GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דנה זוננפלד: היא פעם הייתה שייכת לצבא, היא נקראת המעבדה הטוקסיקולוגית, היא יושבת במקרה בתל השומר.
דנה זוננפלד: להם יש מכשור, זה מכשור יקר.
דנה זוננפלד: מה שנשלח נשלח אליהם.
נועה לאריש: אבל לא נשלח.
נועה לאריש: בוודאות.
דנה זוננפלד: כשזה נשלח על ידי המשטרה, המשטרה מממנת את הבדיקה.
דנה זוננפלד: המשטרה מממנת, למשטרה יש הסכם עם תל השומר, זה פשוט מכשיר.
דנה זוננפלד: זה לא איזה שהוא סטיק או איזה שהיא בדיקה פשוטה שעושים, כמו בדיקות דם בבתי חולים.
דנה זוננפלד: זה דורש איש מקצוע שיישב.
דנה זוננפלד: אנחנו אנשי המקצוע, הכימאים, עובדים על המכשור הזה.
דנה זוננפלד: זה לא משהו שיושב בבתי חולים.
דנה זוננפלד: זה מה שרציתי להבהיר.
נסיה לנג: אני הצעתי שהשוטרים יעברו הכשרה טובה לגבי נושא של סם האונס ולכל תחנת משטרה יהיו כוסיות שאפשר יהיה לתת לקורבן לתת את השתן, כדי להתגבר על נושא הזמן הקצר שהחומר מתפרק.
נסיה לנג: עד שהם יגיעו לבית חולים ועד שמישהו בבית החולים יתייחס אליהם, כבר החומר לא יהיה.
נסיה לנג: ואז את הכוסית הזאת השוטר מביא - - -
נסיה לנג: זה יישמר.
נסיה לנג: ב-12 שעות יש בשתן, אחר כך זה מתפרק.
נסיה לנג: אז לכן לתת את הדגימה ואז אנחנו, בית החולים, נעביר לתל השומר.
דנה זוננפלד: אני למדתי את הנושא הזה באמת מהמעבדה הטוקסיקולוגית בתל השומר, וכשאני נותנת הדרכות לאנשי החקירות היום זאת ההנחיה.
נסיה לנג: אני שלחתי להם, אבל רק לצפון.
דנה זוננפלד: אני לא יודעת לענות על זה.
יוסי קנר: יש נוהל אח"ק, שמתייחס לערכת הדיגום שמתבצעת במרכזים בבתי החולים השונים.
יוסי קנר: כרגע אין התייחסות לנקודה הזאת.
יוסי קנר: את ההצעה הזו צריך לבדוק.
יוסי קנר: כרגע מה שמקובל הוא, עוד פעם, בדיקה באמצעות ערכות האונס בבתי החולים, כשכל האחריות כולל הבדיקה הרפואית, כולל דיגום הראיות, מבוצעת במרכזים.
נסיה לנג: אתם מאבדים זמן ככה.
קריאה: סליחה, אבל יוצאים מנקודת הנחה שמי שעוברת אונס מגיעה לתחנת משטרה.
קריאה: זה מתן דגימה, זה לא בדיקה.
נועה לאריש: זה לא במעבר, זה בחדר 4 עצמו.
נועה לאריש: בחדר 4 עצמו לוקח המון זמן לכל הפרוצדורה.
יוסי קנר: אני חוזר ואומר ברגע שיש לנו קורבן עבירת מין באירוע אקוטי, אדוני היושב ראש, קורבן העבירה תמיד תישלח לביצוע הבדיקות הרפואיות, שהן לא פחות חשובות מדיגום הראיות, לא פחות חשוב מזה, למרכזים שעליהם דיברנו מקודם.
יוסי קנר: זאת ההנחיה החד משמעית, קודם כל לבצע את הבדיקה ודיגום הראיות, ולאחר מכן לבצע את תהליכי החקירה.
יוסי קנר: לנושא ביצוע דגימת השתן בתחנת המשטרה, אני מודה ומתוודה, צריך לבדוק את הסוגיה הזאת.
יוסי קנר: יש כאן סוגיות של חיפוש פנימי, של הסכמה, של כבוד הנפגעת, זאת סוגיה מאוד מאוד לא פשוטה, אבל מן הראוי שהיא תיבדק.
יוסי קנר: בהחלט.
יוסי קנר: אני רק עוד אשלים, לשאלתך, אדוני היושב ראש, בנושא הסחר בסמים.
יוסי קנר: כיוון שמדובר באמת במרכיבים או בסמים לכל דבר ועניין, הם מופיעים בפקודת הסמים.
יוסי קנר: משטרת ישראל מטפלת באופן כללי בסחר בסמים וגם בסם הזה, רק לאחרונה, בחודש אוקטובר האחרון, נעצרו שני חשודים, מדובר בחקירה משותפת של ימ"ר תל אביב ומצ"ח ימל"מ, יחידה מרכזית של הצבא, ונעצרו שני סוחרי סמים שהפיצו את הסם הזה לחשודים רבים.
יוסי קנר: הם כרגע עצורים, ככל שבדקתי טרם הישיבה הם עצורים.
יוסי קנר: אבל ברור שהמענה הרבה מעבר לאכיפה, מענה של הדרכה וכן הלאה.
קריאה: אתה מדבר על סמי פיצוציות, זה משהו אחר.
דנה זוננפלד: סם האונס הראשון, דיברנו על זה קודם, שדווח היה חומר ממשפחה של הווליום.
מיקי אריאלי: היפנודורם.
דנה זוננפלד: ברגע שהוא נכנס לפקודת הסמים המסוכנים, שזה נעשה מהר מאוד יחסית, אז באמת הוא נעלם ונכנסו החומרים האלה שנמצאים היום, שגם הם הוכנסו לפקודת הסמים.
דנה זוננפלד: הם לא נעלמו לגמרי.
דנה זוננפלד: מתעדכנת.
דנה זוננפלד: לגמרי.
הילה ימיני: אפשר שנייה?
הילה ימיני: אני מהדוברות של הרשות הלאומית למלחמה בסמים ובאלכוהול.
הילה ימיני: כשאנחנו באמת זיהינו את הבעיה הזו שעלתה למודעות ויש יותר ויותר נשים שמדווחות על זה שהן נאנסו תחת השפעה - - -
הילה ימיני: חס וחלילה.
הילה ימיני: 'תשמרי על הכּוֹס שלך', דו משמעית, זה לא קמפיין שאנחנו יכולים לקחת עליו אחריות.
הילה ימיני: הקמפיין שאנחנו עשינו זה היה - - -
הילה ימיני: עשינו איזה שהוא קמפיין ויראלי לבני נוער צעירים וצעירות בפייסבוק במטרה להעלות למודעות את הסכנה הקיימת בסם האונס ולהעלות ולעורר אנשים במספר מישורים.
הילה ימיני: את אותם בליינים, ואנחנו מדברים על זה שזה לא רק נמצא במועדונים וזה לא מטופטף רק לאלכוהול.
הילה ימיני: לאחרונה, בחשיפה שנעשתה בערוץ 10 זה טופטף לכוס קפה.
הילה ימיני: זה למודעות, לעניין של הסכנה שנמצאת היום בחוץ.
הילה ימיני: בימים אלה אנחנו עובדים בקמפיין הסברה מאוד גדול על הנושא הזה ולהעלות אותו שוב למודעות, כשבאמת המטרה היא שלושה קהלי יעד.
הילה ימיני: אחד מהם זה צעירים ומבלים, במטרה לשים לב למה קורה סביבם, להעלות למודעות שאם מישהו שהגעת איתו למועדון, או כל אחד אחר, נמצא במצב שבו אתה לא מכיר או לא מזהה את ההתנהגות שלו, זה צריך להדליק אצלך נורה אדומה.
הילה ימיני: לאותם בליינים, לשים לב לכוסות שלהם ולהיות אחראים לשתייה שלהם, וקהל היעד השלישי הוא ההורים, במטרה באמת שאותם הורים גם יהיו מודעים לסכנות אליהם הילדים חשופים, ילדים, בני נוער, צעירים וצעירות.
הילה ימיני: מה שאנחנו חושבים שיש לעשות זה גם איזה שהוא שיתוף פעולה עם בעלי הברים ובעלי מקומות הבילוי והברמנים, הם הקו הראשון שלנו.
הילה ימיני: הם אלה שרואים את כל מה שקורה באותם מקומות, הם אנשים שיכולים לדווח ואולי צריך למצוא את הגישה הנכונה, בין זה שאותם בעלים לא מעוניינים לקרוא למשטרה, אז באמת שמשטרה לא תיכנס לאותם מקומות בילוי ולעיתים גם תסגור אותם בצווים מנהליים, לבין המקום שאנחנו צריכים להגביר את ה - - -
הילה ימיני: אז אני שמחה לשמוע שהכפפה הורמה.
הילה ימיני: אז אם אנחנו חושבים אותו דבר, אז באמת המטרה היא ליצור איזה שהוא שיתוף פעולה גם עם האנשים שהם הקו הראשון שלנו באותן פעילויות, והם העיניים והאוזניים לאותם דברים.
הילה ימיני: אין להם שום אינטרס, מהסיבה הפשוטה.
הילה ימיני: אותו מקרה שהיה באשדוד, שאותה בחורה נאנסה על הרצפה ואנשים התעלמו מזה, זה אינטרס מובהק ואחריות מלאה על בעל המועדון.
הילה ימיני: במקרים בהם אותה בחורה, טפטפו לה את הסם והוא יצא איתה החוצה, קשה לך מאוד להוכיח.
הילה ימיני: כבוד היושב ראש, זה שתי טיפות, הבן אדם יכול להחזיק את זה בתוך מחזיק מפתחות.
הילה ימיני: אני אומרת שאם הברמן - - -
הילה ימיני: זה בדיוק מה שאני אומרת, שהאינטרס של בעל בר לבוא ולהגיד לך 'יש לי את ה-GHB במועדון', זה שסוגרים לו את המקום בצו מנהלי גורע ממנו את הרצון לדווח.
הילה ימיני: אני רוצה להגביר את הדיווחים של בעלי ברים ושל ברמנים.
קריאה: אל תשכחי שאת צריכה להוכיח שקרה אירוע בתוך הבר, זה לא כל כך פשוט.
הילה ימיני: תראה, לצערי אני מכירה אנשים שנפגעו מסם האונס ולשמחתי הם סיימו כמו הבחורה פה בבית חולים לפני התקיפה.
הילה ימיני: הפעולה היא שניות, הפעולה של לטפטף את זה, הברמן הסתובב שנייה למזוג עוד משקה והבחורה שהגיש לה את המשקה הראשון, כבר יש לה את הסם בתוך השתייה.
הילה ימיני: זה לא כזה פשוט גם לדעת לבוא להגיד לבעלי ברים להסתכל על כל אחד שמחזיק את הכוס.
יפעת רווה: קודם כל באמת בעניין של נפגעי עבירה, מבחינתנו מה שנאמר זו התפרצות לדלת פתוחה, ברור שהעלאת המודעות צריכה להיות בלי האשמת הקורבן.
יפעת רווה: בחורה שנפגעה לא צריכה עוד פעם לשמוע גם אישומים בדבר הזה.
יפעת רווה: המסר צריך להיות שצריך להעלות את המודעות, לא צריך להאשים את מי שנפגע.
יפעת רווה: בנושא של סמים, מעבר להכנסת דברים לפקודת הסמים, אנחנו גם לא מזמן עשינו את התיקון שמאפשר הכרזות מהירות.
יפעת רווה: זה נעשה באופן כללי, בלי קשר דווקא לנושא של סם האונס, זה נעשה בקשר לסמי פיצוציות, כמובן שבמידת הצורך אפשר להשתמש גם כאן, כשמתחכמים ומוסיפים דברים.
יפעת רווה: ויש כאן את נציגת הפרקליטות שיכולה לספר על מה שנעשה מבחינת בתי המשפט, אבל כרגע אני מבינה ש - - -
יפעת רווה: קודם כל צריך ליצור מודעות אצל כל הגופים בדבר הזה.
אושרת שהם: זה לא מדיניות חדשה, באופן כללי אין החמרה יתרה בעבירות סמים.
אושרת שהם: כשמדובר במיוחד לא בסמים של הרואין וקוקאין, לצערנו.
אושרת שהם: אני יכולה להגיד שהייתה פרשייה אחת משמעותית שנדון בה הנושא של סם האונס ובית המשפט לא החמיר.
אושרת שהם: הרבה פעמים כשמדובר באנשים, ומי שייבא את הסם הזה היו אנשים ללא עבר וכשמדובר באנשים ללא עבר בתי המשפט מקלים עם הנאשמים.
אושרת שהם: זה סחר ויבוא, אלה עבירות חמורות, ומקלים, כי תמיד יש את הנסיבות האישיות.
אושרת שהם: אני יכולה להגיד שהאור שאנחנו רואים זה שלאחרונה, לפני שנה וחצי, נכנס לתוקף תיקון 102 לחוק העונשין, שקבע את עקרון ההלימה כעיקרון מנחה לענישה ואנחנו בצעדים איטיים מנסים להעלות את רף הענישה בהתאם לעקרון ההלימה ועקרון השיקום הוא עיקרון משני בהקשר הזה.
אושרת שהם: אני כן רוצה לומר, אני חושבת שדובר כאן על הדברים האלה, באמת אנחנו כפרקליטות, כשאנחנו מדברים על עבירות מין שמבוצעות בנפגעות של סם אונס אנחנו נתקלים באמת בקושי ראייתי מאוד מאוד גדול.
אושרת שהם: אני חושבת שכולם מבינים מדוע.
אושרת שהם: זאת אומרת גם בהנחה שיש לנו אפילו - - - אני לא אדבר על מה שאנשים הזכירו כאן, על העובדה שאנחנו לא מוצאים את סם האונס הרבה פעמים כי רוב התלונות, מי שמטפל בתיקים האלה יודע, לא מגיעות בדקות הראשונות.
אושרת שהם: רוב עבירות המין הן תלונות שמגיעות באיחור, וגם אם מישהו הוא נורא נורא זריז, רוב הנפגעים או הנפגעות יגיעו אחרי 12 שעות, עד שהם מעכלים במה מדובר וקמים בבוקר ותופסים את עצמם ואת הדברים שקרו ואז בעצם - - -
אושרת שהם: לא בהכרח.
אושרת שהם: אני לא יכולה להגיד, משום שאלינו הרבה פעמים התיקים שמגיעים הם כבר אחרי שבכלל זה עובר סינון ראשוני.
אושרת שהם: אני רק יכולה לומר שיש קושי נוסף והוא קושי שדיברה עליו נועה וזה מחיקת הזיכרון.
אושרת שהם: אני בסוף, אם אני רוצה להגיש כתב אישום, אני צריכה לדעת מה היה שם.
אושרת שהם: אני לא יכולה לתאר דברים שלא היו או שאני לא יודעת וכשנמחק הזיכרון אין לי דרך לשחזר.
אושרת שהם: יש דברים משוכללים, אני יכולה לבדוק אם יש סימני זרע או סימני דנ"א, אני יכולה לראות אם יש אנשים שראו, אם יש כל מיני סימנים, אבל בסופו של דבר הרבה פעמים כשאין לי את הסיפור אני לא יכולה להגיש כתב אישום.
אושרת שהם: וזה תסכול רב.
אושרת שהם: אנחנו לא זורקים אף נפגעת ואומרים לה - - - אני לא רוצה להשוות את זה, אבל זה קורה לנו עם אלכוהול וסמים גם.
אושרת שהם: זאת אומרת שאדם יודע שהיו דברים, יש סימנים בגוף או סימנים בבגדים, אבל אנחנו לא יכולים להגיש כתב אישום.
אושרת שהם: זו מצוקה שלא נוכל לפתור אותה.
אושרת שהם: זאת אומרת לעולם אנחנו לא נדע מה היה, אלא אם כן יש לנו תיקים שיש לנו ראיות חיצוניות ואנחנו יכולים לקבל את האינדיקציה.
נועה לאריש: אני מאושרת שזה סוף סוף קורה ואני באמת פה.
נועה לאריש: הכי חשוב באמת זה להתחיל לעשות את הבדיקה, כי בפועל זה נורא נחמד לבוא ולהגיד שמגיעים אחרי הזמן, אבל הנה אני לדוגמה הגעתי תוך כדי השעות, הגעתי בטווח, פשוט לא בדקו אותי.
נועה לאריש: בדקו סמים אחרים, בדקו את הסמים האחרים, זה כן בדקו לי, אבל את ה-GHB ואת ה-GBL לא בדקו.
נועה לאריש: זאת אומרת שגם אם יש מקום אחד בפועל שאומרים שאפשר לשלוח לשם, לא שולחים לשם, לא לקחו לי דגימת דם, לא שלחו לתל השומר ולא שום דבר.
נועה לאריש: ובעניין של הכוסות במשטרה, אני לא בטוחה שזה הפתרון, מהסיבה היחידה, ששוב, השאלה אם יש מספיק מרכזים שיכולים לבדוק גם את השתן.
נסיה לנג: שולחים את זה, זו לא בעיה.
נסיה לנג: אין בעיה לשלוח, וזה נשאר.
נועה לאריש: אז זה יותר טוב.
נועה לאריש: אבל מבחינת השליחה, גם פה, אם שולחים את זה לתל השומר, גם עובר זמן עד שזה מגיע.
נועה לאריש: לא את השתן.
נועה לאריש: אני אומרת, אם בודקים בדם, אז גם, אם זה לא בבית החולים עצמו וצריך לשלוח את זה לתל השומר - - -
נסיה לנג: זה לא מתפרק בשתן.
נסיה לנג: גם אם זה יגיע למחרת לא יקרה כלום.
נועה לאריש: בדם, אני מדברת עכשיו.
נסיה לנג: גם, לא יקרה כלום.
ענת מימון: הצעת החוק מבקשת להחליף מונח, בין המונח שמשתמשים בו היום בחוק משפחות חד הוריו, שזה הורה יחיד, מתוך הטענה שאין התאמה מלאה בין המשמעות הלשונית.
ענת מימון: אמרנו שיש איזשהו חוסר התאמה בין המשמעות הלשונית של הורה יחיד חד הורי לבין קשת המצבים שהמונח הזה אמור לתאר.
ענת מימון: חוק משפחות חד הוריות מגדיר הורה יחיד כתושב ישראל שבאחזקתו ילד ויש כמה מצבים – או שהוא לא נשוי ואין לו בן זוג או שהוא נשוי ומתקיים אחד מהמצבים המנויים בחוק שאלה מצבים של חיים בנפרד, נמצאים בהליכים גירושין, מישהי שהיא עגונה מישהי שחיה בנפרד והגיעה למקלט לנשים מוכות לתקופה מסוימת וגם איזשהו מצב של עולה חדש שבן זוגו לא עלה לארץ.
ענת מימון: כלומר, בתוך המושג הזה חד הורי, הורה יחיד, יש המון מצבים שבחלקם יש הורה נוסף בתמונה, כאשר אנחנו מדברים על מצב של בני זוג שהם גרושים או פרודים, ויש מצבים בהם אין הורה נוסף.
ענת מימון: בדיון הקודם עלתה השאלה איך צריך להסתכל על הסיטואציה, אם דרך נקודת המבט של הילד, כמה הורים יש לו, ואנחנו בודקים את התא המשפחתי הבודד ומי שעומד בראש התא הזה.
ענת מימון: ההצעה הטרומית המקורית ביקשה לשנות את המונח מהורה יחיד להורה בנפרד, לגבי כל המצבים.
ענת מימון: במהלך ההכנה לקריאה הראשונה, ועוד בטרם הדיון בוועדה, עלתה האפשרות להבחין בין שתי קבוצות, לקבוע שיש הורה בנפרד שאלה מצבים בהם לילד יש הורה נוסף שהוא אפוטרופוס והוא ידוע ופרטיו ידועים, לבין הורה יחידני שזה במצבים בהם באמת אין הורה נוסף בתמונה.
ענת מימון: במהלך הדיון התברר שיכולה להיות בעיה בהפרדה הזאת לשתי קבוצות כי לא תמיד זה ברור והאפוטרופסות לא תמיד מהווה מבחן ברור לקיום של ההורה הנוסף, וגם החשש הוא שזה אולי יכול לפגוע בזכויות המהותיות שניתנות מכוח החוק.
ענת מימון: לכן במהלך הדיון הוחלט שהמונח יוחלף כמו שהוא ביחס לכלל המצבים.
ענת מימון: המונח שהוצע במהלך הדיון והועלה בנוסח לקריאה ראשונה הוא הורה עצמאי כאשר הכוונה להורה שחי בעצמאות מההורה האחר.
ענת מימון: לאחר הדיון קיבלנו כל מיני תגובות לגבי המונח הזה, כמו ביחס ליתר המונחים.
ענת מימון: כלומר, קשה למצוא משהו שכולם מסכימים עליו.
ענת מימון: לא קיבלנו הצעות.
ורד פאר סויד: יש קונוטציה של בעל עסק עצמאי בציבור.
ענת מימון: הטענות שעלו היו שהורה עצמאי משליך כביכול על הורה שחי עם עוד הורה בבית והם לכאורה לא עצמאיים והמונח עצמאי משמש בחקיקה ובכלל בעולם שלנו למשהו אחר.
ורד פאר סויד: זה אומר שהורה נשוי הוא לא עצמאי.
גיא רוה: הורה נשוי, יש שניים והם תלויים אחד בשני.
ענת מימון: הוא לא מתנהל באופן עצמאי מההורה האחר.
ענת מימון: מסתבר שהאקדמיה ללשון עברית הקימה ועדה למינוח מקצועי למונחי המשפחה ובוועדה הזאת באמת דנים בכלל המונחים בכל הנושא הזה של התא המשפחתי וזה לא רק הנושא של משק חד הורי אלא עלו שם כל המונחים.
ענת מימון: הוועדה עוד לא סיימה את עבודתה.
ענת מימון: היא אמורה לפרסם בחודשים הקרובים את המלצותיה ולהביא אותן לאישור האקדמיה, אבל היא פרסמה בשלב זה המלצות כלליות וביחס למשק בית חד הורי היא אמרה שזה יכול להחליף את המונח הזה של משפחות יחידניות וגם משפחות בראשן עומד הורה גרוש או אלמן.
ענת מימון: בגלל הקונוטציה של חד הורי, שמלכתחילה זה מונח אותו אנחנו באים להחליף, חשבנו על משק בית בראשו הורה אחד, הורה שעומד במשק בית בראשו הורה אחד.
ענת מימון: כלומר, יש לנו כרגע את ההצעה של הורה עצמאי ויש את המונח הזה שהוא מעט יותר ארוך של משק בית בראשו הורה אחד.
ענת מימון: אני אעיר שברור שהכוונה היא להחליף את המונח ביחס לאותו הורה שהילד נמצא באחזקתו.
ענת מימון: כלומר, בדיון עלה החשש שזה ירחיק את הזכויות ושני ההורים ייקראו הורה עצמאי אבל לא זאת הכוונה.
ענת מימון: אני מציעה שנפתח את זה לדיון.
ענת מימון: אלה ההצעות שעומדות כרגע על השולחן.
פרץ סגל: אני חושב שהמונח הורה עצמאי באמת מציין את העובדה שההורה חי באופן עצמאי מההורה השני בלי להטיל איזושהי קונוטציה שמשתמעת מזה שבנפרד, כי הנפרדות היא שהיית יחד ונפרדת אבל יכול להיות שהורים מראש בחרו לגדל את ילדם כל אחד באופן עצמאי בלי ה-יחד.
פרץ סגל: המונח עצמאי הוא מונח כולל ומכיל את כל המצבים, בין אם ההורה הוא אלמן, בין אם הוא גרוש, בין אם הוא פרוד.
פרץ סגל: הוא חי באופן עצמאי וכפי שאמרתי בפעם הקודמת זה שם שמעצים את ההורה כי הוא מעיד על כך שהוא מתנהל באופן עצמאי.
פרץ סגל: המונח שהוצע באקדמיה הוא בגדר טיוטה.
פרץ סגל: אני חבר באותה ועדה.
פרץ סגל: הוועדה לא סיימה את דיוניה וכל מה שהוועדה תעשה, היא תמליץ למליאת האקדמיה ללשון.
פרץ סגל: כלומר, אנחנו מחוקקים משהו שהאקדמיה עצמה עוד לא החליטה לגביו ולכן נראה לי שאנחנו מקדימים את המאוחר, כלומר, לפני שהאקדמיה נתנה את דעתה ואני מקווה שהאקדמיה לא תקבל את ההמלצה הזאת מכיוון שמדובר כאן בתואר ארוך מאוד שהקונוטציה היא כלכלית.
פרץ סגל: כולנו זוכרים בספר בראשית על מי נאמר שהוא בן משק, אליעזר עבד אברהם, ואני לא חושב שהקונוטציה הזאת היא זאת שצריכה להיות כאן כאשר מדובר בהורה שמגדל את ילדו.
פרץ סגל: אני חושב שאני נותן עזרה להורה שהוא בראש משק בית, זה לא מבטא את המשמעות שמדובר כאן באמת ביחסי הורות כאשר אני רוצה לתמוך בהורה כדי לסייע לו לגדל את ילדו.
פרץ סגל: לא מדובר כאן במשק בית אלא מדובר בקשרי הורות.
פרץ סגל: לכן נראה לי המונח עצמאי הוא מונח טוב.
פרץ סגל: אם יש כאלה שחוששים ממס הכנסה שיחשבו שהורה עצמאי, פירושו של דבר הורה שהוא עצמאי מבחינת מס הכנסה, אני חושב שזה לא נכון.
פרץ סגל: המונח, כפי שאמר חבר הכנסת שטרית, נמצא בשימוש רווח בשפה, כמו שעד היום המונח משפחות חד הוריות – בין אם הקונטקסט הוא אמיתי ובין אם הוא לא אמיתי – הפך להיות רווח בגלל החוק.
פרץ סגל: כך גם יקרה לעניין הזה.
פרץ סגל: אמרתי, אם רוצים לחפש מילה נרדפת כי המילה עצמאי מפריעה, מילה נרדפת שמצאתי היא עצמוני.
פרץ סגל: על כל פנים, מהמילים הנרדפות לא מצאתי.
פרץ סגל: גם בלעז המילה הזאת מופיעה כמילה נרדפת לעצמאות.
פרץ סגל: אני מעדיף את המונח הורה עצמאי שאני חושב שהוא בסך הכול מכבד את אותו הורה.
גיא רוה: אחת המטרות העיקריות של העמותה שלנו היא לנסות לקדם שינוי חברתי.
גיא רוה: לגבי הצעת החוק, אני מאמין שלגבי ההגדרה הורה עצמאי, אחרי יום, יומיים, שבוע, אנשים יבינו על מה מדובר ולא תהיה בעיה שהעלו בקשר לשכירים ועצמאים.
גיא רוה: המונח הורה עצמאי הרבה יותר משקף את המציאות, ושנית, בראייה לטווח ארוך הוא זה שיביא לשינוי החברתי בתחום הזה.
גיא רוה: כלומר, אחרי שיתרגלו ונעבור את הקושי הראשוני, אנשים כבר יבינו מה המושג הזה וכל אחד ייקרא הורה עצמאי בגאווה.
גיא רוה: השם השני הוא לא עושה את זה והוא ארוך מדי, והוא לא גורם לשינוי חברתי כי אף אחד לא יישם משהו שהוא כל כך ארוך.
גיא רוה: אנחנו מעדיפים להישאר עם ההצעה של משרד המשפטים ולומר הורה עצמאי.
ורד פאר סויד: הרשות לקידום מעמד האישה מסתייגת מהנושא.
ורד פאר סויד: אני קודם כל רוצה להתחיל ולומר שהקונוטציה של אליעזר היא לא רעה.
ורד פאר סויד: אליעזר הוא האיש שהביא את האישה הפמיניסטית הראשונה למקרא.
ורד פאר סויד: רבקה היא מודל עבורנו והיא האישה שקבעה גם את דיני הירושה ואודות לה אנחנו יושבים כאן.
ורד פאר סויד: אני מאוד מעריכה גם את חבר הכנסת מאיר שטרית וגם את העבודה של הורות משותפת, אבל בדיוק כאן אנחנו חוטאים להורות המשותפת כי אני חושבת שהסמנטיקה יוצרת מציאות.
ורד פאר סויד: אם אנחנו מדברים על עצמאי, אין כאן את המקום.
ורד פאר סויד: אני חושבת שיש עם זה הרבה מאוד בעיות בכל הקונוטציה של עצמאי.
ורד פאר סויד: הרי החוק של משפחות חד הוריות בין השאר בא גם להסדיר להן הטבות.
גיא רוה: זה לא פוגע בהטבות.
ורד פאר סויד: אבל כשאנחנו נגיע לדיון על שולחן המועצה לדוגמה הטבות בארנונה ונבוא עם קונוטציה של הטבות למשפחה של הורה עצמאי, זה לא נשמע כמו המציאות כי המציאות היא באמת שבראש המשפחה עומדת אישה או עומד גבר אחד או אחת.
ורד פאר סויד: אני מבינה את הרציונל של לעדכן את ההורה השני היכן נמצא הילד בבית ספר ואני מסכימה אתו והוא לגיטימי, אבל אני לא מבינה את הרציונל, מה יש לנו נגד המילה חד הורי.
ורד פאר סויד: למה היא מאיימת עלינו?
ורד פאר סויד: אני חושבת שהיא מתארת מציאות אמיתית.
ורד פאר סויד: יש אבות שחיים עם ילדים לבד ובעידן המודרני יותר ויותר אבות, אני מאמינה, ייקחו את החלק באחריות ההורית.
ורד פאר סויד: לכן לקרוא לזה עצמאי או עצמוני, אני מנסה להבין קודם כל מה עומד מאחורי התוכן הזה.
ורד פאר סויד: בסופו של דבר אלה שעומדים בראש המשפחות – וכרגע אני עוד לא מתייחסת למגדר – הם אנשים שיכולת ההשתכרות שלהם נמוכה יותר, יש להם פחות זמן לעשות שעות נוספות והמטרה שלנו היא להיטיב עם האוכלוסייה.
ורד פאר סויד: בוא נחשוב אפילו שהורה צריך לתת הסדרי ראיית ילדים, האבא החד הורי צריך לתת להסדרי ראיית ילדים פעם בשבוע.
ורד פאר סויד: מה הרעיון בעצמאי?
ורד פאר סויד: חס וחלילה.
ורד פאר סויד: לדעתי צריך להמתין עם מונח נכון.
ורד פאר סויד: אם רוצים מחר להרחיב הטבות שאותם אבות או אימהות יהיו זכאים למימון לימודים לילדים, איך זה נשמע הורה עצמאי?
גיא רוה: חברת הכנסת בעצמה אמרה בישיבה הקודמת שאם פונים לאקדמיה ממתינים חמש שנים.
ענת מימון: זה עניין של חודשים.
ענת מימון: שלא ייווצר מצב שהאקדמיה תמליץ משהו ואתה מתכוון למשהו אחר.
ענת מימון: אבל עדיף שיהיה מונח אחד.
מאירה בסוק: אני רוצה להצטרף לדבריה של חברת הכנסת לביא.
מאירה בסוק: אולי פשוט לחכות.
מאירה בסוק: חיכינו כל כך הרבה, נחכה עוד קצת.
מאירה בסוק: One parent family.
מאירה בסוק: זה בדיוק אותו מושג שהוא מושג אוניברסלי.
פרץ סגל: האקדמיה ללשון עברית קיבלה מקבילות מכל המקבילות בשפות השונות, כולל אנגלית.
פרץ סגל: השפות עמדו בפני הוועדה והוועדה לא הגיעה להמלצה מעבר להמלצה הזאת וגם היא במיעוט.
פרץ סגל: כלומר, זה לא שזאת המלצה שוועדת המשנה באופן גורף תמכה בה אלא ערב רב של הצעות.
פרץ סגל: בעניינים לשוניים קשה לפעמים לקלוע מראש למונח שבאמת ייקלט בציבור.
פרץ סגל: לכן מדובר כאן בהצעה מסוימת של ועדת המשנה.
פרץ סגל: זה לא היה פה אחד בוועדת המשנה אבל אני לא זוכר כמה קולות תמכו בהצעה.
פרץ סגל: אני לא יודע איך המליאה תתייחס לזה.
פרץ סגל: מתי זה יגיע אליה?
פרץ סגל: כבר כמעט שנה מאז חתמנו על ההמלצות ולא שמענו שהייתה איזושהי התקדמות בעניין הזה.
פרץ סגל: כפי שאמרתי, אני חושב שהמונח עצמאי הוא מונח שמעצים את ההורה.
פרץ סגל: מה יכול להיות יותר מכובד מזה שאנחנו אומרים לו שאנחנו מבינים שהוא בחר או בכורח הנסיבות בעצמאות ומכירים בעצמאות שלו ולכן תומכים בו?
עמליה שרייר: לדעתי אנחנו יכולים לקבוע דיון נוסף עדיין בתוך המושב הזה ואפשר לקבל נייר ממרכז המחקר.
פרץ סגל: בדיוני האקדמיה קיבלנו את כל השפות המודרניות וגם העתיקות.
גיא רוה: אנחנו כמובן פנינו לאקדמיה ללשון העברית, כמובן שהייתה תכתובת אבל לא ממש הגענו לתשובות.
גיא רוה: פנינו גם לבלשן מ"מעריב", רוברט רוזנטל, שגם הוא אמר – אחרי שהסברתי לו את החלטת היושבת ראש – שאין לו מונח אחר והמונח הורה עצמאי, כל עוד אין משהו אחר וזה מעצים את שני ההורים, זה מה שמקובל.
גיא רוה: אף פעם לא נמצא דעה אחת בקרב שלושה יהודים אבל ברגע שיעברו יום, יומיים, שלושה, שנה – המושג הזה מהווה פתח לשינוי חברתי.
גיא רוה: זה מעצים את שני ההורים, זה מושג קצר שאפשר לדבר אתו.
גיא רוה: כלומר, המושג שכתוב כאן – הורה במשק בית שבראשו הורה אחד – נגמר האוויר ואף אחד לא ישתמש בו, עם כל הכבוד.
עמליה שרייר: אנחנו גם מבינות שהליך החקיקה הוא ארוך.
עמליה שרייר: פנינו גם לארגוני נשים ולחברות הכנסת ולא קיבלנו הצעות ישימות.
עמליה שרייר: קיבלנו הצעות שהן לא מתאימות שמשמרות את הסיטואציה הבעייתית.
עמליה שרייר: השאלה אם אנחנו כוועדה יכולים לתת למרכז המחקר ולתחום אותו בזמן, כך שהצעת החוק לא תידחה למושב הבא.
ורד פאר סויד: בסוגריים אפשר יהיה כל פעם לרשום הערה ליד השם החדש משפחה חד הורית כך שיהיה ברור על מה מדובר?
ענת מימון: בחקיקה?
גיא רוה: בתחילת הדרך המושג שאנחנו קידמנו היה הורה בנפרד, שזה כמובן מייצג יותר נכון.
ענת מימון: אבל החלתם את זה גם על המצבים שאין הורה נוסף בתמונה.
גיא רוה: קיבלנו את העמדה הזאת ושינינו את המושג.
גיא רוה: כאשר הצגתי את המונח הורה עצמאי, כמו כאן בישיבה אנשים לא כל כך הבינו על מה אני מדבר.
גיא רוה: היה להם קשה להתחבר למונח.
גיא רוה: רואה חשבון אמר עצמאי.
גיא רוה: כלומר, אנשים בהתחלה היה להם קשה אבל אחרי שהסברנו אנשים לאט לאט מבינים ותומכים בזה, חלק יותר מהר, לחלק ייקח יותר זמן אבל זה מתקדם וזה קורה.
גיא רוה: זה משהו שייקח לא יום ולא יומיים אבל זה יביא לשינוי, זה יביא לשינוי שפה, זה יביא לשינוי מציאות, כמו שאת שם הוועדה הזאת שינו ועשו את זה אמנם חלקית אבל שינו כדי להביע משהו.
גיא רוה: לא עשו את זה בצורה מושלמת, אבל עשו.
גיא רוה: כאן בחוק, אם היינו רוצים, היינו עושים הורה בנפרד וחד הוריות, אבל זה לא הולך ולכן הורה עצמאי זה מונח שמשרד המשפטים הציע והוא מונח שמעצים את ההורים, הוא מונח שמקדם שינוי חברתי וזה המונח הנכון.
גיא רוה: ייקח זמן להתרגל, נכון, אבל זה יקרה.
דנה נאור מנדאל: גם אנחנו כמובן בעד שוויון, שותפות ועצמאות והכול טוב ויפה.
דנה נאור מנדאל: אני לא רוצה לזלזל חס וחלילה בשם, השם של הסטטוס מאוד חשוב, אבל אני חושבת שהורה עצמאי – מה שאמרנו בפעם שעברה, בעינו עומד – יש בזה משהו של טעם לפגם במובן מסוים.
דנה נאור מנדאל: אין לי הצעה ולכן אני הולכת על דרך השלילה.
דנה נאור מנדאל: גם משק בית בראשו הורה אחד, זה לא משהו שיביא את השינוי החברתי המקווה וזה אפילו קצת בזבוז זמן חקיקתי במובן מסוים כי אף אחד לא ישתמש בזה וזאת סתם תהיה אות מתה.
דנה נאור מנדאל: אני נוטה לחשוב שיש אנשים שידועים יותר טוב מאתנו למצוא שמות לדברים, בין אם זאת האקדמיה או קופי-רייטרים, אנשים שזאת עבודתם - אנחנו עורכות דין שעסוקות בדברים אחרים – ולכן אולי אפשר להרחיב את מעגל ההתייעצות וכדי לא למסמס את ההצעה לקצוב מועד קצר.
גיא רוה: פנו כאן לכל העולם ואשתו.
דנה נאור מנדאל: פנו לחברי כנסת.
דנה נאור מנדאל: אני לא מזלזלת ביצירתיות של חברי הכנסת.
פרץ סגל: האקדמיה הפיצה את הטיוטה לתגובות הציבור במשך חצי שנה ולא קיבלה הצעות.
דנה נאור מנדאל: מאוד יכול להיות שלא פנו כי יש כאן בעיה אמיתית.
ענת מימון: גם כשיש הורה נוסף, אתה לא עצמאי בגידול הילד.
ענת מימון: כלומר, אתה כן תלוי בהורה הנוסף.
ענת מימון: השינוי אמור לתאר גם מישהו שחלילה באמת בן זוגו נפטר.
ענת מימון: כלומר, הורה עצמאי יהיה עכשיו גם אלמן.
ורד פאר סויד: יש לי פשרה.
ורד פאר סויד: אני אהיה מוכנה לשינוי השם אם ישנו את השם של אישה גרושה.
ורד פאר סויד: אני חושבת שיש בה הרבה יותר פוגענות בתהליך הגירוש.
פרץ סגל: אני הצעתי את זה.
ורד פאר סויד: גירושין, יציאה לעצמאות.
פרץ סגל: אני הצעתי לבטל את המונח גרושה וזה הופיע בתזכיר חוק ברית הזוגיות.
פרץ סגל: לצערי הרב בזמן החקיקה בכנסת בחרו לא לקבל את ההצעה הזאת.
פרץ סגל: רווק או בן זוג, אלה שני המונחים שכתבתי בתזכיר.
ורד פאר סויד: הנה ההזדמנות.
גיא רוה: הוועדה למעמד האישה מתנגדת למונח אישה עצמאית?
ענת מימון: אנחנו לא משנים את המונח לאישה עצמאית.
ענת מימון: שיה הברור.
ענת מימון: אנחנו מדברים בחוק ספציפי.
ענת מימון: מה זה אומר על אישה נשואה?
קריאה: שהיא תלויה.
דנה נאור מנדאל: זה מעיד על הייחודיות שבכם אבל היום יש חלקים גדולים בחברה שלגביהם זה לא כך.
דנה נאור מנדאל: על אנשים נכפים נסיבות חיים.
גיא רוה: משהו שלא קשור לנושא הזה אלא קשור לדברים שאמר בראשית הישיבה חבר הכנסת שטרית בנושא של מסירת מידע להורים.
גיא רוה: כיוון שאני הורה גרוש, ברשותך, הסיפור האישי שלי בקצרה כדי שתבינו על מה מדובר.
גיא רוה: קודם שאלת אם שני ההורים הולכים לבית הספר, האם הם לא מקבלים את המידע.
גיא רוה: התשובה היא שהאימא מקבלת באופן אוטומטי והיא לא צריכה לבקש, אבל אני צריך לרדוף אחרי בית הספר.
גיא רוה: הילד שלי היום הוא בכיתה ו' ובשנה הבאה הוא עולה לכיתה ז'.
גיא רוה: הוא ילד מחונן.
גיא רוה: זה אומר שאנחנו מקבלים הצעות מכמה בתי ספר בעיר בה הוא גר ולא משויכים ישר לבית ספר מסוים.
גיא רוה: את כל המידע הזה על הזמנות להכיר את בית הספר החדש או לעשות מבחנים למחוננים, המועד שלהם וכולי, אני לא מקבל.
גיא רוה: אני מכיר את הנושא כי אני קידמתי ויזמתי שני חוקים בנושא, השני עם חבר הכנסת שטרית ותודה לו.
גיא רוה: אני לא מקבל את המידע.