GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רותם פלג: במסגרת התכנית הזאת נערכים מפגשים וסדנאות של התלמידים, התלמידים מקבלים כלים לזהות מערכות יחסים מסוכנות ולא בריאות, כמו לדוגמה חיזור אלים וכדומה.
רותם פלג: תכניות אחרות שמות דגש על סיוע וליווי של הקרבנות.
רותם פלג: בעיר אילת, לדוגמה, בשיתוף עם ויצ"ו ועם המרכז לטיפול באלימות, הוקמה קבוצה של נשים מתנדבות התומכות בנשים מוכות.
רותם פלג: המתנדבות קיבלו הכשרה וכלים מתאימים והן מגיעות לתחנת המשטרה על מנת לתת ליווי ותמיכה לנשים בזמן משבר.
רותם פלג: המתנדבות מעודדות את הנשים לעבור טיפול במרכזים לאלימות במשפחה.
רותם פלג: דוגמה נוספת באה מהעיר דימונה, העיר של שר הרווחה, שם עובדות במפעל רותם דשנים החליטו לתמוך בנערות שנפלו קורבן לאלימות, הזנחה או מערכות יחסים זוגיות מסוכנות.
רותם פלג: הנשים מגיעות פעם בשבוע למועדות הרווחה, מהוות לנערות אוזן קשבת ומודל לחיקוי.
רותם פלג: בכל המיזמים האלה המשרד לביטחון פנים דרך התכניות השונות שלו דוחף כדי לתת את הסיוע ואת ההכשרות הנדרשות לאותן נערות במצוקה.
רותם פלג: תכנית מרכזית נוספת שהמשרד מקדם היא התכנית לעובדים סוציאליים במשטרה.
רותם פלג: זו תכנית משותפת למשטרה, למשרד הרווחה ולמשרד לביטחון פנים.
רותם פלג: הפרויקט נועד לתת מענה לקושי בכך שנשים, שמגיעות למשטרה בזמן משבר, לעיתים מבקשות לאחר מכן למשוך את התלונה או שאינן פונות לטיפול מעמיק יותר שמעניק משרד הרווחה.
רותם פלג: העובד הסוציאלי מאבחן את המקרה ומעביר את המידע הנדרש לגורמים המטפלים במשטרה.
רותם פלג: העובד הסוציאלי גם מלווה את אותן נשים לגורם המטפל ובכך מקל עליהן את התהליך, במסגרת המרכזים לטיפול באלימות במשפחה.
רותם פלג: כרגע התכנית מופעלת ב-19 ערים ברחבי הארץ ובכוונתנו להרחיב אותה באופן נרחב בשנת 2014, בדגש על הרחבה למגזר הערבי.
רותם פלג: בכל הנוגע לטיפול בצווי הגנה, משטרת ישראל מקנה חשיבות ודחיפות רבה לנושא, בדגש לעבירות אלימות כנגד נשים, בהן המסוכנות היא גבוהה.
רותם פלג: כמו כן המשטרה פיתחה מערכי הכשרה המועברים באופן תדיר בתדריכים ובאימונים השונים לשוטרים, כאשר לשוטרים המיועדים לחקירות, בדגש על אלימות במשפחה, ניתנת הכשרה ייחודית.
רותם פלג: יתרה מכך, כחלק ממדיניות סגירת התיקים במשטרה, התיקים האלה הם תיקים שמטופלים ברמות הגבוהות ביותר על מנת למנוע סגירת תיקים שלא נכון לסגור אותם, למטופלות ברמה של תביעה מחוזית או של פרקליטות.
רותם פלג: בנוסף, בימים אלה מקימה משטרת ישראל יחידה לשוויון מגדרי.
רותם פלג: מטרת היחידה היא לייצר תנאים למיצוי היכולת ושוויון ההזדמנויות לנשים המשרתות במשטרה.
רותם פלג: בנוסף על זה תפקיד היחידה הוא גם לקדם את המודעות והטיפול בנושא הטרדות מיניות על מנת למנוע קיומן של מקרים כאלה במשטרה.
רותם פלג: בהקשר הזה ובהמשך להתחייבות השר בפני הוועדה בשנה שעברה הוקמה במשרד לביטחון פנים יחידה, מונתה בעלת תפקיד שתפקידה להיות אמונה על טיפול בתלונות של אלימות נגד נשים והטרדות מיניות כנגד גופי המשרד.
רותם פלג: בפן נוסף שהמשרד מתעסק איתו אנחנו גם מטפלים בכל הנושא של ההליך השיקומי, דרך שירות בתי הסוהר כלפי אסירים עם עבר פלילי הכולל אלימות במשפחה.
רותם פלג: שב"ס מפעיל תכניות ייחודיות בתחום במסגרת המחלקות הטיפוליות שלו.
רותם פלג: בטרם אסיים את דבריי רציתי להדגיש את אחד המאבקים הממושכים והמוצלחים שניהלה המדינה, ובכלל זה המשרד לביטחון פנים, בשנים האחרונות, המאבק בתופעת הסחר בנשים למטרות מין, עבדות ועבודות כפייה.
רותם פלג: אמנם לא רק נשים סובלות מהתופעה, אבל הן המרכיב העיקרי או הקורבנות העיקריים של התופעה הזאת.
רותם פלג: המדינה פעלה באופן מערכתי ובאינטנסיביות בשנים האחרונות, כשבכלל הפעולות האלה חיזוק יכולת הזיהוי של קורבנות, שמתחילה כבר במתקני המשמורת של שב"ס, הגברת האכיפה דרך משטרת ישראל ובשנים האחרונות גם פוענחו מספר פרשיות גדולות של סחר בנשים, וכמובן מאמצי טיפול ושיקום רבים שמתקיימים דרך משרדי ממשלה אחרים, כמו חינוך, רווחה ובריאות.
רותם פלג: המאבק בתופעה הזאת צומצם באופן משמעותי בשנים האחרונות, ובמקרה הזה אני רוצה שבסוף כולנו נלמד שכאשר משרדי ממשלה מחליטים לשתף פעולה ובוחרים מטרה אחת ממוקדת ומכוונת על ידי כולם אנחנו מצליחים להביא תוצאות ובכלל זה באותו אופן אפשר לטפל בתופעה של אלימות נגד נשים.
רותם פלג: אמנם נדרשת עדיין עשייה מרובה של משרדי הממשלה בנושא הזה ואנחנו צריכים לבדוק את עצמנו ולחנך נגד אלימות ולטפל באוכלוסיות ובתרבויות שבהן התופעות האלה קיימות באופן נרחב יותר, אני רק יכול להבטיח לכם כאן שבכל הקשור למשרד לביטחון פנים אנחנו פועלים ונמשיך לפעול על מנת לטפל באופן המיטבי ביותר באותה תופעה.
רותם פלג: לסיום רק אבקש להודות לעוסקים ועוסקות במלאכה וכמובן תודה רבה לשב"ס על האירוח המכובד במקום הזה.
רותם פלג: יום טוב ופורה לכולנו.
עליזה לביא: תודה, רותם.
עליזה לביא: אתה יודע, אני מחזיקה פה ביד את המסמך הקשה שמרכז המחקר של הכנסת הכין לנו ליום הזה, ואני מקשיבה לך קשב רב והיטב ושותפה לשינויים שחלים גם במשרד שלכם, ורק בשבוע שעבר הכרנו את היוהל"נית של המשטרה החדשה, נמצאת פה גם היוהל"ן של צה"ל, רחלי טבת ויזל, אז יש עכשיו יועצת במשטרה, שזה באמת הישג, בפעם הראשונה.
עליזה לביא: אבל אני מחזיקה פה את הנתונים והנתונים הם מאוד קשים, גם כלפי תיקים שנסגרים.
עליזה לביא: ביום ראשון אני נכנסת לברך בוויצ"ו, אני יוצאת, עוד אישה נרצחה במדינת ישראל.
עליזה לביא: הבוקר אני קמה, עוד ילדה נדקרה במדינת ישראל.
עליזה לביא: כלומר זה לא משהו שהוא סטטיסטיקה, זה משהו שהוא פנים, שמות, יום יום, שעה שעה, והעשייה שנעשית, הידע הרב שנצבר, הניסיון.
עליזה לביא: היינו השבוע בישיבה כששמענו את הנתונים ממרכזי הסיוע, יש ידע מקצועי רב במדינה שלנו, מה שאין, אין סנכרון, אין שיתוף פעולה מספיק, אין לימוד מעמיק של דברים, יש יותר מדי בקשות שבמקרה הטוב נענות, אבל לא משותפות יחד לפעילות.
עליזה לביא: נמצא פה חבר הכנסת דוד צור, שעומד בראש הוועדה לסחר בנשים, אבל אנחנו גם הוספנו את הזנות, כי נכון, בסחר בנשים התקדמנו, יש חוק במדינת ישראל, אבל יש גם איומים כלכליים על מדינת ישראל, מחוץ למדינת ישראל אם מדינת ישראל לא תעמוד בזה, אבל על הזנות אין, ואנחנו רואים את זנות הקטינים וכל הפרשיות האחרונות שקיבלו פומביות ואני אומרת כן, בואו ננצל את הפומביות שהפרשייה האחרונה קיבלה ונדבר על זה ונראה לאן הגענו ואיך זה שבנות 14, 15 ו-16 לא מוגנות.
עליזה לביא: אז אנחנו כמחוקק נוסיף חוקים, וכשאני יוצאת ממקלט לנשים מוכות ואני רואה מה קורה בהבטחת הכנסה, שלמעשה יש חוק אבל הנשים לא מקבלות, אז אני רצה לשר הרווחה והחקיקה משתנה, אבל זה לא מספיק.
עליזה לביא: זה לא מספיק, כי גם האכיפה היא לא מספקת וגם הקהילה לא מדווחת.
עליזה לביא: באים אליי אנשים ואומרים לי 'כן, ראינו אותו יושב עם נערות צעירות בבית הקפה במקום זה וזה בתל אביב', כולם ידעו, אז איפה הקהילה?
עליזה לביא: למה הקהילה לא מדווחת?
עליזה לביא: למה אנשים לא מספרים על בן אדם בן 60 שהולך עם ילדות בנות 14 ו-15?
עליזה לביא: איך נאטמנו?
עליזה לביא: איך כולנו נאטמנו?
עליזה לביא: אז כן צריכה להיות רשות אחת של מערכת החינוך ושל הרווחה ושל המשטרה ושל כל אותם גורמים, של הרשות למעמד האישה ושל הוועדות בכנסת, יחד, כי אחרת אנחנו לא נצליח.
עליזה לביא: למעשה הנתונים האלה מלמדים שאנחנו הולכות והולכים אחורה ולא קדימה.
עליזה לביא: למרות הידע ולמרות הניסיון, למרות המאמץ ולמרות התקציבים הגדולים שהמדינה נותנת הנתונים מפחידים, הנתונים מאיימים והנתונים מחייבים אותנו לעצור רגע ולהסתכל בבהילות אחורה, לאן הגענו ואיך זה קורה לנו ולמה אנחנו לא מצליחים ומצליחות להתמודד עם התופעה המאוד מאוד מאוד קשה הזאת.
עליזה לביא: אז כן, מועצה לאומית למיגור אלימות, אני חושבת שזו צריכה להיות הדרישה שלנו והשותפות שלנו, כי רק השותפות שלנו יחד תנצח.
עליזה לביא: כבר כשה
עליזה לביא: כרזתי על זה כאן כתבה לי גלית דשא שיושבת כאן מהשדולה, 'עליזה, אני עוזרת לכתוב את התכנית'.
עליזה לביא: יושבות פה שותפות רבות בכל המיזמים ובכל התכניות ובכל הוועדות ובכל היישומים, אבל בעיקר בסנכרון של הידע שקיים.
עליזה לביא: הזכרתי את היוהל"נית רחלי טבת, יושבת פה מיכל יודין, חברת הכנסת יעל דיין, השחקנית חנה אזולאי הספרי שנמצאת כאן כתבה שהיא מגיעה ואנחנו מאוד מאוד מתרגשות לארח אותך כאן, אנחנו צריכות את העזרה שלך.
עליזה לביא: אנחנו מאוד צריכות את העזרה שלך, תודה שאת איתנו.
עליזה לביא: ובילי מוסקונה לרמן שמיד ככה אמרה לי, 'עליזה, מה את רוצה?
עליזה לביא: מתי להגיע ולאיפה?' בילי, תודה רבה.
עליזה לביא: וחבר הכנסת דוד צור ועוד אנשים רבים וטובים שכמובן עושים ונותנים.
עליזה לביא: אני לא מזכירה פה את הכול, כי אנחנו בלוח זמנים ואני רוצה להעביר אלייך את רשות הדיבור, ורד שמלווה ומובילה.
ורד סוויד: בוקר טוב, לד"ר עליזה לביא, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, שמובילה מהפכה משמעותית ויודעת להיאבק על כל דבר.
ורד סוויד: היו כאלה שפעלו לכך שיום העיון לא יתקיים היום במקום הטבעי שלו ואת לא ויתרת, לא הרמת ידיים וביחד עם כל הנשים והגברים שנמצאים כאן, נציגים ונציגות בכירים של ארגוני הנשים, של שירות בתי הסוהר, קיימת את היום הזה במקום הנכון, הרלוונטי ובמסר שאת הנושאים של קידום נשים ומאבק באלימות אף אחד לא יוכל להדיר.
ורד סוויד: אז תודה לך.
ורד סוויד: נמצאת איתנו המייסדת, האמא המיתולוגית של הוועדות לקידום מעמד האישה, חברת הכנסת יעל דיין.
ורד סוויד: את יכולה להיות גאה שיש המשך כזה פורה ואקטיבי לוועדה.
ורד סוויד: חבר הכנסת דוד צור, יו"ר הוועדה למאבק בסחר בנשים ובזנות.
ורד סוויד: אתמול בערב הוא השתתף בערב שעשו בשיתוף גם גברים וגם נשים, אמנים, עם קריאה 'די לאלימות'.
ורד סוויד: ולכל המכובדים שהזכירו קודמיי, הסגל הפיקודי הבכיר של שירות בתי הסוהר, בראשות מפקד המחוז, בילי מוסקונה לרמן הכתבת, חנה אזולאי הספרי, יוצרת גדולה, ובעיקר אתם, ראשי ארגוני הנשים, ראיתי כאן נציגות מאוד מאוד גדולה מעמותת כ"ן ושדולת הנשים ומהשלטון המקומי והדסה וכמובן איתך מעכי, ואני מבקשת סליחה ממי שלא הזכרתי, נשים אקדמיות ויש כאן עוד הרבה מאוד אחרות, והמקלט בהרצליה כמובן, והיוהל"ן ומשרדי ממשלה כמובן, שעושים את המלאכה, רותם פלג המנכ"ל הציג בבריף קצר, ונעמ"ת וויצ"ו והיועצות לקידום מעמד האישה ונשות - - -
עליזה לביא: יש לנו יום ארוך ארוך ארוך.
ורד סוויד: אנחנו העלינו השנה קמפיין שקורא לגברים לבוא ולקחת חלק.
ורד סוויד: כשמתחיל קונפליקט או יש מתיחות בבית, לא לחכות, זה לא יעבור מאליו, זה לא כמו שאנחנו עולים על ההגה בכביש ואומרים 'לי זה לא יקרה, זה קורה לאחרים', אלימות היא אך ורק מחריפה.
ורד סוויד: בעקבות הקמפיין יש עלייה של 15% בפניות של גברים לקו החם של משרד הרווחה, 118.
ורד סוויד: אני מניחה שכולכם ביקרתם בבית נועם ובוודאי הצוות המסור של הוועדה ראה את התוצאות, מה קורה כשגברים מגיעים לטיפול.
ורד סוויד: לצערי הם מגיעים מאוחר מדי, הם מגיעים כבר אחרי שהשופט שולח אותם, ואחת המטרות שלנו כחברה זה לשים לב, הגבר הזה יכול להיות הבן שלנו, האח שלנו, השכן, ולקרוא לו בזמן להגיע לטיפול.
ורד סוויד: הילדה אתמול, בת העיר שלנו שנדקרה על ידי דוד, בת 7, על ידי דוד שמיד יגידו פסיכופת, חולה נפש וימצאו איזה דרך להקל בדין, מדברים היום השכנים שהוא היה מסתובב ערום בחדר מדרגות.
ורד סוויד: מי שומר על אותה ילדה בת 7 שצריכה להיות תלויה בחסדיו והתקשורת עוד אומרת היום שמאוד יפה שהוא גם קרא להזעיק עזרה אחר כך.
ורד סוויד: אבל אנחנו מרגישים סוג של אי שמירה.
ורד סוויד: כשאנחנו הולכות לקניון אנחנו בטוחות, יש שומר שבודק בתיקים, אבל כשנערה הולכת, קשישה או אישה בכל מקום, היא צריכה, בין במישור הפיזי להסתובב אחורה, אם יש תוקף פוטנציאלי, בין אם לדאוג בתוך המשפחה, שחלק ניכר מהתקיפות, ונמצאות פה גם נציגות של מרכזי הסיוע ויודעות את זה, קיימות בתוך הבית.
ורד סוויד: זו משימה מאוד מאוד קשה, אבל היא משימה הכרחית, לתת חיים בטוחים לכל נערה, אישה וילדה, בכל פורום ברחבי העולם.
ורד סוויד: זו בעיה שלא רק מדינת ישראל מתמודדת איתה.
ורד סוויד: האו"ם מדווח על כל אישה שלישית שנפלה במהלך חייה קורבן לאלימות.
ורד סוויד: אני כעובדת סוציאלית ותיקה, שטיפלה בהרבה מאוד מקרים, אני אומרת שהסטטיסטיקה של אחת משתיים היא סטטיסטיקה עדינה, ישנו פשוט קשר של שתיקה וקושי לספר ולדווח ואנחנו צריכות להבין שזו בעיה של כל החברה שלנו ואני מאוד משוכנעת שהדגם שהצעתם, של רשות לאלימות, הוא דגם שיוכל לתת מענה מערכתי גם ברמה של ענישת מינימום, לכל התוקפים, וגם ברמה של חינוך והסברה מגיל הילדים.
ורד סוויד: כשהילדים שלנו חוזרים מהגן ואומרים 'הרביצו לי', מה אנחנו אומרים להם?
ורד סוויד: 'תחזירו בחזרה, אל תהיה פראיירים'.
ורד סוויד: זה מסר נוראי, אנחנו לא מלמדים אותם איך להתמודד עם קונפליקט וזה מסר שמקבלים מהסרטים.
ורד סוויד: חלק אומרות לי לא, ופה יושב הקהל של המשוכנעות, בקרב הנשים כאן אני בטוחה שהחינוך הוא מצוין, אבל ישנו מסר שלא מלמד אותנו לקבל את השונה ולהתמודד עם מחלוקת ולנהל דיאלוג אמיתי בגובה העיניים.
ורד סוויד: אז שוב אני רוצה להודות לכולכן, לצוות שלך שארגן את היום החשוב הזה, ואני בטוחה שכאן מתחיל תהליך שתהיה לו גם המשכיות.
ורד סוויד: תודה לך, עליזה.
עליזה לביא: ואני אהיה ככה בתפקיד של השעון.
עליזה לביא: וזו ודאי הזדמנות להודות לצוות של הוועדה על העבודה הנפלאה, דלית, אמל, אריאלה, עמליה, בני, רבקה, וגם פה, יחד עם הצוות הנפלא שלכם פה, עשו את היום החשוב הזה.
עליזה לביא: אנחנו בנינו את היום אחרי שלב הברכות באיזה שהיא ראייה כוללת על האזור שלנו, שהוא אזור אלים.
עליזה לביא: אנחנו גרים באזור אלים וחשבנו ככה לפתוח באיזה שהוא שיח סביב האזור שבו אנחנו גרים, עם מקרה מייצג של מצרים, השכנה שלנו, שאנחנו נמצאים בהסכם שלום איתה.
עליזה לביא: לאחר מכן אנחנו נעבור על הנושא של סדר היום שלי במיגור האלימות נגד נשים ובסוף אנחנו נצפה בהצגה כאן, של אסירות כלא נווה תרצה, שלמעשה התוודענו לאסירות בביקור שערכנו כאן, בוועדה לקיום מעמד האישה, לפני כחודש, למדנו על העבודה בכלא ועל הפעילות.
עליזה לביא: הגעתי לכלא בעקבות פנייה של אמא של אחת האסירות והתוודעתי לעבודה שנעשית כאן וגם שמענו על ההצגה ואנחנו מאוד מאוד שמחות שנוכל היום לראות, לשמוע ולהקשיב לסיפורי החיים ולמסרים שעולים מהצגה, כי אין ספק שהם ארגז כלים משמעותי לשיח שלנו כאן היום, ובכלל לכל הפעולות שלנו.
עליזה לביא: אני רוצה להודות לכם, ואני רוצה כבר להזמין את המשתתפים הבאים של הפאנל, כי אנחנו באיחור של זמנים וכולנו צריכים להגיע לדיון בנושא של האלימות נגד נשים היום בכנסת בארבע, אז אנחנו חייבים לשמור על לוח הזמנים.
עליזה לביא: הנושא של הפאנל שלנו הבוקר עוסק בקשרי נשים במזרח התיכון.
עליזה לביא: האמת שזה מתחיל בעקבות האירועים בכיכר תחריר, באירועים הקשים, אלימות נגד נשים, אני מזכירה לכולם, זה נשמע פה בהרחבה, שהנשים היו בין היוזמות של האביב במצרים והן קוראות לבוא ולשנות את מצבן ומצב האומה והן יוזמות ומקדמות, ולמעשה בכיכר תחריר עצמה מתבצעים מעשי אונס, גם בתחנות המשטרה, באמתלה כזו או אחרת שוטרים קוראים לנשים ומשפילים אותן והן עוברות הטרדות מיניות מאוד קשות.
עליזה לביא: אני רציתי לכתוב מכתב לעמיתות שלי במצרים, לקולגות ולבוא ולגלות את ה-sisterhood, את האַחֲיוּת הנשית, את התמיכה, מהמקום המאוד מאוד שנראה לי הכי מחייב בתור תפקידי, גם כחברת כנסת וגם כיושבת ראש הוועדה למעמד האישה.
עליזה לביא: פניתי למי שהייתי צריכה לפנות, לבקש את ההמלצה שלו, את הרשות שלו, לעשות מעשה כזה, מדיניות חוץ, מצרים, ואני חברת כנסת צעירה, והוא אמר לי 'בשום פנים ואופן את לא כותבת מכתב כזה'.
עליזה לביא: התקשרתי אלייך, סמדר, והתייעצתי איתך, ואמרת לי את אותו דבר.
עליזה לביא: ושניכם אמרתם לי את אותו דבר, גם מהמקום הפוליטי וגם מהמקום שלך, עם הניסיון, הידע, הדעת.
עליזה לביא: אני קוראת אותך ונפגשת ככה לא מעט עם הדברים שאת כותבת מהמקום שלך ואמרתי שאם שני אנשים אומרים לי את זה, משהו פה לא טוב.
עליזה לביא: אזור אלים, חברה שאנחנו רואים את הנתונים שלה, המקום זה של הדיאלוג, של היחד, והייתי באמת רוצה לבדוק איתך , סמדר פרי, שאת פרשנית לענייני העולם הערבי ב'ידיעות אחרונות', גם על מצב הנשים בעולם הערבי, אבל גם על הסוגיה שאני מציבה פה בפנייך.
סמדר פרי: שלום.
סמדר פרי: אני הייתי רוצה, אני התכוננתי להרצאה הזאת והייתי רוצה לפתוח בקטע מספר, אני חושבת שהספר הזה לא מוכר פה בארץ, אני תרגמתי את הקטע הזה, כשכמובן אני מדברת על מצבן של הנשים בעולם הערבי ועל אלימות:      "קוראים לו פאאז סאמר, הוא בן 35, עובד כשליח שמעביר חבילות על אופנוע, זה מה שאמרו לי.
סמדר פרי: לילה אחד שמעתי שיחה בין אבא שלי לבין אחותי מונא, 'נוג'וד יותר מדי צעירה להתחתן', התעקשה מונא, 'צעירה מדי?
סמדר פרי: היא כבר בת 8, הנישואים האלה יסדרו אותנו', את המשפחה, 'אף אחד לא יחטוף אותה, אף אחד לא יאנוס אותה ברחוב, לא יפיצו שמועות רעות שיפגעו בכבוד של המשפחה שלנו ונקבל גם כסף שיעזור לנו להסתדר בחודשים הקרובים.
סמדר פרי: חוץ מזה, החתן שמצאתי לה הוא גבר מכובד.
סמדר פרי: אל תתווכחי איתי, אין לי מספיק כסף להאכיל את כל המשפחה', אומר האבא לבתו הבכורה, 'כשהיא תתחתן יהיה פחות פה אחד בבית'.
סמדר פרי: אמא שלי לא אמרה מילה, היא נראתה עצובה מאוד, אחרי הכול גם היא התחתנה כמו כל הבנות בתימן בנישואי שידוך והיא יודעת שהגבר נותן את הפקודות בבית ואם היא תנסה להתנגד היא תחטוף מכות.
סמדר פרי: עבורה כל ניסיון להגן עליי הוא רק בזבוז זמן".
סמדר פרי: זה הקטע, זה הספר, הספר נקרא: "I'm Nigeud, I'm 10 years old and I'm already divorced".
סמדר פרי: נוג'וד עלי מתימן, אני הבאתי את המקרה שלה בכוונה, הייתה בת 8 או 9, היא לא יודעת בדיוק, מפני שהיא לא יודעת את גילה המדויק, היא אחת מ-16 ילדים של אשתו הראשונה של האבא ובגיל 8 מכרו אותה לגבר שהיא מספרת עליו תמורת 750 דולר.
סמדר פרי: אבא שלה מכר אותה, אפילו החתונה הייתה בלעדי הבעל, היא ראתה אותה רק ביום שהוא בא להעביר אותה מבית הוריה אל בית ההורים שלו.
סמדר פרי: הסיכום היחיד היה שהבעל לא ייגע בה עד שהיא מה שנקרא תגיע לפרקה.
סמדר פרי: היא הייתה בת 8 כשהתחתנו, הוא לא ויתר לה ומהלילה הראשון, זה ספר אוטוביוגרפי, היא מספרת על מסכת של התעללויות.
סמדר פרי: היא לא נכנסת לפרטים, היא גם לא קוראת לו בשם, היא קוראת לו 'המפלצת'.
סמדר פרי: ואז יום אחד היא החליטה לברוח.
סמדר פרי: היא קיבלה ייעוץ בתוך המשפחה, רצה לבית המשפט, לצנעא, ובחוצפה של ילדה שלא מכירה את החיים ולא כלום, גם לא יודעת לקרוא ולכתוב, תחשבו על זה שהיא הייתה אמורה להיות בכיתה ב', האישה הנשואה הזאת, היא תפסה את השופט והשופט התימני היה המום לראות שילדה מעזה להתקרב אליו ושאל אותה 'מה את רוצה?'
סמדר פרי: היא אמרה לו, 'אני רוצה גט', אז הוא אמר לה, 'מה, את נשואה?'
סמדר פרי: היא אמרה לו 'כן', הוא היה המום.
סמדר פרי: וככה זה כל הסיפור.
סמדר פרי: דרך אגב אני מאוד ממליצה על הספר הזה, זה ספר אמנם מעורר פלצות אבל הוא מאוד מעניין.
סמדר פרי: דרך אגב, המקרה שלה התפרסם ובעקבותיה הלכו כמה ילדות נוספות, אבל זה המצב בתימן, שום דבר משמעותי לא השתנה.
סמדר פרי: יש הצעת חוק שאומרת להעלות את גיל הנישואין לגיל 15, אף אחד לא מכבד את זה ומנהג המקום נמשך, כשהם אומרים שבעצם כל ילדה יכולה להיחטף ברחוב, יכולים לאנוס אותה ואז הקלון וכבוד המשפחה, ואי אפשר בעצם לעשות שום דבר מעבר לזה.
סמדר פרי: אבל אני רוצה לעבור לנושא שאנחנו מדברים עליו יותר בהרחבה וזה מה קרה לנשים בעולם הערבי בעקבות, קוראים לזה האביב הערבי, אני קוראת לזה הטלטלה הערבית, כי אני לא רואה שום סימנים של אביב.
סמדר פרי: אני חושבת שאחת התוצאות המיידיות היא נסיגה חמורה מאוד והידרדרות במצבן של הנשים בכל רחבי העולם הערבי, בין במדינות שעברו את המהפכות ובין במדינות שאו שהן מחוסנות או שזה עלול לתקוף אותן בכל רגע והמנגנונים נערכים לזה.
סמדר פרי: לפני שבועיים התפרסמו שני סקרים על מצבן של הנשים בעולם הערבי, אחד סקר של ארגון בינלאומי לזכויות אדם והשני סקר של סוכנות רויטרס שערכה משאל טלפוני בקרב מספר גדול מאוד של ארגוני נשים, לא של נשים עצמן, כי נשים לא היו משתפות פעולה עם זה.
סמדר פרי: אני לא יודעת כמה אפשר להתייחס לממצאים של סקר טלפוני של סוכנות ידיעות בצורה רצינית, אבל הממצאים מדברים בעד עצמם.
סמדר פרי: הם לקחו 22 מדינות ערביות ודירגו אותן לפי המקומות, זאת אומרת איפה המקום שהכי רע להיות אישה עד למקום האחרון.
סמדר פרי: אז המקום הראשון הוא כמובן מצרים, שזה מדהים, ההידרדרות הנוראה, ואני אסביר את זה.
סמדר פרי: וזה עובר לערב הסעודית וסוריה והדבר המעניין ששטחי הרשות הפלסטינית נמצאים במקום השמיני, וחמשת המקומות האחרונים, כמקום הטוב ביותר לגור בו, זה איי קומורוז, שאנחנו לא מכירים אותם כמעט, אבל שם יש ייצוג לפי חוק של 20% של נשים במוסדות השלטון ותהליכי קבלת ההחלטות, נסיכות קטאר, כוויית ולבנון, כמובן, שהיא מדינה חצי חילונית.
סמדר פרי: בעצם מצבן של הנשים בביירות הוא די דומה למצבן של הנשים בתל אביב, אבל ככל שמתרחקים מהמרכז המצב הולך ומחמיר.
סמדר פרי: אני הייתי רוצה לעמוד על כמה תופעות שקשורות למצבן של הנשים בעולם הערבי ואני אתחיל במצרים.
סמדר פרי: את הזכרת את מצבן של הנשים אחרי האביב הערבי.
סמדר פרי: אז קודם כל מה שאנחנו צריכים לדעת זה שנשים במצרים הובילו את האירועים במוקדי ההפגנות.
סמדר פרי: זאת אומרת נשים עזרו לנקות את כיכר תחריר ואת הכיכרות במקומות אחרים, לעצב את השלטים, לגייס פעילים, ברגע שאנשים נשארו לימים ארוכים הן בישלו עבורם, הם עזרו בעזרה ראשונה, בעיקר להביא את הדור הצעיר, והנשים היו ממש כוכבות של האירוע.
סמדר פרי: אני לוקחת את השבוע אחרי שהתחילו ההפגנות, כשכוחות הביטחון רצו להיפטר מההפגנות האלה והתחילו לשלוח כוחות והתחילו לשלוח נשק וטנקים ונגמ"שים לכיכרות ואז התחילו לסמן את הבנות, אמרו 'אנחנו רוצים להחזיר את הבנות האלה הביתה'.
סמדר פרי: לא יודעת אם אתם מכירים את הסיפור הזוועתי, אבל אחת מקבוצה של 22 בנות צעירות, סטודנטיות, שמה שהירה אמין, העלתה מה שקרה לה בסרט ביוטיוב.
סמדר פרי: אני ראיתי את זה, זה מעורר פלצות.
סמדר פרי: היא מספרת שמנגנוני הביטחון נכנסו לתוך כיכר תחריר, המטה שלהם נמצא גם הוא בתוך הכיכר, המוגמה, וממש צדו 22 בנות שהיו מסומנות, הם ידעו בדיוק למי הם הולכים, הם תפסו בנות שהן רווקות, צעירות מאוד, עם רעלות, הכניסו אותן למוגמה לקומה הראשונה, לאולם פתוח לרווחה, חלונות פתוחים, דלתות פתוחות, פתחו את הדלתות, פתחו את החלונות ואמרו לבנות, 'תתפשטו'.
סמדר פרי: היא מספרת את הכול בקולה והיא מזדהה עם תמונתה, ואז היא מספרת שהקצינים שהיו שם, קצינים במדים, שגם הביאו את כל החברים שלהם לראות את ההצגה, קראו לרופא במדים והם ביצעו בהן בדיקות בתולין.
סמדר פרי: כמובן שהרוב הגדול של 22 הבנות האלה שנכנסו לשם לא יצאו מהבדיקה כמו שהם נכנסו אליה והיא העלתה את הסרט הזה ואמרה שהיא הולכת לתבוע ולקיים משפט פומבי ושיפסיקו את הדבר הזה.
סמדר פרי: ואז ערוץ CNN ניגש לאחד מהקצינים הבכירים ביותר בחבורה ואמר לו, אנחנו מכירים את הקצין הזה, הוא עלה מאז לגדולה, הוא היום האיש החזק של מצרים, הגנרל אל-סיסי, והוא אמר לו, 'תגידו, זה יכול להיות שהסיפור שהיא מספרת הוא נכון?'
סמדר פרי: אמר לו סיסי 'בוודאי, אני אומר לך שאנחנו ביצענו את הבדיקות האלה', שאלו אותו ב-CNN 'למה עשיתם את זה?'
סמדר פרי: הם אמרו, 'אנחנו רוצים שיהיה סדר, להחזיר את האנשים הביתה, להחזיר את החיים הנורמליים למצרים, הבנות האלה הן בעייתיות, אחר כך הם יבואו אלינו ויתבעו אותנו על אובדן בתולים בלילות האלה שהן מבלות בתוך הכיכר, אז אנחנו רוצים להיות בטוחים, שיהיה לנו רישום מי כן ומי לא, לכן עשינו את הדבר הזה.
סמדר פרי: אנחנו בכלל לא מסתירים את זה'.
סמדר פרי: הבנות האלה כמובן יצאו החוצה, סיפרו את הסיפור ואני חושבת שהמועצה הצבאית העליונה, שניהלה אז את מצרים השיגה את מטרתה, מפני שהם הצליחו להפחיד לא רק את הבנות, אלא בעיקר את ההורים שלהן והיום בכל ההפגנות האלה מספר הנשים במצרים קטן מאוד.
סמדר פרי: זה עבר גם למקומות אחרים.
סמדר פרי: זה עבר גם ללוב באותה צורה בדיוק, שנטפלו לנשים.
סמדר פרי: זה עבר לתימן, שהיו עוצרים.
סמדר פרי: זאת אומרת נשים נתפסו כחוליה החלשה, כדבר שכבוד המשפחה, השם הטוב של המשפחה, זה הנשק שצריך להתמודד איתו והפגיעה הזאת, ההידרדרות הזאת התחילה.
סמדר פרי: בנוסף העלייה של הגל האיסלמי בעולם הערבי חיזקה מאוד את הפגיעה במעמדן של נשים, התחילו שוב לחזור ולומר 'נשים הביתה', לא לצאת למקומות עבודה.
סמדר פרי: הנה אתן מתלוננות, אני מדברת על מצרים, שבה אחוז ההטרדות ברחוב הוא הגדול ביותר בכל רחבי העולם הערבי.
סמדר פרי: שוב, אני חוזרת לסקר שקובע ש-92% של קבוצה מדגמית הודו שהם עברו הטרדה, חלק מהם אפילו הטרדה אלימה, ובעצם הנטייה של השלטון היום שיש כל כך הרבה מובטלים, יש כל כך הרבה בשכבה הזאת שאנחנו צריכים לספק להם פתרונות, שהנשים יישארו בבית.
סמדר פרי: לא לייצר מוקד תסיסה ומוקד בעייתי, אלא להחזיר אותן הביתה.
סמדר פרי: אני מסתכלת על מקומות אחרים.
סמדר פרי: אני לוקחת כדוגמה, למשל אם הזכרנו שסוריה היא באחד המקומות הגבוהים בהידרדרות של מצבן של נשים בעולם הערבי, הפרדוקס הוא שבסוריה תחת בשאר אסד מעמדן של הנשים היה פחות או יותר בסדר.
סמדר פרי: סוריה היא מדינה חילונית, לא היו בעיות של אכיפת הדת, נשים הלכו בפנים גלויים, רק אם הם רצו, הרעלה הייתה משהו וולונטרי, היום, ואני שמעתי כמה עדויות של נשים שהצליחו לברוח מסוריה, העדויות הן מזעזעות.
סמדר פרי: בבת אחת שוב נשים הפכו ליעד, חוטפים אותן מהרחוב, באים אליהן הביתה ומעבירים אותן לתחנות מעצר, לחקירות, לבתי סוהר, ובבתי הסוהר הדבר הראשון שעושים להן זה לאנוס אותן.
סמדר פרי: אונסים אותן וזה אונס קבוצתי.
סמדר פרי: קראתי איזה מחקר, שוב, של ארגון זכויות אדם, אז יכול להיות שהמספרים לא ממש מדויקים, אבל התופעה קיימת, 6,000 נשים בשנה נאנסות בחדרי החקירות.
סמדר פרי: יש עדויות ממש מצמררות על מה שקורה, ובנוסף לזה תופעה נוספת בתוך סוריה זה שהם גילו שנשים הן החוליה החלשה, כי הרבה מאוד הרוגים, הרבה מאוד נמלטו ונשים צריכות לגדל את המשפחה ולטפל בילדים, חוטפים אותן מהבית ומציבים אותן כמגן אנושי במוקדי עימותים בין האופוזיציה לבין השלטון.
סמדר פרי: זאת אומרת מתנגדי השלטון, תחשבו קודם לפני שאתם יוצאים לפעולה, כי הנשים שלכם עומדות שם כחומה והן עלולות להיפגע.
סמדר פרי: אני הולכת למקום נוסף, שחלה הידרדרות וזה בירדן.
סמדר פרי: בירדן אנחנו מכירים את התופעה של כבוד המשפחה, המדינה הערבית עם השיעור הגבוה ביותר של מעשי רצח על כבוד המשפחה, כשהעונש הוא ממש קטן.
סמדר פרי: העונש למי שביצע רצח של אחותו, בת דודה שלו, הבת שלו, מישהי מהמשפחה, אפילו על סמך שמועות, שמועות שהיא נאפה, שמועות שהיא רווקה שאיבדה את הבתולים, שמועות שראו אותה הולכת ומדברת עם איזה גבר שהוא לא ממשפחת הגרעין שלה.
סמדר פרי: לא רק שיש עלייה, אלא שהחוק אמנם הוחמר ומשלושה חודשים לרוצח העלו לשלוש שנים, אבל בדרך כלל הוא יושב בכלא, הוא הופך להיות גיבור כי הוא גבר ואחרי כמה שבועות רואים אותו בחוץ.
סמדר פרי: לא מזמן היה סקר בדור הצעיר דווקא, בדור הצעיר של גילאי 17 עד 25, נשים וגברים בירדן, מה אתה אומר על רצח על כבוד המשפחה?
סמדר פרי: 50% אמרו 'אני תומך לגמרי.
סמדר פרי: זה הנשק האמיתי, זה אמצעי הרתעה חשוב מאוד'.
סמדר פרי: אני מדברת על 50%.
סמדר פרי: סעודיה.
סמדר פרי: אני לא אלאה אתכם בפרטים של המאבק של הנשים לנהוג.
סמדר פרי: אני מתארת לעצמי שכולכן מכירות את הסיפור הזה.
סמדר פרי: אני ממליצה מאוד, דרך אגב, וואג'דה, שמועמד לאוסקר ומטפל בחלק גדול של הבעיות של המעמד של הנשים מהמעמד הבינוני בסעודיה.
סמדר פרי: אבל אני רוצה לדבר על תופעה אחרת שמכתיבה את מעמדן של הנשים בסעודיה וזה על פי התקנה.
סמדר פרי: זה לא חוק, אבל זו תקנה, אישה, ברגע שהיא נולדת בסעודיה למזלה הרע, היא מוגדרת כקניין, קניין של משפחת הגרעין שלה, ההורים, האחים, עד לדרגת בן דוד, וברגע שמשיאים אותה היא הופכת להיות קניין של המשפחה של הבעל.
סמדר פרי: כל חייה, מהרגע שהיא פוקחת את העיניים, או נגיד מגיל שנה, היא צריכה שיהיה לה מה שנקרא מחראם.
סמדר פרי: מחראם זה פטרון גבר שהוא מכתיב את כל החיים שלה.
סמדר פרי: הוא מכתיב את החיים שלה בעניין של אם היא תלך ללמוד בבית ספר, אם מותר לה ללכת לרופא, לימודים אקדמיים, לצאת לעבודה.
סמדר פרי: זאת אומרת בלי אישור של הפטרון היא לא יכולה לעשות שום דבר וכמובן כל הסיפור של נהיגה.
סמדר פרי: עכשיו התחיל לחץ אמריקאי על בית המלוכה הסעודי, בעקבות האביב הערבי, ואז הם אמרו 'אוקיי, אנחנו עושים שני מהלכים'.