GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתן רגב: הכשל של המדינה, אם את שואלת אותי, הוא הרבה יותר אצל הגברים כיוון שהיא לא מחייבת לימודי ליבה ולימודים תיכוניים אצל בנים חרדים אחרי כיתה ח'.
איתן רגב: רוב הנתונים שהראיתי כאן מופיעים גם בחוברת.
יעל אלימלך: שמי יעל אלימלך, אני עובדת כבר 25 שנים בתחום החינוך, בסמינרים של "בית יעקב", מרכזת מסלולים בסמינרים.
יעל אלימלך: כלומר, תחום החינוך מאד מאד מוכר.
יעל אלימלך: בנוסף, אני מרכזת הכשרות ארצית בעמותת "תמך", שזו עמותה לקידום תעסוקת נשים חרדיות.
יעל אלימלך: זו עמותה פילנטרופית שבעצם באה לקדם את כל הנושא של תעסוקת הנשים החרדיות פה, בארץ.
יעל אלימלך: בנוסף, אני שייכת לקבוצת "מעורבות", ובאמת הכנו את נייר העמדה במטרה להעלות ולהציף את הנושא הזה של תעסוקת נשים חרדיות.
יעל אלימלך: כל מה שאני אומרת פה מלבד הנתונים, שגם נעזרנו במכון "טאוב" והכנו את נייר העמדה, באה מהשטח.
יעל אלימלך: אני נמצאת הרבה בשטח, אני רואה הרבה נשים.
יעל אלימלך: עמותת "תמך" כבר נגעה בלמעלה מ-10,000 נשים בקידום תעסוקה, שמתוכן 4000 השמות, שזה יחסית נון מדד וקנה מידה להצלחות ולאפשרויות, במיוחד בשנים שהממשלה שמה דגש בתעסוקת נשים חרדיות.
יעל אלימלך: אז ראינו באמת את הפריחה ואת הגידול של התעסוקה של הנשים, שהיתה ב-45% ועלתה ל-65% היום, וזאת ההצלחה.
יעל אלימלך: לגבי הנייר עמדה – נייר העמדה בעצם מציג את המצב הקיים, שבאמת היום הגענו לייעדי הממשלה.
יעל אלימלך: נשים חרדיות עובדות, שיעור התעסוקה שלהן כבר עמד ביעדים.
יעל אלימלך: אם הממשלה שמה למול עיניה 63% של תעסוקת גברים ונשים, תעסוקת הנשים החרדיות כבר עבר את זה אבל מה שקורה בשטח זאת מציאות קצת שונה.
יעל אלימלך: דבר ראשון, יש חסמים שאני רוצה לציין אותם, למה בעצם נשים חרדיות לא מרוויחות כפי שצריכות להרוויח.
יעל אלימלך: דבר ראשון - כיום אין כמעט קרנות שנותנות אפשרויות ללימודים כדי שתוכלנה לצאת ללימודים לנשים חרדיות.
יעל אלימלך: רוב הכסף של הקרנות, גם אם הן פילנטרופיות וגם אם הן של הממשלה, שוברים, כל מה שקשור לקרנות של המדינה, מה ששמים לנשים הוא מאד קטן.
יעל אלימלך: כלומר, אישה שרוצה לצאת ללמוד לתואר אקדמי והיא כמובן בשלב כזה של חייה שהיא כבר נשואה ויש לה ילדים והיא לא יכולה - -
קריאה: בעיקר זה ליוצאי צבא כל המלגות האלה.
יעל אלימלך: - - גם, כמובן אבל היא לא יכולה להרשות לעצמה לצאת ללימודים ולהתקדם.
יעל אלימלך: לכן, ברירת המחדל שלה היא לקחת משרות שהן נמוכות יותר.
יעל אלימלך: מלבד כך יש אפליה מובנית בכלל בנתוני השכר במשק בין נשים לגברים, במיוחד בין נשים חרדיות לנשים במגזר הכללי, זו אפליה של 15% בתחומים הרגילים.
יעל אלימלך: עוד יותר אחוזי אפליה יש במשרות ההייטק.
יעל אלימלך: שם רואים שעל אותה משרה אישה חרדית יכולה לקבל ב-30% פחות מאישה חילונית.
יעל אלימלך: - -
יעל אלימלך: זה נתון.
קריאות: היצע וביקוש.
יעל אלימלך: - - נשים חרדיות הרבה פעמים הולכות לעבוד בחממות טכנולוגיות.
יעל אלימלך: הן מעדיפות להישאר במסגרת הקהילה ואז יש ...
יעל אלימלך: זה סוג של היצע וביקוש.
יעל אלימלך: יש הרבה נשים ויש פחות משרות ואפשר לשלם להן פחות.
רחלי איבנבוים: מה שקורה בעצם זה שיש מיעוט יחסית של מסלולי לימוד אקדמאים לנשים חרדיות.
רחלי איבנבוים: רבות מתוכן יוצאות באותו תואר, באותם תחומים ואז יש הצפה גדולה של עובדות באותו תחום כאשר הביקוש של עבודות שמתאימות לנשים חרדיות, ההיצע נמוך יחסית.
רחלי איבנבוים: יש הרבה נשים, ממילא יש הרבה מתחרות על אותה משרה ופשוט השכר יורד.
מיכל צ'רנוביצקי: אני יכולה להוסיף כמה מילים על הנושא הזה של הייטק ונשים חרדיות, אני פשוט מגיעה מהתחום: מרכזי התעסוקה שהקימו במיוחד לנשים חרדיות, כמו שיש במודיעין עלית ובאלעד ובני ברק וכל מיני מקומות כאלה, מלכתחילה מועסקות שם נשים במשכורות הרבה יותר נמוכות.
מיכל צ'רנוביצקי: מה שניתן להן בתמורה זה שזה חממה, זה נשים בלבד.
מיכל צ'רנוביצקי: צריך להבין שזה אינטרס משותף של המדינה ושל הממסד החרדי.
מיכל צ'רנוביצקי: הממסד החרדי, ברגע שיותר נשים התחילו להיכנס לתחום של ההייטק, יותר נערות חרדיות התחילו ללמוד את זה ונשים התחילו להיכנס לזה, היה אינטרס להשאיר אותן קרובות לקהילה, במקומות נפרדים מגברים.
מיכל צ'רנוביצקי: למדינה זה היה נראה שמכניסים יותר נשים חרדיות לעבודה בשכר יותר גבוה, ומה שקרה זה שבעצם המקומות האלה משמרים משכורות נמוכות.
מיכל צ'רנוביצקי: אם לבנות הרבה פעמים אומרים: תבואו, תעבדו פה שנה ואחרי זה תצאו החוצה, זה לא עובד ככה.
מיכל צ'רנוביצקי: הן נשארות שם הרבה שנים, הן לא עובדות פחות שעות ולפעמים הן עובדות בדיוק כמו במקומות אחרים בהייטק למרות כל ההבטחות, גם אם הן יוצאות לקחת את הילדים, הן חוזרות אחר כך בערב לעבוד.
מיכל צ'רנוביצקי: אני מכירה את המשרות בהייטק, יש בכל מקום, לא צריך בשביל זה לעבוד בבני-ברק.
מיכל צ'רנוביצקי: המשכורות הרבה יותר נמוכות וגם אלה שכן יוצאות אחר כך לשוק הכללי, אז מידיעה, בגלל שהן חרדיות יודעים מאיפה הן הגיעו, יודעים כמה הן קיבלו קודם וגם שם הן יקבלו משכורת נמוכה בהרבה ממה שאישה אחרת תקבל בהייטק, שהגיעה עם אותו ניסיון כמוהן או אפילו עם אותה השכלה כמוהן.
מיכל צ'רנוביצקי: זה סיפור, כמובן שזה לא שחור ולבן כי זה באמת נותן אפשרות תעסוקה להרבה מאד נשים שהיה להן הרבה יותר קשה לצאת החוצה, בין אם זה בגלל שהן בלי תואר ראשון או בגלל סיבות אחרות, בגלל שהן עם יותר ילדים ודברים כאלה אבל עדין זה משמר סוג של אפליה מאד חמורה בתחום הזה.
מיכל צ'רנוביצקי: צריך לציין גם שהמקומות האלה, שמקימים את מקומות העבודה לחרדיות, יש להם הטבות במסים וכל מיני הטבות אחרות.
מיכל צ'רנוביצקי: הם מתוקצבים על ידי המדינה והם כאילו מרוויחים פעמים.
מיכל צ'רנוביצקי: הטענה שלהם "נעביר את זה להודו".
מיכל צ'רנוביצקי: אני לא מקבלת אותה, זה לא נכון וכמעט בלתי אפשרי להעביר עבודות להודו, בטח לא עבודות של שירות לקוחות וכדומה אבל זה המצב.
יעל אלימלך: - - סיבה נוספת למצב הקיים זה הנושא של תמהיל העבודות.
יעל אלימלך: כמו שהצגתם, באמת רוב המשרות הן משרות של חינוך.
יעל אלימלך: הלימודים בסמינרים מושתתים על לימודי הוראה, בעיקר.
יעל אלימלך: בנוסף, מוסיפים גם הרבה פעמים לימודים אחרים אבל הם מכוונים לעבודות בהוראה ואז זה יוצר את ההצפה בשוק, וזה גורם למשרות להיות יותר נמוכות, יותר קטנות, בחלקיות משרה יותר גדולה, וזה מה שגורם לשכר להיות יותר נמוך.
יעל אלימלך: זה דבר שאתייחס אליו אחר כך, דבר שדורש שינוי גם.
יעל אלימלך: דיברנו על היקף משרה - נשים חרדיות, רק עשירית מהנשים החרדיות עובדות 43 שעות שבועיות, שזה משרה מלאה.
יעל אלימלך: זה נתון מאד משמעותי מבחינת שכר.
יעל אלימלך: יכול להיות שזה גם בגלל הנתון שהראיתם שככל שהמשפחה גדלה, מתרחבת, האישה מרגישה צורך להיות יותר בבית וממילא היא דורשת לפצל את המשרה שלה.
יעל אלימלך: אבל אם היה נתון של עזרה במשפחתונים, במסגרות המשך לילדים, היה נותן לאישה לעבוד משרה מלאה יותר.
יעל אלימלך: השכלת הנשים – ראינו פה את הנתון שככל שההשכלה של האישה יותר גבוהה, השכר שלה עולה וזה באמת נתון חשוב מאד שאנחנו צריכים לשים עליו את הדגש כי בלעדי זה אנחנו נשאר במשרות הנמוכות, במשרות של שירות הלקוחות, במשרות של מזכירות וכל מה שיש לשוק כרגע להציע לכל מי שאין לה השכלה אקדמית.
יעל אלימלך: השירות הציבורי – השירות הציבורי כיום, - -
יעל אלימלך: 5,500 בנות מסיימות מדי שנה את הסמינרים - -
יעל אלימלך: אין תיכוניים.
יעל אלימלך: מסלול המשך טבעי אחרי י"ב, ממשיכים לי"ג,י"ד.
יעל אלימלך: 5,500.
רות אלמליח: יש לי נתונים לענין הזה.
רות אלמליח: אני מפקחת במחוז החרדי ממשרד החינוך.
רות אלמליח: לגבי השאלה ששאלת, מספר המסיימות – כ-8,000 תלמידות מסיימות כיתה י"ב בכל שנה.
רות אלמליח: - -
רות אלמליח: המחזור הוא 8,000.
רות אלמליח: לא, מסיימות י"ב.
רות אלמליח: רובן מסיימות י"ב, 8,000.
רות אלמליח: יש כמה עשרות שהן בקידום נוער וכולי אבל הרוב מסיימות.
רות אלמליח: מתוכן, יש לנו כ-2,500 בנות שעושות בגרות מלאה, שזה בגרות לכל דבר וענין וכ-4,500 שהן נבחנות בשאלוני סאלד.
רות אלמליח: באמת המשרד עשה מהלך מאד משמעותי, לדעתי, ואנחנו רואים את זה גם בתוצאות בהכרה של הבחינות הללו כשוות ערך לבחינות מקבילות בבגרות.
רות אלמליח: הרבה בנות מצאו את הדרך להגיע לבגרות בקלות יותר, מבחינת השלמת הבחינות, מה יש להן לעשות וכולי, וזה בפירוש מהסיבה שהכירו להן בשאלונים הללו.
רות אלמליח: זאת אומרת, אם תלמידה סיימה היסטוריה, עד לפני שלוש שנים היא היתה צריכה לחזור שוב על בחינה, כמעט על אותו חומר, אותן מיומנויות, ממש באותה רמה.
רות אלמליח: היום זה לא כך.
רות אלמליח: יש לה את הבחינה, הבחינה נשמרת לה, המשרד מכיר בבחינה הזאת וזה נתן קפיצה מאד גדולה לבנות הללו.
רות אלמליח: יש לנו כ-500 תלמידות, "תיקים פתוחים" מה שנקרא, באקסטרני, שהן באמת מצטרפות לאט לאט להגשמה של בגרות מלאה.
רות אלמליח: כיוון שצריך לדעת ששאלוני סאלד הם בארבעה תחומי דעת בלבד.
רות אלמליח: זאת אומרת, שאר הבחינות הן בחינות פנימיות.
רות אלמליח: עד לרפורמה החדשה של שר החינוך היום, כל הבחינות האלה היו בחינות חיצוניות.
רות אלמליח: כדי להגיע לתעודת בגרות הן היו צריכות להיבחן בתנ"ך, מחשבת ישראל, אזרחות, היסטוריה, מקצוע בחירה.
רות אלמליח: יש כללים לחוקת זכאות לתעודת בגרות.
רות אלמליח: הן נבחנות בארבעה תחומי דעת – היסטוריה, מתמטיקה, אנגלית ועברית.
רות אלמליח: לוקחים את הציונים הללו ו"שותלים" אותם בחוקת הזכאות על פי הקריטריונים, והן צריכות להשלים את התנ"ך, את האזרחות, את מקצוע הבחירה אבל הן עושות את זה בקלות.
רות אלמליח: לא כולן עוברות לסמינרים אבל הרוב עובר.
רות אלמליח: צריך להבין שזה משהו בתרבות.
רות אלמליח: להמשיך בסמינר זה לא מתוך איזה שהוא רעיון שאני צריך ללמוד אלא זה בתרבות, מתוך איזו שהיא מסגרת.
רות אלמליח: לכן, רוב הבנות כן ממשיכות במסגרת הזאת.
רות אלמליח: בתוך המסגרת יש לנו את החלוקה של בנות שהולכות למקצועות חלופיים ולאו דווקא לחינוך.
רות אלמליח: מה שראינו כאן
רות אלמליח: בנתונים, הם נכונים ונכונים מאד אבל עד 2010.
רות אלמליח: זאת אומרת, לדעתי בארבע, חמש השנים האחרונות קרה מהפך רדיקלי בנושא הזה - -
רות אלמליח: אני חושבת שבעוד כמה שנים יהיה מחסור במורים גם במגזר הזה מכיוון שיש יוקרה מאד מאד גדולה למקצועות החלופיים כמו הנדסאים, הייטק, אדריכלות, ייעוץ מס, ראיית חשבון.
רות אלמליח: כל המקצועות האלה ממש ממש נכנסו בגדול בסמינרים.
רות אלמליח: מבחינת הציבור יש הסתכלות מאד מעריכה למקצועות האלה.
רות אלמליח: זאת אומרת, זה לא שמי שהולך לשם הוא פחות או יהיה לו שילוב פחות טוב.
רות אלמליח: זה ממש לא, זה בדיוק הפוך.
יעל אלימלך: יהיה היצף של מתכנתות, גרפיקאיות.
יעל אלימלך: ..
רות אלמליח: מכיוון שמה שציינת קודם, יש מקומות מאד מסוימים לתעסוקה לנשים הללו.
רות אלמליח: זאת אומרת, אם זה היה משהו פתוח, לא היינו מקבלים את זה בריכוז כל כך גבוה.
רות אלמליח: זה גם מרוכז מבחינת התחומים אבל מרוכז גם מבחינת מקומות התעסוקה.
רות אלמליח: ואז, שני הריכוזים יחד יוצרים משהו עוד יותר צפוף.
רות אלמליח: כמעט ולא, רק בשלב יותר מאוחר.
רות אלמליח: כן, אחרי.
רות אלמליח: יותר מאוחר אבל זה לא אחוז גבוה.
קריאות: יש את המוסדות האקדמאים.
רות אלמליח: אין לי נתון אבל זה הולך וגדל משנה לשנה.
יעל אלימלך: נפתחו לאחרונה כמה מוסדות חרדים.
רחלי איבנבוים: פחות מ-1000 נשים בשנה.
נעמה עידן: הרבה פחות מ-1000.
רות אלמליח: זה עדין לא ב"מיינסטרים".
רות אלמליח: עדין יש קבוצות, גם קבוצות טובות, שבאמת יוצאות למכללות או לכל מיני מסגרות כאלה שנפתחות על פלטפורמה אקדמית אבל הרוב עדין לא שם.
רות אלמליח: הרוב נמצא בתוך המסגרת - -
יעל אלימלך: אוקי, הגענו לבעיה.
יעל אלימלך: בעצם כבר די דיברנו עליה, הבעיה פה, לפי איך שאנחנו רואים אותה זה מדיניות הממשלה.
יעל אלימלך: עידוד הגברים לצאת לעבודה על ידי תמריצים וכל מה שקשור בזה מסכן את ההישגים שהשגנו עד כה.
יעל אלימלך: למה?
יעל אלימלך: מחקרים הראו שמה שגורם לאישה חרדית לצאת לעבוד זה בעיקר המצב הכלכלי.
יעל אלימלך: זה בראש מעייניה להביא פרנסה הביתה, לתת אוכל לילדים.
יעל אלימלך: הנושא של מימוש עצמי ופיתוח עצמי ושליחות חברתית זה פחות.
יעל אלימלך: לכן, כאשר הגבר יוצא לעבוד במקביל לאישה, ממילא האישה תעדיף לחזור הביתה וייווצר אפקט הדלת המסתובבת מכיוון שמבחינתה, כאשר ייכנס שכר הביתה, אפילו שזה שכר לא מספק אלא זה יהיה שכר במקום מה שהיא היתה מביאה, אז היא תחזור הביתה, היא תעדיף לשבת בבית.
יעל אלימלך: בדקו וראו ש-40% מהנשים חושבות כך, שזה אחוז מאד גבוה.
רחלי איבנבוים: - - -
יעל אלימלך: מה קורה בפועל?
יעל אלימלך: אנחנו עוד לא יודעים.
יעל אלימלך: אנחנו נראה מה יקרה כשהגברים יצאו אבל זו הסכנה שאנחנו חוזים אותה בגלל המניע של האישה, שהוא מניע כלכלי בעיקר, ואז אפקט הדלת המסתובבת זה הדבר שהכי מפחיד אותנו כי אז כל ההישגים שהשגנו עד כה ירדו לטמיון ומשכורת אחת עדין תשמר את העוני.
רחלי איבנבוים: כשמדברים על הישגים, אני חושבת שכדאי לשים דגש כשמדברים על הישג מבחינה מסחרית נטו של שיעורי תעסוקה, לא מבחינה איכותית כי מבחינת איכות תעסוקתית אנחנו רואים שיש בעיה משמעותית מאד.
רחלי איבנבוים: זה הישג שעדין לא הגענו אליו.
יעל אלימלך: נכון, זה בעיקר.
יעל אלימלך: אני יכולה לספר לכם בתוקף עבודתי ב"תמך", שאני רואה שרוב המשרות שמוצעות היום לנשים החרדיות זה שירות לקוחות, זה עבודת כפיים, זה עבודת מזכירות.
יעל אלימלך: אני לא נתקלת בשנה האחרונה במשרות גבוהות יותר וזה פשוט - -
יעל אלימלך: בגלל שהממשלה הפסיקה לתת תמריצים ותכנית "צופיה", שבאמת היתה תכנית של משרד הכלכלה לקידום נשים שעמותת "תמך" הובילה אותה, עבדה עד 2013 והפסיקה.
יעל אלימלך: כלומר, הממשלה החליטה שכרגע הגענו ליעד ואין צורך להמשיך.
יעל אלימלך: לכן, המעסיקים כיום מעדיפים להעסיק פחות נשים חרדיות.
יעל אלימלך: אם עד כה המעסיקים קיבלו תמריצים עבור נשים חרדיות אז הם העדיפו לקחת אישה חרדית, היתה העדפה מתקנת אבל כיום המצב הוא לא כזה.
יעל אלימלך: אין גיוסים והמצב ממש לא פשוט מהבחינה הזאת.
א': סליחה, אני גם חושבת שאין מספיק מקומות חרדים לנשים שלומדות, הן עדין נוטות להישאר במגזר החרדי ואין מספיק מקומות חרדים שיכילו אותן, זו גם אחת הסיבות.
א': אין פלטפורמה שתקבל את ההשכלה שלהן כי כמה שהן משכילות ולומדות ויש להן תארים, הן רוצות להישאר במגזר ואין מספיק מקומות במגזר.
א': אין מספיק מקומות עבודה שיכילו את התארים שהן עשו או את ההשכלה שלהן.
א': לכן, - -
רחלי איבנבוים: אני אשמח להגיד את מה שא' אמרה בכובע השני שלי כאן:
רחלי איבנבוים: בחודשים האחרונים אני הקמתי ומנהלת תכנית בשם "מובילות".
רחלי איבנבוים: תכנית שמכוונת בדיוק לאיכות תעסוקתית של נשים חרדיות ולתמהיל נורמטיבי.
רחלי איבנבוים: מה שאנחנו מגלות, מעבר לזה, שאין בעיה או יש מספיק נשים חרדיות מצוינות, איכותיות, עם כישורים יוצאי דופן שרוצות מאד לצאת מהחממה, שרוצות מאד לעבוד, להשקיע בעבודה גם בהיקף של שעות, גם בעבודה בסביבה מעורבת.
רחלי איבנבוים: לעומת זאת, הקושי המשמעותי מאד הוא מול מעסיקים.
רחלי איבנבוים: הבעיה שדפוס התעסוקה של נשים חרדיות היום, כשמעסיק שומע אישה חרדית או פתח את הדרך לנו, כמובילות, ישר אמר: בטח, בשמחה, תביא כמה שיותר נשים, יש לי מקומות פנויים בשירות לקוחות, יש לי מקומות פנויים באיזו שהיא עבודת דחק כזאת או אחרת בשכר מנימום.
רחלי איבנבוים: דפוס ההעסקה של נשים חרדיות המצטייר כ"הודיות" של ישראל, כנשים שמגיעות עם דרישות נמוכות מאד, בתחתית הפירמידה, והאתגר הוא מצד אחד לסלול את הדרך לנשים חרדיות, להראות להן שאפשר יותר מזה, שיש להן לאן לשאוף, שהעבודה היא לאו דווקא בהכרח איזו שהיא עבדות בעד כמה גרושים אפורים ובודדים אבל מצד שני, גם ליצור תמריצים ולחנך את המגזר העסקי שהנשים החרדיות יכולות, מוכשרות לא פחות ויכולות לתת תועלות.
רחלי איבנבוים: אני חושבת שמציאות כל כך מוקצנת חייבת להיות ממספר סיבות, זאת לא סיבה אחת אבל ברור שנשים חרדיות חייבות את הכסף, גם אם הוא שכר מינימום, כנראה יותר מאוכלוסיות אחרות.
רחלי איבנבוים: ומקובל, הן מחונכות לעבודה קשה, הן מחונכות לא להתלונן.
רחלי איבנבוים: בסקרי המעסיקים כמעט כולם מוכיחים כי העובדות מסורות מאד, מקבלות מרות.
רחלי איבנבוים: לא מסתכלות עם עיניים החוצה לאן לטפס.
רחלי איבנבוים: הן צריכות את הכסף.
רחלי איבנבוים: אני לא יודעת אם אפשר לומר "ניצול", כי זה בסופו של דבר שוק חופשי, ואם עובדת מוכנה לעבוד בשכר כזה, ואם כוחות השוק - -
קריאה: אפשר להגיד דבר כזה.
רחלי איבנבוים: אפשר להגיד "ניצול"?
רחלי איבנבוים: אישרו לי להגיד את זה.
רחלי איבנבוים: - - אני חושבת שנעצרים מול הנתון של שיעורי תעסוקה, וברגע שרואים ששיעורי התעסוקה של נשים חרדיות הוא גבוה, מסמנים איזה שהוא וי, מסירים את הנושא ואמרים: הוא בסדר.
רחלי איבנבוים: לא מסתכלים לעומק, לא מסתכלים שאישה חרדית בזמננו היא גם אמא להרבה מאד ילדים בגיל מאד צעיר, גם משק הבית על כתפיה, היא גם עובדת הרבה מאד פעמים כמפרנסת יחידה.
רחלי איבנבוים: היא גם עובדת בעבודה שהיא פיזית קשה מאד ומאתגרת וחסרת סיפוק וגם מכניסה שכר שהוא עלוב.
רחלי איבנבוים: אם מסתכלים על חייה של האישה החרדית כמכלול, מדובר על בעיה מהותית מאד.
רות אלמליח: אז קודם כל, יש.
רות אלמליח: זאת אומרת, זה דווקא תחום מאד פורח במגזר החרדי, כל הנושא של הטכנולוגיה, המגמות הטכנולוגיות מכיתה י' כמעט בכל בית ספר חרדי לבנות וגם בקבוצה מסוימת של בנים, אלה שהם לא בתרבותי-ייחודי, מה שנקרא: הישיבות הקטנות, אלה שנמצאים בבתי הספר שהם בתי ספר לכל דבר, ויש הרבה.
רות אלמליח: המשרד נותן להם עדיפות, בפירוש.
רות אלמליח: כל בקשה של בית ספר חרדי למגמות נשקלת מאד ברצינות וניתנת עדיפות לאישור מגמות במגזר מתוך התפיסה הזאת.
רות אלמליח: המגמות הן ממש בשלל רחב של אפשרויות.
רות אלמליח: יש לנו ממגמת חינוך, שזה קצת יותר נמוך שהולך אחר כך לסיעוד, מגמת חינוך, הנדסת תוכנה, אדריכלות, ניהול עסקי, שזה הולך לקראת ייעוץ מס וכולי.
רות אלמליח: בפירוש יש ורוב רוב בתי הספר, הרוב המוחץ, אכן מפעיל את המגמות הללו.
רות אלמליח: תחת פיקוח של המשרד הן גם ניגשות לבחינות בגרות במגמות הללו ומקבלות תעודה טכנולוגית של המשרד.
שירה ברלינר: קודם כל, אני רוצה להגיד שבניגוד למה שמשתמע, מבחינתו, הנשים החרדיות לא נשארו בחוץ.
שירה ברלינר: אנחנו מאד מאד שמחים על המגמות החיוביות של תעסוקת חרדים בשנים האחרונות, ואני אוסיף פה על איתן, שלמיטב ידיעתנו הנתון האחרון של הרבעון הראשון של 2014 מצביע על 69 אחוזי השתתפות בכוח העבודה בקרב נשים, שיעורי תעסוקה, בניגוד ל-61% שב-2011 - -
שירה ברלינר: 69.2, שזה מאד יפה ולמותר לציין שעוקף ומשאיר באבק מאחור את יעדי הממשלה לשנת 2020.
שירה ברלינר: יפה מאד ובאמת לכל ציבור הנשים החרדיות מגיע פה שאפו על היציאה לעבודה ובאמת, אנחנו מאד מרוצים מזה.
שירה ברלינר: לעומתם, כמו שאיתן ציין, הגברים, כיום, לא באותו מצב בהשוואה לשיעור תעסוקה של 81 בקרב גברים ישראלים בכלל.
שירה ברלינר: הגברים החרדים עומדים על 44% נכון לרבעון האחרון של 2014.
שירה ברלינר: יש עליה, לא כפי שהיינו רוצים אבל יש עליה, וזה באמת אתגר מסוג אחר ומליגה אחרת בכלל.
שירה ברלינר: לאור יעדי הממשלה שהם גם 63% גם לגברים לשנת 2020, אנחנו במשרד ובממשלה, לאור היעדים האלה, באמת פועלים לחיזוק הגברים ולעידוד יציאה לעבודה בקרב הגברים.
שירה ברלינר: כל זה לא אומר שהשארנו את הנשים מאחור.
שירה ברלינר: זה נכון שהפרופורציות השתנו, בין היתר גם בגלל חוק השוויון בנטל, שגם מטיל עלינו אתגר מאד גדול אבל הסיוע לנשים לא נעלם.
שירה ברלינר: לצורך העניין, עידוד המעסיקים, רק בשנת 2013 כ-600 נשים קיבלו סבסוד שכר במסגרת מסלול תעסוקה, השוואה לפחות מ-200 גברים.
שירה ברלינר: ב-2014 זה נכון שעוד לא יצאה הקצאה אבל אין בזה שום ענין של מדיניות.
שירה ברלינר: חוזר המנכ"ל לא השתנה, זה רק ענין של תזמון.
שירה ברלינר: לענין כלי המשרד האחרים – זה נכון שאנחנו משתדלים להקצות עכשיו יותר לגברים אבל בין היתר, שוב, כי האתגר בגברים הוא הרבה יותר גדול וגם כי נשים, כפי שצוין פה, הן מבחינה תעסוקתית חיה קצת שונה.
שירה ברלינר: הן פחות צריכות את ההכשרה, הן יותר מוכשרות, הן מגיעות מהבית עם יותר כלים בניגוד לגברים שכידוע, מגיעים הרבה פעמים נטולי כלים תעסוקתיים ולכן, אנחנו באמת משתדלים לתת לגברים ולנשים כלים מסוג אחר.
שירה ברלינר: מה זה כלים מסוג אחר?
שירה ברלינר: בין היתר, אנחנו עובדים גם בתוך הסמינרים באמצעות תכנית חן של תב"ת, שזה בשיתוף הג'וינט וממשלת ישראל, שזו תכנית שמלווה הרבה מאד נשים כבר בסמינרים ובמקצועות שהם לאו דווקא חינוך.
שירה ברלינר: בין היתר הנדסאות, אדריכלות, מקצועות כאלה שהם נדרשים בשוק העבודה וזה כוח עבודה, שלמיטב ידיעתנו יוצא החוצה ונחטף בשוק העבודה והוא באמת מאד איכותי ואנחנו מאד מרוצים ממנו.
שירה ברלינר: זאת באמת תכנית שאנחנו, מבחינתנו, היום היא ברמת תכנית תב"ת, שזה אומר שהיא עוד לא מוטמעת לחלוטין בממשלה אבל אנחנו רואים לה עתיד גם בתוך הממשלה.
שירה ברלינר: אנחנו נותנים לנשים כלים גם ביזמות.
שירה ברלינר: רק בשנה שעברה כ-2000 נשים השתתפו בקורסים ובכלים של הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.
שירה ברלינר: אנחנו נותנים שוברים, זה נכון שלא בכמויות כפי שהיינו רוצים אבל זה גם שאלה של תזמון.
שירה ברלינר: אנחנו ממשיכים לתת ולתת וכאן הלאה וכן הלאה.
שירה ברלינר: לא השארנו את הנשים מאחור רק נתנו יותר לגברים.
שירה ברלינר: שוב, אנחנו מברכים על כל התקדמות במצב התעסוקתי של נשים ואנחנו לא שוקטים על השמרים.
שירה ברלינר: ככל שיש רעיונות - -
שירה ברלינר: למעסיקים?
שירה ברלינר: שוב, ב-2013 יצאו בסדר גודל של 37 מיליון שקלים בכלל לחרדים, לפי ההוראה הרלוונטית כאשר מתוכם בערך - -
רן מלמד: הוצאו 37 בפועל?
רן מלמד: מתוך כמה?
רן מלמד: כמה כסף היה ובכמה כסף השתמשתם?
שירה ברלינר: אני לא יודעת מה היה - -
רן מלמד: מה היה התקציב וכמה היה הניצול, כי זאת שאלת המפתח.
רן מלמד: מהנתונים שלנו, גברתי, יושבת ראש הוועדה, הניצול של משרד הכלכלה בנוגע לתעסוקה, גם לאימהות חרדיות, הוא בתת ניצול גדול מאד.
רן מלמד: שתבוא, אני חושב, הנציגה, ושתגיד: אלה הנתונים, זה הכלי.
רן מלמד: ככה כסף שמנו לו, ככה כסף הוצאנו - -
רן מלמד: - - וגם לבדוק את הקריטריונים שלפיהם אפשר לקבל, כי זאת הבעיה השנייה.
רן מלמד: הקריטריונים הם כאלה שרוב האימהות כאן לא יכולות לקבל את התקציב או את הסיוע שהמשרד נותן.
שירה ברלינר: קודם כל, לענין הנתונים, אני אדאג שהם יעברו אבל בכל מקרה, חשוב להדגיש שרוב הכסף עדין עובר לנשים בגלל שזה כוח עבודה שהוא יותר מתאים למשרות.
שירה ברלינר: זאת אומרת, יש לנו בעיה להביא את הגברים לנקודה שבה הם יכולים לקבל את הכסף - -
רבקה נאקי: יש מלא סייגים עד שאישה יכולה לקבל משהו, היא כבר לא זכאית בדרך כלל.
רבקה נאקי: אני נציגת עיריית ירושלים בקבוצה לנשים חד-הוריות מובילות שינוי.
רבקה נאקי: אנחנו מנסים לשנות את חוק המזונות כדי שאישה תוכל לצאת לעבוד ולהתפרנס בכבוד.
רבקה נאקי: אני אישה חד-הורית עם שלושה ילדים.
רבקה נאקי: קיבלתי ממשרד התמ"ת דף שאני יכולה לקבל השתתפות בצהרונים ומלא תנאים שבפועל, אני לא יכולה בכלל להיות שותפה בקריטריון הזה, לקבל את הזכאות.
רבקה נאקי: אני חושבת שהדף נמצא אצלי ואם אתם רוצים, אני יכולה להציג לכם אותו כאן.
שירה ברלינר: ככל שיש קשיים פרטניים, אנחנו נשמח לשמוע ולנסות - -
קריאה: זה לא פרטני.
רן מלמד: אני חושב שהבעיה הגדולה נמצאת בשלושה מקומות.
רן מלמד: זה מתחיל בזה שקובעים קריטריונים שחלק גדול מהאנשים פשוט לא עומד בהם.
רן מלמד: זה קריטריונים של מספר ילדים, של רמת הכנסה, של איפה הן גרות וכולי וכולי.
רן מלמד: הדבר השני זה הסברה, שלא מציגים את הדברים כמו שצריך והמידע לא מגיע לאימהות בצורה ברורה, פשוטה ובהירה כדי שהן יוכלו להשתמש בנתונים ולקבל את מה שמגיע להן, הן לא מקבלות.
רן מלמד: התוצאה הישירה של זה היא שהרבה מאד מיליונים של כספים לא מנוצלים.
רן מלמד: כשהם לא מנוצלים בשנה מסוימת, אנחנו יודעים שהם חוזרים לאוצר ואז האוצר בא ואומר בצדק: חבר'ה, אם לא השתמשתם, לא צריך לתת את זה עוד פעם.
רן מלמד: זה מאד יפה לבוא ולהגיד שהם נותנים את הכסף.
רן מלמד: אני יודע בוודאות מאד גדולה, ישבתי על זה עם המשנה למנכ"ל משרד הכלכלה.
רן מלמד: יש תקציבים שפשוט לא מנוצלים כי אין מי שינצל אותם.
רן מלמד: כל עוד לא יתנו את הנתונים - -
אורי שיינין: אפשר להתייחס רק לסוגית התקציב?
אורי שיינין: אני מאגף תקציבים.
אורי שיינין: שתי נקודות שהעלה פה רן, שאני יכול להתייחס אליהן כי הוא פירט אותן.
אורי שיינין: לגבי שאר הנקודות שהוא לא פירט, שהוא אמר באופן כללי, אנחנו כמובן נשמח לקבל.
אורי שיינין: רן מכיר אותנו ובדרך כלל נוטים לשמוע לעצותיו.
אורי שיינין: לגבי הנקודה של ניצול התקציב - אני חושב שמה שרן התכוון זה בהקשר של תכנית החרדים הכללית.
אורי שיינין: כמו שכולכם יודעים, עבר בכנסת לפני מספר חודשים מועט חוק השוויון בנטל, ששינה את כל ההסדרים הקיימים וגרם לממשלה לבוא ולעשות שינוי חשיבה מחודש על תכניות החרדים.
אורי שיינין: משרד הכלכלה נערך לזה, ויש תקציב של חצי מיליארד שקל לחמש שנים לטובת תכניות תעסוקת חרדים.
אורי שיינין: כמו שאתם יודעים, הנעת תכניות בממשלה זו הנעת תכניות שהרבה פעמים מתעכבות בשל עיכובים שונים וזה לא המקום והזמן להיכנס לכל עיכוב, למה בבני-ברק זה התעכב ולמה בירושלים מרכז הכוון התעכב אבל תקציבים התעכבו ולכן, שיעור הניצול שבטח לזה רן מכוון, בסך הכל, בתמונה הכללית, שיעור הניצול הוא יחסית נמוך.
אורי שיינין: אבל, וכאן צריך להוסיף נקודה חשובה: התכנית היא תכנית חמש-שנתית על חצי מיליארד שקל.
אורי שיינין: ככל שכמו שהשנה היה שיעור ניצול תקציב נמוך, הוסכם בין משרדי הכלכלה והאוצר ובעצם מדיניות הממשלה, שהחצי מיליארד שקל עדין מיועד לזה.
אורי שיינין: זאת אומרת, יצא חצי מיליארד שקל.
אורי שיינין: יכול להיות שהתחלנו קצת בצורה חלשה אבל השנה ובשנה הבאה אתם תראו את התוצאות.
אורי שיינין: התוצאות יראו בשטח.
אורי שיינין: אז לכן, הטענות העיקריות לגבי אחוז הניצול וזה שהכסף חוזה לאוצר המדינה, אז התקציב לא חוזר לאוצר המדינה להיפך, אוצר המדידה צריך למממן פה הוצאה שהיא הוצאה בלתי צפויה כי ברגיל, מה - -
אורי שיינין: של כל תקציב החרדים?
רן מלמד: יותר מזה.
רן מלמד: אתם משקיעים היום כסף בהקמה של מרכזי הכוון שכרגע לא מופעלים כי לא הצלחתם להגיע לדברים שאתם רוצים להגיע, במקום לעבור לשיטה של תמיכה ישירה במי שצריכה.
רן מלמד: תנסו לשאול פעם את הנשים מה הן רוצות, מה הן צריכות.
רן מלמד: אל תריצו אותן למרכזי הכוון של גופים פרטיים ואחרים, שגוזרים את הקופון מתוך התקציב הזה לעצמם.
רן מלמד: תנסו לשבת עם האימהות ולשאול אותן מה הן רוצות.
שירה ברלינר: אפשר להגיב על העובדות: היום, מתוך 10 מרכזי הכוון שאנחנו מתכננים לפתוח השנה, שמונה וחצי, אפשר להגיד, כבר פתוחים ופועלים במלא ההיקף.
שירה ברלינר: לגבי האפשרות - -
רן מלמד: כמה הם עולים?
שירה ברלינר: הם עולים עשרות מיליוני שקלים - -
רן מלמד: אז מה קורה בהם?
רן מלמד: את יכולה לפרט כמה הם עולים?
שירה ברלינר: סליחה, אפשר לסיים את התגובה?
שירה ברלינר: היום מרכזי ההכוון מיועדים הן לגברים והן לנשים.
שירה ברלינר: אישה שתגיע למרכז ההכוון תקבל את השירות המלא במרכז ההכוון.
שירה ברלינר: יותר מזה, אנחנו מודעים לזה שבשנים קודמות מרכזי ההכוון, בפרט המפתחות, מה שנקרא "תכנית מפתח" של הג'וינט ושל תב"ת, היא אך ורק לנשים.
שירה ברלינר: סדר גודל של למעלה מ-10,000 נשים קיבלו סיוע במרכזים האלה עם שיעורי השמה מאד יפים של בין 50% ל-60%.
שירה ברלינר: עכשיו המרכזים עוברים לפוקוס לגברים מהסיבות שפירטתי, כיוון שיעדי הממשלה מחייבים אותנו לתת מענה לסוגיית הגברים.
שירה ברלינר: כיוון שלא רצינו לעשות מהלך חד ולהגיד שמהיום מטפלים בגברים, יעדי המרכזים הם כאלה ששיעור הנשים בהם הולך ופוחת לאורך טווח של שלוש שנים.
שירה ברלינר: זאת אומרת, אנחנו מכירים בזה שצריך להמשיך לתת מענה לנשים.
שירה ברלינר: אנחנו רוצים להמשיך לתת מענה לנשים, לא בהכרח בכלים האלה.
שירה ברלינר: שוב, אנחנו פתוחים לשמוע על כל כלי קידום לנשים, אנחנו פועלים לטובת פרויקטים לקידום לנשים, בין היתר בתב"ת, בתכנית חן, בשלל כלים שאנחנו מנסים לסייע בהם לנשים.
שירה ברלינר: זה פשוט לא בהכרח אותו שירות שאפשר לקבל במרכזי ההכוון ולטווח הארוך, - -
יעל אלימלך: זה בדיוק מה שקורה.
מאירה בסוק: הם לוקחים גברים במקומן.
יעל אלימלך: זה מה שדיברנו, על הדלת המסתובבת.
שירה ברלינר: אין בעיה.
שירה ברלינר: הנתונים הנכונים ימסרו ואנחנו עוקבים אחרי הנתונים.
לאה וינדר: אני יכולה להוסיף פה משהו על הדף הזה, ששלחו גם לי?