יודעים היום לייצר אותו, כי אין לנו כלים לכפות על חברה אחרת להיכנס לשטח שמוחזק על ידי עמותה, שטח שהוא בבעלותה, יש כאן סוגיות משפטיות שהן הרבה מעבר לשאלה של הדרת נשים.
אילנה מזרחי: אני רק רוצה, בהקשר הזה לציין – נכון שיש שם שלטים שהם מסרבים להוריד, אבל אין שם איזשהו פיקוח שבאמת מישהו עומד ו - - -
אילנה מזרחי: התלונות התקבלו רק לגבי הצבת השלטים, גם לא לגבי האכיפה לגביהם.
אילנה מזרחי: זאת אומרת, החברה לענייני קבורה לא עומדת ומציבה נציג מטעמם שמופקדים על ההפרדה.
אילנה מזרחי: זה לא קורה שם.
אילנה מזרחי: אני רוצה, בהקשר הזה לומר שבשנה וחצי האחרונות המשרד שלנו שוקד על גיבוש של תזכיר חוק שירותי קבורה, שזה תזכיר שהוא באמת הולך לעשות מהפך בכל התחום של שירותי הקבורה בישראל.
אילנה מזרחי: התזכיר הזה הוגש ליועץ המשפטי לממשלה בערך לפני 3 שבועות, לרפרנטים הרלבנטיים.
אילנה מזרחי: מי שמלווה אותנו שם זה הרפרנט לייעוץ וחקיקה, יגאל פז, שהוא העביר את זה, כמובן, לגורמים הרלבנטיים.
אילנה מזרחי: סיכום הדברים שלנו עם משרד המשפטים הוא שעד סוף אוגוסט תתקבל התייחסות ראשונית ואז נפיץ את תזכיר החוק באופן רשמי, לכל משרדי הממשלה.
אילנה מזרחי: מה שהתזכיר מבקש לעשות זה לייצר באמת סמכויות אכיפה, ובכלל זה סמכויות להציב מנהלים מורשים, בכפיה, לתת עיצומים כספיים.
אילנה מזרחי: אנחנו מניחים שהכלים האלה באמת יוכלו לאפשר למשרד שלנו להתמודד גם עם אותם מקומות בעייתיים, גם אם הם מאד - - להתמודד גם אתם.
אילנה מזרחי: זה קצת מחוץ לקונטקסט של הדרת נשים בבתי עלמין, אבל המשרד שלנו, מלבד ההתמודדות שלו, ואני חושבת שבתקופת זמן כל קצת קצרה להציג נתונים שבהם מתוך 1,200 בתי עלמין ידועה בעיה רק עם שני מקומות – אני חושבת שזה נתון באמת מכובד.
אילנה מזרחי: אני רק רוצה להגיד שהמשרד לשירותי דת - - -
אילנה מזרחי: אתם בדקתם 7 בתי עלמין אבל אנחנו עשינו ביקורות ביותר בתי עלמין, ואנחנו מזמינים את הציבור לפנות אלינו, והציבור שמקבל שירותי דת פונה למוקד הטלפוני שלנו בעשרות פניות בשבוע.
אילנה מזרחי: אנחנו מוצפים בפניות ואני חושבת שאני יכולה להציג נתונים יותר ודאיים אבל ממה שידוע לי – מחצית מהפניות הן בנושא שירותי קבורה, ויש גם פניות שמתקבלות בנושא של נישואין, מבני דת, מקוואות וכיו"ב, אבל 50% מהפניות הן בענייני קבורה.
אילנה מזרחי: לא התקבלו – ואני מדברת אתכם על מאו ואפילו עשרות פניות - בנוגע להדרה של הספד נשים.
אילנה מזרחי: התלונות שהתקבלו לגבי הדרה מגדרית, הפרדה פיזית, הן באמת זניחות והן טופלו מיידית.
אילנה מזרחי: הגענו למצב שאנחנו נמצאים עם שני מקומות בעייתיים.
אילנה מזרחי: אז מתוך 1,200 – שני מקומות בעייתייים בתקופת זמן מאד קצרה, אני חושבת שזו רגולציה מכובדת כשלעצמה.
אילנה מזרחי: אני רוצה לומר בשני משפטים על עוד דברים שהמשרד שלנו ביצע בנושא של הדרת נשים - ובכלל זה שינינו את הליך בחירת שם המשפחה בעקבות נישואין, כך שהיום – שם המשפחה של האישה הוא זה שנשאר, זאת אומרת, שינינו את הליך כך שאישה, כל עוד היא לא בוחרת אחרת, אז שם הנעורים שלה הוא השם שלה.
אילנה מזרחי: שינינו את ההנחיות בנוגע לקבלת עדות נשים לצורך הוכחת מעמד אישי, והיום אישה יכולה לבוא ולהעיד, מה שלא היה קיים בעבר.
אילנה מזרחי: אנחנו לא מכוננים הרכבים של מועצות דתיות אלא אם יש בהם נציגות נשית.
אילנה מזרחי: הגענו למצב שאנחנו שינינו את ההוראות לגבי שילוב משגיחות כשרות - - -
אילנה מזרחי: לא, דווקא - - -
אילנה מזרחי: לא, זה לא קורה.
אילנה מזרחי: לא היתה תלונה אחת.
אילנה מזרחי: גם עורכת הדין ארז לחובסקי אמרה בתחילת דבריה שהתלונות העיקריות שהיא מטפלת בהן - - -
אילנה מזרחי: וזה בדיוק מה שמנסה התזכיר שלנו לעשות.
מתן אונגר: אנחנו הוצאנו כבר לפני שנה חוזר לגבי הדרת נשים, עוד לפני שפורסמו ההמלצות הסופיות של הצוות הבין משרדי.
מתן אונגר: מראש, היקף התופעה בקופות החולים ובסניפים לא היה גדול, אבל כן מיפינו את זה.
מתן אונגר: ראינו שעיקר הבעיות היו בבית שמש, בירושלים, במאה שערים.
מתן אונגר: ההוראות של החוזר הורו על ביטול אזורי המתנה נפרדים, או יותר נכון - הכריחו את קופות החולים להוסיף אזורי המתנה מעורבים במקומות שיש בהם אזורי המתנה נפרדים, הם הורו לאסור על כניסות נפרדות לנשים וגברים, וכמובן – אסרו על מבנים נפרדים לנשים וגברים.
מתן אונגר: היתה רק בעיה אחת בקופת חולים כללית והיא נפתרה, וכמובן – אסרו על שעות קבלה נפרדות לנשים וגברים.
מתן אונגר: כיום יש מספר סניפים מועטים, בעיקר של קופת חולים מאוחדת במאה שערים, שבהם יש אזורי המתנה נפרדים, אבל ההחלטה אם לאסור בכלל אזורי המתנה נפרדים, גם בסניפים שיש בהם אזורי המתנה מעורבים עלתה היום להחלטת משרד הבריאות, וזה על שולחנה.
מתן אונגר: היה עוד סניף של קופת חולים מאוחדת בירושלים עם כניסות נפרדות.
מתן אונגר: שם הורינו לאסור על שילוט שמורה על הפרדה, של כניסות נשים וגברים.
מתן אונגר: השילוט הוסר.
מתן אונגר: כמובן שכל פניה פרטנית – אנחנו מטפלים בה.
מתן אונגר: לא שידוע לי.
עדי ליברוס: לאחרונה, לבקשתנו, משרד הבריאות הוציא חוזר לכלל בתי החולים שאוסר - - -
מתן אונגר: זה עדיין לא חוזר, זו הנחיה – הוצאה הנחיה לכל בתי החולים להסיר את כל השילוט שמורה על הפרדה בין נשים וגברים.
עדי ליברוס: - - בבתי החולים, במרפאות בתי החולים להתלבש באופן צנוע ולא להיכנס לבית החולים באופן שהוא לא צנוע.
עדי ליברוס: יצאה הנחיה מאד ברורה, גם בדרג קופות החולים וגם לבתי החולים.
יוסף פרוסט: אני מנהל מחוז ירושלים של קופת חולים כללית.
יוסף פרוסט: בירושלים היו לנו שני אתרים שבהן היתה הפרדה, בבית שמש ובמאה שערים, ואנחנו הוצאנו הנחיות ברורות להוריד את השלטים.
יוסף פרוסט: היו שלטים בנוגע לצניעות ובנוגע להפרדה, וגם נבדק על ידי משרד הבריאות, אין כבר יותר הפרדה, אין כניסות נפרדות.
רועי בן משה: אני מקופת חולים מאוחדת.
רועי בן משה: היה לנו סניף בירושלים שהתקיימו בו כניסות נפרדות ואזורי המתנה נפרדים.
רועי בן משה: הוסרו השלטים שהורו על כניסות נפרדות, הוסף אזור המתנה מעורב בתוך הסניף כאר אין שום התערבות, לא של צוות המרפאה ולא של אף אחד מעובדי המרפאה בכל מה שקשור למקומות ישיבה.
רועי בן משה: מבדיקה התברר כי יש בפועל ישיבה שהיא מעורבת של גברים ונשים, כל אחד בהתאם לרצונו.
רועי בן משה: מדובר בסניף שמשרת אוכלוסייה חרדית אך מגיעים אליו אוכלוסיות מכל קצות העיר, וכל אחד מתנהג בהתאם להשקפתו ולאמונתו.
רועי בן משה: לשאלת הוועדה - אם אין הגבלה של מטפלים – כמובן שרופאים, גברים או נשים נבחרים בהתאם לייעוד שלהם ולא בהקשר למינם.
מיכל שלם: קודם כל, אני מברכת, כמו חברי וחברותי כאן, על הדיון בוועדה.
מיכל שלם: אני רוצה לציין שבעקבות הוצאת הדוח של היועץ המשפטי לממשלה הוציא היועץ המשפטי לעירית ירושלים הנחיה לכלל אגפי העיריה לפעול על פי הנחיות היועמ"ש בפעילויות העירוניות השונות.
מיכל שלם: עירית ירושלים הותקפה לא אחת, כאן, בוועדה, על תופעות כאלה ואחרות.
מיכל שלם: חשוב לי לציין שמאז כניסתו של ראש העיר ברקת לתפקיד, החל משנת 2008, עירית ירושלים בהנחיתו של ראש העיר פועלת כל העת למניעת ומיגור תופעות של הדרת נשים.
מיכל שלם: אם אנחנו בוחנים היום את הימצאותן של נשים בשילוט במרחב הציבורי, נשים מופיעות שם בגאון.
מיכל שלם: העיריה גם פעלה כנגד חברות מסחריות שבעבר בחרו לפרסם קמפיין X בערי המרכז וקמפיין Y בירושלים, בשל סיבות כאלה ואחרות, כולל חברות של שילוט חוצות.
מיכל שלם: הייעוץ המשפטי של העיריה פנה לחברות האלה.
מיכל שלם: היום אנחנו רואים את התופעה הזו, לשמחתי, הולכת ופוחתת.
מיכל שלם: בוודאי בכל מה שקשור לקמפיינים של עירית ירושלים במרחב הציבורי.
מיכל שלם: נשים נמצאות שם, ונמצאות שם בגאון.
מיכל שלם: בכל מה שקשור לשילוט במרחב הציבורי, לשילוט של גורמים פרטיזניים פרטיים, שתולים במקומות כאלה ואחרים.
מיכל שלם: אז קודם כל נתחיל ונאמר – אנחנו לא יודעים את מה שאנחנו לא יודעים.
מיכל שלם: לכשמתקבלות תלונות נשלח הפיקוח העירוני והשלטים האלה מוסרים.
מיכל שלם: אנחנו מתייחסים לכל תלונה שמתקבלת בהקשר הזה ומנסים למגר את התופעה.
מיכל שלם: הוזכרו כאן קודם פסטיבלים.
מיכל שלם: נשים, היום, מופיעות בירושלים בכל המקומות ובכל הפסטיבלים – בין אם מדובר ברקדניות או זמרות או להקות, החל בעיר העתיקה, המשך ברחובות העיר, כיכר העיר ומועצת העיר.
מיכל שלם: רק לפני המבצע, נערך פסטיבל גדול של זומבה על רקע חומות העיר העתיקה, פסטיבל ספינינג, ובאמת – אלף דברים אחרים.
מיכל שלם: נשים הופיעו בפסטיבל הצלילים האחרון, פסטיבל מקודשת ופסטיבל האבירים.
מיכל שלם: לא תמצאו היום נשים שמודרות מאירועים ציבוריים במרחב הציבורי.
מיכל שלם: לכשאנחנו נתקלים בתופעות כאלה, בדרך כלל זה באירועים פרטיים וגם שם אנחנו מנסים להתערב ככל יכולתנו.
מיכל שלם: צריך לציין, וציינה את זה קודם היועצת המשפטית – יש בעיה משפטית כאשר מדובר בשלטים שנתלים במקומות פרטיים.
מיכל שלם: יש פה איזושהי מורכבות משפטית וגם אתה אנחנו מנסים להתמודד.
מיכל שלם: כמובן שנשמח לקבל סיוע וכלים משפטיים.
מיכל שלם: היתה תלונה לגבי הדרת שמות נשים משמות רחובות.
מיכל שלם: במועצת העיר האחרונה, כמדומני, הכנסנו יועצת מגדרית כחברה בוועדת השמות, על מנת שגם בנושא הזה ננסה לעשות קפיצת מדרגה משמעותית.
מיכל שלם: עוד נקודה שחשוב להתייחס אליה – דובר קודם רבות על נושא ההשכלה הגבוהה, תעסוקה וכו'.
מיכל שלם: אני חושבת שאנחנו צריכים להיות בנושא הזה מאד זהירות וזהירים - - -
טלילה שחף רוזנפלד: ממש בקצרה – עלה כאן העניין של בית הדין ה - - באשדוד, שהיה בו שילוט שהמרחב המוגן הוא לגברים, ונשים הופנו לחדר דיונים.
טלילה שחף רוזנפלד: במקרה זה נודע לי מהתקשורת, ובגלל שזו יחידת סמך של שירות המדינה אז פניתי, ועוד לפני הפניה שלי הנושא טופל.
טלילה שחף רוזנפלד: זו היתה יוזמה עצמאית שם.