GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת מימון: אנחנו גם לא היינו רוצים בעצם ציון המגדר ליד כל אחד ואחד יפתור את הניתוח המקיף יותר שאתם עושים כרגע, כלומר, לכן אני אומרת שהפרשנות במובן הזה צריכה להיות אולי באמת טיפה יותר רחבה.
חמוטל בן דור: מה שאנחנו עושים עכשיו, הניתוח הקיים היום, הוא מספק אתכם מבחינתכם, או שאתם רוצים להוסיף עליו זו השאלה?
דנה נאור מנדאל: יש פה תשובה ברובד המצוי וברובד הרצוי.
דנה נאור מנדאל: אני חושבת, אני גם מדברת כאן גם בשם פרויקט – "שוות ערך", קואליציית ארגונים שקדמה לקואליציה הזאת, קואליציה נוספת של ארגונים שעבדו בקשר מאוד רציף עם הממונה על השכר, אם אני לא טועה מ-2010, וככה פיתחו ביחד והציעו רעיונות, תקנו אותי אם אני טועה, שרבים מהם התקבלו, על איך אפשר לטייב את איסוף הנתונים המגדרי, והגענו, הארגונים האלה בזמנו הגיעו לאיזשהו – כלומר, שיתוף הפעולה היה מוצלח ונעצר באיזשהו שלב, מתוך טענה או מענה שעד כאן אפשר לעשות במשאבים הקיימים, זה גם עלה בדיונים הקודמים.
דנה נאור מנדאל: אם אני אייצג את עמדת הארגונים, יש עוד המון מה לעשות, אני לא בטוחה שהדברים האלה צריכים להיות מוסדרים כרגע בשלב הזה בחקיקה, יכול להיות שצריך לנסות ולהמשיך את שיתוף הפעולה, ולראות איך הדברים מתקדמים.
דנה נאור מנדאל: אנחנו מאוד נשמח כמובן להרחיב - - -
דנה נאור מנדאל: אני חושבת שאנחנו כרגע ברוח חיובית של העברת החוק אז אני לא רוצה לעכב, חס וחלילה.
דנה נאור מנדאל: אני חושבת שיש עוד הרבה דברים שאפשר לעשות מבחינתנו.
יעל ישראלי-נבו: אבל השאלה מה עם מה שנעשה עד עכשיו?
דנה נאור מנדאל: אני חושבת אפשר עוד להרחיב, התייחסות לפי מין, זה יכול להיות הדבר הכי שולי של לציין את מין העובד, העובדת, חמש מקבלי השכר, וזה יכול פילוחים מדהימים שהממונה על השכר יכול לעשות.
דנה נאור מנדאל: נראה לי שכרגע הממונה עושה דברים יפים ונכונים.
חמוטל בן דור: השאלה אם להרחיב את כל הדוח פי שלוש - - -
דנה נאור מנדאל: לצורך החקיקה הנוכחית, אני חושבת שזה בהחלט עונה על הצורך.
דנה נאור מנדאל: אני לא הייתי רוצה שזה מה שיסכל את הצעת החוק החשובה הזאת.
עמליה שרייר: וכמובן, יש צורך להכניס לפרוטוקול, שזה לא אומר שאין מקום לשכלול נוסף.
ענת מימון: - - - החוק לדעתי זה בהחלט יכול לספק, ואני אומרת לצורך הדיון, הניתוח והנתונים שעוד יש, אפשר עוד לעשות דברים.
חמוטל בן דור: אבל אתם לא מחייבים אותנו מתוקף החוק הזה עכשיו להכפיל את הדוח פי שלוש, וגם לא להכניס טור של מגדר לבעלי השכר הגבוה.
ענת מימון: שוב, אני לא אומרת לא להכניס, למרות שאם נראה שזה יוסיף איזה רובד נוסף שיקל על הניתוח, אולי כן יהיה מקום לציין גם את הנתון הפשוט הזה לצד התפקידים שאתם מונים.
קריאה: אני לא רואה איך הלשון של החוק - - -
הדס אגמון: אני מבינה שהיום אם אחרי שהתיקון הזה יעבור, הפרשנות שלי שאתם היום כבר עומדים בחובה הזאת.
הדס אגמון: אם רוצים לומר משהו אחר, אז צריך, האולי הזה ברור, אפשר עוד.
חמוטל בן דור: השאלה מה אנחנו מחויבים.
דנה נאור מנדאל: הדס, אתם מדברים על שיאני השכר?
ענת מימון: זה מה שאנחנו דורשים מכל האחרים שנמצאים יחד אתכם ברשימה.
ענת מימון: הממונה על השכר יש לו התייחסות לפי מין בצורה שונה, שלדעתי היא טיפה יותר מעמיקה ממה שאנחנו מבקשים פה.
חמוטל בן דור: נכון אין את הרובריקה הזאת לגבי בעלי התפקידים.
חמוטל בן דור: אנחנו רוצים לדעת מה החוק מחייב אותנו?
ענת מימון: אם אתם חושבים שיש בזה ערך מוסף של מידע שיכול להוסיף - - - החוק לדעתי סובל פרשנות שגם אם לא תוסיף את זה, אתם עומדים בהוראות החוק.
עמליה שרייר: לא בדקנו אם אתם עומדים בקריטריונים שחוק שיווי זכויות האשה - - -
ענת מימון: לפי 6(ג).
עמליה שרייר: כן, אז כמובן שזה בכל מקרה לא רלבנטי.
קרן בר יהודה: לא, סעיף קטן (ב) לחוק שיווי זכויות האשה על הסעיף הרלבנטי, מדבר על זה ש"הגורם הממונה רשאי לקבוע כי איסוף ועיבוד של מידע ופרסומו יכללו התייחסות למין אף אם אינם נוגעים ליחידים", בעניין הזה בוודאי כשהם הם נוגעים ליחידים אז יש חובה, ההחרגה היא כשהם אינם נוגעים ליחידים.
ענת מימון: אבל זו חובה שממילא קיימת היום - - - לכן לא מוסיפים עליה.
קרן בר יהודה: לא מוסיפים עליה, אבל אני אומרת, לכן השאלה הזאת צריך להתייחס ליחידים בהתייחסות מגדרית, התשובה היא לדעתי חד משמעית כן, לפי ב'.
ענת מימון: לא, אבל א' מדבר על מידע - - -
קרן בר יהודה: 6(ג) 3(ב) כתוב: "אף אם אינם נוגעים ליחידים", אז ברור שכשהם נוגעים ליחידים זה לא מוחרג.
ענת מימון: זה ממילא החוק הקיים היום והפרשנות הנתונה שלו, זה לא שבעצם החוק החדש שאנחנו מחוקקים עכשיו אנחנו מוסיפים חובה, לא הוא לא גורע, זה ברור.
יעל ישראלי-נבו: אני רק רוצה להבין שחוק יסודות התקציב לא ימונה?
ענת מימון: אנחנו כן מונים אותו בתוספת, כי מרגע שאנחנו עושים תוספת ומונעים את החיקוקים, אם אנחנו נגרע אותו אז יכולה להיות לזה משמעות שאומרת שאין חובה.
ענת מימון: ממילא אנחנו מקיימים את זה, אז אנחנו כן מונים את זה בתוספת לפי 6(ג).
חמוטל בן דור: אבל אתם אומרים שמבחינת
חמוטל בן דור: כם אנחנו עומדים בתנאי החוק הזה.
ענת מימון: שוב, אנחנו לא נותנים פה תעודות.
ענת מימון: .. אבל, כן, זו הייתה הכוונה של הסעיף.
ענת מימון: נצביע על פיצול לפי סעיף 84(ב) לתקנון, מה שאנחנו מפצלים, אני רק אבהיר, אנחנו מפצלים מתוך הנוסח שעבר לראשונה, בתוף סעיף 1 אנחנו מוסיפים את סעיף 6(א) ו-(ב), אז אנחנו מפצלים את כל סעיף 6(א) שמוצע להוסיף לחוק שכר שווה, ואנחנו מצביעים על פיצול של הסעיף.
ענת מימון: הפיצול הזה עולה לאישור של מליאת הכנסת, ובהנחה ככל שיאושר הפיצול הזה, נצביע לקריאה שנייה ושלישית על הסעיפים האלה שזה כמובן מותנה באישור של הפיצול.
ענת מימון: אנחנו נעשה עכשיו הצבעה מותנית בהנחה שיאושר הפיצול, אז אנחנו נאשר את הסעיפים האלה.
ענת מימון: בדיוק, כי אם הפיצול לא יאושר, אז נצטרך לחזור מן הסתם לוועדה ולפתוח את הדברים, אבל בהנחה שיאושר הפיצול.
ענת מימון: אני רוצה להקריא את הסעיף שדיברנו עליו עכשיו, שעליו אנחנו הולכים להצביע לשנייה שלישית, כאמור זה סעיף 6(ב), זה יהיה 6(א) בחוק שכר שווה לעובדת ולעובד.
ענת מימון: הנוסח הוא: "מעביד לרבות גוף או בעל תפקיד שמוטלת עליו חובה לפי חיקוק המנוי בתוספת והתקנות על פיו לפרסם מידע ולדווח על שכר של עובדים ונושאי משרה, יכלול בפרסום ובדיווח כאמור התייחסות לפי מין.
ענת מימון: שר הכלכלה רשאי באישור הוועדה לקידום מעמד האשה ולשוויון מגדרי, לשנות את התוספת בצו, והתוספת כוללת כרגע את חוק יסודות התקציב, חוק העמותות, תקנות ניירות ערך דוחות תקופתיים ומידיים, וכללי תאגידי מים וביוב, דוחות תקופתיים מידיים".
ענת מימון: אני רק אומרת ניסוחית שיכול להיות שאנחנו נפנה בתוספת לסעיפים המסמיכים בחיקוקים עצמם ולא בתקנות, אבל פה באמת מדובר על עניין של נוסח, הכוונה היא באמת להפנות לדיווחים הספציפיים האלה.
ענת מימון: בנוסף, אנחנו מצביעים על תיקון חוק שיווי זכויות האישה שזה סעיף 2 להצעת החוק שמונח בפניכם בחוק שיווי זכויות האשה התשי"א-1951 בסעיף 6(ג) 3(ג) בהגדרה גוף ציבורי, אחרי רשות מקומית יבוא חברה ממשלתית?
ענת מימון: החוק ייכנס לתוקף עם פרסומו עם ההבהרה שנאמרה לגבי התהליכים שכבר החלו שכמובן אין כוונה להחזיר את הגלגל אחורה ומדובר באמת על דברים עתידיים שהתפרסמו.
ענת מימון: ממשלתית מן הסתם בזמן כזה זה היה לא?
דנה נאור מנדאל: זה היה, או עדה מימון, מי שיזמה את זה חזרה בה אחרי שהוסיפו לזה את הסעיף ששומר את הדין במעמד האישי, אבל זו הייתה או פישמן, מימון, או רחל כהן.
דנה נאור מנדאל: יש איזה מאמר.
ענת מימון: יש הערות לנוסח?
ורד סויד פאר: אני חושבת שבשלב הראשון זה טוב למעסיק מעל מאה עובדים, אני חושבת שבשלב הבא נצטרך לחשוב גם על מקומות עבודה קטנים יותר.
ענת מימון: אבל זה שוב, בסעיף שמפוצל.
קרן בר יהודה: עליזה, לפי ויקיפדיה מי שהוביל את החוק הזה, זה דוד בן גוריון.
קרן בר יהודה: הצעת חוק ממשלתית של הממשלה הראשונה לפי מה שכתוב בויקיפדיה.
דנה נאור מנדאל: יש איזה מאמר חובה במבוא למגדר, הובילה את זה אחת מחברות הכנסת שאני לא זוכרת כרגע, והיא חזרה בה.
דנה נאור מנדאל: אני אשלח לוועדה.
דנה נאור מנדאל: כן, או רחל כגן או עדה פישמן-מימון.
דנה נאור מנדאל: אני אשלח לוועדה את החומר.
ענת מימון: אפשר להצביע, שוב, זה מותנה כמובן.
ענת מימון: כפי שנאמר, ההצעה מבקשת לעודד ייצוג של נשים בבחירות לרשויות המקומיות והכלי באמצעותו נעשה העידוד הזה הוא מימון המפלגות.
ענת מימון: בקריאה ראשונה עבר נוסח שכלל שינויים שהוכנסו בוועדה וגם בעקבות עמדת ועדת השרים.
ענת מימון: הנוסח שעבר קובע שאנחנו בודקים כהונה בפועל של נשים, כלומר, לאחר הבחירות את תוצאות הבחירות ולפי התוצאות אנחנו בודקים אם סיעה עמדה בכלל הייצוג שקבענו כאשר הכלל הוא שליש מהנבחרים של אותה סיעה הן נשים.
ענת מימון: שינוי משמעותי שנעשה הוא שמדובר על תוספת של 15 אחוזים לסכום המימון ולא גריעה מסכום המימון, וגם זה בעקבות עמדת ועדת שרים.
ענת מימון: במהלך הדיון הקודם דנו במספר סוגיות גם לגבי הכלל, גם דיברנו על מנגנון תגמול מדורג, מנגנון תחולה מדורג והדברים האלה נדחו על ידי חברי הוועדה.
ענת מימון: כרגע הנוסח קבע שאנחנו בוחנים את העמידה בכלל במועד פרסום התוצאות של הבחירות, כלומר, בסמוך לבחירות, משהו כמו עשרים ימים לאחר הבחירות.
ענת מימון: בודקים איזו רשימה נבחרו מטעמה שליש נשים ואם באמת נבחרו שליש נשים, הרשימה זכאית לתוספת של 15 אחוזים מסכום המימון הכולל לו היא זכאית.
ענת מימון: מה שכרגע בעיקר עומד על הפרק זאת באמת ההחלטה אם אנחנו משאירים את מועד הבחינה והתשלום כמו שקבוע בקריאה הראשונה, כלומר, כשבועיים לאחר פרסום תוצאות הבחירות כאשר גם אז תיעשה הבדיקה וגם אז ייעשה התשלום, או שאנחנו רוצים לקבוע מועד מאוחר יותר, בין אם זה המועד של דוח מבקר המדינה שמפורסם כשמונה חודשים לאחר תוצאות הבחירות, או מועד אחר שנקבע.
ענת מימון: בנוסף התעוררה סוגיה מבחינה ניסוחית.
ענת מימון: כרגע הסכום הזה נמצא כחלק מסכום המימון שהסיעה זכאות לו, כלומר, ככל שיהיו אחר כך קיזוזים לפי דוח מבקר המדינה, גם הסכום הזה יהיה כפוף לכל השינויים.
ענת מימון: השאלה אם אנחנו רוצים לקבוע את זה כסכום חיצוני צבוע שבו אי אפשר יהיה לגעת או שאנחנו קובעים שסיעה זכאית לסכום מימון כולל, כולל ה-15 אחוזים האלה, וכל הסכום הזה כפול יהיה כפוף לכללים של מימון המפלגות.
ענת מימון: אלה שני הדברים העיקריים לגביהם אנחנו צריכים להכריע ובהתאם לזה נצטרך לשנות את הנוסח.
ענת מימון: היום יש שני מועדים.
ענת מימון: אני רק אעיר שבנוסח שעבר לראשונה נקבע מועד הפקעה מוקדם יותר.
ענת מימון: צריך כרגע להחליט אם אנחנו רוצים לשנות את זה.
ענת מימון: יכול להיות שמבחינת החישוב יהיה דווקא יותר נכון לעשות את זה במועד הראשון, כך שמראש יודעים מה הסכום הכולל, המאה אחוזים, ומוסיפים את ה-15 אחוזים כבר באותו מועד כי ככל שאנחנו נחכה למועד המאוחר יותר, בעצם ייעשה החישוב שוב או מלכתחילה כבר תעשו את החישוב במועד.
ענת מימון: צריך לבדוק.
קריאה: צריך לבדוק את הזכאות ואז אנחנו נאשר.
ענת מימון: אנחנו רוצים לבדוק אחרי שמונה חודשים אם יש ייצוג של נשים.
ענת מימון: כלומר, המאה אחוזים הראשונים שייקבעו יהיו מאה אחוזים מצומצמים יותר ללא הכלל של הייצוג ורק אחרי שמונה חודשים נצטרך להוסיף 15 אחוזים.
קריאה: זה יהיה 85 ו-30 אחוזים.
ענת מימון: בדיוק.
ענת מימון: לכן אולי כן נכון להשאיר את המועד הראשון שהחישוב ייעשה בהתחלה.
ענת מימון: זה מפשט מעט יותר את העניין.
ענת מימון: שוב, זה עניין של הכרעה.
ענת מימון: הכול אפשרי.
ענת מימון: לרשימה.
ענת מימון: כל רשימה בה שליש מהנבחרות הן שנים, תקבל 15 אחוזים.
קריאה: לא אדם בודד.
ענת מימון: אם כבר שולמה התוספת ואנחנו קובעים שהמועד הוא המועד הראשון, אנחנו כרגע לא בודקים במועד השני.
ענת מימון: כרגע זה לא קבוע.
יוסי ברון: אין לנו נפקא מינא מבחינה זאת של המנגנון.
יוסי ברון: מה שתקבעו, אנחנו ניצור את הכלי לחשב את זה או אחרי שמונה חודשים או לפני כן.
יוסי ברון: איך שתחליטו.
ענת מימון: כרגע אנחנו נמצאים במועד של שמונה חודשים.
ענת מימון: שמונה חודשים זה המועד המאוחר ביותר.
דנה יפה: צריך להבהיר אם הסכום המשולם יחפוף לסנקציות של מבקר המדינה.
עמי ברקוביץ: אבל אז אתה מחפיף את כל התוספת.
עמי ברקוביץ: אתה צריך להחליט מה מתוך זה אתה מחפיף .
עמי ברקוביץ: בעצם בשלב שהוא יינתן, יש את ה-15 אחוזים שמצטרפים ל-85 אחוזים מהמאה אחוזים מהם המבקר יכול לנכות, לקזז ולקנוס.
עמי ברקוביץ: כאן אתה משלם עוד 15 אחוזים והשאלה אם כל ה-15 אחוזים האלה ייכנסו לפול הזה או רק 15 אחוזים מה-15.
עמי ברקוביץ: צריך להחליט על זה.
ענת מימון: רק מהיתרה.
עמי ברקוביץ: זאת אומרת, בעצם את ה-15 אחוזים הנוספים אתה נותן להם חסינות.
עמי ברקוביץ: אבל אתה לא מחפיף אותם.
קריאה: אני לא בטוחה שצריך שהם יהיו חשופים לאופציה.
יוסי ברון: אתם נותנים מעמד של מענק מיוחד כך שאם יש נשים, תקבלו אוטומטית 15 אחוזים.
ענת מימון: 15 אחוזים מתוך המאה אחוזים משתלבים יחד עם ה-15 אחוזים.
עמליה שרייר: אני חושבת שהתכלית של ה-15 אחוזים האלה היא שונה מהתכלית של יחידת המימון ולכן הם לא צריכים להיות כפופים לאותן סנקציות.
עמליה שרייר: 15 אחוזים, גם מבחינתנו פשרה, מבחינת כמות הכסף שמוסיפים ואני חושבת שעליה צריך לשמור כי אחרת זה מאוד מאוד מסוכן שהכסף ילך לאיבוד.
קריאה: זה עומד.
ענת מימון: זה כן יהיה בחוק אלא שזה לא יהיה חלק מה-15 אחוזים האחרונים שניתנים לקיזוז.
דנה יפה: מזווית הראייה של מבקר המדינה, בכל הדוחות שלו הוא חוזר ואומר שה-15 אחוזים האלה הם בעצם כלי שהוא לא מספיק כדי להרתיע התנהגות אחרת.
דנה יפה: אני רק מציינת.
רון אלמוג: אנחנו מגדילים את סכום המימון לרשימה עם ייצוג נשים.
רון אלמוג: כלומר, גם את ה-85 אחוזים אנחנו מגדילים וגם את ה-15 אחוזים מגדילים.
רון אלמוג: לפי הנוסח הזה את ה-85 אחוזים מהתוספת, היא בכל מקרה תישמר ותשולם לרשימות וה-15 אחוזים מתוך התוספת, 15 מתוך ה-15, עדיין יעוכבו לפי הדוח החיובי או השלילי של מבקר המדינה.
ענת מימון: את הייצוג אנחנו בודקים אחרי שמונה חודשים.
ענת מימון: זאת אומרת שיהיה חישוב מחדש.
ענת מימון: אמרנו שאנחנו רוצים למנוע מצב שאחרי עשרים ימים כן יהיו נשים ובחלוף שמונה חודשים אותן נשים כבר לא תהיינה במועצה.
דנה יפה: בדיוק.
ענת מימון: גם מתוך אותה תוספת רק 15 אחוזים ניתנים לקיזוז ולפגיעה ו-85 אחוזים יהיו מוגנים כמו כל מימון המפלגות.
ענת מימון: אבל זה יהיה רק בחלוף שמונה חודשים.
ענת מימון: לא כולה.
ענת מימון: בהתחלה ממאה אחוזים ראשונים ללא ייצוג.
ענת מימון: אחר כך עושים חישוב מחדש.
ענת מימון: אחרי שכבר שולמה התוספת?
ענת מימון: אין מה לעשות.
ענת מימון: הרחקנו את זה הכי רחוק שאפשר.
ענת מימון: מעבר לזה, הבנתי שזה לא כל כך פשוט להחליף.
ענת מימון: היא נבחרה וכדי שהיא תפנה את מקומה, היא צריכה להתפטר.
ענת מימון: כאן מדובר בשמונה חודשים.
ענת מימון: הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון מס' 12) (עידוד ייצוג הולם לנשים), התשע"ד-2014 תיקון סעיף 7 בחוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות), התשנ"ג-1993, בסעיף 7(א)(1), בסופו יבוא: "ואם לפחות שליש מנציגי הסיעה או הרשימה שנבחרו ומכהנים במועד האמור בסעיף קטן (ב)(2) הם נשים – 115 אחוזים מסכום המימון כאמור".
ענת מימון: כיוון שאנחנו משנים את המועד למועד של שמונת החודשים, המועד המאוחר יותר, ובנוסף אנחנו כן רוצים להכניס לאותו פול, אנחנו למעשה צריכים רק לציין את האמור לעיל.
ענת מימון: כמו שאמרנו, הסכום כולו הופך להיות המאה אחוזים.
קריאה: נצטרך לעשות התאמה.
ענת מימון: כן, ואז יהיו הפרשים שישולמו במועד המאוחר יותר.
ענת מימון: בנוסף הועלתה בקשה שתהיה הוראת תחילה, שתחילתו של חוק זה ממועד הבחירות הכלליות לרשויות המקומיות שייערכו לראשונה לאחר פרסומו של חוק זה – כדי שאם במהלך התקופה הזאת יהיו בחירות חוזרות, זה לא יחול אלא רק מהבחירות הכלליות לפי סעיף 4 לחוק הרשויות המקומיות (בחירות) כאשר אז בעצם החוק הזה יתחיל לחול.
רון אלמוג: מהבחירות הכלליות הבאות.
רון אלמוג: אני מבהיר לפרוטוקול שאנחנו מדברים באופן כללי על שמונה חודשים.
רון אלמוג: יש סמכות לוועדת הפנים להאריך לתקופות מיוחדות את המועד.
רון אלמוג: זה לא תמיד שמונה חודשים.
ענת מימון: אנחנו כפופים למועד הזה.
קרן גרינבלט: הערה מאוד קצרה.
קרן גרינבלט: רציתי לומר שאני מבינה את החשש של חבר הכנסת מקלב לגבי מפלגות שיעשו ניסיונות להיפטר מהנשים אחרי המועד בו נעשה התשלום, אבל אני חושבת שכולנו שניסינו לקדם את החוק הזה מבינים שהתכלית שלו היא לא איזשהו הסדר קבע אלא מתוך כוונה שבסופו של דבר כולם יתרגלו לכך שנשים נמצאות ברשויות המקומיות ושבסופו של דבר זה לא ייראה כל כך מוזר לאפשר להן להיות חלק ממוקדי קבלת ההחלטות.
קרן גרינבלט: לכן זה איזשהו הסדר זמני שנועד לתקן את העוול ההיסטורי על כך שנשים בכלל לא נמצאות במקומות האלה, כפי שחברת הכנסת קריב תיארה.
קרן גרינבלט: יוכלו גם לנצל את הזמן הזה כדי להכניס את האג'נדה החדשה הזאת והרשויות המקומיות יתחילו לטפל בנושאים שלא מטופלים עד היום בשל הדרתן של הנשים מאותם מקומות.
ענת מימון: ההסתייגות שלך אומרת שככל שבמועד מאוחר למועד התשלום לא יהיו כבר נשים לפי הכלל הזה, אתה מבקש שהם יחזירו את התוספת?
ענת מימון: זאת ההסתייגות?
ענת מימון: אם כן, יש לנו שתי הסתייגויות של חבר הכנסת מקלב.
ענת מימון: צריכים להצביע עליהן
ענת מימון: ההסתייגויות צריכות להיות תיקון להצעה.
ענת מימון: כלומר, אם זה משהו שלא קשור להצעת החוק, אין טעם להכניס את זה.
ענת מימון: זה צריך להיות משהו שנגזר מהנוסח של הצעת החוק שמונחת על שולחן הוועדה.
ורד סוויד-פאר: זה יום מרגש עבור כולנו.
ורד סוויד-פאר: גברתי יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון המגדרי, דוקטור עליזה לביא, שעשתה במשך השנה הזאת הרבה מאוד פעילות והיום אנחנו רואים רק את אחד השיאים אבל אחד הדברים המשמעותיים ביותר, הפיכת שם הוועדה לוועדה לשוויון מגדרי כי זה המקום בו אנחנו נמצאים היום.
ורד סוויד-פאר: אני משוכנעת שבשנה הבאה - אני מקווה שבכנסת יהיה אולם גדול יותר, ואם לא, היום יתקיים במקום אחר כי אני יודעת כמה סורבו - יהיו לנו כאן יותר ויותר שותפים גברים כי אנחנו הנשים משוכנעות.
ורד סוויד-פאר: ציינה חברת הכנסת לביא שיש גברים טובים ובוודאי שיש והם צריכים להיות כולם יחד אתנו שותפים לנושא.
ורד סוויד-פאר: כל אבא רוצה שכאשר הבת שלו מסיימת לימודי הנדסה, פיזיקה, ביולוגיה, משפטים, יהיו לה התנאים השווים לעבוד במקום עבודה שתומך משפחה ומוביל לשכר שווה סביב ההתפלגות של שעות נוספות.
ורד סוויד-פאר: אני רוצה לברך את חברות הכנסת יפעת קריב, תמר זנדברג, את ראשות ארגוני הנשים שנמצאות כאן, נציגות מכל המגוון, מהשלטון המקומי, בוגרות הקורסים שלנו למנהיגות מוניציפאלית ברחבי הארץ שעשו היסטוריה והגדילו באופן משמעותי את מספר הנשים שנבחרו במועצות האזוריות שהיו לא מעט זמן מעוז גברי, ואת צוות הרשות לקידום מעמד האישה.
ורד סוויד-פאר: אני רוצה להודות לכולכן על העשייה המשמעותית, כל אחת בתחום שלה.
ורד סוויד-פאר: כל אחת מכן התמודדה עם תקרת הזכוכית הסמויה.
ורד סוויד-פאר: אומרים לנו תתאמצו, תצליחו והכול ילך, אבל אנחנו מכירות מקרוב את החסמים שלעתים הם פנימיים, חברתיים ומולדים.
ורד סוויד-פאר: כאשר בבית אומרים לקנדי שהוא נולד, אתה תהיה נשיא ארצות הברית הבא, בכמה בתים אימהות אומרות עם יד על הלב לבנות את תהיי הנשיאה הבאה, את תהיי מנכ"לית ההייטק המובילה במדינת ישראל?
ורד סוויד-פאר: התהליך מתחיל משם.
ורד סוויד-פאר: אני רואה כאן גם את חברותיי לשירות המדינה.
ורד סוויד-פאר: המהפכה שלנו היא בעיצומה ואני חושבת שתוך מספר שנים – ולקחתי ברצינות את דבריו של יושב ראש הכנסת – לא נסתפק בשוויון אלא להיות במקום של פורץ שוויון, של רוב נשי בוועדות, של רוב נשי במוקדי קבלת ההחלטות ונציין אז שיהיו לנו בימים ההם שבעה מנכ"לים גברים.
ורד סוויד-פאר: זאת תהיה ההצלחה שלנו ואני חושבת שזה צריך להיות היעד הבא לקדנציה הבאה.
ורד סוויד-פאר: אני לא רוצה להאריך במלל כי את הבאת לכאן את טובי הדוברים אלא רק להזכיר.
ורד סוויד-פאר: לכל אחת יש את מעגל השנים שעוזר לה ותמיד צריך לראות זאת.
ורד סוויד-פאר: נמצאת כאן מזכירת הכנסת ירדנה מלר שייצגה את מדינת ישראל שקיבלה בבריסל השנה פרס לצמצום השוויון המגדרי.
ורד סוויד-פאר: אולי ירדנה תכעס עלי, אבל אימה אליה זיכרונה לברכה הייתה אחת הנשים שליוותה אותי בכל תפקידיי הציבוריים וכאשר כל פעם התלבטתי עם רגשות האשם – אני אימא לילדים קטנים - האם זה בסדר שאני ראש עיר ורואה אותם חצי שעה ביום, וכל יום שהיו לי התלבטויות והתחבטויות, היא הייתה אומרת לי: תביאי אותם אלי, אני אשמור ואני אהיה אתם ותעשי את הקריירה כי את עושה אותה עבור כל הנשים.
ורד סוויד-פאר: אני מודה לך, מודה לעליזה שליוותה אותי גם בעירייה ועושה את המהפכה ולכן שמביאות את הבשורה בכל מקום ומקום.
ורד סוויד-פאר: תודה.
אודי אלוני: תודה רבה על שהקדשת את היום לזכר אמי.
אודי אלוני: אני קצת נטע זר כאן מכל מיני סיבות, אבל אני חייב לציין שבפעם האחרונה שבאתי לכאן, אני באתי לעבודה של אימא.
אודי אלוני: אפילו זכרתי את הדרך למרות כל השנים שעברו.
אודי אלוני: אני עוד באבל ולכן הדיבור שלי לא יכול להיות כל כך מתלהב ומהפכני.
אודי אלוני: אני מאוד מתגעגע ברמה האישית ולא רק בכל האהבה הציבורית שקיבלנו, אבל רציתי לומר כמה דברים שקשורים לאימא שלי ולפמיניזם.
אודי אלוני: אני לא יודע היכן להתחיל.
אודי אלוני: כאשר הייתי ילד, אני זוכר נשים רבות מגיעות אלינו הביתה לצריף כדי לקבל תמיכה ועזרה שאמי העניקה בחינם נגד הרשויות, נגד בעלים מכים, בעד עזרה להיפרד ממקומות קשים וממשפחות קשות.
אודי אלוני: כך גדלתי כצעיר.
אודי אלוני: אני לא הייתי צריך להיות כמו החוזרים בתשובה, כמו גברים שגדלו באווירה מצ'ואיסטית והיו חייבים להפוך להיות פמיניזם ולכן אולי עבורי העבודה יותר קלה, אבל נושא המאבק הנשי הוא מאוד חשוב לי.
אודי אלוני: אחד הדברים שהיו אצל אימא שלי, היא אמרה שכל אגורה שהיא מרוויחה מעבר לשכרה כחברת כנסת, היא לא לוקחת לכיסה.
אודי אלוני: הלוואי וכולם היו לומדים זאת.
אודי אלוני: הכסף בדרך כלל היה הולך למקלטים לנשים מוכות או לעזרה מהסוג הזה.
אודי אלוני: עם הזמן ניסיתי להבין מה זאת אימא שלי.
אודי אלוני: כולם ידעו כמה היא אינטליגנטית, חריפה ואת כל התנ"ך יודעת בעל פה, אבל לא כל כך ראו את הצד של הלב אלא ראו יותר את הצד של השכל.
אודי אלוני: אני חושב שהיא כולה לב.
אודי אלוני: אני חושב שמה שהניע אותה זאת אינטואיציה של צדק.
אודי אלוני: יתכן שזאת אינטואיציה נשית, יתכן שזאת אינטואיציה של איך שהיא גדלה אבל כאישה, כמו הרבה נשים בחברה גברית, היא הייתה צריכה להסתיר את הלב.
אודי אלוני: היא הייתה צריכה לעשות כאילו היא מדברת מהשכל אבל הלב הזה הוא זה שפעמים רבות ידע להביא את מרשה פרידמן, פמיניסטית, להיות אתה לפני שאמי ממה הבינה טקסטים פמיניסטיים לעומק אבל בתוכה היא הבינה שפמיניזם הוא המאבק האמיתי.
אודי אלוני: היא הבינה שעליה להיפרד מהחבורה הפלמ"חניקית שלה כי היא הבינה שנעשה עוול לערבי ולפלשתינאי בארץ ולא כי היא גדלה בשמאל קומוניסטי אלא פשוט כי האמינה בשוויון.
אודי אלוני: היא הרגישה את זה והיא לא תמיד ידעה להגדיר את הדברים.
אודי אלוני: בגלל שהיא כזאת חריפה, אחר כך היא בנתה את המבנים אבל מאוד חשוב לי שאנשים ידעו שהלב פעל וכמה נשים צריכות להסתיר את הלב בחברה גברית כדי לנצח את הגברים.
אודי אלוני: בשנים האחרונות, כאשר המחלה קצת התגברה והאינטלקט קצת ירד, זה היה קשה לכולנו.
אודי אלוני: אני הייתי יכול להתקשר מכל מקום עוד לפני שהיה גוגל ולשאול אותה משהו לגבי איוב פרק כ"ב, והיא מיד הייתה אומרת לי בעל פה את הכתוב.
אודי אלוני: הלב נפתח והייתי קשוב יותר ללב.
אודי אלוני: חשבתי איך דרכה למדתי לקבל את הזקנה בסוג של אהבה ואת הנכונות הזאת להקשיב.
אודי אלוני: אז הבנתי שחלק מהלב הוא כמו המרפא הפצוע.
אודי אלוני: אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל שמנים תמיד אומרים שיש להם פצע ובעזרתו הם מרפאים אחרים.
אודי אלוני: המרפאה הפצועה היא זאת שכנראה חשבה שבעזרה לאחרים היא גם תוכל לרפא את הפצעים הסודיים שלה, של נערה שגדלה לבד, שהייתה צריכה להיות החכמה בכיתה כדי לגדול למקומות אחרים.
אודי אלוני: עם הזמן אתה מבין שהפצע הזה לעולם לא יתרפא כי הפצע הזה הוא הכוח שנותן לך לרפא נשים אחרות.
אודי אלוני: אני רוצה לשתף אתכם בחוויה אישית כבן משתנה וממשיך.
אודי אלוני: להמשיך את אמי, זה גם להשתנות מעבר למה שהיא כי זה האופי שלה.
אודי אלוני: היא תמיד השתנתה.
אודי אלוני: אותו אדם שנלחם כל כך על חוק וצדק וכי החוק הוא מעל הכול, היא גם זאת שקראה לסירוב לשרת בשטחים.
אודי אלוני: המשבר הפנימי של אדם שמאמין בחוק ובשלב מסוים קורא להפר חוק, הוא משבר עמוק שאנשים לא רואים אותו.
אודי אלוני: אנשים חושבים שהכול רציונאלי אבל זה משבר פנימי לבן אדם במאבק שלו וביכולת שלו להשתנות.
אודי אלוני: אחד הדברים שבלטו אצלה היה שתמיד היא אמרה: תזכור שלמרכז אין נפח, אין נקודה, אל תשאף למרכז.
אודי אלוני: כל השאיפה למרכז ולאחדות היא שאיפה לריק.
אודי אלוני: תעמוד איפה שאתה עומד, כמו שהיא קראה לספר שלה: לא יכולה אחרת.
אודי אלוני: לימים הלכתי לעבוד במחנה הפליטים ג'נין בתיאטרון החופש יחד עם ג'וליאנו מר חמיס וג'וליאנו, מי שהכיר אותו, הוא גבר גבר, אולי היה היפה בגברים, ובעבודה יחד הבנתי כמה אמו, ארנה מר שהקימה לפני כן את התיאטרון, בעצם הייתה הכוח המניע שלו.
אודי אלוני: פתאום בתוך מחנה הפליטים ג'נין, שאנחנו עובדים בתיאטרון החופש, הבנו שאנחנו שני בנים שמנסים להמשיך את המסורת של האימהות שלנו, שאנחנו מנסים להיות צינור שמעביר את האישה החזקה לדור צעיר של נשים.
אודי אלוני: לג'וליאנו מאוד היה חשוב להסביר בג'נין שאין מאבק בכיבוש בלי מאבק פמיניסטי.
אודי אלוני: אין מאבק בכיבוש בלי מאבק פמיניסטי.
אודי אלוני: גם במחנה הפליטים ג'נין, גם אם נכנס הצבא ופוגע, אם לא יהיה מאבק לאישה במחנה להיות שווה, לשחקניות שלנו – מריאן ובתול – לעמוד כנשים על הבמה ולשחק, אין טעם למאבק.
אודי אלוני: זה חלק מהעבודה אותה אנחנו עושים בעוד מקומות כמו בלוד.
אודי אלוני: אותה תובנה הייתה תובנה הפוכה של אימא שלי, שאין מאבק פמיניסטי בלי מאבק בכיבוש.
אודי אלוני: לכן חשבתי שנכון להמשיך אותה ולומר שאין מאבק בכיבוש בלי מאבק פמיניסטי, אין מאבק פמיניסטי בלי מאבק בכיבוש, אין שוויון בעולמות של ההייטק אם אישה מזרחית עדיין לא יכולה להרגיש שווה, אין שוויון בתל אביב אם אישה פלשתינית עדיין צריכה ללדת במחסום.
אודי אלוני: להבין מהי סולידריות נשית.
אודי אלוני: הצטרפתי לאמי לכמה פגישות גם עם גברים ברשות וגם עם פלשתינאים שונים, אבל המפגש שהיה לה עם חנן אשראווי היה המפגש בו הבנתי שסולידריות נשית בין נהר הירדן לים התיכון, רק סולידריות נשים בין נשים מזרחיות, נשים פלשתיניות, נשים יהודיות, יכול לעשות שינוי מהותי לא רק במעמד האישה אלא בשוויון כללי של כל האנשים ונשים במרחב המשותף שלנו.
מקסין פסברג: שלום לחברות וחברי הכנסת שהגיעו לכאן, שלום לך חברת הכנסת דוקטור עליזה לביא ושלום לכל נשות אינטל שבאו.
מקסין פסברג: הנה הכוח הנשי בדור הבא, המנהלות וכל העובדות שלנו וכן, אתם רואים כאן הרבה אבל הן רק חלק קטן.
מקסין פסברג: אנחנו הולכות לדבר קצת על נתונים אבל אני כן רוצה לדבר בעיקר על דברים שבאים מהניסיון שלי.
מקסין פסברג: אני רוצה להאמין שהמצב משתפר אבל אם אנחנו מסתכלים על הנתונים, 66 מיליון ילדות ונערות בעולם לא לומדות בבית ספר.
מקסין פסברג: מחריד.
מקסין פסברג: בישראל אנחנו שואלים את עצמנו, וכל הזמן שואלים אותי, אם אנחנו במצב יותר טוב ואכן אנחנו במצב יותר טוב באוכלוסיות מסוימות אבל בסך הכול אנחנו לא במצב טוב.
מקסין פסברג: אם אנחנו מסתכלים על כך ש-שישה אחוזים מהתלמידים בישראל נבחנים במקצועות להם אנחנו קוראים מקצועות איכותיים של מדע ומתוכם רק שני אחוזים בנות.
מקסין פסברג: זה בעייתי ביותר.
מקסין פסברג: אם אנחנו מסתכלים על הפערים בשכר, וזה כבר הוזכר כאן, כן, יש דברים שמשתפרים ואנחנו רואים שוויון בין המנכ"לים והמנכ"ליות של המשרדים הממשלתיים, וזה מצוין.
מקסין פסברג: אנחנו רואים שוויון בהייטק אבל אנחנו לא רואים שוויון ברוב מקומות העבודה.
מקסין פסברג: כשאנחנו שואלים מה יפתור את הבעיה, הבעיה תיפתר קודם כל ובראש ובראשונה על ידי חינוך.
מקסין פסברג: אנחנו צריכים להאמין שאם אנחנו רוצים שהנושא הזה ישתנה, אנחנו צריכים לעשות מעשה בעצמנו.
מקסין פסברג: בואו נזכור שבסופו של דבר אנחנו לומדים ממה שאנחנו רואים.
מקסין פסברג: אנחנו לא לומדים ממה שאומרים לנו כי מה שאומרים לנו, חולף.
מקסין פסברג: אנחנו צריכים את הדוגמאות של נשים בכל המגזרים, בכל העמדות והמעמדות כדי שבאמת הבנות שבאות אחרינו והילדות שלומדות יהיה להן לאן להסתכל ולהאמין שכן אפשר.