GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי שיינין: לאחר בקשתה של ענת בחנו מחדש והחלופה השנייה היא באמת מספיק קרובה להצעה המקורית שעברה את ועדת השרים ובה אנחנו כמובן תומכים.
אורי שיינין: בנוגע להצעה הראשונה שענת קראה, היא יוצרת נטל על המעסיקים.
ענת מימון: אתה יכול להסביר לי מה הנטל?
ענת מימון: אולי אתה תצליח להסביר מה החשש הגדול ומה הנטל הכבד.
אורי שיינין: קודם כל, זה שונה מהצעת החוק המקורית.
אורי שיינין: אמרתי את עמדתי והיא לא השתנתה.
אורי שיינין: היא השתנתה רק לטובה מבחינת
אורי שיינין: כם ולא לרעה.
אורי שיינין: זה שונה מהצעת החוק המקורית שאמרה שחברות ציבוריות שגם כך מפרסמות נתוני שכר במדיניות תגמול, יפרסמו גם את החלוקה המגדרית ויעשו ניתוח של החלוקה המגדרית.
אורי שיינין: כאן אנחנו מתחילים לדבר על עולם שבו אנחנו עושים את זה על כלל העובדים ולא רק על נושאי משרה ועל כלל המעסיקים.
ענת מימון: המעסיקים הם מעסיקים גדולים.
אורי שיינין: כלל המעסיקים הגדולים מעל למאה אנשים.
אורי שיינין: מבחינתנו זה עולם שונה.
ענת מימון: נכון, אבל מהו הנטל?
אורי שיינין: אפשר לקיים ויכוח לגופו של עניין, אבל מעבר לוויכוח לגופו של עניין צריך להסכים שזה שונה מהצעת החוק שעברה את ועדת שרים לענייני חקיקה.
עמליה שרייר: בהקשר של הליך חקיקה, אני רואה שלפני כמעט כל הצעת חוק שעוברת בימים אלה בוועדת שרים לחקיקה, המשרד הרלוונטי מבקש שהמשך החקיקה יהיה בתיאום.
עמליה שרייר: זה אומר שהמשרד וחבר הכנסת ישבו וישנו את הנוסח לנוסח שונה מזה שעבר תחת ועדת שרים כאשר הנוסח הוא ברוח הדברים ומנסה להגיע לאותה מטרה, אבל בווריאציה שונה.
ענת מימון: זה בדיוק מה שנעשה כאן.
עמליה שרייר: נכון.
עמליה שרייר: זה בדיוק מה שנעשה כאן.
עמליה שרייר: זה משהו שהמשרדים מתנים מלכתחילה.
עמליה שרייר: זה אומר שבעצם כל פעם אתם תתנו, תחזירו לוועדת שרים, תתנו, תחזירו לוועדת שרים.
עמליה שרייר: יהיה כאן איזשהו פינג-פונג שחוזר כל הזמן ואף פעם לא נצליח לצאת מהלופ הזה.
דנה נאור מנדאל: אני רוצה לציין מפורשות שבישיבה כל המשרדים אמרו שהם לא רואים צורך בהחזרת הנושא לוועדת השרים.
דנה נאור מנדאל: בגלל ההיסטוריה של הצעת החוק שאלנו– בדיון היה ממונה ממשרד המשפטים, עורך דין ממשרד הכלכלה, משרד האוצר לא יכול היה להגיע, סיגל מאיגוד לשכות המסחר וכולנו העלינו את הנושא הזה מפורשות ושאלנו - האם הנושא צריך לחזור לוועדת שרים לחקיקה וכולם הסכימו, גם בעצת היועצת המשפטית של הוועדה, שאין כאן שום נושא שמצדיק החזרה לוועדת שרים לחקיקה.
דנה נאור מנדאל: אם הייתה כוונה כזאת, הדברים היו צריכים להיאמר כבר אז ולא להביא את כולנו לכאן ולגרום שוב לבזבוז זמן ולהתנהלות המקוממת הזאת.
דנה נאור מנדאל: זה ממש זלזול בכנסת ובחברי וחברות הכנסת.
דנה נאור מנדאל: עם כל הכבוד, הממשלה לא מחוקקת במדינת ישראל אלא יכולה רק להביע את עמדת הממשלה.
דנה נאור מנדאל: כרגע הכנסת היא הריבונית לחוקק.
אורי שיינין: אני אבהיר.
אורי שיינין: העמדה שלנו מבחינת הוועדה השתנתה לטובה מהעמדה שהצגנו.
אורי שיינין: לפי העמדה שהצגנו בישיבה, אנחנו באים ואומרים שיש אחד הנוסחים שהוא נוסח שאנחנו יכולים לקיים.
דנה נאור מנדאל: אם אני לא טועה, החלטת ועדת שרים לחקיקה לא דיברה על צורך לתאם עם משרד האוצר.
אורי שיינין: לא אמרתי צורך לתאם.
ענת מימון: אני מציעה חלופה נוספת שעלתה לדיון במהלך הליכי התיאום וזה גם תיקון לחוק שכר שווה לעובד ולעובדת.
ענת מימון: מה שנאמר כאן זה שכאשר יש מעביד שמוטלת עליו חובה על פי דין לפרסם נתוני שכר של העובדים אצלו, בפרסום - שכבר קיים היום ממילא – הוא יצטרך להתייחס גם למין של אותו מקבל שכר, אם זה גבר או אישה.
ענת מימון: כאשר אנחנו פורטים את זה, זה חל על עמותות, על חברות ציבוריות ועל תאגידי מים וביוב, אשר הדיווח של החברות הוא שמי, הם מפרסמים בדוחות השכר שלהם את חמשת מקבלי השכר הגבוה, שם לצד השכר, ושם הם יצטרכו לציין גם את המין כדי שיהיה יותר קל לעשות את הפילוח כי לפעמים נתקלים בקושי, ולגבי עמותות, הפרסום הציבורי של העמותות הוא רק לגבי השכר והתפקיד, ובתיק העמותה גם מופיע פרסום שמי.
ענת מימון: אנחנו מציעים שלפרסום הזה גם יתווסף ציון של המגדר כדי שיהיה יותר קל אחר כך להשוות ולבדוק.
ענת מימון: לגבי הסעיף הזה אני מבינה שאין התנגדות.
ענת מימון: הסעיף הזה מאפשר לנו באמת לבדוק פערים אבל רק ברמה מאוד מאוד גבוהה של מנכ"לים, של סמנכ"לים, של מקבלי השכר הגבוה, שזה גם משהו חשוב וטוב אבל זה איזשהו שלב ראשוני.
ענת מימון: מדובר על גופים מסוימים שקיימת לגביהם חובה היום בחוק ולא לגבי כלל המעסיקים.
ענת מימון: אנחנו זיהינו את הבעיה בעיקר במגזר הפרטי ושם רצינו לנסות ולפתור אותה אבל הסעיף הזה לא לגמרי פותר את החשש שהיה לנו.
הדס אגמון: האם הסעיף הזה יחול על הדיווח של הממונה על השכר באוצר?
הדס אגמון: אם כן, צריך לתת את הדעת האם הדיווח המגדרי שהממונה על השכר כבר היום כולל בדוח עונה על הדרישות של הסעיף, ואם לא, צריך לבדוק עם הלשכה המשפטית של הממונה על השכר מה עמדתם.
יעל ישראלי נבו: כתוב בסעיף שיש להעביר את תחולת הסעיף לממונה על השכר לפי סעיף 33(א) לחוק יסודות התקציב.
יעל ישראלי נבו: סעיף 33(א) אומר שגופים ימסרו לממונה אחת לשנה ממועד ובאופן שייקבע בתקנות דין וחשבון ובו פירוט מלא על תנאי העסקתו של כל בעל תפקיד שהם מעסיקים.
יעל ישראלי נבו: כבר נאמר בישיבה הקודמת שגופים גם היום כבר מוסרים פילוח מגדרי.
יעל ישראלי נבו: הממונה מפרסם פילוח מגדרי וזה חל גם על תאגידי מים וביוב לצורך העניין.
יעל ישראלי נבו: מבחינתנו צריך להבהיר שזה כמובן לא יגרע מההוראה.
יעל ישראלי נבו: אם תהיה הוראה כזאת, אין לנו בעיה.
חמוטל בן דור: אנחנו מפרסמים נכון להיום נתונים - כפי שסיכמנו בעבר עם תמר אידלשטיין במכתב שכתבנו לה – ברמה ממוצעת לגבי קבוצות.
קריאה: הכוונה לחמשת בעלי השכר הגבוהים.
קריאה: לא ממוצע אלא בעלי השכר הגבוהים בכל תאגיד ובכל עמותה.
חמוטל בן דור: בעלי השכר הגבוהים, לדעתי אנחנו מקבלים את הנתון.
קריאה: אנחנו ביקשנו מפורשות ואמרו לנו שאין.
ענת מימון: אגב, בסעיף אנחנו מציעים שיש חובה לפרסם את בעלי השכר הגבוה.
ענת מימון: אנחנו לא מטילים כאן חובה נוספת וחדשה.
ענת מימון: סעיף 33(א) אומר שגופים צריכים למסור לכם מידע לגבי תנאי העסקה של העובדים אצלם ובאמת במקרה הזה הם צריכים למסור לכם את זה בציון מין וגם אתם בפרסום שלכם צריכים להתייחס לפי מין עת אתם מציינים שכר לגבי עובדים מסוימים.
ענת מימון: כלומר, אנחנו מבהירים שזה כן חל.
ענת מימון: אתם טוענים שזה ממילא נעשה ואנחנו אומרים בסדר, אבל הכוונה היא גם שהסעיף הזה יחול בין אם ממילא זה נעשה ובין אם לא.
יעל ישראלי נבו: לגבי חמשת מקבלי השכר.
ענת מימון: לגבי מי שלביו יש חובה לפרסם את נתוני השכר שלו.
יעל ישראלי נבו: צריכה להיות התייחסות מפורשת בסעיף 33(א).
ענת מימון: צריכה להיות התייחסות מפורשת?
יעל ישראלי נבו: אנחנו מעדיפים שתהיה.
יעל ישראלי נבו: כן.
ענת מימון: אני לא בטוחה שצריך התייחסות מפורשת.
ענת מימון: אפשר בשלב הזה לראשונה להשאיר את זה כך כשאנחנו מבהירים שזה חל ונברר את זה גם מול משרד המשפטים, אם צריך לציין באופן מפורש שזה יחול עליכם לפי סעיף 33(א).
ענת מימון: אני רוצה לסגור את הנושא כדי שכל התמונה תהיה מלאה ולהתייחס לסעיף השלישי עליו דובר.
ענת מימון: יש היום מקומות עבודה רבים שבין אם באופן משתמע או בין אם באופן מפורש בחוזה העבודה אוסרים על שיח בין העובדים אצלם לגבי תנאי העסקה.
ענת מימון: ההנחה היא שכאשר עוצרים את זה כבר בשלב של שיח בין העובדים, קשה מאוד לצפות שאנשים יהיו מודעים לפערי שכר כאשר אסור להם לשוחח ביניהם על תנאי העבודה והשכר.
ענת מימון: לכן הסעיף אמר שאנחנו נאסור על מעבידים למנוע באופן מפורש ומשתמע את השיח הזה של עובד עם עובד אחר באותו מקום עבודה לגבי תנאי ההעסקה.
ענת מימון: גם לגבי הסעיף הזה התעוררה התנגדות מצד איגוד לשכות המסחר, מצד משרד הכלכלה, בעצם מצד כל ארגוני המעסיקים.
ענת מימון: נאמר שבאמת יש כאן
ענת מימון: חשש לתחרות ויש חשש שאם השיח יהיה במקום העבודה זה גם יזלוג החוצה.
ענת מימון: יש ממש בדברים האלה וצריך לבדוק.
ענת מימון: אני רק רוצה לציין שזה לא סעיף שהומצא כאן אלא הוא קיים במדינות אחרות והוא קיים בכלכלות חזקות יותר ולא פחות מאתנו.
ענת מימון: אני אציין שכרגע הסעיף הזה לא הובא עדיין למבחן של בית משפט, אבל אני חושבת שקיים ספק כלשהו אם זה יעמוד בכלל באיזשהו מבחן.
ענת מימון: הארגונים כן הביעו איזושהי נכונות להתחיל שיח בנושא הזה, כן לבדוק את הקרקע לייתכנות של תיקון כזה וכן להבהיר את רוח הדברים שעולה כאן שהסעיף הזה הוא בעייתי, שהסעיף הזה באמת מונע איזשהו שיח על תנאי עבודה.
ענת מימון: זה כרגע סעיף שלגביו אין הסכמה ואי ההסכמה במקרה הזה הובעה כבר מהשלב הראשון ולכן בתהליך התיאום ידענו שזה סעיף שיש לגביו בעיות.
סיגל סודאי: באופן כללי כאשר קיבלנו את הנוסח, לא זה שעבר בוועדת שרים אלא הנוסח המתוקן והמתואם, נבהלנו.
סיגל סודאי: פשוט נבהלנו, פשוטו כמשמעו.
סיגל סודאי: אני יודעת שאין שום כוונה נגד המעסיקים, אנחנו גם לא נגד עובדים אבל המעסיקים עובדים בסביבת עבודה אחרת.
סיגל סודאי: הם עובדים בסביבה תחרותית.
סיגל סודאי: זה לא מעסיק ציבורי.
סיגל סודאי: אני לא צריכה לומר את הדברים שמובנים מאליהם.
סיגל סודאי: יש להם שיקולים אחרים לגבי רמות שכר, תנאי שכר וכולי.
סיגל סודאי: הבהלה הייתה ממש אמיתית.
סיגל סודאי: לא נכנסנו לפאניקה אבל מישהו אפילו התבטא ואמר שזאת מפלצת עם שלושה ראשים.
סיגל סודאי: כן.
סיגל סודאי: כך הרגשנו.
סיגל סודאי: גם כאשר העברנו את זה למעסיקים, הייתה ממש התקוממות.
סיגל סודאי: הם הרגישו שהם עומדים עם הגב אל הקיר.
סיגל סודאי: בישיבה האחרונה ניסינו להגיע לאיזשהו איזון שמבחינתנו יהווה נקודה מאוזנת, גם למעסיקים וגם לזכויות העובדים.
סיגל סודאי: אנחנו בעד שכר שווה ואני לא חושבת שיש איזה מעסיק שיש לו כוונת זדון מודעת להפלות בין עובדות לעובדים אבל זה קורה.
סיגל סודאי: מבחינתנו יש שיקולים נוספים.
סיגל סודאי: מה לעשות, המציאות היא כזאת שעובדות נעדרות יותר, עובדות מחזיקות במשרות חלקיות יותר.
גלית דשא: נשים לא נעדרות יותר.
קריאה: הבדיקה האחרונה שנעשתה בעבר בנציבות שירות המדינה, לפני הרבה מאוד שנים, גילתה שעובדות שירות המדינה לא נעדרות יותר מגברים.
סיגל סודאי: אני מדברת על המגזר הפרטי.
סיגל סודאי: תודה.
סיגל סודאי: יש עוד משתנים שגורמים לפער הזה.
סיגל סודאי: לכן אני אומרת שיכול להיות שיש את זה, אני לא אומרת שאין, אבל אני אומרת שיש עוד משתנים שמשפיעים על הפערים האלה ולכן גם הכלים לא צריכים להיות כאלה קיצוניים אלא להיות יותר מאוזנים.
סיגל סודאי: חשבנו שאם דיון יכול לעזור או לשקף למעסיק פערי שכר שבאמת מה שגורם להם או נובע מהם זה רק המין, באמת שהתמונה תהיה לפניו באמצעות הדיון הזה והוא יצטרך לפעול בהתאם.
סיגל סודאי: לכן הסכמנו לדיון הזה אבל לא לחובת הדיווח שמטילה עול, לא להיפוך לנטל ההוכחה.
סיגל סודאי: זאת אומרת, ההסכמה שלנו הייתה לגבי הדיון בכפוף לקבלת יתר ההסכמות, חוץ מהעניין של הדיווח המחויב.
סיגל סודאי: שיהיה ברור מה ההסכמות שלנו, של לשכת המסחר.
סיגל סודאי: גם דיון בכפוף לכך שתהיה איזושהי פלטפורמה שתקל על המעסיק ולא תכביד עליו עלות כלכלית ולא ניהולית או ארגונית.
גלית דשא: נזרקים כל כך הרבה נתונים לכאורה וסטטיסטיקות לכאורה לחלל האוויר.
גלית דשא: אני הייתי מאוד שמחה אם המעסיקים פעם אחת באמת יעשו בדיקה אמיתית על היעדרויות וכל ההאשמות השוביניסטיות האלה שאומרות שנשים הן עובדות פחות טובות.
סיגל סודאי: לא, חלילה, לא אמרתי את זה.
גלית דשא: אני רוצה להזכיר שיש מקצועות שעוברים לרוחב כל המשק שאם יום אחד נשים יקומו ויעשו לכם שביתה, כל המשק הזה יתרסק.
גלית דשא: בפעם הבאה כשמחליטים לשלם שכר נמוך למזכירות, למנהלות משרד, למנקות, לעורכות דין ולרואות חשבון ביחס לגברים, או במקצועות שגברים לא טורחים לעבוד בהם או במקצועות בהם פערי השכר הם מאוד גדולים, אני מציעה לעצור רגע ולחשוב מה יקרה אם, מה שכל כך מטריד את המעסיקים.
גלית דשא: דרך אגב, אני רוצה לומר לך שאני בכובע כפול כי גם אני מעסיקה.
גלית דשא: אני מנכ"ל של ארגון ואני לא ארגון ציבורי שכפוף לתקנות תקשי"ר.
גלית דשא: אנחנו בארגונים החברתיים סוג של שעטנז וגם אצלנו יש תחרותיות, גם אצלנו יש שאלות של שכר ואיכשהו אנחנו כן מצליחות לעמוד בקריטריונים מפני שזה חשוב לנו.
גלית דשא: את יודעת מה?
גלית דשא: אני רוצה להגיד גם למעסיקים, אתם תקפידו על שכר שווה, אני מבטיחה לכם שמצב העסקים שלכם ייראה יותר טוב והעובדות והעובדים שלכם יהיו הרבה יותר מחויבים אי אפשר להגיד שיש מקרים.
גלית דשא: פערי השכר הם כל כך משמעותיים, כל כך גדולים והם מתרחשים רק כי אפשר ולא כי נשים יוצאות הביתה ב-3:30 או כי הן לא רוצות להתקדם, אז צריך פעם אחת ולתמיד לבדוק.
גלית דשא: הכנו לכם כלי, שבו, תבדקו.
גלית דשא: מה הבעיה?
גלית דשא: שבו ותבדקו.
נתי שילה: אם הוועדה נשארת במהלך בו ירדו בעצם מההצעה המקורית שזה יחול רק על החברות הציבוריות ועל הפרק עומדות החלופות האחרות, אין לנו בעיה עם זה.
נתי שילה: כמו שאמרתי בישיבה הקודמת, אנחנו נהיה מוכנים להשתלב בכל דבר שהוא כללי לגבי כולם ולא תופס דווקא את החברות הציבוריות ככאלה.
נתי שילה: אני פחות אוהב את ההצעה השנייה בה שוב לקחו כמה תאגידים שצריכים לדווח ומחברים את העמותות עם החברות הציבוריות עם תאגידי המים.
נתי שילה: זה מעין שעטנז אבל גם פה אם הדיווח שלנו הוא על חמשת הבכירים בחברה, אם זה גבר או אישה, אפשר לחיות עם זה וזה לא סיפור בעייתי.
נתי שילה: מבחינה זאת אין לנו בעיה נוספת מעבר לעניין הזה של ההצעה המקורית.
מאיה טאוסינג: שוב, חשוב לי להבהיר שוב, אם זה לא היה ברור קודם לכן.
מאיה טאוסינג: ההצעה המקורית שעברה, אין לנו אתה שום בעיה.
מאיה טאוסינג: ברגע שדברים חורגים מהצעות מקוריות ונוגעים לעניינים של יחסי עבודה, זה מורכב וזה דורש ליבון וחשיבה מעמיקה.
מאיה טאוסינג: כמו שזה כרגע, לפחות ההצעה השנייה, אין לנו אתה בעיה כי זאת כן הצעה שעשינו לגביה תיאומים.
מאיה טאוסינג: לגבי ההצעה הראשונה וההצעה השלישית, אנחנו לא יכולים להסכים לה.
ענת מימון: בנוסח המרוכך.
ענת מימון: לא בנוסח המלא.
מאיה טאוסינג: לגבי ההצעה הזאת, אנחנו נצטרך לשמור את הזכות להסתייג.
ענת מימון: בקריאה הראשונה אתם לא יכולים להסתייג.
ענת מימון: אם זה עולה לקריאה ראשונה, אין הסתייגויות.
ענת מימון: שוב, יש לנו תהליך ארוך עוד בדרך.
ענת מימון: יש לנו הכנה לקריאה שנייה ושלישית והתחייבות שזה לא ייעשה ללא תיאום וזה יפוצל ככל שצריך לקראת השנייה והשלישית.
מאיה טאוסינג: שזה יירשם בפרוטוקול שלא הסכמתי לזה ושיהיה תיאום.
מאיה טאוסינג: אני אקריא את הנוסח עליו אנחנו הולכים להצביע לקריאה ראשונה.
ענת מימון: אני רוצה להציג את מה שנאמר כאן עכשיו כי זה חשוב.
ענת מימון: אנחנו הולכים להצביע לקריאה ראשונה על שני הסעיפים לגביהם אין התנגדות.
ענת מימון: לגבי הסעיף שכרגע עוד נמצא במחלוקת, אנחנו נצביע עליו בנוסח המרוכך שלו לקריאה הראשונה וההתחייבות היא שייעשה הליך תיאום לקראת הקריאה השנייה והשלישית וככל שלא תהיה הסכמה זה יפוצל מנוסח הצעת החוק.
קריאה: אנחנו מבקשים חמש דקות הפסקה.
ענת מימון: אני אקריא את הנוסח של מה שאנחנו הולכים להצביע עליו עכשיו לקריאה ראשונה.
ענת מימון: כשאני אגיע לסעיף הבעייתי, אני אסביר.
ענת מימון: תיקון חוק שיווי זכויות האישה בחוק שיווי זכויות האישה, התשי"א-1951, בסעיף 6ג3(ג), אחרי "רשות מקומית" יבוא "חברה ממשלתית".
ענת מימון: הסברתי את הסעיף הזה ולא אחזור עליו.
ענת מימון: הסעיף השני עליו אנחנו הולכים להצביע פילוח מגדרי בדיווחים קיימים של שכר.
ענת מימון: תיקון חוק שכר שווה לעובד ולעובדת בחוק שכר שווה לעובדת ולעובד, התשנ"ו-1996, אחרי סעיף 7 יבוא: "7א.
ענת מימון: פילוח מגדרי בדיווחים קיימים על שכר מעביד שמוטלת עליו חובה לפי דין לפרסם מידע או לדווח על שכר של עובדים ונושאי משרה המועסקים אצלו, יכלול בפרסום או בדיווח כאמור גם התייחסות לפי מין.
ענת מימון: בנוסח שמופיע בפניכם יש את הסיפא האומרת: ובלבד שיימנע מגילוי פרטים מזהים של עובדים ונושאי משרה אלא אם הם ידועים ממילא, ושאין בכך הפרה של כל דין אחר).
ענת מימון: בליבון שעשינו מול משרד המשפטים, מכיוון שהנטל כאן הוא רק לציין אם מדובר בגבר או אישה, התייחסות לפי המין, אנחנו לא חושבים שהסיפא נדרשת.
ענת מימון: כרגע נוריד אותה וככל שבאמת יעלה שצריך את זה, נוסיף את זה בהמשך.
ענת מימון: הסעיף האחרון עליו אנחנו מצביעים ולגביו אני אומר שאנחנו יודעים שכרגע הוא נתון במחלוקת, יש לגביו התנגדות גם של משרד הכלכלה, גם של משרד האוצר וגם של נשיאות הארגונים העסקיים.
ענת מימון: אנחנו נצביע עליו בנוסח הרזה יותר מכפי שהובא מלכתחילה כשיש כאן את ההתחייבות של יושבת ראש הוועדה שנאמרה קודם שהתיאום ייעשה לקראת הקריאה השנייה והשלישית וככל שלא תהיינה הסכמות, הסעיף הזה יפוצל ושאר ההצעה תקודם בקריאה שנייה ושלישית.
עמליה שרייר: גם ההצעה ההיא תקום.
ענת מימון: יפוצל ויישאר על שולחן הוועדה, כדי שזה לא יעכב.
אורי שיינין: יתואם גם עם משרד האוצר.
ענת מימון: הסעיף שעובר כרגע לקריאה ראשונה.
ענת מימון: בחוק שכר שווה לעובדת ולעובד, התשנ"ו-1996 – אחרי סעיף 3 יבוא "3א.
ענת מימון: דיון בשיעור השכר של עובדות ועובדים מעביד יאסוף נתונים בדבר רמות שכר של עובדות ועובדים המועסקים אצלו לפי סוגי עובדים, סוגי משרות או סוגי דירוגים ולפי פילוח מגדרי, ויקיים, אחת לשנה לפחות, דיון בשיעור פערי השכר בין נשים לגברים אצלו, וככל שקיימים פערי שכר, גם בפעולות שיש לנקוט לצמצומם.
ענת מימון: שר הכלכלה, באישור הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי של הכנסת, יקבע את הדרך והכלים לאיסוף ועיבוד מידע כאמור.
ענת מימון: בסעיף זה, "מעביד" – מעביד המעסיק מעל מאה עובדים".
ענת מימון: אני מציינת שאולי נוסיף את התייעצות והיוועצות עם הארגונים העסקיים וארגוני עובדים, אבל נשאיר את זה לשלב של הקריאה השנייה והשלישית.
ענת מימון: כרגע מה שהקראתי, על זה אפשר להצביע כנוסח לקריאה ראשונה.
מאיה טאוסינג: רוצים לוודא שייעשה תיאום במידה שלא תהיה הסכמה.
הדס אגמון: יש לי הערת נוסח לגבי הפילוח המגדרי בדיווחים קיימים.
הדס אגמון: הייתה התכתבות על השאלה על מי חלה החובה.
הדס אגמון: אני חושבת שאם נכתוב מעביד שמוטלת עליו חובה לפי דין לדווח או לפרסם מידע בקשר לשכר של עובדים.
הדס אגמון: הייתה שאלה אם מישהו מפרסם מידע והמילה בקשר מבהירה את זה שגם הפרסום נוגע לשכר ולא איזה פרסום כללי.
יעל ישראלי נבו: שאלה.
יעל ישראלי נבו: בפעם הקודמת התייחסנו לאופי הדיון שצריך להתקיים ואמרנו שאנחנו מבקשים שזה יתייחס לשכר שווה באותה עבודה, שזה גם מה שנדרש בחוק עצמו.
ענת מימון: עבודה שוות ערך.
ענת מימון: לא באותו תפקיד.
ענת מימון: כאשר מדברים על דיון לגבי פערי שכר ואנחנו נמצאים בתוך האכסניה של חוק שכר שווה, הכוונה באמת ששיעורי פערי השכר, באמת פערי שכר לפי החוק, לפי סעיף 2.
יעל ישראלי נבו: זה לא ברור מאליו.
יעל ישראלי נבו: דיברנו על הפערים האינהרנטים שיש לנו קושי להתמודד אתם ואם זה לא בקונטקסט של ההגדרה, בחוק, יש קושי.
ענת מימון: אני מבהירה עכשיו לפרוטוקול שזאת הכוונה.
ענת מימון: אני כרגע לא אשנה את הנוסח.
ענת מימון: אנחנו נבחן לקראת קריאה שנייה ושלישית וככל שצריך נוסיף פערי שכר ככל שקיימים לפי הוראות חוק זה או לפי סעיף 2.
ענת מימון: בתיאום אתכם.
ענת מימון: יהיה ברור שהכוונה לא לכל פער בשכר אלא באמת רק אם מדובר באיזשהו פער שנוגד את הוראות סעיף 2.
נתי שילה: לגבי 7(א).
נתי שילה: האם זה חל גם על חברות ממשלתיות ועל תאגידים ממשלתיים?
ענת מימון: זה חל על חברות ממשלתיות שצריכות לדווח לממונה על השכר לפי סעיף 33(א) ואז בדיווח שלהן הן יצטרכו גם להתייחס בצורה הזאת.
ענת מימון: כלומר, כל מי שיש לו את החובה להעביר דיווח על שכר של עובדים אצלו, זה יחול עליו.
ענת מימון: מכוח סעיף 33(א) זה חל גם על חברות ממשלתיות.
נתי שילה: יש כאן גם את העניין של הבהרה שזה חל על דיווחים לפי חוק יסודות התקציב.
ענת מימון: דיברנו על זה.
נתי שילה: זה חלק מההחלטה.
ענת מימון: אמרנו שאנחנו רואים את זה חל ואנחנו נבדוק וככל שיש צורך, נציין את זה באופן מפורש בנוסח.
שרה פרידמן: נמצא אתנו סגל נווה תרצה, סוהרי ביטחון וקציני המטה.
שרה פרידמן: אנחנו שמחים להיות אורחי הוועדה.
שרה פרידמן: תודה רבה לכם.
גדי מאירי: נכון.
ענת מימון: שלום לכולם.
ענת מימון: קודם כל, יש לנו עניין תקנוני.
ענת מימון: אנחנו צריכים למזג כי יש לנו שתי הצעות חוק שעברו בקריאה טרומית.
ענת מימון: הן היו מוצמדות בקריאה הטרומית ואנחנו צריכים למזג בין שתי הצעות החוק.
ענת מימון: הוועדה צריכה להצביע על המיזוג.
ענת מימון: יש לנו את הצעת החוק של חברת הכנסת קריב, שהיא פ/191656 ואת הצעת החוק של חברת הכנסת חנין זועבי שהיא פ/191422.
ענת מימון: אנחנו מצביעים על מיזוג שתי ההצעות שהצגתי לפי סעיף 81(ג) לתקנון הכנסת.
ענת מימון: מהשלב הזה אנחנו נדון בשתי ההצעות במאוחד.
ענת מימון: ההצעות המקוריות דיברו על מצב בו סיעות או רשימות שרצות בבחירות לרשויות המקומיות לא כללו אישה לפחות בכל שלישיית מועמדים ברצף ואז באמת ייגרע סכום המימון שלהן.
ענת מימון: הצעה אחת דיברה על 15 אחוזים שייגרעו והצעה אחת דיברה על גריעה של שלושים אחוזים.
ענת מימון: זאת בעצם ההצעה שהובאה בפני ועדת השרים.
ענת מימון: ועדת שרים החליטה לתמוך בכפוף לכמה עקרונות שהותוו בהחלטת ועדת שרים כאשר העיקרון הראשון היה שסכום המימון יעלה במצב שבאמת יהיה ייצוג לפי הכלל שייקבע ולא ייגרע, ולכן הם ביקשו שסכום המימון יעלה ב-15 אחוזים.
ענת מימון: בנוסף, ועדת שרים דרשה שיהיה מדובר על כהונה בפועל של נשים במועצות ובעיריות ולא רק ברשימות.
ענת מימון: כלומר, לא די בייצוג ברשימה אלא נדרש שבאמת לאחר הבחירות תהיה כהונה בפועל ולכן גם זה צריך לבוא לידי ביטוי.
ענת מימון: הדבר הנוסף דיבר על המשך תיאום של הנוסח ובאמת בהתאם לכך קיימנו ישיבות, העברנו נוסחים וניסינו לחשוב על הנוסח הטוב ביותר שמביא לידי ביטוי את כל העקרונות האלה.
ענת מימון: ההצעה שמונחת בפניכם מדברת על כלל של תוספת מימון ובנוסף אנחנו מדברים על מצב שאנחנו נמצאים כבר לאחר הבחירות ואנחנו בודקים את חברי המועצה שמכהנים מטעם הסיעה או הרשימה ולא די ברשימות שהוצגו.
ענת מימון: התוספת תהיה 15 אחוזים, כך שאותה סיעה או רשימה שתעמוד בכלל הייצוג תהיה זכאית ל-115 אחוזים מסכום המימון הרגיל שתקבל כל סיעה אחרת.
ענת מימון: על שולחן הוועדה יש כמה עניינים שצריך לדון בהם ולהכריע לגביהם.
ענת מימון: אני אציג אותם ואז נפתח אותם לדיון.
ענת מימון: הדבר הראשון הוא מנגנון התגמול עליו דיברנו, על תוספת או גריעה שזה בהתאם להחלטת ועדת שרים.
ענת מימון: לגבי זה הבנו שיש עמדות וקולות שונים.
ענת מימון: ככל שיש, צריך להביא את זה בפני הוועדה ולנסות לדון ולראות מה אנחנו מכריעים לגבי זה.
ענת מימון: בנוסף, הכלל המקורי דיבר על אישה אחת בכל שלישיית מועמדים ברצף.
ענת מימון: במהלך הישיבות שקיימנו הובאו בפנינו נתונים על ידי משרד הפנים ומשרד המשפטים ובאמת ראינו שרוב הרשימות שמכניסות נציגים למועצות האזוריות ולעיריות, אלה רשימות קטנות של מנדט או שניים.
ענת מימון: על מנת שגם הרשימות הקטנות האלה בכהונה בפועל יוכלו לזכות בייצוג הזה, אמרנו שאולי נעשה כלל של שליש מהמועמדים, לא נבדוק את המיקום של האישה בכל שלישיית מועמדים אלא די בכך ששליש מהנציגים שנבחרו יהיו נשים.
ענת מימון: גם זה נושא בו שינינו מעט את הכלל של הייצוג.
מיכל יודין: אם נבחרו שניים, חייבת להיות אישה אחת.
ענת מימון: אחת מהם היא אישה.
ענת מימון: במדינות שונות בעולם ראינו דוגמאות לכללי תגמול מדורגים.
ענת מימון: זה משהו שגם הוועדה צריכה לשקול אם היא רוצה לאמץ.
ענת מימון: הבנתי שאנחנו פחות רוצים בשלב הזה אבל אני אציג את זה.
ענת מימון: לדוגמה, יש אפשרות לקבוע שייצוג של שליש יביא לתוספת של 15 אחוזים אבל גם אם יהיה ייצוג של עשרים אחוזים לדוגמה, התוספת תהיה של עשרה אחוזים.
ענת מימון: כלומר, איזושהי תוספת נמוכה למי שבכל זאת ינסה לעמוד בייצוג שהוא לא המקסימלי מבחינתנו, לא הרף שהצבנו, אבל איזושהי תוספת מופחתת לייצוג מופחת.
ענת מימון: גם על זה צריך לחשוב.
ענת מימון: יש מדינות בהן יש תחולה הדרגתית שזאת איזושהי מגמה מתגלגלת שאומרת שבבחירות הקרובות אנחנו נבקש באמת ייצוג של שליש נשים כדי ליהנות מ-15 אחוזים אבל יכול להיות שבעתיד, כדי ליהנות מאותם 15 אחוזים של תוספת, הייצוג יצטרך להיות כבר גבוה יותר, לדוגמה של ארבעים אחוזים.
ענת מימון: על זה באמת צריך לחשוב, אם אנחנו נמצאים שם, אם באמת אנחנו בנויים לנושא הזה של התחולה ההדרגתית הזאת אבל זה משהו שקיים וכדאי לתת עליו את הדעת.
ענת מימון: עוד נושא זה כאשר אנחנו בוחנים את זה לפי תוצאות הבחירות.
ענת מימון: בשלטון המקומי יש לנו שני מועדים רלוונטיים.
ענת מימון: יש את מועד פרסום הבחירות, שזה משהו כמו שלושה שבועות לאחר הבחירות, ויש את המועד בו מפורסם דוח מבקר המדינה שהוא בחלוף כשמונה חודשים ממועד הבחירות.
ענת מימון: המימון הרגיל ניתן ברובו – 85 אחוזים – במועד הראשון, שהוא סמוך למועד הבחירות, ו-15 אחוזים הנותרים מאותו מימון ניתנים במועד פרסום דוח מבקר המדינה.
ענת מימון: אנחנו שקלנו מתי כדאי לתת את התוספת הזאת בגין הייצוג בראייה שאנחנו רוצים באמת לוודא שהייצוג הוא בפועל ובאמת הכהונה של אותן נשים נמשכת וחשבנו שנכון לתת את זה מאוחר ככל האפשר, בסמוך לתוספת האחרונה יחד עם פרסום דוח מבקר המדינה.
ענת מימון: אי יודעת שעלה רעיון אולי גם לחלק את התוספת של ה-15 אחוזים ל-85 אחוזים שיינתנו מיד בסמוך לבחירות ואת היתרה של ה-15 אחוזים מתוך ה-15 אחוזים לשלם עם פרסום דוח מבקר המדינה.
ענת מימון: צריך לבחון את זה.
ענת מימון: במידה שבתקופה הזאת של שמונת החודשים יש שינוי באותו ייצוג, לגרוע ולהתקזז מהתוספת שצריך עוד להוסיף במשך.
ענת מימון: נושא נוסף שעלה הוא הנושא של סיעות אם וסיעות בנות, אם אנחנו רוצים לתת את הייצוג ברמה של סיעת האם או ברמה של סיעות הבנות.
ענת מימון: כלומר, אם יש סיעת אם שיש לה סיעות בנות בכמה מועצות ועיריות רצות, האם אנחנו בודקים את הייצוג, את הכלל של השליש בכל סיעה וסיעה או מספיק שלסיעת האם בפריסה ארצית יש שליש נשים בבחירות.
ענת מימון: אנחנו חושבים שנכון יותר שזה יהיה בכל רשימה ורשימה כדי שלא יהיה מצב שבאמת סיעת אם שבאזורים מסוימים בכלל אין לה ייצוג נשים בכל זאת תיהנה מתוספת מקסימלית של 15 אחוזים בגלל שבאזורים אחרים בארץ הייצוג הוא מעל שלושים אחוזים.
ענת מימון: הדבר האחרון שנמצא כרגע על שולחן הוועדה.
ענת מימון: כרגע ההצעה מדברת על רשימות וסיעות שזה באמת רלוונטי לבחירות בעיריות ובמועצות מקומיות.
ענת מימון: יש את הנושא של מועצות אזוריות, שם שיטת הבחירות היא טיפה שונה.
ענת מימון: שם אנחנו מדברים על נציגים שנבחרים בישובים ולא רצים מטעם רשימות מסוימות ויש את מי שרץ לראשות המועצה, כשהם רצים בנפרד וגם לא ברשימה.
ענת מימון: המימון ניתן למי שרץ לראשות המועצה.
ענת מימון: גם במועצות אזוריות צריך לעודד את הייצוג, מה גם שלפעמים הבעיה שם היא אפילו קשה יותר מאשר בעיריות ובמועצות המקומיות.
ענת מימון: כרגע הכלל שקבענו לא רלוונטי ולא מתאים אבל כמובן שההצעה הטרומית עסקה גם בזה ולכן אנחנו צריכים לנסות לחשוב איך אנחנו פותרים את הבעיה באותן מועצות אזוריות והוועדה צריכה להחליט אם היא ממשיכה לדון בנושא הזה אולי במנותק מההצעה או לחשוב אם לפצל את הנושא הזה.
ענת מימון: גם זה משהו שנמצא על שולחן הוועדה.
ענת מימון: אלה פחות או יותר הנושאים.
קריאה: אם הופכים את זה, צריך להעלות את זה חזרה לוועדת השרים.
קריאה: הוא עוד לא עבר.
ענת מימון: אם רוצים, אפשר לפצל בשלב הזה.
ענת מימון: זה יכול להיעשות לפני קריאה ראשונה וגם לקראת קריאה שנייה ושלישית.
קריאה: זה כלל לא היה בהצעה המקורית.
ענת מימון: דברי ההסבר כן עסקו בכל הבחירות לרשויות המקומיות.
ענת מימון: סעיף 7 גם עוסק בבחירות לרשויות המקומיות.
ענת מימון: אנחנו מדברים על פיצול לפי נושא ולא לפי סעיפים.
ענת מימון: כלומר, את הנושא של ייצוג במועצות אזוריות, להשאיר על שולחן הוועדה.
עמי ברקוביץ: אין מה לפצל כי הטקסט מדבר על תיקון חוק הרשויות המקומיות.
ענת מימון: הפיצול לפי התקנון יכול להיעשות לפי סעיף, לפי נושא או לפי מועדים.
ענת מימון: כלומר, גם אם נושא לא נכתב במפורש בסעיף ואפשר ללמוד מזה שאנחנו מתקנים את סעיף 7 שעוסק גם בעיריות, במועצות מקומיות ובמועצות אזוריות, וגם מדברי ההסבר של הצעת החוק הטרומית בה ביקשו על כלל השלטון המקומי, אפשר לפצל את הנושא הזה גם אם הוא לא מתוך הסעיפים עצמם.
ענת מימון: זאת איזושהי פרשנות מעט רחבה של הפיצול לפי נושא.
קריאה: אלה לא חוקים שונים?
ענת מימון: סעיף 7 עוסק גם במועצות אזוריות.