GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנין זועבי: אם את אומרת, אם אנחנו אומרות, שהמשרה הזאת, התפקיד הזה אנחנו רוצות תפקיד צבוע עם תקציב צבוע, אנחנו יכולים לדרוש את הדרישה הזאת.
חנין זועבי: אני חושבת שזו הדרך היחידה לאכוף ולפקח על התפקיד הזה.
עליזה לביא: יש לך נתונים על המגזר הערבי?
חנין זועבי: נתונים אין לי.
עליזה לביא: אורנה, יש לך נתונים?
חנין זועבי: אבל נתוני אמת, בבקשה.
אורנה מגר: לא, מבחינה מספרית, אני לא יודעת, אולי לרשות או למרכז השלטון, אני יכולה לדבר על המאפיינים, לא על המספרים.
אורנה מגר: אוקיי?
חנין זועבי: יש לכם מספרים, אז הנה, העובדה שאין מספרים זה אומר שאין דיווח.
חנין זועבי: אם אין מספרים, אז זה סימן שאין דיווח.
חנין זועבי: אם יש דיווח, אז יש מספרים.
חנין זועבי: הם לא מדווחים למשרד הפנים, אז אין מספרים.
עליזה לביא: גב' סוויד, יש לכם נתונים ברשות?
תרז אבו מוראד: משרד הפנים רוצה להגיב.
עליזה לביא: משרד הפנים, בבקשה.
תרז אבו מוראד: אני עובדת אגף איוש כוח-אדם ברשויות המקומיות, אנחנו מטפלים ברשויות.
עליזה לביא: לא הבנתי, משרד הפנים?
תרז אבו מוראד: אנחנו מהאגף שמטפל באיוש, בכוח אדם ברשויות המקומיות.
תרז אבו מוראד: אני כן רוצה להגיב על הסיפור של איוש משרת היועצת לקידום מעמד האישה ולהגיד שבשנתיים האחרונות, האגף שלנו עובד מול הרשויות המקומיות בדרישה להגיש מצבת כוח-אדם של הרשות, שזה מצבת שמאגדת את כל עובדי הרשות המקומית, בכל התפקידים שלהם.
תרז אבו מוראד: ובראש ובראשונה, הבדיקה שלנו במצבת כוח-האדם זה לבדוק באמת את התפקידים הסטטוטוריים שהרשויות מחויבות לפי חוק לאייש.
תרז אבו מוראד: בין היתר, תפקיד היועצת לקידום מעמד האישה, שהוא נקבע בחוק לאיוש ואנחנו כן מטילים סנקציות על רשויות שלא איישו משרות סטטוטוריות ובין היתר – יועצת לקידום מעמד האישה.
עיסאווי פריג': איזה דוגמאות של סנקציות הטלתם?
תרז אבו מוראד: אנחנו מעכבים בקשות נחיצוּת, לא מאפשרים איוש משרות אחרות, לא מאפשרים קיום מכרזים אחרים.
תרז אבו מוראד: כדי לקדם כן הגשת בקשה וקיום מכרז כדין וגם רשויות שאיישו יועצות לקידום מעמד האישה בלי מכרז, שזה נוגד את החוק לקידום יועצות למעמד האישה וגם בכלל את חוק הרשויות, אז אנחנו כן דורשים מהרשויות לקיים מכרזים.
עיסאווי פריג': יש דוגמאות ספציפיות של סנקציות כאלו?
תרז אבו מוראד: אנחנו פשוט לא מאפשרים להם לעשות מכרזים אחרים, כשזה בתחום של האגף שלנו.
תרז אבו מוראד: יש גם אפשרות לעכב תקציבים.
עיסאווי פריג': אני שואל: איפה?
עליזה לביא: סליחה, היתה פעם יוזמה של שר פנים, למקום שאין ממונה, לבוא ולמנות?
עליזה לביא: זה היה בהיסטוריה שלנו, על-פי חוק, להפעיל את סמכותו, להתערב?
תרז אבו מוראד: לא.
תרז אבו מוראד: אבל אנחנו והמחוזות של משרד הפנים מאוד חזקים בשטח בהנחיות שלנו במטה.
תרז אבו מוראד: אנחנו פועלים לקידום - - -
עליזה לביא: בואי נתחיל במקומות שאין.
עליזה לביא: אתם באים ומנסים לבדוק ורואים ורוצים לאכוף.
עליזה לביא: מקומות שאין, כרגע אני מדברת, יש פה מקומות שאין.
תרז אבו מוראד: נכון.
עליזה לביא: זה בסמכותכם לבוא, זה על-פי חוק.
תרז אבו מוראד: בסמכותו לבוא להכריח את הרשות.
תרז אבו מוראד: בסמכותנו לבוא ולדרוש מהרשות לקיים מכרז.
עליזה לביא: השר בכלל מודע לעניין?
עליזה לביא: השר הקודם, השר הנוכחי, זה משהו שבכלל עולה על סדר היום?
עליזה לביא: יש איזה שהוא דיווח?
עליזה לביא: יש איזה שהיא דרישה?
עליזה לביא: איפה זה עומד?
תרז אבו מוראד: מה שאני רוצה להגיד שאנחנו כרגע כן, בשיתוף עם ורד סוויד, מקדימים איזה שהוא מיפוי של מה שקורה מבחינת נתונים מגדריים ברשויות המקומיות ומבחינת יועצות לקידום מעמד האישה, כדי לקדם את הנושא הזה.
תרז אבו מוראד: כרגע, לפי הדיווחים שיש לנו, ברוב הרשויות המקומיות אכן יש יועצות לקידום מעמד האישה.
תרז אבו מוראד: ברשויות שאין, אנחנו פועלים מול המחוזות.
עליזה לביא: את יכולה לתת לנו דיווח איפה אין ואיפה עומד כל מקום?
עליזה לביא: ראש העיר, למשל, ראש המועצה.
עליזה לביא: פניתם אליו?
עליזה לביא: אתם, לפני ששר פונה, הפניתם את תשומת לבו שאין איוש?
תרז אבו מוראד: כן, כן.
תרז אבו מוראד: אנחנו מטפלים בזה לפני שזה מגיע לשר.
עליזה לביא: את יכולה לתת לנו נתונים?
עליזה לביא: תוך כמה זמן את יכולה לתת לנו נתונים מעודכנים?
תרז אבו מוראד: של כמה רשויות?
עליזה לביא: אני רוצה לקבל תמונת מצב.
עליזה לביא: אני מבקשת נתונים, תוך כמה זמן אוכל לקבל?
תרז אבו מוראד: לדעתי, תוך שבועיים אנחנו יכולים לתת דיווח לגבי יועצות.
עליזה לביא: אני מבקשת תוך שבועיים נתונים ארציים.
עליזה לביא: אני מבקשת, עד שבועיים, לקבל נתונים ארציים על מצב הממונות ואני גם רוצה להיפגש בעניין עם השר.
עליזה לביא: כן, חברת הכנסת קריב, בבקשה.
יפעת קריב: האם לוורד סוויד אין את הנתונים האלה?
עליזה לביא: אנחנו מייד ניתן לה לדבר.
עליזה לביא: היא קיבלה את רשות הדיבור ואני רציתי רק לסיים כי משרד הפנים פרש בפנינו כרגע את ה, אתה רצית לומר משהו, חבר הכנסת?
עיסאווי פריג': כשיסיימו, אני אתייחס.
עליזה לביא: אורנה, אני רוצה לתת לוורד או שלך יש מה להוסיף?
אורנה מגר: יש לי מה להוסיף.
אורנה מגר: אז קודם כל זאת נקודה מאוד משמעותית, לבדוק את המיפוי של הרשויות שבהן לא מתקיים החוק הזה.
אורנה מגר: אבל מעבר לזה וכפי שציינה כאן חברת הכנסת, חשוב גם מעבר לנושא של המינוי, לעבוד ביחד כדי לקדם חקיקה למיצוב הסמכויות של היועצת באותן רשויות, מכיוון שלא די בזה שיש יועצת, אנחנו צריכים לדאוג להגדיר לה את היקף המשרה שלה, בהתאם לגודל הרשות.
אורנה מגר: אנחנו צריכות להגדיר לה את התגמול המגיע לה על-פי חוק.
אורנה מגר: אנחנו כמעט ולא מקבלות תגמול, יותר מ- 90% מאיתנו עושות את זה כמשרה נוספת, אנחנו לא מקבלות על זה תגמול.
אורנה מגר: אנחנו לא מקבלות תקציב, למרות שזאת שורה שצבועה שם בתוך התוספת לחוק, התקציב עדיין לא ניתן ליועצות ויועצת ללא תקציב, תהיה המוכשרת ביותר, היא לא אמורה ללקט מן היקב ומן הגורן, כדי לעשות פעילות.
אורנה מגר: שורה בתקציב, היא משמעותית גם מבחינת האמירה של שוויון מגדרי.
עליזה לביא: אורנה, הדברים ברורים.
עליזה לביא: אבל שוב אני חוזרת אלייך.
עליזה לביא: דווקא נוכח הניסיון שלך, למה ב- 2008, לא הצלחתן להעביר את ה - - -
אורנה מגר: כי ב- 2008 אנחנו מסתכלות על מה הצלחנו, אני לא זוכרת למה זה לא, אנחנו ביקשנו תוספת, הכרה בתגמול נוסף וזה נכנס.
אורנה מגר: אנחנו ביקשנו הכרה בהגדרת התפקיד, בבירור הסמכויות, בחובת מכרזים ובהזמנה על-פי חוק לרשויות.
אורנה מגר: את אלה השגנו וזה לקח לנו שנים של עבודה כאן, שנתיים.
ישראלה בן אשר: שנתיים ואני אגיד לך למה לא הצלחנו הלאה.
עליזה לביא: תודה, אורנה.
ישראלה בן אשר: אני ד"ר ישראלה בן אשר והייתי שותפה מלאה בזה.
ישראלה בן אשר: מה שקרה בוועדה אז, זה שבתוך הוועדה נציגי האוצר הסכימו לחלק מהדרישות שלנו, כולל הגדרת תפקיד נגיד של מנהלת אגף, כדי שהיא תהיה במיצוב גבוה והשר דאז, שטרית, בתוך המליאה כבר, דחף את זה חזרה ואמר – אני לא מאשר את זה.
ישראלה בן אשר: מה שלא הצלחנו עדיין בתוך הוועדה וזה היה משרד הפנים שהתנגד, לנושא של הגדרת היקף משרה לפי גודל רשות, שזה דבר מקובל בחינוך ובעוד מקומות ואת זה לא הצלחנו.
ישראלה בן אשר: זאת אומרת, משרד האוצר, משרד הפנים, עצר לנו את ההישגים האלה והתפשרנו על מה שבכל-זאת הצלחנו להשיג והצלחנו הרבה מאוד, אבל זה היה אז.
עליזה לביא: אני רוצה ללמוד מהניסיון שלכן, כדי לראות איך אפשר כן אפשר וגם, נוכח מה שפתחתי ואמרתי, שהמציאות בשטח לא מלבבת.
ישראלה בן אשר: נכון.
עליזה לביא: כלומר, היה, אבל בתוך עמנו אנחנו חיות.
ישראלה בן אשר: אני אתן לך דוגמה – למשל, כתוב שם שמי שעושה את זה כתפקיד נוסף, תקבל דרגה נוספת.
ישראלה בן אשר: מצאנו בשטח, שכל מי שיושבת על דירוג עובדי הוראה, לא יכולה לקבל דרגה נוספת וכל המשאים ומתנים שלנו מול משרד הפנים ומול גורמים אחרים, נתקלים בחומה, כי אי-אפשר לגעת בזה.
ישראלה בן אשר: זאת אומרת, יש כאן כל מיני קשיים.
אורנה מגר: אני יכולה להוות לזה אפילו דוגמה.
אורנה מגר: עד היום אני, גם כיושבת-ראש האיגוד, לא יכולה לשמש כמודל למי שקיבלה תוספת תגמול, למרות שראש העיר רוצה לתגמל אותי, אבל יש קשיים של משרד הפנים.
ישראלה בן אשר: אז יכול להיות שצריך לחזור בחזרה לחקיקה נוספת.
ישראלה בן אשר: זה תיקוני חקיקה.
עליזה לביא: ורד, הערה שלך, בבקשה.
ורד סויד דאר: אני חושבת שהועלו כאן מרבית הנקודות.
ורד סויד דאר: החסם המרכזי, ראשי הרשויות חייבים לדווח למשרד הפנים, עם המינוי, והם חייבים להעביר גם את המכרז, כפרסום של המכרז, וגם את הפרוטוקול של המכרז וגם את החלטת ישיבת המועצה.
ורד סויד דאר: היו לנו מקרים שראשי רשויות החליטו למנות, שחלקם היו ללא מכרז, וחלקם או מכרז שניגשה רק מועמדת אחת ובנושא הזה חשוב לנו להקפיד שזה יהיה מכרז פומבי.
ורד סויד דאר: אם זה לא מכרז פנימי, מכרז של הרשות.
ורד סויד דאר: אכיפה וליווי של זה יכולים להתבצע רק על-ידי משרד הפנים ובעיקר על הדרגות, מאחר ואנחנו מדברים, הרציונל שלנו הוא שזה תהיינה ארבע נשים מהדרגות הבכירות ולכן לנו, כרשות לקידום מעמד האישה, אין אפשרות לבדוק מה היתה הדרגה הקודמת של העובדת.
ורד סויד דאר: חברת הכנסת זועבי ציינה שהיא נתקלה בתופעה שיש מועצות שמינו נשים שהן לא בדרג הבכיר.
ורד סויד דאר: אנחנו רואות את החשיבות שזה תהיינה נשים מארבע דרגות בכירות, שזה יהיה על-ידי מכרז ועל-ידי החלטת מועצה.
ורד סויד דאר: ומבחינתנו, אנחנו ישבנו על זה גם עם משרד הפנים וחשוב לנו שבמיפוי הזה יהיה, כי לא אנחנו הגוף, לא שמשלם להן שכר, הן עובדות שכפופות לרשויות המקומיות, שהבדיקה של כל תנאי המכרז וכל הדברים הנלווים, חייבת להיות על-ידי צוות מקצועי.
חנה יאול: אני יועצת של עיריית פתח-תקווה, היית והתארחת אצלנו בכנס של החוק של הביטוח הלאומי, זוכרת?
חנה יאול: אני חושבת שצריך להקפיד על הנושא שיועצת תעשה רק את התפקיד הזה.
חנה יאול: אני מ- 97' בתפקיד, ועושה רק את זה ואני רואה חברות שלי שלא מצליחות להגיע, מכיוון שהן עושות שני תפקידים.
עליזה לביא: את מ- 97' בתפקיד?
חנה יאול: כן.
עליזה לביא: ומאז את עושה רק את זה?
חנה יאול: לפני החוק.
חנה יאול: בהתחלה הייתי רכזת לענייני נשים וכשיצא החוק, באופן אוטומאטי עברתי מכרז, עשיתי, וכל הסיפור שצריך.
עליזה לביא: משנת 97' זה התפקיד שאת ממלאה?
חנה יאול: רק זה.
עליזה לביא: ובשכר?
חנה יאול: כן, בוודאי.
עליזה לביא: את יכולה לתת לנו אולי איזה שהיא צידה לדרך, איך דווקא בפתח-תקווה, כבר בשנת 97' היתה מודעות?
חנה יאול: הגענו, אחת מחברות המועצה, עזרנו לקבוצה של נשים משוגעות לדבר, הקמנו מועצת נשים עירונית והיא היתה כחברת מועצת עיר, היא ניהלה אותנו.
חנה יאול: והקמנו הנהלה קטנה וזה, והתחלנו לצמוח ולפרוח.
חנה יאול: באיזה שהוא שלב, אמרנו – צריך למנות, אמרו – צריך למנות מישהי שתרכז, שתהיה רכזת ראש העיר לענייני נשים, כך קראו לי בהתחלה ועשיתי מכרז, אחר-כך עשיתי עוד מכרז ליועצת ואחר-כך אמרו שזה תפקיד אמון ובאופן אוטומאטי, עשו עוד מכרז כי זה נדרש והפכתי להיות יועצת למעמד האישה.
עליזה לביא: את יושבת באיזה שהן ועדות של העירייה, כדרך קבע?
חנה יאול: בכולן.
עליזה לביא: בכולן?
חנה יאול: כמעט בכולם.
עליזה לביא: ויש לך זכות הצבעה באיזה שהיא מהוועדות?
חנה יאול: לא.
חנה יאול: זה מה שרציתי להגיד.
חנה יאול: אבל אני חייבת לומר שמקשיבים, שיש לי אמירה.
חנה יאול: אבל להצביע – אני לא מצביעה.
חנה יאול: מעמד הילד ויקירי העיר ומכרזי כוח-אדם ובכל.
עליזה לביא: אבל את לא מצביעה?
חנה יאול: אני לא מצביעה.
עליזה לביא: תודה, תודה גברתי.
עליזה לביא: אני רוצה לעבור אלייך, אורלי, עיריית ירושלים.
עליזה לביא: היינו ביום חמישי בסיור בעיר שלכם.
אורלי בן אהרון: ואת ביום ראשון אצלנו בכנס מאוד גדול.
עליזה לביא: אז מה קורה בעיר הגדולה?
אורלי בן אהרון: קודם כל, קורים דברים מצוינים וטובים, אבל אני דווקא רציתי לומר משהו לגבי, מנקודת מבטה של יועצת צעירה בתפקיד.
אורלי בן אהרון: אני בסך-הכל שנתיים וחצי בתפקידי כיועצת ראש העיר.
אורלי בן אהרון: מלבד התפקיד של יועצת ראש העיר, אני גם מכהנת כמנהלת את המטה לפיתוח מנהיגות בעיריית ירושלים ומצטרפת להרבה מאוד דברים שנאמרו כאן בעניין הקשיים בכל מה שקשור למעמדה של היועצת, בלחלק את הנטל הזה ואת העבודה המדהימה שאפשר לעשות בין שני תפקידים שהם מאוד משמעותיים.
אורלי בן אהרון: אבל אני דווקא רוצה לחזור להצעה מצוינת שלך, שאיכשהו ככה נבלעה כאן ורציתי כן לשים אותה על השולחן: הנושא של החניכה והמנטורים.
אורלי בן אהרון: אני נכנסתי לתפקיד לפני שנתיים וחצי ואני מרגישה שהייתי צריכה לבנות את תפקידי די לבד.
אורלי בן אהרון: זאת אומרת, ביוזמה שלי, בפגישה פה ושם עם יועצות שאני גם עושה את זה, אבל אם היה איזה שהוא הליך מובנה, עם כניסתן של יועצות חדשות לתפקיד, יש כאן הרבה מאוד מידע וידע מדהים שהצטבר כאן, של שנים שאני מצטערת שלא יכולתי, שאני לא יכולה לעשות את זה, משום שאין לי את כל המידע על כל אחת ואחת מהיועצות ואם היה איזה שהוא הליך מובנה, שהיה יכול לעזור לנו, למי שנמצאת, למי שמכהנת בתפקיד, זאת אומרת, היא די חדשה בתפקיד, אני חושבת שזה היה יכול לעזור לנו, למנף אותנו וגם להוות כוח מאוד משמעותי לעבודת היועצת.
עליזה לביא: אז אולי לרגע אני אתן לרותי סופר את זכות הדיבור.
עליזה לביא: אנחנו רוצות לשמוע אותך.
רותי סופר: אני לצורך הדיון אביא מהניסיון שלי.
רותי סופר: אני יועצת מעמד האישה, מאז שיצא החוק, בתל-אביב יפו.
רותי סופר: אני ממלאת את התפקיד בנוסף על תפקידי כמנהלת תחום משאבי הקהילה, שהוא כולל את הנושא של מנהיגות, עבודה קהילתית, התנדבות, תעסוקה וגיוס משאבים.
רותי סופר: לאחרונה אני גם מנהלת את סלעית, שזה מרכז הסיוע שלנו לשיקום נשים מזנות וזה התפקיד.
רותי סופר: על-מנת לתרום לדיון, אני יכולה לומר שההישג המרכזי בתל-אביב יפו, שאנחנו עובדים בשיטת השוויון המגדרי והטמעה של הנושא בכל יחידות העירייה.
רותי סופר: כתוצאה מזה, יש לנו תוצאות של עלייה באחוז נשים בכל דרגי הניהול, כולל ניהול בכיר.
רותי סופר: אני יושבת בכל ועדות המכרזים, אין לי אפשרות להצביע אבל עדיין אני יושבת ומשפיעה בכל ועדות המכרזים.
רותי סופר: אני חברה בוועדות עירוניות נוספות.
רותי סופר: יש לנו הישגים בתחום החינוך, החינוך לשוויון מגדרי, החל מגני הילדים.
רותי סופר: אנחנו הגענו לנוהל של 40% נשים בדירקטוריונים.
רותי סופר: הנוהל הזה נאכף ואני מפקחת עליו והוא מתממש ויש עוד שורה של הישגים.
רותי סופר: לצורך הדיון, מה שחשוב לחזק את הגישה שלך לגבי הצורך במנטורינג וגם במערכות תמיכה מקצועיות, לאורך כל הדרך.
רותי סופר: אני יודעת שאני, עקב הניסיון שלי, מסייעת ליועצות חדשות, אבל זה לא מספיק.
רותי סופר: אנחנו, הוותיקות, מרגע כניסה לתפקיד, אנחנו קיבלנו קורס מאוד מאוד מושקע, מאוד ממושך, עם גמול, עם דרישות, עם הנחיות, עם צורך לעשות פרקטיקום, ובאמת, כוותיקות, אנחנו הפקנו את המיטב.
עליזה לביא: הקורס הזה קיבלת ממי?
רותי סופר: זה היה בשיתוף בין הרשות לקידום מעמד האישה והשלטון המקומי.
עליזה לביא: באיזה שנה זה היה?
רותי סופר: אני הייתי במחזור השני.
ישראלה בן אשר: אנחנו היינו ב- 2001 במחזור הראשון.
רותי סופר: זה קורס שגם הפגיש אותנו, נתן לנו אפשרות לפתח את התפקיד ביחד, ליצוק בו תכנים, להעשיר את הסביבה שלנו.
רותי סופר: כי בסופו של דבר, יועצת מעמד האישה, התפקיד שלה זה להכניס את כל המדיניות השוויונית אל תוך הרשות המקומית.
עליזה לביא: תודה, רותי.
עליזה לביא: ורד, אחת לכמה זמן יש קורס כזה?
עליזה לביא: כי לפי החוק, אני רואה כאן, שהרשות לקידום מעמד האישה תאשר את תוכנית ההכשרה המקצועית, תהיה אחראית לביצועה.
עליזה לביא: איפה אנחנו עומדים?
ורד סויד דאר: אנחנו עובדים עכשיו מול המפע"מ, כדי לעשות קורס.
ורד סויד דאר: הדבר היחיד שחסר לנו, המינויים האחרונים, אין בבדיקה לא את הנושא של מכרז ולא של ארבע דרגות בכירות.
ורד סויד דאר: אי-אפשר להכשיר, חנין נתנה דוגמה של מועצות שמינו נשים שאין להן את הכישורים המתאימים.
ורד סויד דאר: אז לכן, בלי שתיעשה הבדיקה של המינוי והתדירות של המינוי בשנה היא משתנה, יש שנה שממנים תחלופה של חמש יועצות, קרה לנו בריכוז של שלושה חודשים, אבל בכל מקרה, אחת לשנה, השלטון המקומי, איגוד היועצות ואנחנו ביחד, עושים כנס של שלושה ימים עם הדרכה מקצועית.
עליזה לביא: מתי היה הכס האחרון?
ורד סויד דאר: לפני שנה.
ורד סויד דאר: כל שנה ביוני, מאי-יוני.
ורד סויד דאר: יש בו נושאים מקצועיים.
עליזה לביא: את, מעיריית ירושלים, לא היית בכנס הזה?
אורלי בן אהרון: אני הייתי בכנס.
אורלי בן אהרון: אני מדברת על מה שדיברה כאן, היא דיברה על תהליך הכשרה ליועצות חדשות, שבשלוש השנים האחרונות לא היה.
אורלי בן אהרון: אני כבר בתפקיד שנתיים וחצי ולא היה.
עליזה לביא: תודה רבה על הנתון הזה.
עליזה לביא: זה נורא חשוב לי לשמוע.
עליזה לביא: מ- 2006, לא היה.
עליזה לביא: למה לא היה?
עליזה לביא: החוק מחייב.
ורד סויד דאר: אבל שוב, המנויים האחרונים שאנחנו קיבלנו וזה מה שאנחנו מבקשים בדיקה ממשרד הפנים ואחרי שיהיה לנו את הבדיקה - - -
עליזה לביא: אבל למה לא לעשות כל שנה קורס העצמה, חידוש, גם לוותיקות, גם ל- networking, גם, דיברנו על - - -
ורד סויד דאר: גם לוותיקות, מעבר להכשרה של השלושה ימים, אנחנו עובדים עכשיו עם המפע"מ.
עליזה לביא: אבל מ- 2006 לא היה שום מפגש.
ורד סויד דאר: יש את ההשתלמות, כל שנה של שלושה ימים, שיש בהם תכנים מקצועיים, כולל של מרכז, אם אורלי לא באה, היא לא באה מיוזמתה.
ורד סויד דאר: כל היועצות מוזמנות.
אורלי בן אהרון: אני לא מדברת על הכנס.
ורד סויד דאר: אבל שם התכנים המקצועיים, שם יש תכנים מקצועיים, כולל עם מרכז אדווה, גם השנה, איגוד היועצות.
עליזה לביא: שולה, את רוצה לעשות לי סדר, בבקשה?
שולה אגמי: אני רוצה קודם כל להתנצל.
שולה אגמי: קודם כל, להודות לך, עליזה, אני חושבת שנכנסת פה למערכת ואני ראיתי אותך באשדוד וראיתי אותך, היו לי כמה מפגשים לראות אותך.
שולה אגמי: זה פועל פשוט מדהים ואני אומרת, הנה התעורר.
שולה אגמי: משהו התעורר כאן.
שולה אגמי: אני רוצה קודם כל להתנצל גם בשם פלורה שושן, פשוט עשו לה הפתעה, המשפחה, והיא נסעה לחו"ל.
שולה אגמי: אבל אני כאן.
שולה אגמי: אני אומרת שכל יועצת חדשה, יש לי בעיה מאוד רציני ואני אומרת את זה חד-משמעי.
שולה אגמי: פנינו לכל ראשי הרשויות שימנו יועצת בכל רשות.
שולה אגמי: לצערי, לא בכל הרשויות מינו.
שולה אגמי: מתוך 256 בערך, יש איזה 170, 160.
שולה אגמי: אני חושבת שזה לא מספיק.
חנין זועבי: אלה שונים מהנתונים.
שולה אגמי: רק שנייה.
שולה אגמי: כל יועצת חדשה שנכנסת לתפקיד, אנחנו מקבלים את המינוי.
שולה אגמי: אני, מה שנותר לי זה לתת לה את האוגדן.
שולה אגמי: יש אוגדן שמפרט את הכל.
חנין זועבי: תסלחי לי.
חנין זועבי: את אמרת, אני רוצה לוודא, לא, אני רוצה לוודא.
חנין זועבי: את אמרת – 160 מתוך 250.
שולה אגמי: כן.
חנין זועבי: אז זה שונה מהנתון של ה- ממ”מ.
שולה אגמי: מה שיש לי.
חנין זועבי: אז הנה, יש כבר תשובה חלקית ראשונה.
עליזה לביא: אבל ורד תיארה פה.
ורד סויד דאר: הם ממנים פשוט לא על-פי חוק, ממנים, וזה לא עובר - - -
שולה אגמי: ישנן בעיות אחרות וגם במגזר הערבי יש ואני יכולה לתת לך נתונים.
שולה אגמי: גם במגזר הערבי יש מינויים, זה לא שאין או לא קיים.
שולה אגמי: קיים.
חנין זועבי: אף אחד לא טען שלא קיים.
חנין זועבי: אז תדייקי.
חנין זועבי: כי לא אמרתי שלא קיים.
שולה אגמי: אני ממונה מטעם מרכז השלטון המקומי, מעמד האישה.
שולה אגמי: אבל ליזה, יש פה דבר אחר שצריך להתמקד בו, שאנחנו נתקלים בו, גם אני, גם אורנה, גם ורד, ביועצות שהן מכהנות מעבר לתפקיד הזה, בעוד כמה תפקידים שקשה לנו גם להביא אותן.
עליזה לביא: הן לא פנויות, את אומרת.
שולה אגמי: לא פנויות.
שולה אגמי: כל כנס או כל קורס שאנחנו עושות, זה פשוט להתחנן לראשי רשויות ולכולם.
שולה אגמי: זו בעיה.
שולה אגמי: בזה צריך להתמקד וגם התגמול.
עליזה לביא: זמננו דוחק ואני צריכה להתחיל.
עליזה לביא: כן, חברי הכנסת, בבקשה עכשיו.
עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע נשים ערביות.
עיסאווי פריג': אין נשים ערביות בינינו?
שולה אגמי: יש, יש.
עליזה לביא: אבל לא פה.
עיסאווי פריג': לשמוע את הקול הערבי, לפני שאני אגיב.
עליזה לביא: אנחנו מזמינים.
עליזה לביא: אנחנו מזמינים את כולן.
עיסאווי פריג': אני לא רואה.
שולה אגמי: יש.
שולה אגמי: הם קיבלו.
עיסאווי פריג': כי חברים, חברים, אני בן עמי חי.
עיסאווי פריג': בחברה הערבית, המושג הזה לא קיים, ואתם יכולים להגיד הרבה נתונים ותתפארו, ורד ושולי.
קריאה: אני לא מתפארת, אני אמרתי לך - - -
עיסאווי פריג': תתפארו.
עיסאווי פריג': במציאות, השלטון המקומי יכול להתפאר.
עיסאווי פריג': במציאות – אין כלום.
עיסאווי פריג': אבל לפני שאני מתייחס לזה, אני רוצה לשמוע.
שולה אגמי: אז אתה לא, אז כנראה אין לך את הנתונים המדויקים.
עיסאווי פריג': ברשויות החלשות, בואו נגיד.
עליזה לביא: חבר הכנסת פריג', בואו נשמע, בבקשה.
עליזה לביא: אימאן, בבקשה.
עליזה לביא: חברות, אני רוצה לשמוע את אימאן, בבקשה.
אימאן קאסם סלימאן: אני פעילה הרבה בנושא מעמד האישה, אני גם עיתונאית.
אימאן קאסם סלימאן: לקראת הדיון הזה, אמרתי – אני רוצה לנסות למצוא מספרים מדויקים.
אימאן קאסם סלימאן: לא מצאתי מקור מדויק, אז עשיתי בעצמי.
אימאן קאסם סלימאן: לקחתי באקראי עשר מועצות מקומיות, והתקשרתי.
אימאן קאסם סלימאן: שלוש מהן למשל, בכלל לא היה התפקיד הזה ושבע שהיה התפקיד הזה, ביקשתי ליצור קשר עם היועצת.
אימאן קאסם סלימאן: מתברר שכל הראייה לתפקיד הזה היא שונה ואני מרגישה קנאה אמיתית כשאני שומעת על השתתפות בישיבת מכרזים, על משרת אמון, על השפעה בנושאים חשובים לכפר או לעיר.
אימאן קאסם סלימאן: הראייה על המשרה הזאת במועצות המקומיות הערביות זה – להיות פעילה בנושאים שקשורים רק לנשים.
אימאן קאסם סלימאן: קשורים בהיקף מאוד מאוד מצומצם ולא סמכויות מעבר לזה.
אימאן קאסם סלימאן: אז אני אקצר ואגיד ככה – חוץ מהפיקוח שצריך באמת לוודא שכולם ימנו את המנוי הזה, גם לתת לזה תוכן וגם לעזור ליועצות האלה להבין מהי חשיבות התפקיד הזה ולא רק להיות אחראית על פעילות פה ופעילות שם, שקשורה רק לנשים כי זה לא יוביל לשום מקום.
אימאן קאסם סלימאן: יש יועצות, עיסאווי, לא שאין, אבל התוכן - - -
עיסאווי פריג': אני את דעתי לא אמרתי.
עיסאווי פריג': רציתי לשמוע אתכן.
אימאן קאסם סלימאן: התוכן הוא מאוד דל ומאוד שטחי ועל זה צריך לעבוד באמת.
יפעת קריב: שלום לכולכן, הרבה מאוד חברות נמצאות כאן, אז שלום לכן.
יפעת קריב: תראו, האמת שבא לי מאוד להגיד לכן – היינו בדיון הזה כבר ואני חושבת שכבר גם כשאנחנו דיברנו והתכוננו לדון הזה אמרנו – לא בא לנו שוב פעם ככה, מה שנקרא, לא לקטר ולא לבכות ולא, כאילו, עשינו את זה כבר מספיק, לפחות אפילו אתי חלקכן עשו את זה כמה וכמה פעמים.
יפעת קריב: אני חושבת שבואו נעלה כיתה.
יפעת קריב: בואו נעלה כיתה.
יפעת קריב: הדיון חייב ללכת למקום של תכל'ס לאן הולכים, מה אנחנו עושים.
יפעת קריב: אם הייתי יכולה לתת הצעה, הייתי מציעה להציב יעד מאוד ברור לשנת העבודה הקרובה, שהוועדה תבחן, שהיעד הזה מדבר גם על משרד הפנים, גם על יועצת ראש הממשלה לענייני מעמד האישה, הגב' ורד סוויד, וכמובן שמרכז השלטון המקומי ושולה אגמי.
יפעת קריב: אנחנו צריכים להציב יעדים מאוד ברורים ולראות איך אנחנו משיגים את המטרות.
יפעת קריב: כי אין בעיה לכנס דיון עוד שנה ולהגיד – אנחנו לא יודעות מה התוכן ולא נותנים לנו והשכר נורא נמוך ואנחנו עושות כמה תפקידים במקביל ובעיר הזאת אין יועצת לקידום מעמד האישה.
יפעת קריב: הלא יכולנו להגיד את הכל לפני שנכנסתם לחדר.
יפעת קריב: אבל זאת לא מטרת הוועדה ומההיכרות שלי עם יושבת ראש הוועדה, היא מאוד מאוד תכליתית וממוקדת, תרשי לי להחמיא לך ומאוד יעילה.
יפעת קריב: אנחנו יכולות לעשות כאן שינויים אמיתיים.
יפעת קריב: יש פה כנסת שמאוד מאוד מכוונת לנושא של קידום מעמד האישה במדינת ישראל וגם בהיבטים של חקיקה וגם בהיבטים של מעשה ומקצועיות.
יפעת קריב: בואו נציב לנו יעדים שברור שיעדים חותכים את כלל המגזרים – גם את המגזר הערבי, גם את המגזר החילוני, גם את המגזר הדתי, גם פריפריה, גם מרכז הארץ.
יפעת קריב: אנחנו יודעות לאן אנחנו צריכות ללכת.
יפעת קריב: אורנה, יש לכם פורום שיודע בדיוק מה צריך להשיג, אז בואו נשיג את זה.
יפעת קריב: אני אמרתי לכם בעבר ואומרת פה שוב היום – אני מתחייבת לפעול אתכן להשגת המטרות והיעדים.
יפעת קריב: אבל אני מתנצלת, אין לי סבלנות לקשקשת.
עליזה לביא: חברת הכנסת קריב, זה חלק.
עליזה לביא: קודם כל, אני חדשה, רגע, לא לא לא, אני חדשה ואני מודה לכל אחת, אני מצטערת, אני ביקשתי לפתוח כי אני מודה לכל אחת, יש פה נשים עם ניסיון אדיר בחדר הזה ועם ידע עצום ורק יחד, ואני חוזרת ואומרת, שרק יחד שטח והבית הזה, נוכל לעשות מעשים.
עליזה לביא: אם אני שומעת אתמול אישה במושב בטחה או בחבל אזור במרחבים, שאומרת לי שהיא בכלל לא יכולה להיבחר אז אנחנו גם צריכות להסתכל אחורה בבהילות ולראות מה פספסנו.
יפעת קריב: רק אני אומרת, אני רוצה גם שנציב יעדים מאוד מאוד ברורים כדי שנגיע להישגים מאוד משמעותיים, זה אפשרי.
יפעת קריב: אנחנו כבר יודעות מה צריך לעשות.
עליזה לביא: כן, אבל אנחנו מבינות שחוק, דבר ראשון צריך לשנות אותו.
עליזה לביא: על חוק שנחקק ב- 2008.
יפעת קריב: אני רוצה רק לסיים עוד משפט אחד, עוד משפט.
יפעת קריב: תראו, שני דברים – אחד, החוק הוא בסך-הכל חוק מעולה.
יפעת קריב: צריך לעשות לו אכיפה.
יפעת קריב: יש פה חוק, צריך לאסוף את הנתונים, אבל באמת, בסך-הכל, ביחס לחקיקה אחרת בנושא מעמד האישה, החוק הוא חוק מתקדם ויש בו הרבה מאוד דברים.
יפעת קריב: יש מקום לעשות בו תיקונים ויש מקום לשנות.
יפעת קריב: אבל יש לנו בסיס מעולה לעבודה ובסך-הכל יש הרבה מאוד יועצות, יש לנו בסיס מעולה לעבודה ואני הייתי מציעה להציע, להציג יעדים מאוד מאוד ברורים בתוך שנה לשנות את הדברים.
עליזה לביא: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לאישה מאוד מיוחדת שניגשה אלי ואמרה לי – תשמעי, היא תכף תציג את עצמה והיא תדייק בפרטים, היא אמרה לי – עליזה, יש לי כסף, יש לי ארגונים מאחוריי, מה נקודת החולשה שאת מזהה מאז שהגעת לתפקיד?
עליזה לביא: ואמרתי שאני חושבת שדבר ראשון צריך לחזק את הממונות ואני רוצה לתת לעדינה, עדינה כץ, לדבר ולהציג את עצמה וגם את מה שבאמתחתה.
עליזה לביא: בואי, עדינה.
עדינה כץ: שמי עדינה כץ, את עליזה אני מכירה ופה נחבר, מהשתלמות שעשינו ביחד לפני המון שנים, בתחום של מנהיגות נשים וכל אחת לקחה את זה למקומות שלה.
עדינה כץ: כלומר, ההכשרה סייעה ועזרה.
עדינה כץ: אני במשך שנים עוסקת בפעילות ציבורית, יושבת בבורדים וחברה בכל מיני ארגונים, ארגונים וולונטאריים וארגונים של נשים ובהעצמה של נשים.
עדינה כץ: מאוד קרובה בעיריית תל-אביב, לרות סופר ולקידום מעמד האישה, מועצת הנשים, שותפות תל-אביב לוס-אנג'לס וכו'.
עדינה כץ: אני חברה בארגון שנקרא IWF – International Women Forum שזה ארגון בינלאומי של נשים, שקיים ב- 40 מדינות בכל העולם והיה לנו איזה שהוא תקציב שהיה צריך ללכת לפעילות בחו"ל וכיום הוא נשאר בארץ ואז החלטתי לפנות לעליזה, כי הכסף הזה מיועד לתחום של העצמה של נשים ויחד חשבנו שבעצם אנחנו רוצים להשפיע ולהשפיע ברמה לאומית, ובהחלט עלה הרעיון הזה, שאני מודה ומתוודה, "נדלקתי" עליו, ואמרתי לעליזה – בין אם זה יקום עם הארגון הזה ובין אם זה יהיה עם ארגון אחר, או לא יודעת מאיפה, אני "הולכת" על הדבר הזה, פשוט יחד אתך ואז הוזמנתי לפה.
עדינה כץ: אני בהחלט חושבת, ממה ששמעתי פה, שבהחלט צריך להיות משהו מסודר ומובנה ואני מקווה שאני אוכל לסייע בקטע הזה, שזה יהיה דבר קבוע, עם העשרה והעצמה וליווי לכל האורך ואז אני חושבת שנוכל להשיג את התוצאות הרצויות ובכל הארץ, לא במקום נקודתי כזה או אחר.
עדינה כץ: זהו, תודה.
עליזה לביא: תודה, עדינה.
עליזה לביא: שרון צ'רקסקי, בבקשה.
שרון צ'רקסקי: אני מנהלת קשרי ממשל בוויצ"ו.
שרון צ'רקסקי: בהמשך למה שחברת הכנסת קריב אמרה, אני חושבת שצריך לבנות איזה שהיא תוכנית לאומית להסדרת המעמד של יועצות לקידום מעמד האישה.
שרון צ'רקסקי: אנחנו מכירות את הבעיה עם הממונות במשרדי הממשלה.
שרון צ'רקסקי: אני חושבת שצריך לעשות איזה שהיא, אולי חשיבה משותפת, כי יש הרבה בעיות שהן משותפות גם לממונות וגם ליועצות וצריך להסדיר את המעמד שלהן, זה דבר אחד.
שרון צ'רקסקי: דבר שני, בגלל שהרבה פעמים יש יועצות שהן כפופות לראש העיר, הן צריכות הרבה פעמים לבקר אותו.
שרון צ'רקסקי: זה מעמיד אותן במצב לא נוח.
שרון צ'רקסקי: הן לא יכולות לבקר אותו.
שרון צ'רקסקי: אז יכול להיות שהן צריכות להיות כפופות בתוך הארגון, ליועץ המשפטי.
יפעת קריב: זה לא רק שהן כפופות, זה תפקיד אמון.