GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תא"ל סוזי יוגב: לא פשוט לחיילת להיות פורצת דרך.
תא"ל סוזי יוגב: הרבה מאד פעמים, דברים שנמצאים בפנטזיה, זה לא מה שקורה הלכה למעשה.
תא"ל סוזי יוגב: הצגנו כאן את חצי הכוס המלאה ולא את חצי הכוס הריקה כי אי אפשר לעשות הכל על רגל אחת.
תא"ל סוזי יוגב: אם פותחים דיון רק על לוחמות, אפשר לשים את כל המשמעויות – בהיבט הפיזיולוגי, כמה התנדבו, כמה נשרו וכו' ויש לנו קשיים רבים מאד בדרך לשילוב נשים במקצועות הלחימה.
תא"ל סוזי יוגב: אלא נשים מצוינות שלקחו על עצמן את המשימה הזאת וגם עמדו בה ובחלק ניכר מן המקרים לחיילת יש משהו בראש, איזושהי פנטזיה, היא מגיעה לתפקיד וזה לא מה שהיא חלמה עליו וציפתה לו.
תא"ל סוזי יוגב: אז מתחילים קשיים ומתחילות בעיות ומתחילים פטורים רפואיים ומתחילה נשירה.
תא"ל סוזי יוגב: מלוחמות התותחנים, לדוגמה, ששיבצנו לפיקוד צפון, כמעט מחציתן נשרו.
תא"ל סוזי יוגב: יצירת סביבת הצלחה וליווי ולא לחשוף אותן באמת למאמצים מיותרים, אלה דברים נדרשים ואנחנו צבא שאין לו ידע בשילוב נשים למקצועות הלחימה.
תא"ל סוזי יוגב: מי כמוני היה רוצה לראות את כל הנשים בכל מקצועות הלחימה בפריסה הכי רחבה שיש, אבל הציפיה מהצבא לפתוח עכשיו את הכל ובאופן מינורי לשבץ חיילת פה ושם, זה כמו ממטרה שלא מצליחה להשתלט על הדברים וזה מה שיגרום לקריסת התכנית הזאת ולא לביסוסה.
נעמי חזן: מותר לי לחלוק עלייך ברמה העקרונית ביותר?
נעמי חזן: פתחנו את הדלת ואני חושבת שזאת היתה עבודה משותפת של צה"ל, קחנ"ריות בעבר ובהווה וחברות וחברי כנסת.
נעמי חזן: יש לי הרבה יותר אמון ממה שיש לך ביכולות ובכישורים.
תא"ל סוזי יוגב: יש לי אמון רב מאד.
תא"ל סוזי יוגב: אל תתרגמי את האמון שלי.
נעמי חזן: אני אסביר לך למה ופה אנחנו חלוקות.
נעמי חזן: אני לא חייבת שכל ניסוי יצליח אלא חייבת לדאוג לכך שהוא יתקיים לאורך זמן וכאשר הוא מתקיים לאורך זמן, הוא גם יצליח.
נעמי חזן: לכן אני לא רוצה לנתב רק להצלחות כי אז אני לא אצבור את הידע, שהוא כל כך חיוני, שאין לצבא הגנה לישראל.
נעמי חזן: מכאן אני אומרת שהטקטיקה שלך קצת שונה מהטקטיקה שלי.
נעמי חזן: הטקטיקה שלי אומרת: תנו לאישה לנסות, תנו לה להיכשל, תנסו להבין למה היא נכשלת, תנו לעוד נשים לנסות ואז יצליחו יותר.
נעמי חזן: לא הייתי הולכת רק על הצלחות בטוחות, כי בזה לא עשיתי כלום.
תא"ל סוזי יוגב: הוויכוח שלנו הוא לא על המה ולא על האיך.
תא"ל סוזי יוגב: אני מאד מאמינה בנשים ואני חושבת שלנשים יש יכולות ועצמה והן מסוגלות לעשות הרבה מאד ויחד עם זאת אני נחשפת לשיחות עם לוחמות שלקחו על עצמן יותר מכפי שהן יכולות ומסוגלות, שחשפו את עצמן לסיכונים, שפגעו בגופן, שהשתחררו מצה"ל עם פרופיל 21 ואני חושבת שזה לא אחראי לדבר באופן תיאורטי ולהתעלם מהנתונים שיש בשטח.
נעמי חזן: אמרת בעצמך שאין עדיין נתונים, אין לנו נסיון.
תא"ל סוזי יוגב: מהנסיון המועט שיש לנו הנתונים מוכיחים שיש קושי רב של נשים, בעיקר בהיבטים הפיזיולוגיים.
תא"ל סוזי יוגב: לכן איתרנו קודם כל מה היא נקודת התורפה והיא הנקודה הפיזיולוגית.
תא"ל סוזי יוגב: צריך להתאים סרגל מאמצים, צריך לעשות מחקר פיזיולוגי, צריך לעשות מחקר סוציולוגי ואלה דברים שצריך לעשות ולא קורים בלחיצת כפתור.
תא"ל סוזי יוגב: בשנה האחרונה עשינו מחקר שדה פיזיולוגי והנתונים הם קשים מאד לגבי נשים.
תא"ל סוזי יוגב: אפשר לפתוח דיון ולעסוק רק בדברים האלה אבל אני חושבת שצריך להסתכל על כל התמונה.
תא"ל סוזי יוגב: בשנים האחרונות נפתחו מיגוון רחב מאד של תפקידים, החל מטיס, חובלים וכלה במקצועות ביח"ש ואני לא חושבת שצה"ל מקשה בעניין הזה.
תא"ל סוזי יוגב: בצורה מדורגת, איטית, אחראית ומבלי לחשוף את החיילות לסיכונים מיותרים, אנחנו בהחלט נשרת אותן.
תא"ל סוזי יוגב: אגב, זה משרת את צרכי צה"ל וזה לא רק עניין של קידום שיוויון הזדמנויות.
נעמי חזן: אפשר לקבל העתק של החוברת?
תא"ל סוזי יוגב: כן, בוודאי.
תא"ל סוזי יוגב: מה שקורץ לבנות מאד זה מה שנראה להן בעין, לא משום שהיא לא ידעה שיש מקצועות לחימה פתוחים.
תא"ל סוזי יוגב: היא לא היתה צריכה את החוברת כי אם היא קוראת את הכתבות בעיתון על רוני צוקרמן ועל חובלת אחרת, היא היתה יודעת.
תא"ל סוזי יוגב: בעיתון 'במחנה' יש בכל שבוע כתבות על נשים במקצועות לוחמה וזה לא עניין של מידע כי המידע קיים וזמין.
קריאה: איך היא יכולה לדעת שהיא תקבל את מה שהיא רוצה?
תא"ל סוזי יוגב: כי אשכול הלחימה הוא לא אשכול הדרכה.
תא"ל סוזי יוגב: אם היא בחרה אשכול הדרכה, היא לא יכולה לצפות להיות - - -
יהודית נאות: יש עוד פלונטר והוא שמי שמאותרת למודיעין בכלל לא יכולה לעשות שום דבר עד שמשחררים אותה.
נעמי חזן: אותו הדבר גם לגברים.
תא"ל סוזי יוגב: הבחירה היא לפי אשכולות.
תא"ל סוזי יוגב: אם היא בחרה אשכול לחימה באשכול לחימה יש מקורס טיס ועד מקצועות אחרים.
תא"ל סוזי יוגב: היא צריכה לרצות להיות לוחמת אבל לא רק בדבר ספציפי ומסוים.
תא"ל סוזי יוגב: זה לא עובד כך כי הצרכים של הצבא הם אחרים.
נעמי חזן: לגבר לא נותנים את אופציית הבחירה אלא לוחצים על הכפתור לתפקידים התנדבותיים.
נעמי חזן: לכן אני שואלת למה לא ללחוץ על הכפתור גם כשמדובר בנשים?
תא"ל סוזי יוגב: אנחנו לוחצים על הכפתור ואנחנו נציג לך את זה.
יהודית נאות: הבן מקבל זימונים.
תא"ל סוזי יוגב: הבן מקבל זימון לכל סיירות העילית כי רוצים אותו לא רק בקורס טיס.
תא"ל סוזי יוגב: לחיילת אנחנו רוצים ספציפית לגבי קורס טיס כי יש לנו אינטרס לגבי קורס טיס לפנות היום לאוכלוסיה רחבה מאד, שהפוטנציאל שלה הוא פוטנציאל לקורס טיס ובאופן יזום.
תא"ל סוזי יוגב: אנחנו מוכנים להציג את זה ונזמין את נציג חיל האוויר.
קריאה: הן יודעות שזה לא יפגום בשום אופציה אחרת?
תא"ל סוזי יוגב: אנחנו חוזרים למה שהיה בעבר.
תא"ל סוזי יוגב: אי אפשר לאכול את העוגה, לשמור אותה שלמה ולרזות.
תא"ל סוזי יוגב: אם בחור לא הולך לטיס הוא יכול להגיע לשריון והצבא קובע לו.
תא"ל סוזי יוגב: היא לא יכולה להגיד – אני מתנדבת לקורס טיס, הלכתי למבחנים, נשרתי ועכשיו תפתחו בפניי את כל האופציות מחדש ואני רוצה להיות מדריכת חי"ר.
תא"ל סוזי יוגב: זה לא יקרה.
תא"ל סוזי יוגב: כשהבת בוחרת ללכת לקורס טיס, לעיתים היא סוגרת לעצמה אופציות אחרות אבל זאת בחירה.
תא"ל סוזי יוגב: כשאת בוחרת ללכת בנתיב X ולא בנתיב Y, גם אם הגעת לדרך חסומה, את לא יכולה להחליט שאת הולכת בדרך השניה.
תא"ל סוזי יוגב: הצבא עובד על מאסות ברמת תכנון וברגע שהוא סגר קורס, הוא לא יוסיף עוד שתי בנות שנשרו עכשיו מקורס טיס.
סא"ל ענת ברקו: זה לא אומר, גם לגבי דברים אחרים, באשכולות שבוחרים סוגרים אופציות אחרות.
סא"ל ענת ברקו: זה אומר שאם היא בחרה ללכת למורות ואפילו היא לא התקבלה, היא לא בהכרח תוכל לשוב כי היא בנתיב אחר לגמרי וכל בחירה מבטלת אופציות אחרות.
נעמי חזן: אני רוצה לסכם את הנקודה הזאת בבקשה.
נעמי חזן: אנחנו נזמן ישיבה מיוחדת בדיוק בנושא הזה ונעבור על כל תהליך המיון, הגיוס והשיבוץ לפני הגיוס עצמו.
נעמי חזן: אז נוכל ללבן את זה בצורה יותר מסודרת ואני כבר מתחילה לזהות בעיה.
נעמי חזן: העוזרת הפרלמנטרית שלי התערבה בדיון משום שהיא עוסקת בעשרה מקרים כאלה כל שבוע ויש פה גם התמקצעות מסוימת גם מהצד האזרחי וכדאי אולי לשמוע איזה בעיות עולות.
תא"ל סוזי יוגב: לא שמעתי על בעיות - -
שירה קווה: בעיות בדיוק בסוגיות האלה.
נעמי חזן: זה לא עניין של עימות.
תא"ל סוזי יוגב: בשנה האחרונה לא שמענו כמעט על בעיות כי המערכת בסך הכל עובדת ויש לנו אינטרס לשבץ אותן במקצועות שהן בוחרות.
נעמי חזן: אנחנו נקיים דיון מסודר בנושא.
תא"ל סוזי יוגב: לגבי ההכשרות אנחנו רק מפסידים מזה שההכשרות אצלנו.
תא"ל סוזי יוגב: אין לנו שום שליטה על שום דבר, הבנות מקבלות הרבה פחות ממה שגברים מקבלים ולגבי הנושאים המקצועיים, היועצת לרמטכ"ל ממילא ממשיכה להיות סמכות מקצועית ראשית עם יכולת ואכיפה של בקרה, תיקי יסוד, בקורות בשטח וכל התחומים כגון: הטרדה מינית, אלימות כלפי נשים, רפואת נשים ועוד, הם תחומים ששייכים לי כולל בהכשרות ולא משנה היכן מתבצעת ההדרכה, בבה"ד 1 או בבה"ד חיל הים.
נעמי חזן: אתם מתחילים ב-1 באוגוסט, האם אתם מלווים בשנה-שנתיים הראשונות בצוות בקרה והערכה לגבי כל צעד וצעד?
נעמי חזן: אם לא, הייתי ממליצה לעשות כן.
נעמי חזן: משום שמדובר כאן במבנה חדש, כולל ענף שלם שהוא חדש לחלוטין ועוד סידוד מערכות רציני בשני הענפים האחרים, האם לקחתם שניים-שלושה אנשים שילוו אתכם בתהליך עם איתותים כשמתחילות לצוץ בעיות?
נעמי חזן: אני מציעה ברמה האירגונית גרידא לצרף מהרגע הראשון ליווי מהסוג הזה.
תא"ל סוזי יוגב: קבענו מדדים ויעדים כמותיים וחלק מהדברים נצטרך לבדוק ברמה העניינית.
תא"ל סוזי יוגב: אגב, אנחנו עושים לנו הרבה מאד צמתי בקרה ויש לנו קו פתוח שיהיה פתוח 24 שעות ביממה.
נעמי חזן: אני מבינה שהוועדה אמורה לקיים ביקור ב-31 לחודש.
תא"ל סוזי יוגב: אנחנו נודיע על המועד אבל זה לא יהיה ב-31 לחודש.
תא"ל סוזי יוגב: דיברתי על כך גם עם יעל.
תא"ל סוזי יוגב: אנחנו רוצים לבקר באחד מהבסיסים בדרום הארץ של הלוחמות שהתגייסו ומאד חשוב שתיפגשו עם הבנות ותשמעו מהן.
נעמי חזן: אני רוצה להודות לך ולכל הנוכחות וגם לתת-אלוף (מיל') יהודית בן-נתן ולבקש שחצי שנה אחרי שמיושם היועל”ן, נשמע לפחות דיווחים ראשוניים איך זה הולך.
נעמי חזן: תודה רבה וחופש נעים.
נחום לנגנטל: בוקר טוב לכולם!
נחום לנגנטל: אני מקבל בכבוד רב את השר שמואל אביטל שעומד בראשות ועדת השרים שעסקה בנושא מניעה ומאבק באלימות.
נחום לנגנטל: השר יפתח, ואחר כך ינחה ויאמר מי יציג את התוכנית מטעמו.
נחום לנגנטל: לאחר מכן אנחנו ניתן למר מנחם וגשל להציג את עמדתכם.
נחום לנגנטל: אחרי זה יישאו דברים כל אלה שגם הם כיבדו אותנו בנוכחותם פה.
נחום לנגנטל: לקראת הסוף נשתדל להגיע לאיזשהו סיכום.
נחום לנגנטל: אני רק אומר שיכול להיות שנעשה הפסקה של 5 דקות במהלך הישיבה, אם לא יבואו חבר או חברת כנסת להחליף אותי, מכיוון שיש דיון בנושא של הסחר בנשים - דיון מהיר לפי בקשתי.
שמואל אביטל: בוקר טוב לכולם.
שמואל אביטל: מי שנמצא אתי כאן זה תת-ניצב דני גימשי; הוא יו"ר הוועדה הבין- משרדית, שאת הרכבה כולו אתם יכולים לראות בחוברת המונחת בפניכם.
שמואל אביטל: הוועדה הבין-משרדית הוקמה לפני כמעט שנתיים, ועם מינויי ליו"ר ועדת השרים למאבק באלימות הוועדה הייתה בשלבים של הקמה.
שמואל אביטל: הוועדה הזאת, כפי שיוצג פה על ידי דני גימשי, ניסתה באופן מקצועי להכין תוכנית לאומית בראייה כוללת, שמשלבת בעצם את כל משרדי הממשלה הרלוונטיים ומנסה כגוף מאוחד להציע תוכנית.
שמואל אביטל: יש לה, דרך אגב, נספחים נוספים שיועברו לוועדה לעיונו של כל מי שירצה להרחיב בנושאים השונים.
שמואל אביטל: זה נכון שהוועדה היא ועדה למעמד האישה, ואני הבנתי שרציתם שהנושא של אלימות כנגד נשים יהיה יותר ממוקד.
שמואל אביטל: ברור שכל איש מקצוע היה קופץ ומזדעק איך באלימות אפשר בכלל לעשות הבחנות; אבל אני הייתי, נדמה לי, הגבר הראשון שהיה חבר כנסת בוועדה הזאת כשהיא עדיין לא הייתה ועדה סטטוטורית.
שמואל אביטל: יש פה ניסיון לראות בצורה מערכתית את כל המכלל של הדברים, ולי חשוב מאוד שיהיה ברור פה שמדובר באנשי מקצוע שעסקו במלאכה, נציגות של כל המשרדים.
שמואל אביטל: לכן בעיניי הערך של הנייר הזה - וכולנו למודי ועדות וחוברות והחלטות ממשלה, וכל אחד ואחת פה יכולים להוסיף על האמירה הכללית הזאת שלי עוד תלי תלים, גם מניסיוננו האישי.
שמואל אביטל: מה שאני עשיתי בעצם באופן אישי עם הוועדות, עם הצוותים - ישבתי, ובמשך פרק זמן לא קצר למדתי את הוועדה, את ההמלצות שלה.
שמואל אביטל: בשתי ישיבות של ועדת שרים, למעשה אימצנו את ההמלצות שמופיעות פה.
שמואל אביטל: הייתה התנגדות של שר האוצר במשרד העבודה והרווחה, היו ניואנסים כאלה ואחרים, כי אחת מההמלצות המרכזיות מבחינת כלים היא להקים מרכז ארצי, שאינני רואה בו איזשהו מנגנון נוסף או חדש שצריך להזרים לתוכו כוח אדם.
שמואל אביטל: אנחנו אוהבים להקים מנגנונים נוספים, אלא שבעיניי זה מטה שרואה בראייה כוללת את הדברים.
שמואל אביטל: לו הייתי רוצה לעשות את זה מאוד פשטני אפילו - וזו התפיסה העקרונית שלי לגבי הדבר הזה: צריך לנוע קדימה - אנחנו צריכים לראות את הקצה של מקבל השירות.
שמואל אביטל: אם יש מטה למעלה, ויש משרדי ממשלה שאין אף אחד לוקח מהם דבר, בוודאי לא אני - הייתי כבר בתפקידים שהייתי יכול להקים 'אימפריות', ועברתי ליד זה.
שמואל אביטל: צריך להתמקד בלהשיג את היעד המרכזי, ולכן גם שיניתי את השם של "ועדת שרים" ל"וועדת שרים למניעה ומאבק באלימות".
שמואל אביטל: זאת מכיוון שלמרכיבים של המניעה יש בעיניי משקל הרבה יותר משמעותי מאשר במרחב שבין בית החולים לבין בית הסוהר, מלהתחיל לטפל בדברים שם.
שמואל אביטל: אם יש מטה למעלה שצריך לראות את הדברים, ואם יש משרדי ממשלה, בעיניי המוקד שאליו צריך לאגום את כל הפעילות זה הרשות, היישוב.
שמואל אביטל: בתוך היישוב, בסופו של דבר מבחינתי, אחריות אישית - ואני הולך לאסוף את כל ראשי הערים בארץ, את כל ראשי היישובים בסדר גודל של חצי יום, בתיאום השלטון המקומי, ולהכניס אותם לתמונה הזאת.
שמואל אביטל: כי אז, כל תוכנית שבנויה על הבסיס של היישוב עם הצרכים והמשתנים הייחודיים שלו, יהיה סיכוי שאם אכן נצליח לאגום ולהריץ פנימה גם בצד המקצועי, גם בצד של מדידה, גם בהערכה של תוכניות, גם בליווי וגם בכסף - כי חלק מהדברים האלה עולים לא מעט כסף, ידידי היו"ר.
שמואל אביטל: על אף התנגדות שר האוצר, ברמה הפורמלית, התוכנית הזאת אושרה לפני שבוע.
שמואל אביטל: במהלך העניינים הממשלתי, לפי תקנון עבודת הממשלה, יש מסמך שבתוך ים של החלטות ממשלה שאושרו כדת וכדין, גם הדבר הזה אושר.
שמואל אביטל: אני סייגתי את העניין הזה שנראה כיצד עושים את המרכז הזה בתבונה, ויש כבר תוכנית שהכנו לגבי מבנהו.
שמואל אביטל: בעניין התקציבי, אני בהחלט רואה מצב - אנחנו עובדים היום מול המשרדים - כדי לאגום את האמצעים הייעודיים שיש בכל אחד מהמשרדים.
שמואל אביטל: אני אומר גם לוועדה פה: זה לא לאגום כדי לקחת את השיק מהאוצר, ממשרד העבודה או ממשרד החינוך ולאגום אותו, אלא לסמן ולזהות את אותם אמצעים ומשאבים שקיימים.
שמואל אביטל: ובשורה התחתונה, כמה אני דורש בסופו של דבר מהאוצר ככסף נוסף, חדש, ולאילו יעדים?
שמואל אביטל: אני בהחלט רואה שחלק נכבד מהאמצעים האלה, צריך להזרימם דרך משרדי הממשלה השונים כדי להגביר את הפעולה.
שמואל אביטל: הראייה המערכתית הכוללת גם באותו מרכז ארצי היא כזאת, שכל התוכנית תעבוד תחת איזושהי שליטה מרכזית.
שמואל אביטל: יש די משרדי ממשלה שנוגעים ונגועים בעניין, ואין כוונה לבוא במקום מישהו.
שמואל אביטל: אני מכיר במשטר הדמוקרטי שלנו את כל שלטון האחוזות למיניהן.
שמואל אביטל: אני מקווה שנצליח גם בעניין הזה ליצור את הרצון הטוב, כדי שהדבר ינוע.
שמואל אביטל: יש תוכנית שנקראת "הטיפול הנקודתי" - היא אושרה עוד בתקופת ממשלת ברק, והיא דיברה על 1,200,000,000 שקל.
שמואל אביטל: היא אושרה כבר לפני שנתיים וחודשיים.
קריאה: איזו תוכנית זו?
שמואל אביטל: זו תוכנית שמטפלת ב- 11 ישובים בכל התחומים.
שמואל אביטל: בעצם הממשלה אישרה, תקצבו את הדברים - ולא קרה דבר.
שמואל אביטל: אני אומר את זה פה, כיי אשמח מאוד אם הוועדה הזאת, כמו ועדות אחרות שאני מעריך, תיכנס לתמונה פה, 'תכניס את ראשה' לעניין הזה.
שמואל אביטל: המאבק עכשיו יהיה המאבק על התקציב.
שמואל אביטל: עכשיו, בלי טובות של אף אחד, אני כבר אחרי שיש לי הכסף לתוכנית שכבר שנתיים אושרה, החלטות ממשלה, תקציבים - ולא קרה אתה דבר.
שמואל אביטל: אין לי ספק - ובזה אני רואה את היעד המרכזי שלי - לגרום לכך שהעניין הזה יתוקצב, המסגרת תיבנה, נכון ומקצועית - אחר כך, האמינו לי, אין לי שום בעיה לעטוף את הדבר הזה יפה, והשר הראשון שירצה להתעסק בזה, אני אמסור לו את זה.
שמואל אביטל: אז גמרתי עוד איזשהו פרוייקט שיוכל לצאת לדרך באחד הרגעים הכי קשים של החברה שלנו.
נחום לנגנטל: תודה אדוני השר.
נחום לנגנטל: מר דני, בבקשה הצג.
דני ג'מצי: אנחנו נציג עכשיו את ההמלצות המרכזיות של הוועדה המשרדית הבין-מקצועית, שבראשה עמדתי.
דני ג'מצי: בוועדה היו שותפים כ- 40 אנשי מקצוע ממשרדי ממשלה שונים.
דני ג'מצי: הוועדה חולקה לתת ועדות, שבאחת מהן הייתה ההחלטה להתמקד באלימות כלפי נשים כאחד מהמרכיבים המרכזיים של התמודדות עם פשיעה ואלימות בישראל.
דני ג'מצי: בראש הוועדה עמדה הגברת יהודית קרפ, שאיננה נוכחת היום - והגברת יהודית אבולעפיה ריכזה את הוועדה.
דני ג'מצי: כפתיח אני חייב לספר לכם, מכיוון שאני נמצא כאן בכנסת, על האכזבה הגדולה שיש לי מההתייחסות של הממשלה לתוכנית.
דני ג'מצי: הוועדה הזאת מונתה לפני כשנתיים, עבדה במשך החודשים האלה - עשתה עבודה טובה.
דני ג'מצי: כאשר באנו להציג את ההמלצות והמסקנות, חוץ מהיושב ראש ושר נוסף ועוד שר שהיה שם למשך חצי מהזמן, למעשה מתוך כל השרים ששמותיהם "מקשטים" את רשימת שמות חברי הוועדה, לא הואילו שרים לבוא ולשמוע את המלצות הוועדה.
דני ג'מצי: זו אכזבה נוראה, מכיוון שאני מכיר את המצב בארצות אחרות בעולם.
דני ג'מצי: במקומות אחרים לקחו את המלצות הוועדה, התייחסו אליהן כמכלול מקצועי אחד ויישמו אותם מאל"ף עד תי"ו.
דני ג'מצי: כך זה קרה בארצות הברית, כך זה קרה באנגליה, כך זה קרה במדינות סקנדינביה וכן הלאה.
דני ג'מצי: אצלנו זה היה שונה לחלוטין.
דני ג'מצי: אני רוצה להביע את הערכתי לשר אביטל, שלוקח באמת את הנושא הזה - מתוקף תפקידו כיושב ראש ועדת השרים - ומוביל את התהליך.
דני ג'מצי: כפי שאמרתי, אני אתמקד בהמלצות הכלליות.
דני ג'מצי: כנקודת מוצא בסיסית, אין בתפיסה המקצועית שלי התמודדות נפרדת באלימות נגד נשים, למרות שהוועדה החליטה וקבעה שזה אחד מהמרכיבים המרכזיים והחשובים ביותר בתוכנית לאומית.
דני ג'מצי: ההתמודדות באלימות נגד, כלפי או עם נשים היא חלק מתהליך כוללני.
דני ג'מצי: אי אפשר לעשות הפרדה, לשים את זה בצד.
דני ג'מצי: הדבר נכון לגבי נוער, לגבי ילדים, לגבי קשישים, לגבי עולים וכן הלאה.
דני ג'מצי: התוכנית הזו בנויה על תפיסה מערכתית כוללת.
דני ג'מצי: התפיסה הזאת אומרת שאם מתמודדים עם אלימות, ההתמודדות צריכה להתבצע במקביל בכל המרכיבים, בכל השלבים.
דני ג'מצי: דבר שני: כנקודת הנחה, התוכנית הנכונה צריכה להביא בחשבון ולהשתמש במכלול המשאבים שעומדים היום בחברה דמוקרטית.
דני ג'מצי: אני אתן לכם דוגמה: דיון שקיימנו אותו עכשיו בשעה האחרונה אצל השר אביטל היה שימוש בטכנולוגיות.
דני ג'מצי: איך משתמשים בטכנולוגיות רחבות, מושגים של פס מידע רחב ואמצעי זיהוי ביומטריים וכן הלאה, כמרכיב בתוך התמודדות נגד פשיעה ואלימות?
דני ג'מצי: זה בא כאנטית
דני ג'מצי: זה לגישות מסורתיות שקובעות לעצמן גומחות (נישות): עבודה סוציאלית, אמינולוגיה, פסיכולוגיה וכן הלאה.
דני ג'מצי: המלצות הוועדה באות מזווית אחרת לחלוטין ואומרת שעם פשיעה ואלימות מתמודדים בכלים שנותנת לנו היום גם הטכנולוגיה, גם מדעי החברה.
דני ג'מצי: אני אקח דוגמה ממקום אחר, באנגליה בעקבות תוכנית דומה – שדרך אגב, קובעה בחוק, זה נקרא:
דני ג'מצי: The social act, 1998- הוקצו 250 מיליון פאונד לצורך רישות ערים בטלוויזיות במעגל סגור.
דני ג'מצי: מרכזי הערים היום באנגליה (Great Britain) מרושתים בטלוויזיה במעגל סגור.
קריאה: מה עושים עם זה?
דני ג'משי: הם מפקחים, והתוצאה - שזה מה שחשוב - שבמקומות האלה האלימות במקומות ציבור - ונדליזם, הטרדות, תקיפות - ירדה בצורה מאוד משמעותית.
קריאה: ומה במקום שאין טלוויזיה?
דני ג'משי: זו דוגמה קלאסית איך לקחו פרוייקט מסוים, השתמשו בו, והוא הוכיח את האפקטיביות שלו.
דני ג'משי: ולשאלה הצינית שלך, גברתי: בסך הכל האלימות באנגליה ירדה בצורה מאוד משמעותית; בארצות הברית האלימות ירדה.
דני ג'משי: מבחינת ההמלצות של הוועדה שלנו:
דני ג'משי: המלצה מס' 1: הקמת מרכז ארצי למניעת אלימות.
דני ג'משי: המרכז הזה יצטרך להוביל ברמה האסטרטגית, ברמה של מדיניות, ברמה של סדרי עדיפויות וברמות המקצועיות את התהליכים הכוללניים של התמודדות עם פשיעה ואלימות.
דני ג'משי: כדי לסבר את האוזן: בכל מדינה בעולם יש לפחות מרכז לאומי אחד.
דני ג'משי: יש מקומות בהם יש שניים, 3, 4, מרכזים, אבל לפחות מרכז לאומי אחד; באנגליה יש 3 מרכזים כאלה.
דני ג'משי: בארצות הברית יש הרבה יותר.
דני ג'משי: התפקיד של המרכז הזה הוא פונקציה מקצועית, שבין היתר, גם עוסקת בתיאום ובאיגום משאבים.
דני ג'משי: אני לא אקריא כאן את כל הפירוט אבל אתם רואים: בניית מדיניות לאומית, מיפוי נתוני האלימות.
דני ג'משי: בואו ניתן לכם דוגמה.
דני ג'משי: נניח שאני איש מקצוע בתחום, ותשאל אותי מה מצב האלימות במדינת ישראל - אני אומר לך שאני אינני יודע, ואם אני איני יודע, הרי איש אינו יודע.
דני ג'משי: אחד התפקידים של מרכז כזה הוא לתת מידע.
דני ג'משי: כשהולכים לפתור בעיה אצל רופא, לפני שעושים את הפרוגנוזה עושים דיאגנוזה.
דני ג'משי: אנו איננו יודעים - זה אינו קיים.
דני ג'משי: המלצה מס' 2: לבנות מערך יישובי למניעת אלימות.
דני ג'משי: פה בדיוק האיזון, בעוד הדגש העיקרי - הפעילות העיקרית להתמודדות עם פשיעה ואלימות צריכה להתבצע ברמה של היישוב המקומי.
דני ג'משי: אני שוב אתן דוגמה ממקום שבו הייתי אתמול, בכפר קאסם, בפגישה עם ראש המועצה.
דני ג'משי: הוא אומר לי בגאווה: מכיוון שאין אצלי משטרה, הקמתי "שומרים" - משטרה פרטית.
דני ג'משי: הם חוקרים, הם תופסים סוחרי סמים - אני מכניס אותם לתוך החדר, והם אינם יוצאים משם עד שאינם מתחייבים שלא למכור סמים בכפר קאסם.
דני ג'משי: זה הדין גם לגבי תקיפות מיניות וכן הלאה.
דני ג'משי: מה המשמעות של העניין הזה?
דני ג'משי: שתי משמעויות: קודם כל, כשיש ריק, הריק הזה מתמלא; ודבר שני - הפעילות האפקטיבית יכולה להתבצע בעיקר ברמת היישוב המקומי.
דני ג'משי: לכן אנחנו מציעים להקים מערכים ממוסדים, מעוגנים בחוק, שיכללו את כל המרכיבים האלה של מדיניות יישובית, מיפוי תמונת אלימות יישובית וכן הלאה.
דני ג'משי: למשל היום, בדיון המקדמי שעשינו בנושא טכנולוגיות, אחד הדברים שניסינו לעשות זה איך מפתחים טכנולוגיה כזאת, טכנולוגית מחשב שבה המידע על מה שקורה ברמת היישוב ייכנס מכל מיני מקורות.
דני ג'משי: כי היום מסתמכים נניח על המשטרה - זה נתון מאוד חלקי.
דני ג'משי: אנחנו יודעים למשל שבתקיפות מיניות, בעבירות של אונס, יש ויכוח בין החוקרים אם זה 5% או 4% או 7%, אבל לא מעבר לזה של אחוז הדיווח.
דני ג'משי: האתגר שעומד בפנינו - אתגר טכנולוגי, אבל זה לא רק טכנולוגי.
דני ג'משי: זה טכנולוגי סיסטמתי - לאתר איזשהו כלי שבו ניתן יהיה לבנות תמונה אמיתית של מפת הפשיעה והאלימות.
דני ג'משי: המלצה מס' 3: להפעיל את התוכנית הזאת בצורה מערכתית ושיטתית לטווח רחוק - לא להסתפק בפתרונות של היום, או מה עושים מחר בבוקר.
דני ג'משי: הייתה דקירה בבית ספר - אזיי היסטריה של התמודדות עם אלימות בבתי ספר.
דני ג'משי: המלצה מס' 4: לאתר מקורות תקציבים ומשאבים חלופיים.
דני ג'משי: כלומר, הוועדה אינה באה לממשלה ואמרה: רבותיי, תנו רק כסף.
דני ג'משי: באנו גם עם הצעות חלופיות, כמו למשל הפעלת חיילי נח"ל קהילה.
דני ג'משי: אנחנו התחלנו בפרוייקט דומה בשלושה מקומות: בנתניה, באור עקיבא וברחובות, שבו לוקחים חיילי נח"ל, נותנים להם הכשרה מסוימת - נח"ל קהילה - ומפעילים אותם לצורך פעילות בקהילה למניעת אלימות.
דני ג'משי: דוגמאות נוספות: מתנדבי שירות לאומי, שוטרי מג"ב ושוטרי חובה כשוטרי סדר, כי עלות של שוטר היא מאוד יקרה.
דני ג'משי: הפעלת מובטלים - יש עשרות אלפים של מובטלים אקדמאיים, שניתן בהסבה מקצועית - עם איזשהו עידוד מסוים - להפעיל אותם כאנשי מקצוע.
דני ג'משי: גיוס המגזר העסקי גם כן, למשל - פוטנציאל אדיר שלא התחלנו אפילו לגעת בו.
דני ג'משי: המלצה מס' 5, המלצה מאוד נקודתית: הקמת מרכז טראומה של מערך הבריאות, שבו יהיה מידע, תהיה הצלבה של מידע, יהיו נתונים בזמן אמת - כך שלא יהיה מצב שאישה מקבלת מכות או חותכים לה את הפנים, והיא הולכת לבית חולים אחד, ולמחרת שוברים לה את היד, והיא הולכת לבית חולים אחר, וזה איננו יודע מזה.
דני ג'משי: המלצה מס' 11: טיפול מוגבר באלימות במוסדות חינוך.
דני ג'משי: פה אנחנו ממליצים בבתי הספר, במוסדות חינוך, על תוכנית חובה להתמודדות עם אלימות.
דני ג'משי: אני מקווה שמשרד החינוך יקבל את ההמלצה הזאת.
דני ג'משי: המלצה מס' 12: פעילות נרחבת מאוד להתמודדות עם אלימות בקרב נוער וכלפי ילדים.
דני ג'משי: המלצה מס' 13: בניית מערך והפעלת מערך של תמיכה בקורבנות עבירה.
דני ג'משי: המערכת ברובה ממוקדת היום בעבריין.
דני ג'משי: יש כאן shift מחשבתי איך מקצים משאבים.
דני ג'משי: המלצה מס' 14: להקים צוות מקצועי לשם יישום.
דני ג'משי: התוכנית הזאת היא 'ביזנס', התוכנית הזאת מורכבת - אבל אי אפשר לטפל בבעיות כל כך מורכבות בשיטות של "אינסטנט" ובשיטות פשוטות.
דני ג'משי: תודה רבה.
יהודית אבולעפיה: שמי יהודית אבולעפיה.
יהודית אבולעפיה: אני דוקטורנטית באוניברסיטת בר-אילן, במחלקה לקרימינולוגיה.
יהודית אבולעפיה: המאסטר שלי היה על אלימות כנגד נשים, עם פרופסור דפנה יזרעאל.
יהודית אבולעפיה: הייתי חברה בוועדה, וביקשו ממני להציג את ההמלצות.
יהודית אבולעפיה: אחד הדברים הראשונים שאנחנו עשינו בוועדת המשנה למניעת אלימות כנגד נשים זה שנתנו הגדרה כוללת.
יהודית אבולעפיה: המושג של אלימות כנגד נשים מבחינתנו היה מושג מאוד רחב.
יהודית אבולעפיה: כלומר, הוא כלל גם את האלימות הפיסית, המינית, המילולית, הנפשית, הכלכלית - כל האפשרויות של אלימות כנגד נשים, בעוד המיקוד הוא שאלימות כלפי הנשים יכולה להתרחש כלפי נשים בכל המגזרים ובכל הגילים.
יהודית אבולעפיה: כלומר, אנחנו איננו יכולים לתחום את הסוגיה לגיל מסוים או לאוכלוסייה מסוימת, ולכן ההמלצות הן מאוד רחבות.
יהודית אבולעפיה: חלק מההמלצות שאנחנו נציג, נראה שחלק מההמלצות שמר דני דיבר עליהן ברמה הכללית באות לידי ביטוי גם בהמלצות תת הוועדה שלנו.
יהודית אבולעפיה: הדבר הראשון הוא בניית מאגר מידע ארצי של מקרי אלימות נגד נשים.
יהודית אבולעפיה: מאגר כזה עדיין איננו קיים.
יהודית אבולעפיה: אנו יודעים שיש בעיה חברתית; אנו יודעים שיש הרבה מאוד נשים מוכות בחברה הישראלית, ואיננו יודעים כמה.
יהודית אבולעפיה: לכן ההמלצות כוללות: בניית מאגר מידע ארצי שמרכז את כלל הנתונים שנמצאים ברשות הרשויות השונות - כל רשות יודעת מה קורה אצלה - כדי שנדע מה קורה בכלל; עריכת סקר קורבנות קבוע במדגם ארצי על פי הגדרת האלימות במסמך זה.
יהודית אבולעפיה: כאשר אנחנו מדברים על סקר קורבנות, זה משהו שאמור לעבור את המשוכה או לנסות לעבור את המשוכה של העדר-הדיווח והעדר-התלונה.
יהודית אבולעפיה: משום שבדרך כלל, סקרי קורבנות שמתקיימים בעולם הם סקרי קורבנות עלומי-שם, ולכן יש יותר דיווח, ואז אנו יכולים לדעת יותר על מה שקיים בפועל.
יהודית אבולעפיה: כמו כן בניית מאגר מידע לעניין הוצאת צווים על פי החוק למניעת אלימות במשפחה.
יהודית אבולעפיה: היום אין לנו מאגר מידע כזה, ואנחנו צריכים את מאגר המידע כדי לדעת עד כמה החוק הזה מיושם בפועל.
יהודית אבולעפיה: אנו איננו יודעים כמה שימוש נעשה בו.
יהודית אבולעפיה: 2.
יהודית אבולעפיה: נקודה אחרת היא יישום המלצות בן-שלום.
יהודית אבולעפיה: בנובמבר 1998 הן פורסמו, וחלקן לא יושם, ואין לו תקציבים.
יהודית אבולעפיה: במקום לחזור על כל ההמלצות, כדאי פשוט ליישם את מה שנכתב.
יהודית אבולעפיה: 3.
יהודית אבולעפיה: הפעלת מערך פעילות של חינוך, הסברה ואכיפה המתייחס לאלימות נגד נשים ומותאם למאפיינים תרבותיים של אוכלוסיית מיקוד - כלומר אוכלוסייה שנמצאת יותר בסיכון - כדי להסביר ולתת מידע גם על מה שקורה בארץ.
יהודית אבולעפיה: בארץ, כמדינת הגירה, לא תמיד כל מי שמגיע מכיר את כל הנורמות ואת כל מה שקורה; בניית תוכנית מניעה על בסיס העיקרון של התאמת האסטרטגיה המוצעת לאוכלוסיית היעד, בהתאם למאפיינים התרבותיים המיוחדים של אוכלוסיית המיקוד.
יהודית אבולעפיה: כלומר, לא לקחת תוכנית ולהגיד: זאת תוכנית שתרוץ בכל הארץ לגבי כולם.
יהודית אבולעפיה: לא תמיד תוכנית אחת מתאימה לאוכלוסייה אחרת.
יהודית אבולעפיה: צריך לבוא אל כל אוכלוסייה עם התרבות שלה ועם הכלים של מה שאותה קבוצת מיקוד מבינה ויכולה להתייחס אליו.
יהודית אבולעפיה: 4 .
יהודית אבולעפיה: בניית רצף של תוכניות לימוד והסברה למניעת אלימות נגד נשים כתוכנית חובה מגיל הגן ועד בכלל.
יהודית אבולעפיה: כשאנחנו אומרים: 'מגיל הגן ועד בכלל', הכוונה היא גם במקומות העבודה, כשהאנשים יוצאים לשוק התעסוקה, וגם בצבא ולאורך כל מסלול החיים של הפרט.
יהודית אבולעפיה: כלומר, שזה יהיה משהו שמאוד מובנה בתוך תהליך החיברות.
יהודית אבולעפיה: 5.
יהודית אבולעפיה: הפעלה מערכתית משולבת ומתואמת של גורמים בקהילה, הפועלים למניעת אלימות נגד נשים.
יהודית אבולעפיה: היום יש בהרבה מאוד משרדים תוכניות למניעת אלימות נגד נשים, וצריך לרכז אותן כדי שהתוכנית תהיה תוכנית משולבת.