GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף יצחק פריצקי: אני רוצה לדבר על חבר שלי בשם שוקי ואני באתי לכאן משום שאני לא הולך למועדוני גייז משום שאני לא הולך למועדונים ואני לא יושב בבארים, כי אני לא יושב בבארים.
יוסף יצחק פריצקי: יש אנשים שהם חד-מיניים שהם בגיל שאני כבר הגעתי אליו, 45, 46, 50, שהם כבר עברו את הגיל של המועדונים והבארים וההפגנות, והם רוצים שייתנו להם לחיות במנוחה, וייתנו להם לחיות כראוי, ושיעזבו אותם בשקט, ובאמת, לא רק שהם לא מפריעים לאף אחד, אלא שהם אזרחים תורמים לחברה ולקהילה והם עובדים ומשלמים מסים.
יוסף יצחק פריצקי: הם שכנים טובים וכל הדברים הנפלאים שאפשר לומר על בני האדם אבל הממסד הישראלי מתייחס אליהם באדישות איומה ומוחלטת ומטבע הדברים הם פחות יוצאים להפגין ופחות יוצאים לצעוק.
יוסף יצחק פריצקי: מנחם שיושב כאן הוא נציג הגיל הזה ולוחם לעניין, אבל הוא הצעיר ביניהם ואני מאחל לך באמת מקרב לב עוד הרבה שנים טובות וארוכות של מאבק ובריאות.
יוסף יצחק פריצקי: תשימו לב, הם כמעט לא פה.
יוסף יצחק פריצקי: הם גם לא באים הרבה לאירועים וזה באופן הטבעי ביותר בעולם.
יוסף יצחק פריצקי: להם צריך לעזור.
יוסף יצחק פריצקי: להם צריך לעזור הכי הרבה.
יוסף יצחק פריצקי: דרך אגב, באופן הטבעי עוזרים לאלה שצועקים ואילו הם כבר צועקים פחות.
יוסף יצחק פריצקי: יש אנשים חד-מיניים גם בגיל ששים וגם בגיל 65 שיוצאים לפנסיה ורוצים את שארית החיים שנותרה להם לחיות לפי דרכם, לפי אורח חייהם ולפי נטיותיהם המיניות, והם לא ילכו להפגנות והם לא יצעקו ולא יזעקו, אבל הם רוצים לחיות ולחיות בכבוד.
יוסף יצחק פריצקי: אני חושב שחלק מהדבר הוא באמת העניין של לחיות בכבוד, בכבוד האדם, כי אדם הוא אדם, בין אם הוא חד-מיני, בין אם הוא התרו-סקסואלי, הוא נברא בצלם ולציבור הזה אני מנסה מאוד לעזור למרות שלא מספיק מה שאני עושה ואני צריך לעשות יותר.
יוסף יצחק פריצקי: אני אשמח אם יעשו לו יותר, ותודה שבאתם.
נעמי חזן: אני אומר את הדברים ממש בקצרה משום שאני שותפה לרוב הדברים ששמעתי עד עכשיו ואני אתרכז בשתי נקודות.
נעמי חזן: לנושא הוויכוח שמתחיל להתפתח בעניין נישואין אזרחיים, באיזה תנאים, התניות וכדומה.
נעמי חזן: אני פעלתי בשבועות האחרונים לכלול את נציגי הקהילה בפורומים שעוסקים בנישואין אלטרנטיביים, בנישואין אזרחיים.
נעמי חזן: עצם שיתוף הפורומים האלה לפי דעתי הוא חיוני גם מבחינה מקצועית גם מבחינת העלאת הרגישות של אלה שעוסקים בנושא על כל ההיבטים וזה צריך להיות נכון בשלב הזה.
נעמי חזן: הלוואי שהיינו מגיעים למצב שאנחנו יכולים לחוקק אפשרות נישואין אזרחיים במדינת ישראל, אבל לצערי הרב לא הגענו לכך.
נעמי חזן: אני מציעה שנלך ביחד וכאשר יגיע הזמן, כשיתפתח באמת ויכוח, אפשר יהיה לדון בזה, אבל כרגע לא הגענו למצב הזה.
נעמי חזן: מאוד חשוב לומר את הדברים האלה כי הסיסמה של חודש הגאווה השנה היא סיסמה יפהפייה, אהבה שווה, ואהבה שווה בעצם מדגימה את כל מה שאנחנו מנסים לקדם, לפחות אלה שיושבים כאן ואלה שבדעתנו ולא הגיעו לכאן, וזה ערך האדם באשר הוא או היא, היכולת להתקשר ולמסד את ההתקשרות בצורה שוויוניות וזה קשור ליחסי גברים-נשים, גברים-גברים, יהודים-ערבים, ואם נזכור את הסיסמה הזאת – אולי נוכל לכונן במדינה הזאת מדינה עם אווירה שונה לחלוטין מאותה מדינה בה אנו חיים היום.
נעמי חזן: בהצלחה לכולנו.
קרין גוטרמן: שמי קרין גוטרמן, אני מכהנת כרכזת הכללית של ארגון קל"פ, קהילה לסבית פמיניסטית המונה כיום כ-700 חברות פעילות והמייצג עוד נשים רבות נוספות.
קרין גוטרמן: ברצוני להדגיש ולציין כי קל"פ הנו ארגון לסבי היחיד בארץ אשר קיים כ-13 שנה.
קרין גוטרמן: בימים אלו אנו מציינים כבכל שנה את אירועי חודש הגאווה, אירועים העומדים השנה בסימן הזוגיות ההומו-לסבית.
קרין גוטרמן: אני פונה אליכם נבחרי הציבור בשם קהל רחב המאגד מצביעי ימין ושמאל נשים וגברים, שכירים ועצמאים, פקידים וחיילים, אישי ציבור ומשלמי מסים, שזכויות בסיסיות נמנעות מהם והם מופלים על רקע נטייתם המינית.
קרין גוטרמן: זהו איננו ויכוח פוליטי אלא נושא חברתי עקרוני דמוקרטי במהותו המקיף את כל גווני הקשת הפוליטית ואותו יש להעמיד לדיון פתוח וציבורי.
קרין גוטרמן: בישראל כיום הזוגיות ההומו-לסבית נמצאת במאבק להכרה חברתית ומשפטית.
קרין גוטרמן: המאבק שלנו איננו בא כאלטרנטיבה או מתחרה לזוגיות התרו-סקסואלית אלא כמסגרת לגיטימית החיה בשלום לצד מסגרות זוגיות אחרות.
במספר תחומים: מתן מעמד חוקי לזוגות חד-מיניים חייב להוות חלק ממצע האני מאמין החוקתי של המדינה על-ידי כינון חוקה ושמירה על חוקי יסוד שהשוויון הנו מרכיב בסיסי וחשוב ביותר בהם.
במספר תחומים: נשיא בית-המשפט העליון בדימוס מאיר שמגר טען במסגרת כנס שנערך על-ידי המכון הישראלי לדמוקרטיה כי שוויון הנו ערך יסודי בחוקה, ערך זה הופקע מחוק יסוד כבוד האדם וחירותו משום שהענקת מעמד חוקתי לשוויון יביא להכרה בין היתר בשוויון לנשים ולהומוסקסואלים.
במספר תחומים: הסטטוס המשפטי בנוגע למתן הטבות לבן/בת הזוג מעמיד את ההכרה בזוגיות הומו-לסבית במבחן נוסף.
במספר תחומים: אין כל הוראת חוק האוסרת על אפליה בשל נטייה מינית במוסדות הביטוח הלאומי, בזכויות סוציאליות, בהענקת משכנתאות וכן בהטבות מס שונות לזוגות חד-מיניים.
במספר תחומים: אין כיום הוראות חוק כלליות אלא פסקי-דין בודדים של בג"ץ המטפלים בסוגיות פרטניות.
במספר תחומים: לשון החוק כתובה בלשון זכר ונקבה ולמעשה מוציאה מחוץ לגדר את הלגיטימיות של הזוגיות החד-מינית.
במספר תחומים: כחברה מתקדמת אנו חייבים לעמוד על מתן זכויות בסיסיות אלו, גם אם המשמעות הנה ויתור על קונצנזוס חברתי כללי.
במספר תחומים: מבחן נוסף העומד בפני הזוגות ההומו-לסבים לקראת הכרה וגושפנקה חברתית ומשפטית הנו זכותנו הראשונית להיות הורים ולהקים משפחה.
במספר תחומים: על הכרה זו לכלול בסיס חוקי לאימוץ והכרה של המדינה במעמדה החוקי של אישה כאם לילדיה הביולוגיים או המאומצים של בת זוגתה.
במספר תחומים: כיום חוק האימוץ הישראלי איננו מכיר בהורות חד-מינית משותפת, מקשה אף יותר על גידול ילדים בחברה לא סובלנית ומונע מבת הזוג לבצע פעולות יום-יומיות רגילות כגון רישום הילדים לגנים, לבתי-ספר וקבלת החלטות רפואיות לגביהם.
במספר תחומים: לפיכך המאבק שלנו למימוש הורות שוות זכויות חייב לעמוד ולעבור את מבחן המחוקק וכן את מבחן הציבור כל זמן שקיימת אפליה הניזונה מדעות קדומות, פחדים ובורות כנגד אורח החיים ההומו-לסבי.
במספר תחומים: אולם עלינו להיזהר מדיון ציבורי הכופה את רצונותיו ודעותיו על המיעוט כי הוא מסוכן לא פחות מעריצות שלטונית כלשהי.
במספר תחומים: נשים לסביות במדינת ישראל נתקלות באפליה כפולה כנשים וכמיעוט מיני.
במספר תחומים: הנוכחות שלה במציאות חיינו כנשות משפחה וכנשות קריירה הפך למראה שכיח.
במספר תחומים: מעמד האישה בישראל כנושא מחקרי מעמיק מוצה ואילו שכרנו עדיין נשחק, אחוז המנהלות בסקטור הפרטי והציבורי נמוך ואפילו כאן בפרלמנט הישראלי המגוון ורב הדעות אחוז חברות הכנסת מועט.
במספר תחומים: מצב זה הנו אבסורד ביחס למספרנו באוכלוסייה העולה על חמישים אחוזים.
במספר תחומים: אנו כנשים עומדות מול טרור אנטי-נשי בתוך המשפחה המאיים על חייהן וחיי ילדיהן של נשים רבות לאורך כל שדרות האוכלוסייה וסיכויינו לחוות הטרדה מינית במקום העבודה עומד על ההסתברות המקוממת של אחת לשלוש.
במספר תחומים: גם ממקום זה אנו חייבות לפנות לדעת הקהל ובאמצעותו למחוקק על מנת לקדם את מעמד האישה במקומות העבודה לפעול למען שוויוניות בשכר, לקבוע עונשים חמורים יותר בחוק נגד אלימות במשפחה, להגביר בקרב כוחות המשטרה ובקהילה את המודעות לסימני מצוקה של נשים מוכות ולגזור עונשי מאסר חמורים בפועל על האשמות של פגיעה בנשים.
במספר תחומים: שיח ציבורי חף מדעות קדומות יקדם את המאבק באפליה ואף אותנו כחברה שוויונית וסובלנית יותר למימוש החזון האמיתי של חירות ושוויון במדינת ישראל.
מנחם שיזף: בעניין זה אני רוצה להסב את תשומת לב האנשים שדיברו כאן ולומר שבמיוחד הפתיע אותי לטובה יוסף לפיד שאמר שלא יכול להיות מאבק רק להומואים וללסביות בלי קשר למאבקים אחרים ועד שלא נהיה חברה שוויונית בכלל, לא נהיה חברה שוויונית גם למיעוט ההומו-לסבי, והוא שכח לציין את הבי-סקסואלים והטרנסג'נדרים.
מנחם שיזף: כאמור, הוא הפתיע אותי מאוד לטובה בעניין הזה כי אני מאוד מסכים לזה.
מנחם שיזף: אני רוצה להזכיר למספר חברים שנמצאים כאן היום שרק לפני פחות מחצי שנה, כאשר חברת מועצת עיריית תל-אביב, מיכל עדן, ארגנה מפגן תמיכה באהוד ברק, הגיעו למפגן הזה ברחוב שינקין כמה וכמה חברי כנסת מהליכוד שהם תומכי שרון.
מנחם שיזף: איפה הם?
מנחם שיזף: הם כולם שרים היום בממשלת ישראל אבל איש מהם לא יושב כאן, איש מהם לא נמצא במאבק שלנו אבל את הקולות שלנו הם רוצים.
מנחם שיזף: אנחנו טובים כדי להצביע, אבל כשיש יום שהוא שלנו, איש מהם לא הגיע לכאן, לא השרה ציפי לבני, לא השרה לבנת, לא השר שלום סילבן.
מנחם שיזף: איש מהם לא נמצא כאן, איש מהם לא שלח הודעה שיש לו מסיבה לעוזר הפרלמנטרי שלו, אין להם כלום אלא אין להם זמן וחשק להתעסק אתנו והם פוחדים מחברי המרכז חובשי הכיפה שמצביעים אצלם בבחירות למרכז ולא משום סיבה אחרת הם לא כאן.
מנחם שיזף: הם אתנו בדעותיהם, הם אנשים ליברלים, הם מתקדמים, הם הכל, אבל הם לא יבואו כי הם פוחדים מעונשם של הבוחרים במרכזי המפלגות שלהם.
מנחם שיזף: לכן הערכה כפולה ומכופלת לאותם חברי מפלגות שכן הגיעו לישיבה וראינו הייתה כאן נוכחות של חצי סיעת שינוי, למעלה משליש חברי הכנסת מ-מרצ, חברת כנסת מסיעת המרכז, וחברת הכנסת של הסיעה הגדולה ביותר יעל דיין.
מנחם שיזף: זו בושה שמסיעת העבודה נמצאת רק חברת הכנסת יעל דיין, הצדיקה בסדום, אבל הנחמה שלי היא שבכנסת הבאה לא תהיו הסיעה הכי גדולה, כך שזה כבר לא כל כך משנה כי אז אולי תהיו מיוצגים בהתאם לכוחכם.
מנחם שיזף: יעל, אני מצטער מאוד שאני קצת בוטה.
מנחם שיזף: אנחנו חייבים להבין שזה לא עניין של צרות עין.
מנחם שיזף: זה לא שעיננו צרה במיעוטים אחרים, בנשים רוסיות או עולים מחבר העמים, שיקבלו אפשרות להינשא בנישואין אזרחיים ואנחנו לא.
מנחם שיזף: דיבר על זה קודם דוקטור גרוס, דיברה על זה חברת הכנסת ענת מאור.
מנחם שיזף: בית-המשפט העליון, בגלל חוסר החקיקה, נתן פרשנות בהתאם לערכים שהוא מאמין שהם ערכי יסוד בחברה, אבל כשתהיה חקיקה והחקיקה הזאת לא תכלול אותנו, זה יפגע בנו.
מנחם שיזף: החקיקה הזו מחזירה אותנו עשרים-שלושים-חמישים שנה אחורה מפני שיגיד בית-המשפט שהמחוקק דיבר וכשהוא לא הזכיר אתכם, סימן הוא לא כולל אתכם בין אותם אנשים שזכאים להכרה ותהיה לו אסמכתה.
מנחם שיזף: הוא יבוא עם הצעת החוק של ביילין ושל שטרית של אנשים טובים אחרים שהערנו את תשומת לבם, אבל הם התעלמו מאתנו.
מנחם שיזף: הם רוצים לעשות טוב אבל לעשות זאת על גבנו.
מנחם שיזף: אנחנו לא נשכב על הגדר כדי שגופים אחרים ייהנו מזכויות שמגיעות גם לנו.
מנחם שיזף: זה לא שעינינו צרה אבל הם בועטים בנו בדרך בזכויות שלנו ובזוגות.
מנחם שיזף: לא יהיה מוסד הידוע בציבור כשיש חוק נישואין אזרחיים כי אלה דברים סותרים, כי אין דבר כזה.
מנחם שיזף: אם יש אפשרות אחרת חוץ מנישואין ואנחנו לא נכללנו בה, סימן שהחברה בישראל באמצעות שלוחיה לא רצתה שאנחנו ניכלל בה.
מנחם שיזף: לכן אנחנו חייבים להילחם בחוק הזה כדי שלא יעבור גם במחיר שאנחנו נשב בקואליציה אחת עם נסים זאב.
מנחם שיזף: אני אומר, גם במחיר הנורא והאיום הזה, אבל אין לנו ברירה.
מנחם שיזף: נכון אמר יוסף לפיד שעד שלא יהיה שוויון לכולם, לא יהיה שוויון לאף אחד.
מנחם שיזף: עד שלא יהיה שוויון לנו, לא יהיה שוויון לאף אחד אחר.
מנחם שיזף: אם עושים צעד, ולדעתי צעד פוליטי חסר סיכוי, לנסות נישואין אזרחיים, אז אפילו בתיעוד של הניסיון חייב להיות שניסו לכלול גם אותנו.
מנחם שיזף: לא תיתכן אפליה הומופובית נגדנו כדי לעשות ניסיון לקדם גופים אחרים.
מנחם שיזף: לכן כולנו מחויבים לפעול כנגד החוק הזה אם הוא יוגש מבלי שאנחנו ניכלל בו.
מנחם שיזף: אני יודע שלחברת הכנסת גלאון יש חוק שכולל גם אותנו.
מנחם שיזף: זה לא שאנחנו נגד נישואין אזרחיים, להפך, כולנו נצביע ונתמוך בהסתייגות שיכללו אותנו, בעד חוקים שיכללו אותנו, ואני מקווה שלא יצביעו חברי כנסת שהם חברינו וידידינו בעד חוקים שגורמים להרעת מצבנו ולשליחתנו עשרים ושלושים שנה אחורה.
מנחם שיזף: אני רוצה לומר שהייתי ילד, בגרתי, אני עכשיו יושב-ראש האגודה ואני אף פעם לא הבנתי במשמעות העמוקה את חילוקי הדעות בין ההומואים ללסביות.
מנחם שיזף: המאבק שלנו הוא מאבק משותף, הוא מאבק זהה ורק ביחד נוכל לקדם אותו ובאמת מספיק עם חילוקי הדעות שנובעים רק מדבר אחד, שהן מעדיפות בנות ואנחנו מעדיפים בנים.
מנחם שיזף: צריך לגנות גם מכאן אפילו את יותם הראובני עם הרעיון הנואל הזה שמדינה ומאבק נפרדים ללסביות ולהומואים.
אילן גילאון: אין שום ספק וכולם כבר אמרו שבסך הכל מדובר כאן על מאבק אחד כולל של אנשים שחושבים שצריכים להגדיר אנשים אחרים, ובמקום שיש מפלגות ליברליות שאומרות שהמדינה במרכז, הבעיה שלנו תהיה תמיד קיימת.
אילן גילאון: אנחנו חשבנו שמובן מאליו שאדם אומר, אם הוא איש או אישה או משפחה או אבא או אימא או יהודי או כל דבר אחר, ככה זה נראה לי.
אילן גילאון: אני חושב שאין ספק שכל הדברים האלה הם כרוכים, אבל אני בכל אופן לא בטוח, ולא בשביל לפתוח את הוויכוח השני, שכל הדברים האלה יגיעו לחוף המבטחים ביחד.
אילן גילאון: אני יכול להבטיח למנחם שכל מי שיושב כאן יצביע בעד מגן דוד אדום הכי אדום שיכול להיות.
אילן גילאון: אני אף פעם לא מבין למה לא מגיעים לכאן יותר חברי כנסת, כי במשך שנתיים התרשמתי שלחברי כנסת ופוליטיקאים בכלל אין נטייה מינית, לא הומו-לסבית ולא אחרת.
אילן גילאון: לכן אני בסך הכל בגדר שומע, אוהד, פרח כמורה, שליח פיצה של החוג.
זהבה גלאון: כשקיבלתי את ההזמנה של יעל דיין – וברכות על ההתכנסות הזאת – אמרתי שהשנה כבר בטח לא יהיה לנו עוד פעם את נסים זאב והאחרים, אלה שהקדמה עוד לא הגיעה לפתחם ועדיין נשארו מעבר להרי החושך תרתי משמע.
זהבה גלאון: חשבתי שהפעם אנחנו כבר לא נהיה שם, אבל בדרך לכאן, כשיצאתי מישיבה סוערת אחרת, שמעתי את נסים זאב מדבר על זה שבכלל לא הייתם צריכים להיכנס לכנסת ישראל וכי בשום מקום בעולם לא מאפשרים התכנסות שכזאת אלא מתביישים, חשבתי שאני גאה להיות כאן אתכם, אני שמחה להיות כאן אתכם, ועוד נכונו לנו הרבה מאבקים ואנחנו נהיה אתכם לאורך כל הדרך.
שאול גונן: אלינו בבקשה לעזרה.
שאול גונן: אני יודע שניסיתי להפוך כל אבן כדי לעזור ולשמחתי אכן הצלחתי למצוא כמה דרכים ואכן יש מספר דרכים בהן ניתן לעזור, אבל זה לא המקום להרחיב עליהן.
שאול גונן: אני פשוט מנצל את הבמה הזאת כדי לקרוא להם לפנות לאגודה כדי שנוכל לעזור להם.
שאול גונן: הייתי רוצה להזכיר את אלה שלא נמצאים כאן אתנו היום, את אותם אלה שנפטרו מאיידס וביניהם גם חברים טובים שלי שראוי שייזכרו.
נורה גרינברג: הבעיה הראשית העיקרית שלנו היא כמובן לזכות בלגיטימציה ובהכרה תרתי משמע, שזה אומר גם ידיעה יותר גדולה בקרב הציבור הרחב.
נורה גרינברג: בניגוד לציבור ההומואים והלסביות אני חושבת שהמידה שבה קיימים סטריאוטיפים ודעות קדומות לגבינו היא לאין שיעור הרבה יותר גדולה למרות שהדברים התחילו לזוז בשנים האחרונות, אבל עדיין הדרך ארוכה מאוד.
נורה גרינברג: יש בעיות בנוגע לכל מיני קשרים ומאוויים עם הממסד, קשרים עם משרד הבריאות ועם הביטוח הלאומי ומשרד הפנים.
נורה גרינברג: אני עצמי אישית התנסיתי בניסיון של משרד הפנים להפעיל את נחת זרועו כלפי בצורה בלתי חוקית ורק בעזרת כמה אנשים טובים, ביניהם חברת הכנסת גלאון, הצלחנו לא רק לכופף את המשרד אלא גם לקבוע תקדים, אבל עדיין יש דברים רבים שצריכים להיעשות.
נורה גרינברג: לאחרונה התעוררה בעיה מאוד קשה שנוגעת לחלק מהחברות שלנו שלצערנו עוסקות במקצוע העתיק וזאת מציאות שבאמת יש להצטער עליה אבל היא עובדה, כאשר מסתבר שהטרנסג'נדריות הן הציבור היחיד לגביו משרד המשפטים מוצא לנכון להפעיל בקפדנות וללא יוצא דופן את החוק שאוסר על פרסום מודעות זנות כאשר לגבי כל האחרים החוק הזה למעשה מהווה אות מתה.
נורה גרינברג: אנחנו מנסים לשנות את הגזירה הזאת, אבל זו רק דוגמה אחת של הכוח שיש לדעות הקדומות ולסטיגמות שעדיין קיימות לגבינו.
נורה גרינברג: רוב הציבור עדיין עמוק בארון.
קריאה: אני חי בזוגיות כבר עשרים שנה, ואני מצפה שהמדינה תכיר בזוגיות שלנו.
יעל דיין: חיה שלום, יקירת הקהילה, בבקשה.
חיה שלום: אני רוצה להודות לקהילה שמציינת אותי.
חיה שלום: אני חושבת שלא יכולתי להחזיק בתואר של יקירת הקהילה לולא הקהילה עצמה.
חיה שלום: יש כאן חברות שמראשיתה של קל"פ, הן-הן בסופו של דבר התנדבו לקהילה במשך כל השנים האלה.
חיה שלום: אני מוכרחה לומר שזה אחד הארגונים היחידים בעולם כארגון ספרטיסטי, בדלני, של נשים בלבד, שמחזיק מעמד כל כך הרבה שנים, ודאי בגלל הרוח ששורה על קל"פ.
חיה שלום: אני רוצה להודות ליעל דיין, כבר עשר שנים את ממשיכה כאן למשוך את העגלה הזאת, כל פעם להיאבק מחדש, כל פעם להביט פנימה.
חיה שלום: באמת תודה רבה.
חיה שלום: אני רוצה גם לחזק את מה שאמר אייל ואחרים כאן, שהמאבק שלנו הוא רק לעצמנו.
חיה שלום: המדינה שלנו נמצאת במצב עלוב למדי בנוגע לזכויות, בנוגע להכרה במיעוטים, בנוגע לדיכוי של עם אחר.
חיה שלום: כל עוד לא נתקן את המדינה הזאת, את החברה מבסיסה, אנחנו ודאי לא נוכל לקדם את זכויותינו.
חיה שלום: אם נתקדם צעד אחד, אנחנו ניסוג כמה צעדים אחורה, כי כל עוד הבסיס איננו חזק אנחנו לא יכולים לפרוץ קדימה.
חיה שלום: לכן אני חושבת שחשוב מאוד שהקהילה תתגייס גם היא כקהילה, ולא כיחידים, למאבקים האלה.
חיה שלום: כמו שצויין, כל עוד אנחנו עם כובש, יהיה לנו בהחלט קשה מאוד לקדם את הנושאים שלנו.
חיה שלום: תודה רבה.
יעל דיין: רות, בבקשה.
רות: אני אם חיפאית, הבת שלי חיה בזוגיות כבר עשר שנים.
רות: רציתי להגיד שיש לי הרגשה שההבדל בין העולם של ההומוסקסואלים והלסביות לבין העולם של ההטרוסקסואלים הוא בכך ששתי נשים הן שתי נשים ושני גברים הם שני גברים ואין שום תחרותיות ביניהם, ולכן הזוגיות שלהם היא כל כך מקסימה.
רות: היא זוגיות של אהבה, של פירגון ושל נתינה בלי שום חשבונות, וזה פשוט מקסים לראות את זה.
יעל דיין: ללא ספק זו גם אהבה, כפי שנאמר כאן, אהבת הורים ולא רק קבלה.
יעל דיין: גם מקבלים מצב, אבל שלב הקבלה כבר ברור לכולנו, אחר כך יש הרבה מעבר לזה - לא רק שקיבלו אותך, אלא אוהבים אותך ואהבה מתחזקת והחיים אמיתיים.
יעל דיין: אני רוצה לתת רשות דיבור לעוד שני גברים.
יעל דיין: חגי, בבקשה.
חגי אלעד: אני אעשה כרצונו של ידידי, מורי ורבי ישי, שמפאת השעה המאוחרת נאלץ לעזוב.
חגי אלעד: הישיבות האלה נראות אולי שגרתיות, אבל אני עדיין מתרגש, לא רק בגלל שמציינים גאווה בכנסת - -
יעל דיין: זה היה לך ברצף פעמיים.
חגי אלעד: את מצליחה במשך שמונה שנים למשוך תל-אביבים פעם בשנה להגיע לירושלים...
יעל דיין: תאמין לי שזה בעייתי לי.
יעל דיין: כשאני ביום רביעי יורדת לתל-אביב, בערך בשורש קבעתי את נקודת התפנית.
יעל דיין: כשאני פונה בשורש ומתחילה הירידה, אני מרגישה שאני בעולם אחר.
יעל דיין: בועז הדס, בבקשה.
יעל דיין: אבל אל תקרא מהכתוב, תרגיש חופשי, תאמר שניים-שלושה משפטים ותשמור את מה שכתבת להיסטוריה או לפעם הבאה.
יעל דיין: אנחנו פשוט חייבים לסיים.
בועז הדס: אני מארגון "העשירון האחר", שהוא תא הסטודנטים ההומואים, הלסביות, הבי והטרנס באוניברסיטה העברית בירושלים.
בועז הדס: אנחנו צריכים לזכור שגאווה זה כמו ציונות.
בועז הדס: למה חשוב לי להגיד את זה?
בועז הדס: גם יש לנו תומכים בחוץ.
בועז הדס: כשאנחנו מדברים על הציונות, יש לנו הרבה ידידים ותומכים.
בועז הדס: כשאנחנו מדברים על הקהילה, יש המון סטרייטים שמפרגנים ואוהבים ומשתתפים וגאים להיות חלק מהחברה הזאת שנותנת לנו להיות חלק ממנה.
בועז הדס: אבל אם הכל היה כל כך ורוד, בכלל לא היינו באים לכנסת, זה פשוט היה מובן מאליו.
בועז הדס: מה שהכי חשוב לי להגיד - יש לשים לב שהרבה פעמים אנחנו מאוד מהר בורחים לגאווה, רצים לגאווה, ולא מתעכבים לרגע על הכאב, ויש הרבה-הרבה כאב.
בועז הדס: מילת הקוד של הכאב היא הומופוביה, דיכוי - דיכוי מתלישות, דיכוי מבדידות.
בועז הדס: אני יכול להגיד אישית שהדיכוי הזה הוא לא להכיר ולא לדעת, אי הידיעה שבכלל יש עוד אפשרות, ועבורי הכאב הזה היה כאב של בגיל 30 לפרק משפחה ולהתחיל חיים חדשים.
בועז הדס: אני יכול להגיד שהיום הגאווה השתלטה אולי על הכאב, אבל זה יושב שם וזה מאוד משמעותי.
בועז הדס: זה הכאב המוכר או המסורתי, אבל יש גם הכאב שאני קורא לו הדיכוי ה-up-to-date, ההומופוביה המודרנית העדכנית.
בועז הדס: מבחינתי המילה שמתארת את זה היא עלבון.
בועז הדס: כשמגדירים אותנו ומקבלים אותנו בתור "לא משנה עם מי אתם שוכבים, זה בסדר", זה מעליב.
בועז הדס: והציפייה שנהיה פחות בולטים, כי אם נהיה שקטים אז אפשר יהיה לסדר חברה סובלנית ומקבלת ופוליטיקלי קורקט, ואולי אפילו יוכלו בדרך לסדר לנו כמה זכויות.
בועז הדס: אם מסתכלים על ההיסטוריה של החקיקה - ואי אפשר להמעיט בערך של כל מה שקרה - זה כמעט תמיד היה "ארוני", בדלת האחורית השגנו את הזכויות שלנו.
בועז הדס: אני רוצה לצטט את דברי חברי לוועד, נמרוד, שדרך הכנה של פעילות בנושא ההומופוביה אמר משפט שהוא פשוט ענק: כגודל הדגל כך גודל הכאב.
בועז הדס: בעניין הזה של הומופוביה שבאה לא מהחשוכים והאלימים אלא ההומופוביה שבאה מהסובלנים, שפשוט מצפים מאיתנו להיות בשקט.
בועז הדס: מה שאני טוען שצריך לעשות, זה לא לחכות אפילו שנייה ולהגיב ולהתגאות ולהתבלט ולהניף את הדגלים הכי-הכי גדולים שניתן, כי מגיע לנו.
יעל דיין: אלה היו מילים נהדרות.
יעל דיין: אני רוצה לומר בכובע השני שלי, אבל אפילו לסביות לא מבינות את זה.
יעל דיין: כשאני מדברת על זכויות נשים, על אפליה נגד נשים ועל אלימות נגד נשים, וכשאני מדברת עם הקהילה על הדברים האלה זה נראה שאנחנו מסודרים, אנחנו מחצית האוכלוסייה, אין דבר כזה נשים שרוצות או לא רוצות להיכנס ולצאת מהארון, אז אין בכלל הבחירה אם להודיע שאני אישה או לא, האם הנטייה שלי תוחצן או לא.
יעל דיין: כשמדברים על מדינת ישראל והיחס להומופוביה והכאב של ההומופוביה והיחס לקהילה, ואני אומרת את זה עכשיו במלוא הכאב אבל במלוא האחריות, תאמינו לי שמחצית האוכלוסייה כאן לגווניה - וזה לא משנה אם מדובר בעולות או ערביות או צבריות או מדעניות או מובטלות או מוכות או כאלה שמתעללים בהן - מקופחת.
יעל דיין: עדיין לגבי מחצית האוכלוסייה, המחצית הנשית של האוכלוסייה במדינת ישראל - תאמינו לי - לא כגודל הדגל אלא כגודל מחצית האוכלוסייה כך גודל הכאב והעוולות.
יעל דיין: והחקיקה בנושא הזה היא מאוד מסודרת ולא בדלת האחורית, החקיקה יפהפייה אך היישום שלה שואף לאפס.
יעל דיין: אז יש חוק שכר שווה לעובדת ולעובד ויש 40% פערי שכר.
יעל דיין: אני לא נכנסת כאן לתפקיד הראשי שלי, שהוא נושא מעמד האישה, אבל אני רוצה לומר שכאשר אנחנו מתקדמים בהישגים שלנו, לא צריך לראות את הקהילה מין תחתית שממנה צריך לקום ולאזור כוחות.
יעל דיין: יש קבוצה יותר גדולה שהיא במצב יותר קשה, אנחנו חייבים גם בזה לשתף פעולה, והדברים לא נמדדים בכך שאחד סובל יותר ולכן מקדישים פחות לשני.
יעל דיין: זה מחזיר אותנו לפתיחה של האירוע היום, כאשר חברי הכנסת מצידם וחברי הקהילה הבינו את הצורך בהאחדה של כוחות ביותר מאשר הנקודתיות של המאבק שלכם על הזכויות שלכם.
יעל דיין: אני מודה לכל מי שבא גם מירושלים אבל בעיקר ממקומות מרוחקים.
יעל דיין: כפי שאמרתי, עוד לפני הפגרה נקבע ישיבת ועדה בנושא חקיקה.
יעל דיין: שבנושא הטרנס-ג'נדרים אני מעוניינת לעשות ישיבה נפרדת כי כפי שנאמר פה אלו בעיות נפרדות, ואנחנו נשב ונבחן דרכים לעזור.
יעל דיין: אני מכירה חלק מהבעיות גם בעבודה, גם בעבודה בזנות, גם בנושאים של רישוי, גם בנושאים של משרד הבריאות וניתוחים וכן הלאה.
יעל דיין: ננסה לרכז את הבעייתיות ולשבת על זה בנפרד.
יעל דיין: תודה רבה לכם וחג שמח ושבוע שמח.
יעל דיין: (מחיאות כפיים)
יעל ייטב: אנחנו דנים היום בשני נושאים והנושא הראשון הוא בעיות ייחודיות של הטראנסג'נדרס בתחומים שונים.
יעל ייטב: 1.
יעל ייטב: טראנסג'נדרים – בעיות ייחודיות
יעל ייטב: אנחנו רואים כאן לפחות שלושה סוגים של אפליה של טראנג'דנרים ובישיבה אנחנו נשמע אם יש דברים נוספים בנוסף למה שאני אומר.
יעל ייטב: דבר אחד שהופיע בעיתונות ונשאלתי על-ידי העיתונאי הוותיק והידען שיבי, מה יש לנו להתעסק בבעיות בין נשים מסוגים שונים בחוף תל ברוך, בזונות שעוסקות בזנות והן טראנסג'נדרים.
יעל ייטב: אמרתי ואני חוזרת ואומרת שיש לי עניין לבדוק ולוודא שניתנת הגנה משטרתית בכל מקום שיש בו מה שנקרא סכסוך גבולות, אבל למדנו שיש כאן התנכלות מכוונת לקבוצה שגם ככה סובלת מאפליה והתנכלות כללית.
יעל ייטב: אני רוצה לומר שלא ידוע מספר הנמנים על הקבוצה של הטראנסג'נדרים אבל זה לא כל כך משנה משום שהסטטוס שלהם הוא סטטוס שנופל בין הכיסאות, גם בנושא הרישום, גם בנושא הבריאותי, גם בעניין מקומות עבודה וגם נושא שכן הובא לידיעתנו של הפרסומים.
יעל ייטב: כפי שיודעים אנשי משרד המשפטים, בוודאי המשפטנים שכאן, הייתה בעיה שקשורה בפרסומי שירותי ליווי, שירותי זנות וכן הלאה, כאשר הנושא נדון ארוכות בכנסת ועלתה השאלה האם אפשר למתן את זה והאם אפשר להוציא את זה מהפרסומים.
יעל ייטב: בסוף הוחלט שהעיתונים עצמם ייקחו על עצמם את המיון ושתהיה איזושהי מערכת בקרה בנושא זה.
יעל ייטב: דובר אז על כך שלא יפורסמו נתונים שיכולים לעודד אלימות.
יעל ייטב: זאת אומרת, לא מין מאחור או מקדימה, אני אתיש אותך, תקשור אותי, תתעלל בי כאוות נפשך וזה אכן נאסר.
יעל ייטב: כמו כן נאסר פרסום בעניין קטינים וארצות מוצא.
יעל ייטב: זאת אומרת, אין יותר פרסום על רוסייה כחולת עיניים בת 16 תעשה לך טוב בצורה כזו או אחרת.
יעל ייטב: אני מבינה שיש בעיה של פרסום סוג, נקרא לזה העינוי או מה שמציעה בחורה שהיא בקטגוריה של טראנסג'נדרית.
יעל ייטב: זאת אומרת, היא לא יכולה לפרסם מה שהיא בוחרת.
יעל ייטב: יכול להיות קוקסינל, יכול להיות בחור/בחורה או גבר/אישה או איזשהו דבר שיגדיר את הייחוד שלה לעומת אחרים.
יעל ייטב: בנושא הזה הייתי רוצה לשמוע מכם.
יעל ייטב: יש הצעה לפתור את זה ואנחנו מדברים כאן על פרסום חריג במובן הזה שפרסומים אכן מותרים, אבל השאלה היא איך אפשר להגדיר את המשבצת הזו מבלי שיהיה על זה איסור חוקי.
יעל ייטב: אני מבקשת לשמוע גם בעניין רישום.
יעל ייטב: אני לא יודעת באיזה שלב קיימת הבעיה, האם זה עניין של בחירה או נאמר גבר שעבר ניתוח לשינוי מין והפך לאישה, האם יש בעיה ברישום שלו במשרד הפנים או האם יש בידיו או בידיה בחירה איך לרשום את עצמו או את עצמה, והאם יש כאן איזשהו מכשול בירוקרטי.
יעל ייטב: בעניין הבריאותי אני רוצה לומר שעסקתי בכמה מקרים ולא שראיתי שהייתה בעיה.
יעל ייטב: כשיש אינדיקציות רפואיות, פסיכיאטריות וכן הלאה, סל הבריאות מימן – למרות שאני לא מעודכנת האם היו מקרים הפוכים – ניתוחים לשינוי מין.
יעל ייטב: הרבה פעמים אנשים בחרו לעבור את הניתוח בחו"ל ולא בארץ, אבל זה בגלל סיבות חברתיות ולא בגלל סיבות של עלות.
יעל ייטב: אני מבקשת שהנוכחים יציגו את עצמם.
יעל ייטב: (הנוכחים מציגים עצמם).
נורה גרינברג: לכן אני רוצה להציג את הבעיה בכל חריפותה מכיוון שמכל התגובות שקיבלנו ממשרד המשפטים, כולל תגובה של דובר משרד המשפטים, לטענות שאני מעלה בעיתון "מעריב" שצריכות להתפרסם ביום ששי, הם עדיין חושבים שהבעיה שלנו היא בעיה של פרסום מודעות זנות, אבל הבעיה היא בכלל לא זאת ואני תכף אסביר את הדברים.
נורה גרינברג: אני אישה טרנס-סקסואלית, אני נולדתי עם גוף של זכר והפכתי לאישה.
נורה גרינברג: אני מומחית לתקשורת טכנית, אני עובדת בחברת היי-טק ומנהלת את התחום המקצועי שלי כבר הרבה שנים, אבל לפי המצב היום אני זונה.
נורה גרינברג: אני נחשבת לזונה למרות שלא עסקתי בזנות מעולם, אבל לפי קביעת הפרקליטות, עצם העובדה שאני טרנס-סקסואלית הופכת אותי למי שמציעה שירותי מין וזאת הבעיה.
נורה גרינברג: אף אחד מכם לא מתייחס לבעיה האמיתית אלא כולכם מחפשים איך ללכת מסביב למילה טראנסג'נדר, איך למצוא את הדרך ללכת עם ולהרגיש בלי, איך לפרסם שירותים של טראנסג'נדר ולא לומר את המושג הזה שכביכול עצם הזכרתו הופכת מודעה למודעת פרסומת לזנות.
נורה גרינברג: זו בדיוק הבעיה.
נורה גרינברג: המילה טראנסג'נדרס איננה מילת גנאי.
נורה גרינברג: למילה טראנסג'נדרס אין שום קשר למין, לפעילות מינית, לזנות, לנטיות מיניות.
נורה גרינברג: המילה טראנסג'נדרס מציינת אנשים שיש אצלם חוסר חפיפה חלקי או מוחלט בין זהות המגדר שלהם לבין המין הביולוגי שלהם.
נורה גרינברג: זה הכל.
נורה גרינברג: זה לא מין, לא סקס, לא אורגיות, לא כלום.
נורה גרינברג: זה נכון שיש זונות טראנסג'נדריות, אבל יש גם נשים גנטיות שהן זונות, והרבה יותר נשים גנטיות שהן זונות מאשר טראנסג'דריות שהן זונות ואף אחד לא מציע להתייחס לכל הנשים כאל זונות.