GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: רק כך אפשר לתקן, רק כך אפשר להוביל, רק כך אפשר לנצח ואנחנו נעשה.
עליזה לביא: אני רוצה להודות לך באמת על ההירתמות הממושכת שלך לנושא הזה.
עליזה לביא: אתה באת אתו לפני היותך חבר כנסת וממשיך את זה כאן בבית הזה על כל מנעד הכלים הפרלמנטאריים וזה לא מובן מאליו, העבודה שלך בוועדה.
עליזה לביא: אז באמת, זה המקום להודות.
עליזה לביא: אנחנו מקבלים את ההצעה הזאת של הקמת הצוות המשותף.
עליזה לביא: כמובן שהוועדה לא יכולה, מבחינת חלוקת הסמכויות ואני מעבירה את הידיים אליכם, גם ללשכות המסחר, גם אליכם, אנחנו נעשה את כל החיבורים ואת כל ההקשרים.
עליזה לביא: אני מבקשת לקראת ינואר, נשמע הגיוני?
עליזה לביא: ינואר 2015, ראשית ינואר 2015, לחזור ולהתכנס כאן ולראות את הדרך שבה אנחנו ממשיכים ומובילים, על כל הנקודות שאנחנו כאן מזכירים, גם בחקיקה שלכן אתן אבל גם ברעיונות וביוזמות ובדברים הנוספים שעולים כאן בוועדה ואנחנו נוציא נייר מסודר לגבי ההתקשרות ותרכזי כאן את כל מי שרוצה להיות חלק מהצוות הזה, מבחינת הארגונים.
יפה ויגודסקי: אני מוכרחה להוסיף.
יפה ויגודסקי: צביקה אורן הוא לא רק נשיא התאחדות התעשיינים, הוא נשיא לשכת התיאום של כל הארגונים הכלכליים.
עליזה לביא: נכון, בגלל זה פנינו אליו.
סיגל סודאי: אבל אני לא יודעת באיזה כובע הוא דיבר.
יפה ויגודסקי: וככה תתייחסו.
עליזה לביא: אני רק רוצה להגיד לכם שבשבוע הבא אני מציגה, יחד עם, אני לוקחת את פרויקט שוות ערך איתי, לשולחן של הנשיאים, לדבר על זה גם איתם.
עליזה לביא: אני לא מרחיבה כאן, כי אני קודם כל רוצה לדבר שם.
עליזה לביא: אבל אתן מוזמנות, עד השבוע הבא, לצרף המלצות, ניירות עמדה, ורעיונות.
עליזה לביא: דלית תרכז עכשיו את כל מי שמבקש או מבקשת להיות חבר בצוות, כדי להתחיל לבנות את שיתוף הפעולה ואנחנו נוציא מידע בנושא.
עליזה לביא: המשך יום טוב, שקט, ותודה לכולם.
ראדה חסייסי: מרכז המחקר והמידע של הכנסת נתבקש להכין מסמך על סייעות.
ראדה חסייסי: אני מבקשת לציין שהדוח מתייחס לסייעות בגני הילדים ואין התייחסות לסייעות בשילוב ובחינוך המיוחד.
ראדה חסייסי: הבעיה הראשונה הייתה שלא מצאנו נתונים על מספר הסייעות המועסקות היום, היות הן שייכות לרשויות המקומיות.
ראדה חסייסי: הן עובדות של הרשויות המקומיות, אבל התקציב לשכרן עובר ממשרד החינוך.
ראדה חסייסי: כשפנינו למשרד החינוך, נענינו שאין למשרד החינוך נתונים על מספר הסייעות וגם במרכז השלטון לא היו נתונים על מספרן.
ראדה חסייסי: כן.
ראדה חסייסי: מהרשויות המקומיות.
ראדה חסייסי: היא עובדת של הרשות המקומית וכל התנאים והשכר, מוגדרים בחוקת העבודה של לעובדי הרשויות המקומיות.
רויטל לן כהן: סליחה, לא רק.
רויטל לן כהן: לפעמים הן מועסקות על ידי בעלויות פרטיות, עמותות וכדומה.
ראדה חסייסי: פנינו למרכז השלטון המקומי וגם לחברה לאוטומציה, שהיא חברה שמאגדת את כל - - -
חגית מגן: מרכז השלטון המקומי, הוא גוף מעסיק.
חגית מגן: אנחנו לא גוף מחקר, אנחנו לא אוספים נתונים מעיריות, אם נתבקש לאסוף, אנחנו נאסוף אותם.
חגית מגן: לנו אין נתונים כמה מזכירות בתי ספר יש, כמה סייעות גני ילדים יש, כמה אבי בית יש.
חגית מגן: כל רשות מעסיקה - - -
ראדה חסייסי: במסמכים שאני כתבי לא יצא לי - - -
יובל וורגן: אני אענה.
יובל וורגן: לגבי השאלה הקודמת, בנוגע לרשויות המקומיות ועמותות.
יובל וורגן: כמו שראדה אמרה, אין לאף אחד את הנתונים על הסייעות.
יובל וורגן: במסמך מוצגים הנתונים, שהם גלויים עבורנו של הגנים.
יובל וורגן: מתוך 16 אלף גנים, אנחנו מדברים על 10,600 גני ילדים רשמיים, מה שאומר שהם בבעלות המדינה, כלומר השכר עובר לרשויות המקומיות – זה הרשויות ומדובר בגנים ולא בסייעות.
יובל וורגן: לא ידוע אם בגן הזה מועסקת סייעת אחת או יותר, 5,500 גני ילדים קיימים במערכת החינוך של המוכר שאינו רשמי, זאת אומרת, שהם לא בבעלות המדינה אלא בבעלות פרטית.
יובל וורגן: זה עובר לבעלות, שיכולה להיות עמותה או רשת - - -
יובל וורגן: "נעמת" וויצ"ו", הם יותר מעונות ולא גני ילדים.
יובל וורגן: זה גם חרדים, אבל יש היום גם בחינוך הערבי ויש רשויות שנותנות - - -
חגית מגן: אבל אין לי את המידע, אם היה לי הייתי מעבירה.
חגית מגן: מה זה השלטון המקומי?
יובל וורגן: לגבי שאלה השנייה, האם השלטון המקומי לפעמים כן מחזיק נתונים או לא מחזיק נתונים?
יובל וורגן: אני חושב שאין להם חובה להחזיק נתונים.
יובל וורגן: הם יכולים, במקרים מסוימים בהם מרכז השלטון המקומי רוצה לקדם נושא מסוים, כדי לקדם אותו הוא אוסף נתונים ועל כמה אנשים רלוונטי להם הקידום של אותו נושא, אז הוא אוסף נתונים.
יובל וורגן: אני חושב שכן, אבל כדי לתת דוגמאות אני צריך לבדוק.
יובל וורגן: ברשותך מילה נוספת על מה שראדה אמרה לגבי החברה לאוטומציה, אני חייב להגיד שהנושא הזה הוא לא לגמרי ברור לנו.
יובל וורגן: כאן זה כן קשור למרכז לשלטון המקומי.
יובל וורגן: למיטב הבנתנו החברה לאוטומציה ממלאת תפקיד מרכזי בנושא הטכני בהעסקת כוח אדם ברשויות המקומיות.
יובל וורגן: נכון?
יובל וורגן: היא מנהלת משאבי אנוש עבור הרבה מאוד מהרשויות המקומיות.
חגית מגן: היא לא מנהלת משאבי אנוש, היא חברת מחשוב שמנפיקה תלושי שכר, אבל הדירוג מופיע כדרוג מינהלי.
חגית מגן: אין אפשרות למישהו - - -
יובל וורגן: אין שם של תפקיד.
יובל וורגן: יש שם או לא?
חגית מגן: אם היה דירוג מפורש לסייעות כמו - - -
יובל וורגן: הבנתי שזה לא בדירוג חגית.
יובל וורגן: יש עמודה של תפקיד חוץ מהדירוג?
יובל וורגן: יש מחלקה - - -
חגית מגן: אני לא עובדת בחברה לאוטומציה.
חגית מגן: אני לא יודעת להגיד לך איך זה מתנהל אצלם.
יובל וורגן: גבירתי היושבת הראש, זו נקודה מאוד חשובה, כי אם מרכז השלטון המקומי יפנה לחברה לאוטומציה, הוא יקבל מהם את הנתון.
יובל וורגן: ההורים.
יובל וורגן: כנראה.
חגית מגן: זה ברור.
חגית מגן: לא התחמקנו - - -
חגית מגן: כרגע אני לא יכולה להשיב לך.
חגית מגן: לנוכח המצב, אני לא יודעת מה קורה ברשויות המקומיות, כרגע מנהלי משאבי אנוש לנוכח המצב שקורה במדינה וגם זה יולי אוגוסט - - -
ראדה חסייסי: חשוב לציין שבשנת 2001 כפי שציינת חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, היה חוזר מנכ"ל שנחתם עם משרד החינוך והרשויות המקומיות שהגדיר את תפקידה של הסייעת בגני הילדים.
ראדה חסייסי: התפקיד שלה חולק גם כעובדת תחזוקה של הגן, אבל גם התווסף לו תפקיד פדגוגי, זו עבודה עם ילדים ובמיוחד עכשיו כשהגננת עובדת עם קבוצת ילדים היא נמצאת עם שאר הילדים בגן.
ראדה חסייסי: לטענת מטה הסייעות זה משהו שהוסיף עוד יותר אחריות לתפקידה וזה לא רק עבודה פיסית ששמרה על ניקיון הגן, על סביבת הגן וגם של הילדים השוהים בגן.
קריאה: אנחנו נשמח לפרט.
ראדה חסייסי: נקודה נוספת שעלתה, היא גם עלתה בדיון לגבי סייעות בחינוך מיוחד, התשלום והשכר של סייעות שמשרד החינוך מסבסד - - -
ראדה חסייסי: נכון.
ראדה חסייסי: כשהסתכלנו על הנושאים יש בהשתלמויות דברים שכן קשורים לחינוך של הילדים, לתפקיד הפדגוגי של סייעת.
ראדה חסייסי: שוב, נושא ההכשרות אם אנחנו רוצים להתייחס לזה, יש גם ביקורת שהסייעות מקבלות הכשרה שהיא לא תמיד מתאימה לעבודה שלה בגן.
ראדה חסייסי: כן, כי זה משהו שהיה בחוזר מנכ"ל.
ראדה חסייסי: זה משהו שמגודר כתפקיד שכולל השתתפות בישיבות - - -
ראדה חסייסי: הוא היה בשיתוף עם משרד החינוך, אבל הוא כן של הרשויות המקומיות.
ראדה חסייסי: בהמשך אם יהיה מקום להוסיף.
נטע לוי: שלום ובוקר טוב.
נטע לוי: תודה רבה לשתיכן על כינוס הוועדה בנושא הזה.
נטע לוי: "איתך-מעכי" – משפטניות למען צדק חברתי.
נטע לוי: אנחנו עוסקות בזכויות נשים ובין היתר בנשים עובדות בשכר נמוך.
נטע לוי: כך בעצם התחיל פרויקט התארגנות הסייעות הארצית, נמצאת כאן גילי לצידי, בעצם סייעות נוספות התעוררו לעמוד על זכויותיהן לפני כשלוש שנים.
נטע לוי: הן הבינו באופן כללי ולא באופן נקודתי שסייעת כאן או סייעת שם או רשות מקומית כזאת או אחרת, מעמדן של הסייעות ותנאי ההעסקה שלהן לא הולמים לא את מספרן, לא את תנאי דרישות העבודה.
נטע לוי: בעצם מאז אנחנו פועלות בכמה וכמה אפיקים.
נטע לוי: אני חושבת שהמסמך הזה מתמקד בסייעות בגני הילדים.
נטע לוי: חשוב לי מאוד להדגיש, לדעתי תמיד צריך לראות את התמונה הכללית שהיא כוללת גם את הסייעות בחינוך המיוחד ואת הסייעות המשלבות.
נטע לוי: בעצם כל הניסיונות לפצל ביניהן, הניסיונות האלה פוגעים גם בסייעות, אגב, גם בילדים עצמם כי בסופו של דבר לתנאי השכר של הסייעות יש השלכה ישירה על הילדים ועל כולנו כחברה.
נטע לוי: אני מבקשת לעמוד על שתי נקודות קריטיות, בעיניי שעולות גם מהמסמך שהכין הממ"מ ובעצם גם מכל שנות הפעילות שלנו - - -
נטע לוי: הגננות הן עובדות ישירות של משרד החינוך.
נטע לוי: כולן.
נטע לוי: למיטב ידיעתי.
נטע לוי: קודם כל, יש את עניין ההכשרה.
נטע לוי: ההכשרה שונה לסייעת והכשרה של הגננת - - -
נטע לוי: אולי גילי תוכל לספר.
נטע לוי: גילי היא סייעת, עם ותק של 20 שנה בערך.
נטע לוי: אחת הסייעות שלנו באחת הפגישות אמרה שלפני 20 או 15 שנה, היה פער בין תלוש השכר שלה לתלוש השכר של הגננת, אבל לא פער דרמטי'.
נטע לוי: היום הפער משנה לשנה גדל - - -
גילי אלון: באיזשהו שלב, הן עברו ממשרד החינוך לרשויות המקומיות.
שלמה שטרן: ההכשרה וההשכלה - - -
שלמה שטרן: אני עובד בהסתדרות 21 שנה, לפני כן הייתי עובד משרד החינוך, הייתי גם מנהל בית ספר והייתי אחראי גם על הסייעות לגננות.
שלמה שטרן: מעולם לא היה מצב, שמשרד החינוך שילם את שכרן של הסייעות והגננות.
שלמה שטרן: תמיד היה מצב שמשרד החינוך מממן ומעסיק את הגננות והסייעות לגננות היו תמיד עובדות הרשות המקומית.
רויטל לן כהן: אני עורכת דין ואני חברה בקואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.
רויטל לן כהן: הילדים שלנו נעזרים בסייעות בכל מערכת החינוך, החל מהגן ועד סוף כיתה י"ב.
רויטל לן כהן: אני נמצאת בתוך נושא הסייעות כבר לשמונה שנים.
רויטל לן כהן: בשנת 2007 נפגשתי עם מר שטרן, ניסיתי לדבר על הנושא של ההסכם הקיבוצי, לא היה עם מי לדבר.
רויטל לן כהן: אני אוכל לומר לך מה אני חושבת.
רויטל לן כהן: אני חושבת, שזה נובע מכך שלמורים יש ארגון או הסתדרות ולגננות - - -
רויטל לן כהן: לכן אני אומרת, היה להם קל לנצל את המצב.
רויטל לן כהן: שאלת למה.
נטע לוי: אני אשמח להמשיך, אני רוצה רק לשים דגש על שני דברים.
נטע לוי: יש כאן באמת הרבה דברים, אבל שני דברים מרכזיים.
נטע לוי: האחד, נושא ייצוג הסייעות בהסתדרות.
נטע לוי: נמצא כאן הנציג שלמה שטרן, ההסתדרות היא הארגון היציג של הסייעות שמשלמות דמי חבר.
נטע לוי: בעצם הייצוג בפועל הוא לא של סייעות – זו אחת הבעיות המרכזיות.
נטע לוי: לדעתי כאן נמצא שורש הבעיה מאחר ואין סייעות שהן חלק מהמשא ומתן על הסכמים הקיבוציים.
נטע לוי: אין סייעות שהן בעצם נציגות בתוך ההסתדרות.
נטע לוי: לפני כשנה וחצי התארגנות הסייעות הארצית הייתה בוועדה בתוך ההסתדרות, בוועדה לאיגוד מקצועי היא הציגה את הכשלים בייצוג של הסייעות בתוך ההסתדרות.
נטע לוי: יצאה משם המלצה לאיגוד המקצועי, בזמנו היה אבי ניסן קורן שהיום הוא יו"ר ההסתדרות, לבחון את נושא הייצוג של הסייעות ולהקים צוות פעולה שיעשה את זה.
נטע לוי: כלומר, היה צעד קדימה בנושא הזה, צעד קדימה מאוד מאוד הכרחי.
נטע לוי: לראיה, אמרה חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה בדבריה שההסכם נעשה על ידי גברים, אז נגיד שיש איגוד כבאים, איגוד מצילים.
נטע לוי: זאת אומרת שיש חיה כזאת בתוך ההסתדרות, בתוך הסתדרות המעוף של עובדים שהם עצמם מייצגים.
נטע לוי: נראה לי מאוד מוזר שלא תהיינה סייעות ושאין סייעות בתוך - - -
נטע לוי: אין איגוד סייעות.
רויטל לן כהן: כי איימו עליהם.
נטע לוי: בעיקרון מה שצריך - - -
רויטל לן כהן: אי אפשר להשוות כבאי לסייעת שעובדת בשכר מינימום ואומרים לה "אם את תנסי להתאגד אצלי, לא תעבדי יותר".
רויטל לן כהן: בשורה התחתונה, אני מעסיקה סייעות כבר שמונה שנים עבור הבן שלי.
רויטל לן כהן: כביכול הן עובדות הרשות המקומית, אבל הרי אני זו שמגייסת אותן.
רויטל לן כהן: אני אומרת בכל וועדה ואני אומרת גם פה, אני משלימה את שכרן כי אם מישהו יהיה מסוגל לעבוד עם הבן האוטיסט שלי בשילוב יחידני, הוא צריך קצת לדעת - - -
רויטל לן כהן: אני מוצאת מישהי שהיא או סטודנטית למקצוע מסוים או מישהי שזאת ההכשרה שלה או מישהי שאני מכשירה, אני מוסיפה לשכרן כי אני לא אוכל להעסיק לטיפול בילד המורכב מאוד שלי, מישהו שסיימה 12 שנות לימוד, או מישהי בת 60 שמחפשת עבודה לשנתיים, כשצריך לרוץ אחרי ילד בן 10 היפראקטיבי במרחבי החווה החקלאית, איפה שהוא לומד בכפר סבא.
רויטל לן כהן: אני אומרת לך, כמי שנמצאת בקשר ישיר עם עשרות סייעים וסייעות, כשהם מנסים לגשת לרשות העירונית לשאול מדוע כך או אחרת, אולי אם הם יגיעו ביחד זה יראה אחרת, אומרים להם "אין שום בעיה, תעשו מה שאתם רוצים, אבל פה לא תעבדו בשנה הבאה".
רויטל לן כהן: כן, ואני אגיד לך יותר מזה - - -
רויטל לן כהן: אני אגיד לך יותר מזה.
רויטל לן כהן: אני הייתי בכנס שהן עשו לפני כשנתיים, לשם הגיעו גם נציגים מההסתדרות.
רויטל לן כהן: הוא דיבר אליהן?
רויטל לן כהן: – הוא צעק עליהן, הוא דיבר אליהן בצורה מבזה וכשאני קמתי - - -
רויטל לן כהן: אני קמתי מהמקום ואמרתי "איך אתה מדבר אליהן?
רויטל לן כהן: "
רויטל לן כהן: הוא מההסתדרות, מהסתדרות המעוף.
רויטל לן כהן: הן התנגדו, הייתי שם והייתה שם גם חברת הכנסת מרב מיכאלי וגם אותה אפשר לשאול.
רויטל לן כהן: הוא צרח עליהן והוא דיבר אליהן בבוז: "אתן לא מבינות כלום, בלעדינו לא הייתן מגיעות לשום מקום, אנחנו דואגים לכן, מה אתן מבינות?
רויטל לן כהן: ".
רויטל לן כהן: אני קמתי ואמרתי "איך אתן מרשות לו לדבר אליכן כך?" את ראית שהן לא מעיזות לפתוח את הפה.
רויטל לן כהן: זאת התעמרות, אני אמרתי לך את זה ב-2007 ואני אגיד את זה ואני גם אגיד את זה - - -
רויטל לן כהן: תשאלי אותו גם, למה הם לא מסכימים שהאחיות תשבנה בדיונים - - -
שלמה שטרן: אנחנו חיים במדיניות מסוימת של ההסתדרות.
שלמה שטרן: המדיניות של ההסתדרות היא, שוועדי העובדים ברשויות המקומיות הם וועדים נבחרים, בכל מקום ומקום, הם המייצגים את כלל העובדים ברשות המקומית באותו מקום.
שלמה שטרן: מדיניות ההסתדרות כרגע היא, לא לגרום שתהיינה התארגנויות מקומיות אחרות של בעלי תפקידים אחרים, כמו למשל מזכירות בתי ספר ושרתים ו - - -
שלמה שטרן: אני מדבר על אותו דבר.
שלמה שטרן: מזכירות בתי הספר - - -
שלמה שטרן: ועדי עובדים בכל רשות מקומית, ועדים נבחרים מייצגים את כלל עובדי רשות מקומית - - -
שלמה שטרן: המדיניות של ההסתדרות כרגע היא, לא לתת להתארגנויות מקומיות של תפקידים מסוימים להתארגן - - -
שלמה שטרן: לא מקומיות, ארציות.
שלמה שטרן: כיוון שוועדי עובדים בכל מקום ומקום הם המיצגים של אותם עובדים באותו מקום.
שלמה שטרן: אני לא יודע.
שלמה שטרן: אני לא מטפל בהם, אני לא יודע - - -
רויטל לן כהן: הם אנשים חזקים.
שלמה שטרן: ממש, ממש לא.
רויטל לן כהן: ממש, ממש כן.
שלמה שטרן: נתתי דוגמאות של עובדים - - -
שלמה שטרן: אני מדבר על תפקידים שאני מייצג במערכת החינוך ברשות המקומית.
שלמה שטרן: מה למי יש לו?
רויטל לן כהן: בטח גברים, העץ, הברזל, הכבאים - - -
רויטל לן כהן: אני יכולה לנסות.
רויטל לן כהן: הם לא יתנו לי את הכול, אני יכולה לנסות ממה שאני יודעת.
רויטל לן כהן: לא צריך לעבוד קשה, תסתכלי אילו מחלקות יש בהסתדרות.
שלמה שטרן: הסייעות מאוגדות תחת הכותרת של הסתדרות המעוף, הן מקבלות את הטיפול המקומי דרך וועדי העובדים.
שלמה שטרן: בכל רשות מקומית, כשיש בעיה ויש צורך בטיפול מי שמטפל - - -
שלמה שטרן: מכיוון שאני לא יודע, אני לא דובר ההסתדרות, אני מטפל במגזרים שאני - - -
שלמה שטרן: הטענות כאילו אין להן ייצוג הן פשוט בלתי נכונות - - -
שלמה שטרן: אני אענה.
שלמה שטרן: לא נכון שאין להן ייצוג, האדם שיושב מולך מייצג אותן נאמנה בכול - - -
רויטל לן כהן: סליחה, איך אתה יכול להגיד את זה?
שלמה שטרן: אל תפריעי לי.
רויטל לן כהן: אני לא מוכנה, כי בגללך הילד שלי לא מקבל את הטיפול הראוי - - -
שלמה שטרן: אני צריך הגנה מפני הגברת הזאת, לא יתכן שהיא תצעק עלי.
שלמה שטרן: אני אתן את התשובה.
שלמה שטרן: בכל מקום שיש בעיה לעובדת, היא מקבלת את הטיפול הטוב ביותר על ידי נציג ההסתדרות הבכיר ביותר - - -
שלמה שטרן: עניתי על זה.
שלמה שטרן: מכיוון שלא אני קובע את המדיניות - - -
שלמה שטרן: אני מייצג אותן בצורה הטובה ביותר - - -
שלמה שטרן: אני מוכן לחזור לממונים עלי ולעלות את הבקשה של חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה ושל הוועדה ולהמליץ להם את ההמלצה שאני אתן.
שלמה שטרן: לא אני קובע את המדיניות בהסתדרות, לא אני קובע את המדיניות של הסתדרות המעוף, אני ממלא הוראות של הממונים עלי בתחום הזה.
גילי אלון: אני אוכל להגיד כי אני גם חברת ועד בעיריית באר שבע וסייעת בעצמי.
גילי אלון: אני סייעת בגן עירייה לגילאי 3-4 כבר 20 שנה.
גילי אלון: אני חברת וועד עיריית באר שבע, לא רק של הסייעות, נבחרתי על ידי כל העובדים להיות בוועד.
גילי אלון: לי אישית מפריע, תודה לאל לנו בבאר שבע יש וועד חזק שפועל בשיתוף פעולה איתנו הסייעות, אבל יש מקומות שאין את זה.
גילי אלון: ברוב הוועדים אין נציגה סייעת בוועד כי העובדים שעובדים במשרדי העירייה מן הסתם שבוחרים את נציגי הוועד לא מכירים את הסייעות והם לא בוחרים בסייעות.
גילי אלון: הסייעות, גם כך הן סקטור שהוא מחוץ לבניין העירייה ושל המועצה ולא מכירים אותן.
גילי אלון: הן מפוזרות ואין משהו משותף או דבק שאיתו הן יכולות להתאגד כגוף ולהגיד אמירה כדי לנסות להיבחר.
גילי אלון: גם כשהם מועמדות הן לא נבחרות.
נטע לוי: אני אציין שהסייעות הן כ-30% בממוצע, מכלל עובדי רשות מקומית ולמרות זאת אין ייצוג לסייעות בתוך הרבה מאוד וועדים.
גילי אלון: כשפניתי להסתדרות, אני באופן אישי בזכות שאני חברת ועד נקודתית תמיד כן קיבלתי את המענה.
גילי אלון: שוב, מאוד קשה ליישם דברים שהם אפילו קבועים בחוק, קשה ליישם אותם בשטח.
גילי אלון: אין פיקוח בשטח והדברים הולכים לאיבוד החל מתקציב ועד להוראות עבודה פיסית בקרקע.
גילי אלון: אני מבקשת לומר שהסתדרות המעוף, זה לבלתי מקצועיים.
גילי אלון: מן הסתם, הסייעות בחינוך הפורמאלי של מדינת ישראל, לא יכול להיות שנהייה מיוצגות על ידי מקצועות בלתי מוגדרים ובנוסף לכך, גם בתוך חינוך ודת ביחד.
גילי אלון: כן, בתוך ההסתדרות ביחד.
שלמה שטרן: מה זה צריך להיות?
גילי אלון: אני חושבת שמערכת החינוך צריכה להיות וועדה מיוחדת.
סימה חדד מה יפית: מבחינתנו, הסייעת היא חלק מהצוות החינוכי.
סימה חדד מה יפית: באמת במהלך השנים נעשה תהליך, מעבודה שהיא עבודה יותר מינהלת-טכנית לעבודה שהיא יותר עבודה חינוכית.
סימה חדד מה יפית: בוודאי שזה לידי ביטוי יותר ויותר עם "אופק חדש".
סימה חדד מה יפית: אנחנו לא כל כך עוסקים בנושא של הסכמי שכר.
סימה חדד מה יפית: אנחנו עוסקים בעבודה המהותית בתוך מסגרת הגן.
סימה חדד מה יפית: אני חושבת שכן יכול להיות, אני שומעת כאן בוועדה שזה יוצר סוג של עומסים.
סימה חדד מה יפית: במסגרת העבודה שלנו אנחנו משתדלים, גם המפע"מ, גם עם השלטון המקומי לנסות ולמצוא את האלטרנטיבות גם באמצעות הכשרות וגם באמצעות עבודה עם הסייעות.
סימה חדד מה יפית: לא.
סימה חדד מה יפית: משרד החינוך שותף לתכנים, משרד החינוך לא מעסיק את הסייעות.
סימה חדד מה יפית: במהלך השנים, אנחנו עדיין לא התחלנו עם זה, במהלך השנים - - -
סימה חדד מה יפית: נכון.
סימה חדד מה יפית: בחלוקה של העבודה במסגרת הגן, היא לא אחראית רק על הניקיון - - -
עליזה לביא: כם היא - - -
קריאה: מה שהעובד מקבל, גם הסייעת מקבלת.
רויטל לן כהן: אני מבקשת, עד שלא יגדירו שהיא סייעת חינוכית.
רויטל לן כהן: זה בהחלט ישנה את ההתייחסות.
נטע לוי: אני רוצה להשלים את התמונה עם עוד נושא חשוב.
נטע לוי: יש כאן את ההיבט של ההסתדרות, אבל הנושא הנוסף הוא הצורך ברענון, בהגדרה מחודשת של הסייעות.
נטע לוי: ישבנו עם הגברת סימה חדד מה יפית לפני שנה וחצי ואז בעצם נוצרה הוועדה הזאת.
נטע לוי: משרד החינוך ומרכז השלטון המקומי הקימו - - - -
סימה חדד מה יפית: אמרתי את זה קודם ואני חוזרת ואומרת שוב בכל ועדה, האחריות לריכוז הוועדה היא של מרכז השלטון המקומי - -
סימה חדד מה יפית: רגע, אני מנסה להסביר.
סימה חדד מה יפית: בפעם הראשונה רכזה את זה אתי אלוני מחזיקת תיק החינוך.
סימה חדד מה יפית: בין לבין הגברת פרשה והחליפה אותה מיכל מכס - - -
רויטל לן כהן: היא הייתה בוועדת החינוך - - -
רויטל לן כהן: היא הייתה פה היום בוועדת החינוך.
גילי אלון: כי אנחנו לא חשובות.
חגית מגן: לא נכון, למה את אומרת את זה?
שלמה שטרן: אגב, גם אני לא הוזמנתי לישיבה הזאת.
שלמה שטרן: התכוונתי לאותה וועדה של משרד החינוך, לא הוזמנתי.
רויטל לן כהן: גברתי אני ממש מבקשת שלא נפריד את זה, שלא יהיה כאן הפרד ומשול.
רויטל לן כהן: שזה לא יהיה הסייעות של גני הילדים, הסייעות של השילוב, הסייעות - - -
רויטל לן כהן: כל מי שתומכת בתהליך החינוכי של הילדים שלנו שנקראת 'סייעת' 'מלווה' וכל מיני כאלו מילים, זה חייב להקיף את כולם, זה רוחבי, כי אחרת מפרידים ביניהן ואומרים 'ניתן לך, אני לא אתן לה'.
סימה חדד מה יפית: למה מצפים, זה שעות עבודה שונות ותנאי העסקה שונים - - -
רויטל לן כהן: סליחה, גם הורים לא מקבלים את אותו דבר.
רויטל לן כהן: סליחה, מורה בבית ספר יסודי ומורה בחטיבת ביניים הן לא מועסקות באותו שכר והן עדיין נמצאות תחת אותה מטרייה.
רויטל לן כהן: אל תפרידו ביניהן.
נטע לוי: גם לדעתנו האחריות כאן היא אחריות ישירה של משרד החינוך.
נטע לוי: יש כאן איזו התנערות.
נטע לוי: צריך לעשות באמת להחזיר את הוועדה הזאת ומעבר לזה לדאוג שיהיה שם ייצוג של הסייעות, מה שלא היה בהתחלה.
נטע לוי: יש כאן הרבה מאוד נושאים שבכלל לא נגענו בהם, למשל שעות העבודה שלהן.
נטע לוי: שעות העבודה שלהן אמורות להיות 42.5 שעות כמשרה מלאה.
נטע לוי: בפועל חלק הגדול לא מגיעות לזה וזה גורם שהמשרות שלהן הן כ-80% משרה.
נטע לוי: אני מדברת על סייעות הגנים.
נטע לוי: 56% כשמדובר על מסייעות משלבות.
רויטל לן כהן: הן בתוך השילוב מראש.
רויטל לן כהן: התפקיד שלהן מגודר עד 30 שעות כי זה מה שמשרד החינוך מתקצב.
סיגל אבישי: אני חייבת לומר משהו, אני סייעת משלבת, תומכת ומה שלא תרצו.
סיגל אבישי: אני חייבת לומר שבפועל לצורך העבודה שלי לא קיבלתי שום הכשרה.
סיגל אבישי: את ההכשרה אני רכשתי לבד, הלכתי, למדתי.
סיגל אבישי: לא רק זה, אף אחד לא נותן לי את הסיוע ואת התמיכה.
סיגל אבישי: לא רק זה שלא נותנים לי את הסיוע ואת הלווי המקצועי, כמו שאמורים לתת, כשהילד או הילדה אינם, המערכת לוקחת אותי לצרכיה.
סיגל אבישי: זה אומר שאם אני צריכה למלא את מקומה של הגננת אז אני אמלא את מקומה של הגננת, אם אני צריכה למלא את מקומה של המורה, של המחנכת אני אמלא את מקום המחנכת, אם אני צריכה לעשות תיווך חברתי בין ילדים אחרים שלא קשורים אלי אני אעשה את התיווך החברתי.
סיגל אבישי: אלו הדרישות, זאת ההגדרה שחוזר מנכ"ל העביר.
רויטל לן כהן: אין לה בעיה לעשות את זה, אבל תנו להכשרה כדי לעשות את זה.
רויטל לן כהן: נראה לך הגיוני שהיא תמלא את מקומה של מורה בכיתה של 40 תלמידים?
רויטל לן כהן: אלו הדרישות שלכם.
עינב גוטרמן: אני עורכת דין מעמותת "כולנו משפחה", עמותת הורים שעוסקים בין היתר בנושא שיפור המסגרות החינוכיות בגיל הרך.
עינב גוטרמן: הגענו לכאן היום, מעבר לכל כדי להודות לסייעות על עבודת הקודש, סליחה שאני משתמשת בביטוי, אבל כן, גם אנחנו ההורים צריכים להודות לסייעות האלה על מה שהן עושות.
עינב גוטרמן: אנחנו כאן כדי לתמוך במאבק שלהן.
עינב גוטרמן: צריך להבין דבר אחד, מעבר לפן המוסרי והחברתי של שוויון, מגדר וזכויות עובדים, יש פן נוסף בעניין הזה, לשפר את תנאי ההעסקה ולהשקיע בהכשרתן המקצועית של סייעות, בסדר, זה לא רק למעמדן המקצועי ולמצבן הכלכלי, לתדמית ולהערכה העצמית שלהן, זה מסייע גם להתפתחות התקינה של הילדים.
עינב גוטרמן: אני אקריא לכם כי אני מבינה שהזמן קצר.
עינב גוטרמן: אני מבקשת להקריא לכם מאמר שכתבה הגברת נועה לאור "מדינות חברתית בגיל הרך, מנגנונים להבטחת איכות חינוך, טיפול במסגרות לגיל הרך" - "קיים קשר חזק בין ההכשרה והתמיכה בצוות כולל תנאי העסקה הולמים לאיכות, שירות וטיפול.
עינב גוטרמן: במיוחד נמצא שצוות שיש לו השכלה פורמאלית הכוללת התמחות לגיל הרך הוא חם יותר, תומך ורגיש באינטראקציות עם הילדים.
עינב גוטרמן: גורם נוסף שנמצא משפיע על אינטראקציות חיוביות הוא הכשרת המטפלת וההדרכה שהיא מקבלת במהלך עבודתה.
עינב גוטרמן: נמצא שמטפלות משכילות יותר ובעלות הכשרה מעמיקה בתחום החינוך והטיפול בגיל הרך ושמקבלות הדרכה, הן מספקות סביבה עשירה, מותאמת ורגישה יותר עבור הילדים.
עינב גוטרמן: בתנאים אלה המטפלות נמצאות חמות, תגובתיות ותומכות יותר בילדים, נצפו פחות הגבלות ואיסורים על פעילות הילדים והילדים נראו פחות אפתיים ופחות לחוצים".
עינב גוטרמן: המחקרים היום מוכיחים שהאיכות של הצוות, זאת אומרת הכשרה וגם הכשרה מקצועית וגם תנאי העסקה הולמים תורמים לאיכות החינוך והטיפול.
עינב גוטרמן: אי אפשר שלא להתייחס לזה.
עינב גוטרמן: צריך להתייחס לסייעות כחלק אינטגראלי מהצוות החינוכי ולדאוג לזה לקרות גם לטובת הילדים ולא רק לטובת הסייעות.
עינב גוטרמן: זה היבט שמתעלמים ממנו והוא חשוב לא פחות.
גילי אלון: אני מבקשת לשים דגש גם על פער שעות עבודה.
גילי אלון: כשאני עובדת עם הגננת, בעצם, 'כתף אל כתף' ואנחנו עושות כמעט את אותה עבודה בעוד שלי יש תוספת עבודה פיסית.
גילי אלון: אני מגיעה בשעה 07:30 והגננת שלי מגיעה בשעה 08:00, היא הולכת בשעה 14:00, אני נשארת כדי להשלים 42.5 השעות השבועיות.
גילי אלון: זה ממש כך.
גילי אלון: איך משרד החינוך מאפשר להן לעבוד משרה של100% עם 30 שעות שבועיות ואותי כשאני עובדת עבודה יותר פיסית מחייבים ל-42.5 שעות שבועיות.
גילי אלון: אין היגיון.
רויטל לן כהן: אני אמרתי, את זוכרת שהיינו אז בכנס שאיימו - - -
רויטל לן כהן: חלילה, מה פתאום.
רויטל לן כהן: ההסתדרות פוצצה את המשא ומתן עם השלטון המקומי.
שלמה שטרן: מה זאת אומרת?
שלמה שטרן: זו לא התנהגות פרלמנטארית, זה שקר וכזב.
רויטל לן כהן: סליחה - - -
שלמה שטרן: שקר וכזב.
שלמה שטרן: כי זה לא נכון.
שלמה שטרן: מה ההסתדרות פוצצה, את איזה משא ומתן?
רויטל לן כהן: זה מה שמרכז השלטון המקומי אמר לנו.
שלמה שטרן: על מה את מדברת?
רויטל לן כהן: המשא ומתן התפוצץ.
רויטל לן כהן: הכי פשוט להגיד שלא יכול להיות שהם לא משתפים את הסייעות בדיון הזה.
סימה חדד מה יפית: אני אומרת, שאנחנו ממש לפני חתימה - - -
רויטל לן כהן: איך יכול להיות?
רויטל לן כהן: אתם לא מדברים איתן, לא עלינו בלעדנו.
רויטל לן כהן: איך אתם עושים את זה?
רויטל לן כהן: הוא כפה את עצמו עליהן.
שלמה שטרן: אני מצטער, אני חייב למחות, אני כופה את עצמי עליכן?
שלמה שטרן: אני כופה את עצמי עליכן?
שלמה שטרן: אני נבחרתי לתפקידי, ממלא אותו באמונה, אי אפשר להגיד שאני כופה את עצמי.
חגית מגן: מרכז השלטון המקומי מנהל - - -
שלמה שטרן: מאחר והזכירו כאן לא פעם אחת את שכר, אני חייב להזכיר ששכרן של הסייעות השתפר לעין ערוך, בשלוש השנים האחרונות, באופן מאוד משמעותי על חשבון עובדים אחרים ברשות המקומית.
שלמה שטרן: סליחה, לא שמעתי.
רויטל לן כהן: מה זה, מה?
שלמה שטרן: אני מסכים איתך.
נטע לוי: אני רוצה לציין שתוספת השכר עליה מדבר מר שטרן, היא תוספת של 10%.
נטע לוי: בשם תוספת השכר הזאת השתיקו את כל זעקות הסייעות במשך שנתיים.
נטע לוי: תוספת שכר של 10% שנתינה לשכר היסוד היא במקרה הטוב לסייעת עם 22 שנות ותק, זו תוספת שכר של 380 שקל.
נטע לוי: אצל הרבה מאוד סייעות זו תוספת של 130 שקל.
שלמה שטרן: זה לא נכון מה שאת אומרת, זה חלקי מה שאת אומרת.
אבישי ברוורמן: בוקר טוב, חברי, מכובדי, חברי הכנסת אורלי אבקסיס, חיליק בר, מנהלת הוועדה לאה ורון, המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת עורכת-דין בנדלר, היועצת המשפטית שלנו עורכת-דין סומפולינסקי ועורכת-דין ענת מימון, היועצת המשפטית של הוועדה לקידום מעמד האישה, אני רואה פה את עמותת ידיד, את רן, את כולם, מכובדי כולם ונציגי הממשלה.
אבישי ברוורמן: אנחנו ממשיכים את הדיונים של הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדה לקידום מעמד האישה.
אבישי ברוורמן: הדיון הראשון בהצעת החוק התקיים ב-22 ביולי, חברת הכנסת עליזה לביא מילאה את מקומי.
אבישי ברוורמן: סעיף 1 אושר בוועדה, ותתווסף לו הגדרה נוספת, לפיכך אנו מצויים עדיין בסעיף 1 שהוא סעיף ההגדרות.
אבישי ברוורמן: ואני מעביר את ההובלה לנציג משרד הבינוי והשיכון, עורך-דין אמיר פז.
אמיר פז: שלום.
אמיר פז: ההגדרה הנוספת, שנגיע בהמשך למשמעות שלה, היא "אדם עם מוגבלות" – כהגדרתו בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.
אמיר פז: בהמשך נראה מה הנפקות של ההגדרה.
אמיר פז: זהו, יתר ההגדרות כפי שהקראנו.
אבישי ברוורמן: עורכת-דין בנדלר, אם זה מקובל, נאשר את זה.
אבישי ברוורמן: פשוט אצביע עוד פעם גם על הסעיף הזה.