GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אייל כהן: היום הוא חלק מהאג'נדה הכללית שבה אנחנו מתייחסים לדברים, ופה נקודתית נעבור לנושא אחר, ואני רוצה לומר, נשאלתי פה שאלה לגבי מי צריך להוכיח מה, לגבי יסוד ההסכמה.
אייל כהן: העבירה החדשה של חוק הסרטונים היא לא שונה מכל העבירות בחוק הישראלי, במובן של דיני ראיות שחלים במידה שווה על כולם.
אייל כהן: אני כתובע פלילי בבית המשפט צריך להוכיח אשמה של נאשם מעל לכל ספק סביר, וגם לנאשמים יש זכויות.
אייל כהן: לא יכול להיות שאנחנו נרשיע חלילה חפים מפשע.
אייל כהן: אני כתובע בבית משפט צריך להוכיח את ההתקיימות של יסודות העבירה, כשאחד מיסודות העבירה הוא כמובן היעדר הסכמה.
אייל כהן: עכשיו, הנטל הסופי בכל משפט פלילי, הוא לעולם על המאשימה, על המדינה.
אייל כהן: יחד עם זה, אני לא רוצה יותר מדי לגלוש להרצאה במשפטים, אבל יש מונח שנקרא נטל טקטי.
אייל כהן: זאת אומרת שברגע שספיר כמתלוננת או כל אחד או אחת אחרים מתלוננים, ברגע שבא אדם ואומר – הדבר הזה נעשה ללא הסכמתי, אז כבר יש לי כתוב את הראייה הראשונית, שאיתה אני יכול ללכת לבית המשפט ולטעון, לא - - -
אייל כהן: אני אומר שברגע שיש מתלוננת שאומרת – זה לא נעשה בהסכמתי – הנטל לצד האחר עובד להוכיח אחרת.
אייל כהן: זה כבר קיים בדין הישראלי.
אייל כהן: לא ממציאים פה את הגלגל, זה אותו נטל טקטי ש - - -
אייל כהן: סליחה שאני מתפרץ.
אייל כהן: להבנתי האישית עצמה הצנועה, ואולי אני טועה פה ומי שחושב אחרת וחולק עלי יגיד.
אייל כהן: להבנתי המשפטית, אותו אדם הוא כבר במצב שעומדת לחובתו איזו שהיא חזקה ראייתית.
אייל כהן: מהרגע שיש תלונה קונקרטית, הוא לא יכול – להבנתי המשפטית הצנועה – רק - - -
אייל כהן: זה לא מספיק.
אייל כהן: כל שופט סביר, להבנתי הצנועה - - -
ספיר - שם בדוי: אז עצם העובדה שהתמונות המשיכו לצוף?
אייל כהן: זה מקים, מטבע הדברים, חזקה שהוא צריך להפריך אותה.
אייל כהן: כל דיני הראיות גם מבוססים במידה רבה על ניסיון חיים ושכל ישר.
אייל כהן: להבנתי, כל שופט סביר שהנאשם יגיד לו – העליתי, יגיד לו – סליחה, הרי פה מדובר בדברים בקודש וקודשים של צנעת הפרט ומטבעם חזקה על מי שטוען אחרת, שאם זה פורסם, אז.
אייל כהן: זה הרי לא דבר טבעי שאדם הולך ומפרסם.
אייל כהן: רובנו, ברוך השם, לא נוטים לעשות את זה.
עילית אפשטיין: מצד שני, חשוב לאזן את זה גם בעוד אמירה אני חושבת, שיש מקרים שבהם על פניו יש גם הסכמה לפרסום, כלומר אישה - - -
אייל כהן: אני אומר שזו הבנתי המשפטית וזה הנטל שחל עליו.
עילית אפשטיין: מה שאני ניסיתי לומר זה משהו אחר ואני יכולה להסביר את עצמי.
עילית אפשטיין: לא ערבבנו בין הסכמה לצילום.
עילית אפשטיין: מותר לאישה להסכים ולצלם את עצמה וגם להחליט למי היא נותנת את הסרטון.
עילית אפשטיין: אסור להפיץ את זה בלי הסכמה.
עילית אפשטיין: בנפרד, ובלי להשוות בשום דרך שהיא בין מקרה של אישה שמצטלמת מרצון ומתמונותיה מופצות בניגוד לרצונה וללא ידיעתה, כן, יש מצב של פורנוגרפיה שהיא פורנוגרפיה מותרת ומוכרת בכל העולם.
עילית אפשטיין: היא אמצעי שאפשר תמיד לחלוק על הלגיטימיות שלו, אבל אני לא חושבת שעל החוקיות שלו.
עילית אפשטיין: לגיטימי, אפשר לחלוק, בסדר, נכון, אבל הוא חוקי ברחבי העולם.
עילית אפשטיין: גם בפסיקה יש התייחסות לחופש ביטוי פורנוגרפיה, גם שכמובן הוא צר מחופש הביטוי בהיבטים אחרים - - -
עילית אפשטיין: זה לא בר השוואה.
עילית אפשטיין: סרט פורנוגראפי שאתה רואה שהגיע מחו"ל, עם כתוביות, עם מפיק, עם שם של שחקנית פורנו מוכרת, אתה יודע מה, אפשר להניח שאתה באמת חשבת שיש הסכמה לפרסום, אבל באמת כשהתחושה היא שזה משהו ביתי, יש מלכתחילה תחושה והבנה לטעמי, שהדבר הזה הוא על פניו חזקה ש - - -
אייל כהן: תרשי לי רק לומר נקודה נוספת לגבי הזמנים.
אייל כהן: שמעתי פה – מטבע הדברים עברה חצי שנה ולמה לא קורה.
אייל כהן: כן קורה.
אייל כהן: צריך פה להבין, עם כל הרצון הטוב שיש דינאמיקה טבעית מתבקשת לדברים.
אייל כהן: לא, לא, לא.
אייל כהן: יש כאן מצב, אני אולי לא מדייק בדיוק על המספר המדויק, אבל כ-50 תיקים שנפתחו במשטרה, כולם או רובם המכריע עדיין שם, ואני לא אומר את זה כטרוניה לגבי המשטרה.
אייל כהן: אנחנו בפרקליטות הרי מטבע הדברים התחנה הבאה בדרך ובכל זאת הוגש תיק או שניים כבר בטיפול.
אייל כהן: אני רק אסיים בנושא המינוח שבתחילת הדיון - - -
אייל כהן: רק לסיים, אני רוצה להתייחס ואני מיד עונה לנושא הסדרי הטיעון.
אייל כהן: המינוח הזה - אונס וירטואלי – הוא לא מינוח משפטי, הוא מינוח שקיים.
אייל כהן: אנחנו משתמשים בו בפרקליטות להבנתי, וגם ד"ר ויסמונסקי כתב את זה, לגבי תופעה שאנחנו - - -
אייל כהן: שאנחנו לשמחתי כן מצליחים להילחם בה, שבית המשפט העליון בשנת 2012 קיבל את הפרשנות של המדינה לגבי הנושא של ביצוע.
אייל כהן: אותו מצב שהחשוד גורם, נניח לקטינה, לבצע בגופה והוא לא נוגע בה, דרך המסך, לבצע.
אייל כהן: לזה קראנו אונס וירטואלי ושלא יובן אחרת מהמכתב.
אייל כהן: לגבי המינוח של הסדרי הטיעון, אני חייב לומר פה, וזו אמירה כללית שחורגת בהרבה מהנושא שלנו, אני חושב שלמוסד הזה של הסדרי טיעון יש שם מאד מאד רע, ולא בצדק, בתקשורת.
אייל כהן: אין שום דבר רע בהסדר טיעון פרסה, כשלעצמו.
אייל כהן: הכל תלוי במידה מה הוא אותו הסדר טיעון.
אייל כהן: אוקיי, אז אני מעז לומר בענווה גדולה, בשם כל חברי בפרקליטות, אנחנו לא מקלים ראש בעבירות האלה, בדיוק להיפך.
אייל כהן: תאמינו, אנחנו עושים ועושות כל מה שאפשר בנסיבות של כל מקרה.
ליאת קליין: אוקי, אז אני אפתח, למרות שכבר אמרתי, אני כן רוצה לברך בכל זאת על החוק הזה.
ליאת קליין: אנחנו בנקודה שהיא בחצי מהקו מאז התיקון, אז אני גם מברכת את חברת הכנסת קריב ואת הוועדה על העיסוק השיטתי בנושא הזה, לא רק בקידום הצעת החוק, גם במעקב עליו ובאמת הרבה פניות שאני יודעת שהן מגיעות גם לוועדה וגם אליך, שהטיפול בהן אחר כך מגיע גם אלינו, ואנחנו יודעים שנעשה טיפול מהיר, ואני רוצה להגיד על זה הרבה תודה.
ליאת קליין: כי אחד הדברים אולי שהם ההישגים היותר חשובים של החוק הזה, וכן צריך להתחיל עם זה, זה באמת הגידול בתלונות, במודעות, אני חושבת בשיח הציבורי, לזה שזה עבירה, שזה פסול, שיש למי לפנות.
ליאת קליין: גם אלינו למרכזי הסיוע, אני יכולה לדבר על עלייה במספר התלונות מהסוג הזה שמגיעות אלינו, כשזה הרבה מאד בגלל השינוי התודעתי הזה שיצא לחוק, וגם בעצם ההגדרה וההסתכלות על העבירות האלה כעבירות מין, שההתייחסות אליהן היא שונה גם בטיפול שניתן.
ליאת קליין: גם אנחנו נערכות לאיזה שהוא טיפול שהוא אחר ומותאם לעבירות האלה.
ליאת קליין: זה קצת שונה ממה שהיה מגיע אלינו בדרך כלל.
ליאת קליין: גם אנחנו נערכות לטיפול בסוגים שונים של התמודדויות עם עבירות שהנזקים שלהן הם דומים, המעשים הם שונים, ולדעת איך להתמודד עם זה במישור הזה.
ליאת קליין: אז הרבה תודה.
ליאת קליין: קודם כל אני מתחילה עם זה.
ליאת קליין: הזכירו כאן הגורמים השונים מה צריך לעשות ואני אתחיל אולי דווקא מהסברה, מהכיוון שאמר פה גלעד ושזה נכון.
ליאת קליין: אני אתחיל מזה שאנחנו פנינו כבר מזמן, לא רק בהקשר של עבירות מחשב, על זה שצריכה להיות איזו שהיא תכנית לאומית, לא תכנית לאומית לטיפול בעבירות מין, אלא בכל נושא המניעה, שחלק מזה זה גם הסוג הזה של עבירות, גם בבתי ספר כמובן, בתיכונים, אבל גם בכלל במקומות של טיפת חלב אפילו והסברים להורים איך מתמודדים בשלב מאד מאד בסיסי, כי השיח החברתי משתנה היום וצריכה להיות לזה מודעות ומה עושים עם זה.
ליאת קליין: צריכה להיות תכנית לאומית כזאת.
ליאת קליין: אנחנו עכשיו עושות איזה שהוא שיתוף פעולה גם עם פורום נערות על המפה של הג'וינט, התכנית נמצאת בכתיבה ואנחנו מאד מקוות שהמדינה תאמץ תכנית כזאת, כי זה דבר בסיסי וראשון בחשיבותו, אני חושבת.
ליאת קליין: אז כבר זה נעשה ואני מקווה שהדבר הזה יוסדר.
ליאת קליין: אני אגיד עוד שני דברים על האכיפה.
ליאת קליין: זה נכון וצריך לברך ואמרתי את זה גם בדיון הקודם, שיש פה גידול דרמטי במספר החוקרים ובהתייחסות של המשטרה לזה באופן חיובי, וזה שאנחנו ככה חוזרות ומעלות כאן את מספר התקנים ואת מספר כוח האדם, זה דווקא בגלל שאנחנו רואות חשיבות לפעילות של המשטרה ואת החשיבות של זה אנחנו מביאות לכאן.
ליאת קליין: אני מביאה את זה לכאן בגלל שיש השפעה לחדר הזה ולמקום הזה על התקציבים, ולפנות לאנשים שמכתיבים את התקציבים האלה, לאן הם ילכו ולאן הם יופנו.
ליאת קליין: וזה נכון, יש הרבה סוגים של עבירות.
ליאת קליין: אני חושבת שריבוי גם בדיונים והפניות בתקופה האחרונה, ולשנייה אני לא עושה את ההבחנה בין חוק הסרטונים לבין עבירות מין אחרות, שהן דרך המחשב.
ליאת קליין: זו תופעה הולכת וגוברת, זו תופעה שכולנו קצת חסרי אונים מול המספרים המאד מאד גדולים.
ליאת קליין: 50 תלונות בחצי שנה זה הרבה.
ליאת קליין: אני ממש בטוחה שזה קצה הקרחון בלבד לגבי התופעה הזאת, וכולנו חסרי אונים.
ליאת קליין: זה אומר שצריך להכריז כאן מלחמה על הדבר הזה וזה בכל המישורים, ובין היתר גם בעוד פעילות יזומה, בעוד עבודה.
ליאת קליין: אם אתרים כאלה עדיין קיימים ולא מספיק הגענו אליהם – צריך לראות איך זה קורה ואיך אנחנו לא מגיעים לזה.
ליאת קליין: וצריכה לצאת מהוועדה הזאת איזו שהיא אמירה שגם מופנית לרמה של תקנים ושל סדרי עדיפויות ודיברת פה על תעדוף, וזה קורה גם במקומות בעולם וגם אצלנו אנחנו מגדירים את התעדוף.
ליאת קליין: ו-90 חוקרים לעבירות מחשב בכלל – בעיני זה עדיין מעט.
גלעד בנט: לא, אבל יש איזה שהוא בז לא נכון לגבי המספרים.
גלעד בנט: זה לא 90 חוקרים.
ליאת קליין: זה מספר שעלה פה.
אייל כהן: במערך הסייבר יש 95 חוקרים.
אייל כהן: הטיפול בעבירות האלה הוא - - -
ליאת קליין: כן, ביחידות.
גלעד בנט: אנחנו נותנים מטריה מקצועית כשצריך להעתיק חומר מחשב לשאר התחנות, אבל זה לא ש-90 אנשים מטפלים.
גלעד בנט: אם היו 90 אנשים מטפלים גם בעבירות האלה, לא היו לך 50 תיקים, אני אומר לך באחריות.
ליאת קליין: נכון, אבל אני מדברת דווקא על ההיבט של ההסרה, של חיפוש התכנים דווקא בהיבטים היותר ....
ליאת קליין: לא טיפול בתלונה מול המתלוננות, שבשביל זה יש את תחנות המשטרה.
ליאת קליין: אני דווקא מדברת על הפעולות האחרות.
ליאת קליין: אנחנו שמענו פה, ולא אמרתי קודם תודה לספיר על מה שאמרת, אבל באמת יש נשים שבכלל לא יודעות שהסרטונים שלהן מופצים ושהן תגלנה את זה - - -
ליאת קליין: ופה יש עבירה ופה צריך דווקא את העשייה של יחידות המחשב, ולכן אני מדברת דווקא פה על הנתונים וזו קריאה שאמורה לעזור לכם, שאמורה לגרום למקבלי ההחלטות לעזור לכם להיות יחידה קצת יותר גדולה, עם קצת יותר כוח וקצת יותר השפעה.
ליאת קליין: אני רק אגיד עוד משפט אחד, שגם ברמת הטיפול וההתאמה לטיפול, צריכה להיות התאמה למרכזי הסיוע ורואים את זה, אבל בכלל הבנה רב מערכתית של התוצאות, ודיברת כאן, חברת הכנסת קריב אמרה כאן אמירה נורא חשובה על המגזרים השונים ושבמקומות מסוימים זה ממש סכנת נפשות, ואי אפשר להתעלם מזה שנשים נמצאות היום במקלטים בגלל שהופצו סרטונים שלהן.
ליאת קליין: הן נמצאות במקלטים אין לנו היום הוסטלים, אין לנו יכולת לתת להן מענים, לאותן נשים שהולכות למקומות של נשים מוכות.
ליאת קליין: זה לא הכתובת.
ליאת קליין: אז גם מבחינת השירותים והטיפול צריכים להיעשות משהו.
מי-טל גרייבר שורץ: אני מנהלת את עמותת איגוד האינטרנט הישראלי.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו פועלים ללא מטרות רווח ואני חושבת שאנחנו הפתרון ללא תשלום לכל מה שהוצג פה.
מי-טל גרייבר שורץ: אני לא חושבת, אבל תיכף נתייחס.
מי-טל גרייבר שורץ: יש לנו קו פתוח.
מי-טל גרייבר שורץ: בטח – 39700911.
מי-טל גרייבר שורץ: יש מענה אנושי 24 שעות ביממה, אחרי שעות הפעילות זה עובר לטלפון שעונה בלילה, ובעצם אנחנו מטפלים בכל הפגיעות באינטרנט, בשיתוף פעולה עם קואליציה של ארגונים, חלקם ארגונים ממשלתיים.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו בקשר מול משטרת ישראל, מול משרד החינוך, מול שפ"י.
מי-טל גרייבר שורץ: הוזכרה פה השאלה של מה קורה אם משהו קורה בלילה ולמחרת בבוקר הילד מגיע לבית הספר, אז יש לנו קשר עם שפ"י, עם מישהו שאנחנו יכולים גם באמצע הלילה להרים טלפון ולהגיד תשמעו, זאת הבעיה ולהקפיץ דרכם את מנהל בית הספר ואת המורים וליידע את כל מי שצריך.
מי-טל גרייבר שורץ: יש לנו קשר גם מול ארגונים – פייסבוק, גוגל, טוויטר, סקייפ.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו מוגדרים בכל הארגונים האלה כמה שקוראים – דגלנים – שאנחנו יכולים להתריע.
מי-טל גרייבר שורץ: סרטונים יורדים תוך שעות בודדות, שזה שונה מאשר כשבן אדם בעצמו מבקש את ההסרה.
מי-טל גרייבר שורץ: הם לא מסירים הכל, אני חייבת להגיד, הם מסירים לפי הכללים שלהם, אבל הרבה מאד מהסרטונים, בטח ובטח סרטונים כאלה, יורדים ומוסרים.
מי-טל גרייבר שורץ: הזכרתם פה את החברה הערבית, אז זאת חברה שבאמת אנחנו מקבלים ממנה יותר פניות מאשר בממוצע ממה שבחברות אחרות.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו מתמודדים עם זה.
מי-טל גרייבר שורץ: פנתה אלינו בחורה מהחברה הערבית שהארוס שלה לשעבר העלה דף בפייסבוק שהציג אותה כזונה.
מי-טל גרייבר שורץ: איימו עליה בנושא של כבוד המשפחה.
מי-טל גרייבר שורץ: תוך שלוש שעות מהרגע שפנינו לפייסבוק – דף הפייסבוק הזה ירד והיא הייתה צריכה להתמודד עדיין עם האמירות בתוך החברה שלה, אבל לפחות כבר לא היה את זה ברשת.
מי-טל גרייבר שורץ: קודם כל אני לא הייתי מודעת אליו.
מי-טל גרייבר שורץ: ישר כשהתחלתם לדבר עליו - - -
מי-טל גרייבר שורץ: אז לא הכרתי.
מי-טל גרייבר שורץ: ישר כשסיפרת על זה שלחתי כבר מייל לאנשים שלנו בתמיכה, בשביל לבדוק מה אנחנו יכולים לעשות.
מי-טל גרייבר שורץ: אז אנחנו לא יכולים להוריד אתרים בגלל התוכן, אנחנו לא משטרת ישראל ולא - - -
מי-טל גרייבר שורץ: חלק מהפעילות של האיגוד, והיא הפעילות שמאפשרת לנו בעצם לעשות את כל הדברים הטובים שאנחנו עושים, זה לרשום דומיינים.
מי-טל גרייבר שורץ: זאת אומרת כל דומיין שמסתיים בנקודה IL, חייב להירשם באיגוד, אבל - - -
מי-טל גרייבר שורץ: רגע, זהו.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו לא יכולים להגיד – הדומיין הזה לא בסדר כי התוכן שיגיע אחרי שהדומיין יעלה, לא יהיה בסדר.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו לא, אלא אם כן נקבל צו של בית משפט ואז נוכל.
קריאה: למה צריך צו של בית משפט?
קריאה: זה היגיון ברור.
מי-טל גרייבר שורץ: אבל אנחנו לא אחראים להחליט אם זה בסדר, לא בסדר, אם זה תוכן שהוא תוכן פורנוגראפי.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו פועלים ברמה אתית, לא ברמה משפטית, ושוב, אנחנו לא בית משפט, אנחנו לא יכולים לבוא ולקבוע שהדומיין הזה יורד כי הוא לא מוצא חן בעינינו.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו לא באזור של הרשת ואנחנו לא אמורים להיות שם.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו כן בקשר, ולפני שבועיים בערך פורסמה כתבה מאד לא ראויה באתר פרוגי, שפונה אל בני נוער ופורסמה שם כתבה איך תשיגי עבודה יותר טוב על ידי כך שתשכבי עם ה - - -
מי-טל גרייבר שורץ: כן, כל מיני דברים כאלה.
מי-טל גרייבר שורץ: אז לחץ שלנו על מנהל האתר גרם להסרת הכתבה הזאת ואנחנו בקשר.
מי-טל גרייבר שורץ: העזרה שאנחנו צריכים, ואני מאד מעריכה את ספיר שהגיעה לפה, אבל אחת הבעיות שלנו להגיע לתודעה הציבורית זו העובדה שהאנשים שפונים אלינו בדרך כלל אחר כך לא מוכנים להתראיין ולהגיד – קרה לנו ופנינו והנה הם עזרו לנו, והעובדה הזאת גורמת לכך שהעיתונאים לא כל כך רוצים לכתוב כתבות על הקו הפתוח, כי אין להם את הסיפורים שיעשו את זה מאד - - -
מי-טל גרייבר שורץ: ספקי האינטרנט יכולים לחסום, זה שוב, זה משהו שהם - - -
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו לא - - -
אייל כהן: פה עולה חשד לכאורה לביצוע עבירה של שיבוש הליכי משפט.
עילית אפשטיין: הם לא רוצים תביעה על רשלנות בייעוץ מקצועי.
מי-טל גרייבר שורץ: בחסימות של תכנים – אנחנו עודדנו, אפשר להגיד אפילו גרמנו לחוק שעבר פה על ידי חבר הכנסת אלכס מילר בכנסת הקודמת, שמאפשר לכל מי שמעוניין לקבל תוכנות סינון חינם.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו לא מאמינים בחסימת תכנים שהיא חסימה גורפת ואז רק מי שרוצה צריך, אבל שוב, זה לא קשור לבעיות האלה.
מי-טל גרייבר שורץ: אנחנו לא מאמינים בזה מכיוון שאנחנו מאד מאמינים בחינוך, אנחנו מאמינים בזה שהבעיות הן ברשתות חברתיות ותוכנות סינון לא יחסמו את הבעייתיות, להיפך.
מי-טל גרייבר שורץ: תשמעי, זה קודם כל עניין של גישה.
מי-טל גרייבר שורץ: אני מאמינה שאנחנו עושים המון והקו הפתוח מוכיח את זה.
מי-טל גרייבר שורץ: מעבר לזה, דיברתם פה על חינוך, אז הצד השני של הפעילות הזאת שלנו זה להגיע להמון המון מקומות ולהסביר לפני שהדברים קורים, לתת את כל הטיפים, אם זה להורים, אם זה למורים – איך אפשר לזהות כשהילד שלך נפגע, איך אפשר למנוע את זה מראש.
מי-טל גרייבר שורץ: כל עזרה, שיתוף פעולה מבורך.
קריאה: להסיר את התום לב.
רחל גרייבן: אז אולי אני אפתח ואומר, הרבה מהדברים הוזכרו, אבל מול פגיעה שכולנו יכולות להזדהות איתה, תמיד יהיה פער בין הדברים שנעשים ותמיד נרצה לעשות יותר ואני חושבת שכן היה כאן ניסיון לדון איפה נמצאים הפערים האלה, וגם בהיבט של החקיקה, אני חושבת שבאמת הרבה מהפערים נוגעים לקשיים או לסוגיות שנוגעות למרחב האינטרנטי ולכל מה שכרוך בזה.
רחל גרייבן: אלה המקומות שהם באמת תנאים ייחודיים בהיבט הזה, לעומת עבירות מין אחרות.
רחל גרייבן: מבחינת הנתונים, בשבוע שעבר ראש חטיבת החקירות היה כאן בוועדה ובאמת הציג נכון לשבוע שעבר שנפתחו 37 תיקים בגין העבירה הזאת.
רחל גרייבן: מהבדיקה שלי אתמול נפתחו 50 תיקים, כשתיקי חקירה - - -
רחל גרייבן: רוב התיקים עדיין נמצאים, או רובם המוחלט, נמצאים בחקירה.
רחל גרייבן: מבחינת תהליך הזמנים וההתפתחות, אני גם חושבת שהדברים תוארו.
רחל גרייבן: אני גם אציין בהקשר הזה שמספר התיקים האלה לא מביא לאותו מספר כתבי אישום.
רחל גרייבן: וזה מכמה סיבות.
רחל גרייבן: גם מהסיבות של בכלל ההליך ואפשרות שתיק יגיע לכדי כתב אישום, אבל גם מההיבט שהבדיקה שלנו בעצם מתאפשרת אודות לסעיף עבירה ייחודי שנוגע לעבירה הזאת, ועל סמך זה אנחנו בודקים.
רחל גרייבן: כלומר, יכול להיות מצב שתיק לא נפתח בגין הסעיף הזה, אבל פרקליט כן יראה שבזה מדובר ועל זה הוא יגיש כתב אישום ואלה המקרים שאנחנו לא נדע.
גלעד בנט: וזה כבר קרה.
רחל גרייבן: עכשיו זה מבחינת המספר, כן מבחינת הדברים שנאמרו לגבי הלמידה של החוק הזה.
רחל גרייבן: גם הנחיות הופצו אצלנו במשטרה לגבי החוק בשלבים ראשונים.
רחל גרייבן: העברנו הרצאות לגבי החוק הזה ורענון במטרה באמת-.
רחל גרייבן: פתיחת התיקים מלמדת בעיני על מודעות לדבר גם בקרב הציבור, אבל גם בקרב החוקרים וכמובן שהדברים ממשיכים להיות מעוברים בתכנים.
גלעד בנט: רק עוד דבר אחד.
גלעד בנט: אני חושב שהחוק מצוין, הוא מאפשר באופן עקרוני למשטרה - ואני רוצה לומר שהבעיה היא לא בחוק - הוא מאפשר למשטרת ישראל לאכוף אותו בצורה טובה.
גלעד בנט: יש צווארי בקבוק שאנחנו פועלים לפתור אותם במישורים המשפטיים במקביל.
גלעד בנט: רק כדי לסבר את האוזן, ישראל עומדת לחתום בתקופה הקרובה על אמנת מועצת אירופה בנושא פשעי סייבר – אמנת בודפסט.
גלעד בנט: במסגרת האמנה, הרכיב המרכזי של האמנה זה הקמת מוקדים 24/7 בתוך משטרת ישראל, מוקד משטרתי שיוכל לדבר עם מוקדים במהלך כל שעות היום ולהגיש בקשות להקפאה מיידית של נתונים שנמצאים בחברות ששומרות חומר מחשב, נתוני IP.
גלעד בנט: זה הולך להקל על פתיחת צוואר הבקבוק.
גלעד בנט: אני לא חושב שהבעיה היא בחוק.
גלעד בנט: החוק מצוין.
גלעד בנט: זה פשוט התאמה של מנגנונים, מנגנוני אכיפה, לעידן המודרני.
ספיר - שם בדוי: רציתי לשאול את אייל כמה שאלות.
ספיר - שם בדוי: אני לא תמימה, זאת אומרת אני הגעתי לפה וכמו שאמרתי לא סיפרתי על זה לאף אחד, ועד שסוף סוף אני מדברת על זה זה עושה לי מאד טוב, אבל אני לא תמימה לחשוב שיסירו את זה.
ספיר - שם בדוי: זה יעלה שוב וזה באינטרנט ובטלפונים של אנשים ובמחשבים.
ספיר - שם בדוי: אני כנראה צריכה לחיות את חיי במחשבה שזה יכול לצוף מתי שהוא ואני אצטרך לחיות עם זה, לקחת אחריות על הדבר הזה.
ספיר - שם בדוי: אבל ברמה של האתר הזה, באמת אני רוצה לשאול שאלה תמימה: יש פה מקום לתביעה ייצוגית?
ספיר - שם בדוי: זאת אומרת כשאני התקשרתי למנהל האתר, מעבר לזה שהוא אמר לי – אני מקבל 1,000 שיחות כאלה ביום – הוא גם אמר לי והמליץ לי לשמור את הפרטים של הפוסט שעלה עם המשתמש, זאת אומרת שהכתובת שלי תהיה המשתמש ולא הוא.
אייל כהן: יש לו אינטרס להצית את האש.
ספיר - שם בדוי: בוודאי, בוודאי.
ספיר - שם בדוי: עכשיו אני בתור בן אדם תמים שמובך וכל הסיטואציה הזו לא נעימה לו, אז אני אומרת אוקיי, לא משנה, לקחת את הפרטים שלו או לא, אבל באמת לבן אדם הזה אין שום אחריות על התכנים שנכנסים לאתר?
ספיר - שם בדוי: זה לא נשמע לי סביר.
ספיר - שם בדוי: אני אומרת המקרה שלי – אוקיי, אני אחיה עם זה.
ספיר - שם בדוי: אבל זה לא נראה לי סביר שהבן אדם הזה, שהדבר הזה פועל, רץ, ואף אחד לא יכול לקחת על זה אחריות.
ספיר - שם בדוי: זה פשוט נראה לי לא סביר.
ספיר - שם בדוי: איפה נופלת האחריות?
ספיר - שם בדוי: זאת אומרת אם אני עכשיו לדוגמא ארצה להגיש תביעה אזרחית, פלילית, לא משנה, למי אני פונה?
ספיר - שם בדוי: לאתר?
ספיר - שם בדוי: למשתמש?
ספיר - שם בדוי: אם אני אפנה לבעל האתר – הוא מחויב לתת לי את הפרטים?
ספיר - שם בדוי: לא, אני רוצה לדעת.
ספיר - שם בדוי: בעל האתר מחויב לתת לי את הפרטים של מי שהעלה את התמונה, או שהוא יכול להגיד – אני לא חייב לעזור לך עד שתביאי צו.
אייל כהן: התשובות הן לא לחלוטין ברורות, אבל הן בוודאי לא קטגורית נגדך, נגדנו.
אייל כהן: צריך לבדוק את זה.
אייל כהן: הסוגיה העקרונית, המשפטית הגדולה היא מה היא האחריות הנזיקית של, אם בכלל, שקיימת לספק אינטרנט.
אייל כהן: יש על זה כל מיני פסיקה בארץ ובעולם, פסיקות סותרות.
אייל כהן: זה לא נקי מספיקות.
אייל כהן: צריך לבדוק את זה על ידי עורכי דין שמתמחים בתחום.
אייל כהן: אני מכיר כמה, אני יכול להפנות אותך.
אייל כהן: אפשר לבדוק את זה.
אייל כהן: אפשר לבקש דרך המשטרה או לא רק דרך המשטרה – צו שיפוטי להורות לו, במסגרת תביעה אזרחית, לחייב אותו למסור מידע.
אייל כהן: יש מה להילחם.
אייל כהן: יש מה לנסות.
אייל כהן: אני בפירוש לא יכול לבוא ולהגיד שתמונת המצב המשפטית היא כזו שבואו נתייאש, אין מה לעשות.