GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעל קביליו: וגם אם הטובלת במקרה אמרה לה למה היא באה, האם הרשות שלה להגיד לה: את לא יכולה להיכנס לפה.
יעל קביליו: של מי המקווה?
יעל קביליו: אני יכולה להגיד שזה בא לידי ביטוי גם לטובלות רווקות שזה דיון בפני עצמו, אבל יש גם מספר של רווקות שרוצות לטבול, אם זה לעלייה להר-הבית או טבילה לכל דבר שהוא.
יעל קביליו: יש כאן ממש נסיגה בנושא.
יעל קביליו: התחלתי לציין לפני כן שמאוד מאוד חשוב נושא השעות של פתיחת המקווה ולא רק עד שעה שתים-עשרה אלא יותר מזה, כי מי שעולה להר-הבית חייבת יותר שעות.
יעל קביליו: בזמן שהיא טהורה היא צריכה לעלות להר-הבית, וחוץ מזה שהיא טהורה היא צריכה לשמור זמן מבעלה, 72 שעות.
יעל קביליו: לכן, השעות הן דבר מאוד חשוב.
יעל קביליו: אם היא יכולה לטבול וכן יש לה רשות לטבול להר-הבית לקראת שעות הבוקר ויש לה את כל השעות של הלילה, שתהיה אפשרות בצורה זו אחרת.
יעל קביליו: יש הרבה מקוואות שנמצאו סביב הר-הבית אם יש אפשרות, וזה יעזור גם לטובלי הרובע היהודי וכל האזור שם, לשקם לפחות איזה מקווה אחד באזור הר-הבית.
דינה האן: תודה.
דינה האן: קודם כל, אני מברכת על הדיון הזה ומצטרפת לרבות מן הטענות או הדרישות שהושמעו כאן.
דינה האן: אנחנו בתנועת אמונה עוסקות מזה זמן לא מבוטל בניסיון לגבש את כל הנוהלים וההוראות הנוגעות לענייני מקוואות וטבילה שנמצאות בחוקים שונים, כגון חוקים שהוזכרו כאן, חוקי זכויות, זכויות מוגבלים וכן הלאה.
דינה האן: יכול להיות, ולזה אנחנו חותרות, שצריך לחוקק חוק קוהרנטי שיאסוף את כל ההוראות ואת כל הנהלים בצורה מגובשת.
דינה האן: יש סיכוי, אני לא יכולה להבטיח, אבל יש סיכוי שזה יוכל להביא לפתרון של חלק לפחות מן הדרישות המאוד מוצדקות שהועלו כאן.
דינה האן: הזכירו כאן את תחרות המקוואות.
דינה האן: אני הייתי שופטת ראשית בתחרות הזו עם כל המשתמע.
דינה האן: רק לפני שבוע היה טקס הענקת הפרסים.
דינה האן: שמחנו להעניק פרסים ותעודות הוקרה למקוואות שאכן המתנדבות של המועצה לישראל יפה, לא של המשרד לשירותי דת.
דינה האן: היוזמה היתה מהמשרד לשירותי דת, של דבורה אייפרמן, אבל הבדיקה והסקירה בשמונים מקוואות מכל רחבי הארץ שנרשמו לתחרות נעשתה על-ידי מתנדבים ומתנדבות של המועצה לישראל יפה.
נעמי מרמון גרומט: רק חיצוני.
דינה האן: אני ראיתי את ההערות שמתייחסות לעניין באחד מדפי העמדה שהוצעו לנו כאן.
דינה האן: אכן לא היתה בדיקה של איכות השירות.
דינה האן: זה בכלל לא היה קריטריון.
דינה האן: זאת אומרת, היו קריטריונים של אסתטיקה, של במידת מה נגישות שאני ביקשתי להכניס שם כקריטריון, נגישות נשים עם מוגבלות, בטיחות, שעות פתיחה, שילוט מתאים כך שאישה שמגיעה לטבול ומוצאת במקרה דלת נעולה יודעת מה השעות, מה הטלפון של הבלנית, איפה יש מקווה חלופי הקרוב ביותר, וכן הלאה.
דינה האן: הדברים האלה הוכנסו כקריטריונים, אבל אכן לא נעשתה בשעות של הטבילה, ובוודאי לא של הסוגיות שהועלו כאן ומן הראוי להסדיר גם אותן.
דינה האן: אנחנו, באמונה, מאוד מקוות שנגיע למצב שהנושא הזה שהוא נושא חשוב שמשרת אוכלוסיות רחבות ומגוונות של נשים בעם ישראל, במדינת ישראל, מן הראוי שיבוא על תיקונו בחוק קוהרנטי ומוסדר, תודה.
אלחנן גלט: שלום וברכה.
קריאה: יושבת-ראש הוועדה, יש עוד אנשים שנרשמו לדיון ועוד ארגונים.
קריאה: עושה רושם שמדובר פה בשיח של האורתודוקסיה המודרנית יחד עם עצמה ואני רוצה להרחיב את גבולות השיח בעניין הנשי בהקשר הזה.
קריאה: הארגון שלי לא העביר נייר עמדה - - -?
אלחנן גלט: רק הערת ביניים שגם אחרי שאני אאלץ לצאת נמצאים פה עוד נציגים של המשרד, ישמעו את הדברים.
אלחנן גלט: אני אומר כהכרזה שאני גם מודה לד"ר עליזה לביא על קיום הדיון הזה והבטחתי לה שאני אבוא כאמירה לחשיבות הנושא - -
אלחנן גלט: - - לקשב שיש לנו גם כלפי ארגוני הנשים, גם כלפי הצורך לפתוח דיון עם כל השותפים לגבי הנושאים שמטרידים ומפריעים ושכנראה לא עלו מספיק בעבר.
אלחנן גלט: אנחנו נהיה קשובים, נקיים שולחנות עגולים, נשמע יותר.
אלחנן גלט: גם כיום, כמדומני בחצי השנה האחרונה שאנחנו יושבים במשרד השכלנו לשבת עם חלק מהארגונים וגם שיתפנו אותם כפי שאני אפרט.
אלחנן גלט: אני רוצה להציג, קודם כל, את חצי הכוס המלאה כפי שאני רואה במאמץ שאנחנו עושים בחצי השנה האחרונה, אבל קודם כל כהכרזה.
אלחנן גלט: אנחנו רוצים לשמוע את מה שמפריע ולהיות עם דלת פתוחה להציע פתרונות.
אלחנן גלט: נראה לי שחלק מהבעיות גם קשורות להידברות ולהעברת מידע.
אלחנן גלט: ככל שיש פה, לדוגמה, טענות ומענות על התנהגות לא ראויה של מספר בלניות כזה או אחר ועל כך שהם לא פועלות לפי ההנחיות, לדוגמה, בנושא הפשוט שההנחיה היא ברורה שיש לשמור על צנעת הפרט, אין לחקור את הטובלות על מעמדן האישי, על היותן רווקות, שמעו נא את הדברים כהנחיית מנכ"ל.
אלחנן גלט: הדבר יצא גם כחוזר מנכ"ל ברור שאין לאפשר שאלות כאלה ואחרות.
אלחנן גלט: אם נהגו כך בעבר במקומות כאלה ואחרים הדבר יטופל.
קריאה: אבל הן מקבלות הנחיות מרבנים.
יעל קביליו: ההנחיות האלה צריכות לעבור לרבנים.
אלחנן גלט: אני לא אאריך מדי, אבל תנו לי רגע להבהיר את הדברים.
אלחנן גלט: אחר כך תשאלו.
אלחנן גלט: יש הנחיה ברורה וזה יצא כחוזר מנכ"ל, אין רשות לבלנית לחקור את מעמדן האישי, הן אם הן הולכות להר-הבית והן בדברים הפשוטים יותר, אם הן נשואות או רווקות.
אלחנן גלט: גם אם יש בנושא הזה סוגיות הלכתיות אין לבלניות אפשרות למנוע את הטובלת מלטבול כפי רצונה.
אלחנן גלט: הדבר צריך לפעול.
אלחנן גלט: וככל שיעבירו אלינו שאלות, אני לא רוצה להיות יותר מדי קטלני בנושא הזה, וככל שיעבירו אלינו שמות וטענות על מקרים יוצאי דופן הם יטופלו בכל חומרת הדין.
אלחנן גלט: למשרד לשירותי דת, למשרד שלי כלשכת מנכ"ל, לאגף למבני דת, למשרדה של דבי אייפרמן שמטפלת בנושא המקוואות, הם יטפלו.
אלחנן גלט: אני חושב שהדברים מספיק ברורים כדי שהדברים יטופלו.
מנחם בלומנטל: יש בזה היבט הלכתי שלא יכול להיות מוכרע על-ידי מנכ"ל.
אלחנן גלט: אנחנו לא זקוקים לוויכוח הזה כאן בשולחן.
אלחנן גלט: כפי שאמרתי בדבריי, גם אם יש בזה נושאים הלכתיים אין לבלנית את הרשות למנוע, לאפשר או לא לאפשר לטובלת לטבול כפי רצונה.
אלחנן גלט: גם אם יש בזה הנחיה הלכתית, כולל האפשרות להצביע על כך שיש בנושא הזה עמדה הלכתית ברורה, עדיין הטובלת תחליט אם היא טובלת או לא.
אלחנן גלט: אני מבקש להסביר רגע את חצי הכוס המלאה.
אלחנן גלט: בחצי השנה האחרונה התקיימה, כפי שהוצג פה, גם תחרות המקווה הנאה שאומנם הוא עסק אך ורק בצד האסתטי שאנחנו רואים בזה חשיבות גדולה מאוד.
אלחנן גלט: אין בכך שום קשר לשאלת טיב השירות של הבלניות.
אלחנן גלט: אבל בפני עצמו, איכות המקווה במראה, באסתטיקה, בשיפוץ הוא משמעותי ביותר.
אלחנן גלט: אנחנו בשבועות האחרונים, כפי שמחלקים בכל שנה, אבל השנה הגדלנו לעשות בוודאי יותר מבתי-כנסת כפי ההנחיה שמקווה קודם לבית-כנסת, חילקנו גם לשיפוץ וגם לבנייה חדשה כ-27 מיליון שקל ברחבי הארץ עם דגש על שיפוץ, חשוב יותר מבנייה חדשה כי מקוואות רבים צריכים up grade ושיפוץ.
אלחנן גלט: בתחרות המקווה הנאה ראינו את התוצאות, שמשקיעים מאמץ גדול בנושא השיפוץ.
אלחנן גלט: זה דבר אחד בנושא המראה והצד החיצוני.
אלחנן גלט: קיימנו לפני שבועיים, וזה דבר חדש, לראשונה, כנס ל-450 בלניות.
אלחנן גלט: יש כ-900 בלניות בארץ שאנחנו מעסיקים.
אלחנן גלט: 450 התכנסו לראשונה בירושלים לכנס של יום שלם של הסברה, הן להצדיע להן על המאמץ הגדול שהן עושות והן לתת הדרכה, חלקו בתחום ההלכתי וחלקו בתחום של תודעת שירות כתפיסה של המשרד לשירותי דת את תפקיד הבלנית.
אלחנן גלט: אני לא אומר פה דברים בהכרח חדשים, אבל הם כרגע מתחדשים בניהול המשרד כרגע.
אלחנן גלט: ייעשה מאמץ לכנס ב-2014, בתחילת השנה, כנס נוסף כדי להשלים את הסבב מידית לכל הבלניות כך שיקבלו את המנה הראשונה של התפיסה השירותית הזאת בתפיסת התפקיד שלהן.
אלחנן גלט: בנוסף לכך, ייפתח ב-2014 לראשונה, ויצא על כך מכרז שחלק מהיושבות פה שותפות להגשת מועמדות להשתתף במכרז הזה, קורס ראשון של פיילוט לבלניות, קורס מתמשך יותר של הדרכה משמעותית יותר, ארוכת טווח לתפיסה הזאת שמדברת לא רק על הפן ההלכתי אלא פן של תפיסת השירות לתפיסה התודעתית של החשיבות הגדולה, מלבד העובדה שזה יוסיף טובלות רבות נוספות.
אלחנן גלט: אבל כל טובלת שמגיעה רשאית, זכאית, לקבל את אותו שירות כחלק מהתפיסה.
אלחנן גלט: מקרים חריגים צריכים להיות מדווחים לנו והם יטופלו.
אלחנן גלט: שני דברים נוספים.
אלחנן גלט: יעלה תוך חודשים ספורים, זה שאלה טכנולוגית, אבל תוך זמן קצר יעלה מיזם חדש שיזמנו ופתחנו בו.
אלחנן גלט: באתר waze יעלו כל המקוואות בארץ כדי לשמור על צנעת הפרט, כדי לתת מענה מודרני טכנולוגי.
אלחנן גלט: בתוך waze, חתמנו כבר על הסכם עם waze.
אלחנן גלט: זו הכרזה סקופית לכבוד ד"ר לביא והוועדה למעמד האישה וכהצדעה לנשים.
אלחנן גלט: אנחנו רואים בזה גם אמירה טכנולוגית מודרנית.
קריאה: זו ליברליזציה של שירותי הדת.
אלחנן גלט: גם אמירה טכנולוגית מודרנית, גם אמירה של צניעות שמתאימה - - -
אלחנן גלט: זו יוזמה שלנו.
אלחנן גלט: כל אחד מבין שכל טלפון שצריכים לשאול איפה המקווה הקרוב כשאני בבית-מלון או כשאני מתארח אצל מישהו, כל שאלה כזו עושה סימני שאלה האם לטלפן או לשאול ואת מי לשאול.
אלחנן גלט: המידע הזה ב-waze הוא אמירה שנותנת מענה פשוט, ידידותי, צנוע, מקצועי.
אלחנן גלט: בכל מקום שאתה נמצא, הן במקום מגוריך, הן אם אתה נמצא במקום אחר בדרך, יעלה מידית לא רק מיקום המקווה אלא כמובן גם ניווט איך להגיע, וכל המידע של שעות הפתיחה, טלפון של הבלנית שאפשר לטלפן ישירות ולשאול.
אלחנן גלט: כאן אנחנו נותנים מענה, אני חושב, מתקדם וביוזמה של צנעת הפרט.
אלחנן גלט: כשם שאנחנו נשמח לקבל מכתבי תלונה על מקרים בעייתיים, לא צריך להציף אותנו, אבל יהיו מכתבי תודה נענה עליהם בשמחה ואת זה אני אומר בחיוך.
אלחנן גלט: אלו יוזמות חדשות.
אלחנן גלט: כשמדברים על חצי הכוס המלאה הדבר מבטא את הרוח החדשה שמנסה לשדר את המסר שעולה פה.
אלחנן גלט: אמרתי לד"ר עליזה לביא שאנחנו טרם נקראו מנסים לתת את המענה הזה כי מבינים את העניין.
אלחנן גלט: אלה דברים שישנם.
אלחנן גלט: ככל שאפשר להצביע על צעדים קדימה - בנושא הנגישות תהיה אמירה ברורה.
אלחנן גלט: אני מקווה, זה ייקח קצת זמן כי זה בכל אופן זה לוקח את התהליך, אבל במהלך 2014 ולכל המאוחר ב-2015 לא תהיה עיר בישראל שלא יהיה בה לפחות מקווה אחד עם נגישות.
אלחנן גלט: לא יעלה על הדעת, אני אומר לכם את זה, שלא יהיה בכל עיר מענה כזה.
אלחנן גלט: יש מענה טכנולוגי, הוא לא בלתי אפשרי.
אלחנן גלט: זה כבר קיים היום בכמה מקומות.
אלחנן גלט: הדבר יקרה, אני אומר, במהלך 2014 תוך כדי תעדוף תקציבי באותם משאבים שאנחנו נותנים לשיפוץ מקוואות לדרישה שבכל עיר יהיה מענה כזה בנושא הנגישות.
אלחנן גלט: אני חייב לומר משהו בנושא שכר הבלניות.
אלחנן גלט: שכר הבלניות הוא שכר שנמצא בתחתית הסולם והוא איננו ראוי מספיק לעבודתן הרבה.
אלחנן גלט: אנחנו מודעים לזה.
אלחנן גלט: אם הייתי יכול להסתפק בהכרזה הזאת אז הייתי שמח בחלקי.
אלחנן גלט: אני מבין שכדי לתת מענה צריך להוסיף הרבה תקציב.
אלחנן גלט: זה לא פשוט, זה לא מובן מאליו.
אלחנן גלט: אנחנו לומדים את הסוגיה הזאת.
אלחנן גלט: אין לי בשורה בישיבה הזאת, אבל אנחנו מודעים לכך שכדי לקדם משמעותית את איכות עבודתן של הבלניות שעושות עבודת קודש, ואני אומר את זה כהכללה, כמובן שתמיד ישנן יוצאות דופן שצריך לטפל בהן, אבל הן עושות עבודות קודש, אנחנו צריכות את שיתוף הפעולה של חברי הכנסת כדי לחפש דרך לתת מענה תקציבי כיוון שמדובר במסה של הרבה מאוד בלניות.
אלחנן גלט: כדי להעלות בצורה שוויונית לכולם את השכר אנחנו צריכים להתמודד עם זה תקציבית.
אלחנן גלט: הדבר לא פשוט אבל נמצא במודעות שלנו.
אלחנן גלט: מלבד מקרים חריגים, ככלל השכר משולם במועצות הדתיות בקריטריונים אחידים.
אלחנן גלט: ההערות ששמעתי, לא ידוע לי על יוצאי דופן.
אלחנן גלט: גם כן.
אלחנן גלט: כן.
אלחנן גלט: כיוון שזה נקבע בחוק וזה נקבע בחוק אז אמרתי שאני חושב שהשכר שלהן נמצא בתחתית הסולם וצריך לטפל בזה.
אלחנן גלט: אני מקבל את זה כאתגר.
קריאה: זה לא מוסרי.
אלחנן גלט: אפשר להכניס לשם גם את משגיחי הכשרות, אם תרצי.
אלחנן גלט: אבל זה נושא אחר.
דינה האן: יוזמה של אמונה.
אלחנן גלט: את יודעת שאם תזמיני אותי אני אבוא.
אלחנן גלט: את מרשה לי לסיים בשני משפטים?
אלחנן גלט: לא.
אלחנן גלט: המועצה הדתית פועלת לפי נהלים שקבועים בתקנות לגבי השכר שבבסיס הוא פר שעה וגם היקף המשרה של הבלנית נקבע באופן כללי לפי מפתח של מספר הטובלות באותו מקווה או באותו עיר כך שהמועצה הדתית במקרה הזה פועלת לפי נהלים שמחייבים אותם על-פי נהל המשרד לשירותי דת, כך שככל תרצי להגיד הכדור חוזר אלינו.
אלחנן גלט: אני לא מתחמק מלקחת את זה כהתמודדות.
נעמי מרמון גרומט: צריך לבדוק איך זה נקבע.
נעמי מרמון גרומט: לא רק לפי הטובלות אלא למה בלנית מקבלת כשהיא עובדת שישה ימים ומפצלים את העבודה לשש מקוואות כדי שהיא לא תקבל שכר של עובדת כל יום.
נעמי מרמון גרומט: היא מקבלת חלקית פה, חלקית פה וחלקית פה וכך היא לא מקבלת את הזכויות מעבר.
אלחנן גלט: ככלל, אם זה באותה מועצה דתית אז זה חלקיות משרה אחת.
אלחנן גלט: אם זה במקרה יוצא ברשויות אחרות זה יכול להשתנות.
אלחנן גלט: אבל אני מוכן לקבל מידע פרטני על יוצאי דופן ולטפל בזה, גם על בעיות במקווה מבחינת השירות וגם על בעיות שכר.
אלחנן גלט: תעבירו אלינו את הטענות, נטפל בהן.
קרן חדד-טאוב: ביישובים קטנים ההנחה היא שבגלל מספר טובלות מספיקה בלנית אחת.
קרן חדד-טאוב: זאת אומרת שהציפייה היא שבלנית תעבוד שבעה ימים בשבוע.
קרן חדד-טאוב: כשפנינו למשרד והארנו את עיניהם אז התשובה היתה: זה בסדר, הנשים מסתדרות ביניהן.
קרן חדד-טאוב: הן מוצאות מחליפה מתנדבת, זה הרי מצווה.
אלחנן גלט: אני לא יודע מי במשרד ענה לך.
אלחנן גלט: למשרד יש כתובת ויש אנשים ואין רק תיבת דואר.
קרן חדד-טאוב: אריאל - - - ענה לנו.
אלחנן גלט: תפני אליי ואם קיבלת תשובה בעבר מגורמים שאני לא יכול לדעת מי הם, אני חושב שגם דבריי ניכר שאם תהיה פנייה ולא רק תלונות כאן ברמקולים הן יטופלו אחרת.
אלחנן גלט: אז נא להפנות אליי אלינו.
אלחנן גלט: זו לא התשובה שתקבלי כי זאת לא תשובה ראויה.
אלחנן גלט: אין אדם שנדרש לעבוד שבעה ימים בשבוע בכל משרד וגם במשרד לשירותי דת כך אנחנו ננהג.
אלחנן גלט: זו התשובה שלי פה.
אלחנן גלט: אם תעבירי אלינו את המידע ואת הפנייה נטפל בזה.
קריאה: אנחנו נשמח להיפגש, אנחנו ביקשנו להיפגש.
אלחנן גלט: ניפגש בשמחה, לא מסובך כל כך, בסדר?
אלחנן גלט: אני רק רוצה להוסיף ברשותך.
אלחנן גלט: ככלל, אני מציע לארגוני הנשים לעודד ואני מבין שהדיון על השכר הוא לא כל כך מלהיב.
אלחנן גלט: אבל בכל אופן אני אומר את זה חזרה לאתגר את עצמנו.
אלחנן גלט: התפקיד של בלנית הוא תפקיד קשה ומאתגר וככל שנשים נוספות ממגוון המגזרים ירצו וייקחו על עצמן להיכנס לנושא הזה, בוודאי זה יביא ריענון ושיפור.
נעמי מרמון גרומט: הם לא מתקבלים בכל מקום.
אלחנן גלט: זה תהליך.
נעמי מרמון גרומט: דעו שבירושלים חלק מהנשים ביקשו והן נמדדו על כיסוי הראש שלהם.
נעמי מרמון גרומט: את משאירה שיער בחוץ, את לא יכולה להתקבל.
נעמי מרמון גרומט: זה לא יכול להיות התנאי לקבלת העבודה.
אלחנן גלט: אני שומע את הדברים, רשמתי לעצמי.
אלחנן גלט: פתחתי בהכרזה העקרונית ואני רוצה לסיים בזה שאחרי כל מה שאמרתי שאני חושב שמביא בשורה בתחומים מסוימים ועדיין הדרך ארוכה שלנו במשרד והתהליך הזה לקדם, בסופו של דבר צריך לזכור שגם בנושאים שעלו כגון נושא הגיור שאני לא מוצא לנכון כרגע להרחיב בו, בסופו של דבר אנחנו נמצאים גם בתוך מסגרת הלכתית מחייבת שבכל הצדדים הנדרשים אנחנו חייבים לפעול בתוך המסגרת הזאת.
אלחנן גלט: בהידברות עם הרבנות הראשית אנחנו מעלים בפניהם וגם בזה נשתדל ליצור שיח שהרבנים ישמעו ישירות את הקושי שיש לנשים כי אני בטוח מניסיון קודם שהדבר הזה נמצא בתוך שיקולי פסיקת ההלכה.
אלחנן גלט: אבל בסופו של דבר, גם בנושא הגיור, גם בנושאים אחרים, צריך להביא את קולן של הנשים.
אלחנן גלט: בסופו של דבר, חובתנו במסגרת הכללית להביא את הביטוי ההלכתי בנושאים האלה כפי שאנחנו צריכים לעשות בהסתייגויות שאמרתי קודם.
אלחנן גלט: כך גם נעשה בעתיד, תודה.
מנחם בלומנטל: דבר ראשון, אולי זה לא יפתיע, אולי כן יפתיע, מדברים פה בעיקר שיש דרישות ושאלות וחקירות שהבלניות שואלות את הנשים.
מנחם בלומנטל: זה לא הולך צד בצד עם ההלכה.
מנחם בלומנטל: על-פי ההלכה כמו שאמרה קרן האישה הטובלת היא האחראית היחידה על איכות הטבילה שלה.
מנחם בלומנטל: אבל פה יש איזשהו שטח אפור שעליו צריך לדבר והשאלה היא האם להזכיר לאותה אחת שיש לה כך וכך וכך דברים שהיא צריכה לבדוק אותם, לא לדרוש, להזכיר, זה שאלות של גישות שיכול להיות שזה תלוי גם באופי של הבן-אדם מהצד הזה והאופי של הבן-אדם מה- - -
אלעד קפלן: תשימו שלט במקוואות.
קריאות: יש שלט.
מנחם בלומנטל: יש שילוט ויש הנחיות.
מנחם בלומנטל: מה שחסר באמת וזה באמת חסר ואולי צריך באמת להגיד תודה רבה למשרד לשירותי דת שבכלל התחיל עם זה, אבל אנחנו ברבנות בירושלים, באגף המקוואות, אנחנו כבר מזה שלוש שנים מקיימים באופן קבוע כמה פעמים בשנה ימי העשרה בכל מיני מקצועות.
מנחם בלומנטל: יש פה כמה שמכירות את זה תוך כדי העבודה וזה באמת בעיה רק של תקציב.
מנחם בלומנטל: אני בא ליושב-ראש המועצה ומביא לו תוכנית והוא אומר לי: כן, לזה אין מספיק כסף, מה לעשות?
מנחם בלומנטל: והדברים האלה מאוד חשובים.
מנחם בלומנטל: יתרה מכך, אילו מקצוע הבלנות היה מוכר כמקצוע בכלל, ואני כבר שבע-שמונה שנים מנסה להוביל מהלך שיכירו בבלנות כמקצוע, אז אפשר היה לתת גמולי השתלמות, אפשר היה לתקן את התקן של בלנית לא בין 6 ל-9, אלא בין 8 ל-12.
מנחם בלומנטל: אני חושב שכן.
מנחם בלומנטל: אני חושב שזה יותר מסודר מהבלניות, אבל אני לא יכול להגיד את זה בצורה ברורה.
מנחם בלומנטל: זה באמת יכול להרים בבת אחת גם את השכר וגם את ההרגשה האישית של הבלנית.
מנחם בלומנטל: ברור שבלנית שמרגישה שהיא מוערכת אז גם הגישה שלה לקהל תהיה הרבה יותר טובה.
מנחם בלומנטל: אני רק צריך להעיר דבר אחד.
מנחם בלומנטל: המקווה הוא מתקן הלכתי, זה לא בית מרחץ.
מנחם בלומנטל: לכן, דרישות ההלכה חייבות להתקיים בו.
מנחם בלומנטל: דרישות ההלכה הן באמת מצומצמות.
מנחם בלומנטל: אבל לגבי נושא של טבילת רווקות, בירושלים בכל מקווה תלוי פסק הלכה של רבני ירושלים שעברו, הרב קוליץ והרב משאש זצ"ל, שאין רשות להטביל רווקות והדברים הם פשוטים.
מנחם בלומנטל: אני לא מדבר על אלה שהולכות להר-הבית, זה בכלל לא הנושא כי זכותן.
מנחם בלומנטל: אבל זו עובדה.
מנחם בלומנטל: יכול להיות, אבל כרגע זה המצב.
מנחם בלומנטל: המקווה הוא מתקן הלכתי שבנוי לפי כללים הלכתיים.
מנחם בלומנטל: היינו יכולים לחסוך ב-50% מעלויות הבנייה - - -
מנחם בלומנטל: כמו שאמרתי קודם, אין רשות לבלנית למנוע גישה מלטבול אם היא עוברת לעצמה את הכללים שהיא צריכה לעבור.
מנחם בלומנטל: אבל זה היא לעצמה.
מנחם בלומנטל: במקוואות בירושלים אנחנו משננים את זה הלוך ושוב.
מנחם בלומנטל: עוד פעם, אי-אפשר.
מנחם בלומנטל: יש לנו כ-300 בלניות אי-אפשר להגיד שאנחנו שולטים על מאה אחוז מזה.
מנחם בלומנטל: אבל בהדרכות ובהנחיות ובימי עיון באופן קבוע וגם בשיחות אישיות הדברים האלה הם ברורים וידועים.
מנחם בלומנטל: אני לא יודע כי בירושלים זה לא קיים.
קריאה: אין ים.
מנחם בלומנטל: לא קיים מחסום.
קרן חדד-טאוב: מתי אדוני טבל בפעם האחרונה במקווה נשים?
קרן חדד-טאוב: לא סיור, צריך לעשות הדמיה.
קרן חדד-טאוב: לקחת את הרבנים שיעמדו במגבת וישאלו אותם על אורך הציפורניים וישאלו אותם כל מיני שאלות כאלה.
קרן חדד-טאוב: אני רוצה שתחוו את זה פעם אחת.
מנחם בלומנטל: אני רק רוצה להעיר שהמקוואות מתוכננות על-ידי נשים.
מנחם בלומנטל: אני לא יודע למה זה מצחיק.
קריאה: זה מנותק מהמציאות.
מנחם בלומנטל: אתן ישבתן פעם בצוות תכנון של מקווה?
קריאה: קצת שקיפות לא תזיק.
מנחם בלומנטל: לפחות במה שקורה בירושלים אתן פשוט לא יודעות מה קורה.
מנחם בלומנטל: אני מקווה ששבוע הבא.
מנחם בלומנטל: אבל את יודעת למה?
קריאה: כי אתם מחכים לתרומות של אנשים מהשכונה.
מנחם בלומנטל: נכון, פשוט כסף.
מנחם בלומנטל: אילו משרד הדתות במקום מיליון שקל היה נותן חמש מיליון שקל אז היה - - -
מנחם בלומנטל: אני מסכים איתך במאה אחוז.
מנחם בלומנטל: הייתי רוצה לקבל חצי ממשכורת של הרב הראשי.
יזהר הס: אני רוצה להודות לחברת כנסת לביא על הדיון הזה.
יזהר הס: אני רוצה קצת לקלקל את אווירת הקונצנזוס, ברשותך.
יזהר הס: אכן.
יזהר הס: אני חושב שהשיח פה, עד כמה שהוא חשוב, הפך להיות שיחה מגזרית של בנות הציונות הדתית בינן לבין עצמן.
יזהר הס: יש הרבה מה לעשות.
יזהר הס: אז בואי נדבר.
יזהר הס: השיח הוא על דברים שנראים להן נורא נורא נורא עקרוניים והם באמת כאלה.
יזהר הס: אני רוצה להזכיר שיש פה ציבור שפשוט לא יושב ליד השולחן וקולו לא נשמע.
יזהר הס: הזכיר חבר הכנסת שטרן את הסיפור של הגיור שהוא ודאי מאוד רלוונטי למקוואות.
יזהר הס: מתגיירים במדינת ישראל, להוציא את בני הפלאשמורה, את העולים מאתיופיה, בערך כאלף, אלף וקצת מתגיירים בשנה.
יזהר הס: התנועות הלא אורתודוקסיות מגיירות בשנה בין 300 ל-400 מתגיירים, ורובן נשים כמובן.
יזהר הס: זאת אומרת שחלק לא מבוטל, לא מיעוט קטן בלתי נספר, בלתי נחשב מהמתגיירים במדינת ישראל מתגיירים בגיור שאיננו אורתודוקסי, גיור שנחשב במדינת ישראל כגיור חוקי, קרי במרשם האוכלוסין במשרד הפנים הן נרשמות ונרשמים יהודים, אבל לצורך השלמת תהליך הגיור הם צריכים להגיע למקווה ולטבול במקווה, והופ, ופה זה נאסר עליהם.
יזהר הס: זאת אומרת, שירותי הדת במדינת ישראל שאמורים להינתן באופן חופשי לכל מי שרוצה לצרוך שירותי דת במדינת ישראל נחסמים בידי ציבור גדול, נשי ברובו, שרוצה לעשות בהן שימוש.
יזהר הס: המשרד לשירותי דת, ואני מצר על זה שהמנכ"ל לא נמצא פה, הוא משרד לא רק לשירותי דת אורתודוקסיים אלא לשירותי דת, נקודה.
יזהר הס: היו פה כמה נשים שעומדות בראש ארגונים ובראש מקוואות שהתהדרו עד כמה במקווה שלהן אפשר לטבול בכל סגנון ובכל דרך, ואיש לא ישפוט אותך על כך שאת כך או אחרת, האומנם?
יזהר הס: איזה מקווה במדינת ישראל מאפשר כניסה לנשים שאינן אורתודוקסיות לצורך השלמת תהליך הגיור?
יזהר הס: אני אומר לך, יש כמה כאלה.
יזהר הס: אנחנו בהיחבא, באופן לא רשמי, כמעט בהסכמים שאני בטוח את מידת - - -
יזהר הס: קודם כל, כי לצורך השלמת תהליך גיור אתה לא נכנס לבד למקווה.
יזהר הס: שנית, כמובן הרבנים לא צריכים לצפות בטובלת כאשר היא טובלת, אבל זה שירות דת שמקובל בכל מקווה בישראל שבו אנשים רוצים להתגייר.
יזהר הס: צריך לתאם את זה לפי שעות.
יזהר הס: היה דיון בוועדת הפנים במושב הקודם של הכנסת שבו סגן השר בן-דהאן הצהיר אחרי שיושבת-ראש הוועדה שלא היתה בקיאה בכל העניינים כולם, דחקה אותו לפינה ואמרה: תגיד עכשיו שכל אחת תוכל ל- - -.
יזהר הס: הוא אמר את המשפט החד-משמעי הזה.
יזהר הס: הוא אמר: המקוואות יהיו פתוחים לכל אחד, גם לצורך זה וגם לצורך זה ואחר כך נאלץ לחזור בו באופן שהיה בהחלט לא נעים.
יזהר הס: אני לא מנסה לגרור את הדיון הזה שעוסק בזכויות נשים במקוואות לתוך זירות אחרות, אבל הדברים קשורים.
יזהר הס: להתעלם מקבוצה כל כך גדולה של נשים, ותראי את הפרופורציות, שרוצות להשלים את תהליך הגיור בתוך המסגרת הממלכתית או לפחות לקבל שירותים ממלכתיים מהממלכה שלא יכולים לעשות זאת הוא דבר שהוא לפחות זועק לשמיים, לפחות נאמר ממצוקת הנשים שמעוניינות לטבול לפני העלייה לבית המקדש.
יזהר הס: גם הסיפור של הגיור, את שותפה.
יזהר הס: אני שמח.
יזהר הס: אני רק רוצה להגיד שבמקומות שאנחנו עושים את זה - - -
יזהר הס: אנחנו מצליחים לעשות זאת בכמה מקומות, ואני לא אגיד כאן באופן פומבי את המקומות הללו, שבהם ראש הרשות שמטבע הדברים קשוב לצרכי המקום פשוט או נותן לנו בהיחבא את המפתח או נותן לנו את נציגו שילווה אותנו בעסק לפעמים כדי להערים על המועצה הדתית או על רב היישוב או רב העיר כדי שנצליח לעשות שימוש באופן כל כך מבייש ולא מכובד ברכוש ציבורי.
מרדכי קרימלובסקי: שלום, שלום.
מרדכי קרימלובסקי: אני מברך על הדיון החשוב.
מרדכי קרימלובסקי: אני מנהלה של המרכז לטהרת המשפחה.
מרדכי קרימלובסקי: אנחנו בנינו את רוב המקוואות בארץ בסיוע של משרד הדתות.
מרדכי קרימלובסקי: לא בנינו מקוואות לא בירושלים ולא בבני-ברק.
מרדכי קרימלובסקי: בנינו בכל ההתיישבות, בכל הישובים הקטנים.
מרדכי קרימלובסקי: בנינו 18 מקוואות בגוש קטיף שלא נמצאים כיום.
מרדכי קרימלובסקי: אתם עושים דיון מאוד חשוב שאנחנו עושים אותו כמעט יום יום בנושאים האלה.
מרדכי קרימלובסקי: אנחנו נמצאים במקוואות.
מרדכי קרימלובסקי: אני אישית נמצא כל יום בכמה מקוואות.
מרדכי קרימלובסקי: נוסעים, בודקים ורואים מה אפשר לעשות.
מרדכי קרימלובסקי: כולכם תחלקו עליי כי ההבנה הראשונה שלכם, ואני מבין את זה טוב מאוד כי מקווה זה כמעט המצווה הכי קשה שיש ביהדות.
מרדכי קרימלובסקי: זה ברור שזה מצווה קשה.
מרדכי קרימלובסקי: כל אחד רואה, זה מצווה שקשה להבין אותה.
מרדכי קרימלובסקי: לכן, מאוד קל למי שלא מחובר לזה ישר להתלונן.
מרדכי קרימלובסקי: אני מציע לכולם לבוא, לראות איך זה נראה.
קרן חדד-טאוב: אנחנו שדיברנו, אנחנו מאוד מחוברות.
קרן חדד-טאוב: פעם בחודש אנחנו מתחברות.
מרדכי קרימלובסקי: הייתי אצל רופא לפני שבועיים והוא נתן לי תרופה.
מרדכי קרימלובסקי: הוא שאל אותי: שתית היום יין?
מרדכי קרימלובסקי: אני חושב שזה חדירה, הוא שואל אותי שאלות פרטיות.
מרדכי קרימלובסקי: תצחקו ואני אסביר לכם.
מרדכי קרימלובסקי: כאשר אישה באה למקווה ההנחיה היא שנותנים לה את ההרגשה הכי טובה שיש.
מרדכי קרימלובסקי: זו המציאות, אני מדבר הרבה על בלניות.
מרדכי קרימלובסקי: הן לא מתערבות.
מרדכי קרימלובסקי: יש הרבה נשים שמגיעות בשבת עם מכונית ואף אחד לא אומרת להן מילה.
מרדכי קרימלובסקי: למעשה, בשביל הבלנית זה חילול שבת והיא לא מגיבה.
מרדכי קרימלובסקי: זה דבר שקיים.
נחמה שולמן: ברור שזה דבר קיים.
נחמה שולמן: בשביל הבלנית זה חילול שבת, זה חילול שבת של האישה שבאה.
מרדכי קרימלובסקי: לכן, היא גם לא מתערבת.
מרדכי קרימלובסקי: היא תדאג שאישה תטבול ויהיה לה נעים.
מרדכי קרימלובסקי: בכל מצב שיש היא תעשה את זה.
מרדכי קרימלובסקי: בדרך כלל לרוב הבלניות יש טקט והן אנושיות.
מרדכי קרימלובסקי: הן מרגישות את האישה שבאה והן שואלות אותה לפי זה שאם היא רוצה לשמוע או לא רוצה לשמוע.
מרדכי קרימלובסקי: העלו פה את נושא הר-הבית.
מרדכי קרימלובסקי: השאלה הראשונה היא בשביל מה יש את המקוואות בישראל?
מרדכי קרימלובסקי: אני יודע על מקום בארץ שהרבה נשים באו ורצו להתרחץ.
מרדכי קרימלובסקי: אחרי הסיפור של ההתנתקות הן רצו לבוא להתרחץ יום יום.
מרדכי קרימלובסקי: האם צריך לתת להן?
מרדכי קרימלובסקי: זה מקום רחצה או שזה מקום שמיועד למקווה?
מרדכי קרימלובסקי: המקווה זה נושא של טהרת המשפחה כשהמקווה מיועד לטהרת המשפחה.
מרדכי קרימלובסקי: יש פה הנחיה שרוצים את זה לעוד נושא שלא קשור לטהרת המשפחה?
מרדכי קרימלובסקי: - - -
יעל קביליו: זה מצווה לטבול לפני שעולים להר-הבית.
יעל קביליו: זה שאתה לא עולה זה עניין אחר, אבל אני לא נכנסת לפרטיות שלך.
מרדכי קרימלובסקי: זה מצווה להתרחץ לכבוד שבת.
יעל קביליו: לא, זה לא מצווה להתרחץ.
יעל קביליו: אין כאן שום מצווה להתרחץ, אבל לפני שעולים להר-הבית יש מצווה.
מרדכי קרימלובסקי: השאלה היא המקווה מיועד לטהרת המשפחה או לכל מי שרוצה לטבול.
קריאות: המקווה מיועד לשמש כמקווה, זו ההחלטה.
אנדרו סאקס: האם אפשר מילה?
אנדרו סאקס: רציתי להתייחס ממש בקיצור נמרץ לבעיה איפה שכן קיבלנו רשות להשתמש במקוואות שהרשות המקומית החליפה את הצילינדר.
אנדרו סאקס: פעם אחרת פרצו לתוך המקווה.
אנדרו סאקס: אני גם רוצה להגיד שאני מאוד זהיר לדבר פה כי בוועדה לקידום האישה בעניין גיור, העניין של נקמה על-ידי עובדי משרד הפנים, אלה שהעידו פה, זה דבר לא יאומן ודבר נוראי שמי שמדבר פה ומי שמבקר את המערכת צריך לסבול את הנקמה של אותה רשות.
אנדרו סאקס: עם כל זה, אני רוצה להגיד שפה בירושלים למרות מה ששמענו שהיתה החלטה של משרד הדתות, ויש לי העתק של אותו דבר, שאסור לבקש מאישה פתק אם היא רוצה לטבול לצורך נישואין - כלומר, יש נשים שרוצות להתחתן לא דרך הרבנות - פה בירושלים הסכימו לזה אבל דורשים לפחות הזמנה לחופה, להוכיח שזאת לא רווקה שמשתמשת.
אנדרו סאקס: בירושלים בבית המשפט העידו במועצה דתית שדורשים אם אין פתק לאישה, היא צריכה הזמנה לחופה.
אנדרו סאקס: הדבר הזה מבעס.
אנדרו סאקס: גם יש נשים שאחרי אונס או אחרי המחזור הראשון או כל מיני טקסים יצירתיים רוצות להשתמש במקווה ברוח החדשה של להביא את המקווה למודעות של הציבור החילוני.
אנדרו סאקס: זה בעיה ברגע שיש התערבות ואומרים: אתה רוצה מקווה משלך?