GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אחמד טיבי: אני אמשיך מהקו שהקדים אותי חבר הכנסת אגבאריה, עמיתי, ואציין שוב מה שכבר ידוע לגבי שיעור גבוה יותר, הן במחלות כרוניות, הן בגידולים ממהירים, הן במחלות תורשתיות, הן במומים מולדים, בקרב האוכלוסייה הערבית באופן כללי.
אחמד טיבי: כמשתמע, גם תוחלת חיים נמוכה יותר הן של גברים ערביים והן של נשים ערביות, בהשוואה לאוכלוסיה היהודית.
אחמד טיבי: כך גם שיעור תמותת תינוקות, שהוא מדד חשוב ביותר.
אחמד טיבי: גם מחלות לב, שיעור גבוה יותר בתמותת נשים ערביות ממחלות לב, כמעט כפול, פי שניים מנשים יהודיות, והשמנת יתר, סוכרת וכדומה.
אחמד טיבי: כדי שהדברים האלה יהיו מדויקים ועדכניים, חשוב שיהיה סקר שטח.
אחמד טיבי: סקר צרכים וסקר שטח, נתונים, בעיקר בדרום, גברתי השרה.
אחמד טיבי: בעיקר בדרום בנשים ערביות בנגב, שם ככל שאתה נמצא בקצה שירותי הבריאות, השירותים הניתנים לאוכלוסיות האלה הם דלים יותר וכמעט ולא קיימים במה שקרוי למשל הכפרים הלא מוכרים; לצד הצורך לעשות מבצעי הסברה בכל מה שכרוך בגילוי סרטן השד וסרטן רחם, צוואר הרחם וכדומה.
אחמד טיבי: יש קשר מובהק בין מצד סוציו-אקונומי למצב תברואה, למצב בריאות, ולכן גם המצב הסוציו-אקונומי הנמוך, מטיל את השלכותיו לגבי המצב הבריאותי של האישה הערבייה.
אחמד טיבי: אני שב ואומר כי צריך להשקיע באפשרות שאישה, אגב נשים פונות יותר לרופאים מאשר גברים, ולכן צריך להשקיע יותר בתחבורה, או בהבאת השירות אל מקומות בפריפריה, ביישובים הערבים בדרום, כדי שהנגישות של שירותי בריאות, תפצה על המצב התחלואתי הקיים.
עליזה לביא: דיברנו על הוועדות להפסקות היריון, וקיבלנו פה נייר עמדה בנושא של הפסקת היריון.
עליזה לביא: מינוי אחות בוועדה להפסקת היריון.
עליזה לביא: נורית אריאל, בבקשה.
נורית אריאל: שלום.
נורית אריאל: אני רוצה להצטרף לחדווה, ולהמשיך את הדיון בנושא של הוועדות להפסקת היריון.
נורית אריאל: נכון להיום חברים בוועדה שני רופאים ועובדת סוציאלית, והם מתפקדים בעומס מאד גדול.
נורית אריאל: יש מעט ועדות, יותר ועדות נסגרות.
נורית אריאל: העומס של הפונות הוא רב מאד, עם מצוקה מאד מאד גדולה של נשים שמגיעות, והוועדה בפורום הנוכחי שלה, לא מצליחה לתת מענה לכל הבעיות המורכבות שאיתן מגיעות נשים במצוקה מאד מאד גדולה.
נורית אריאל: אנחנו חושבים שחסרה פונקציה, שיש לה גם את הידע הרפואי וגם את הידע ההוליסטי יותר, לגבי הבעיות שאיתן מגיעות נשים, שיכולה להצטרף לוועדה ולסייע לרופאים ולעובדת הסוציאלית.
נורית אריאל: פונקציה כזאת, בבית החולים רמב"ם, ביזמה פרטית שלנו, אחות נכנסה לתפקד בוועדה להפסקת היריון.
נורית אריאל: היא מלווה את המטופלת שמגיעה, מהרגע שהיא פונה לוועדה ועד לסיום התהליך ואף לאחר מכן.
נורית אריאל: היא מכירה את כל התחומים, ואנחנו ראינו שלחצים, כעסים והרבה תלונות שהיו בהקשר לתפקוד של הוועדה בזמנים קודמים, נפתרו על ידי הפונקציה הזאת שנכנסה.
נורית אריאל: הפונקציה הזאת מתפקדת עכשיו בבית החולים שלנו בצורה לא פורמאלית, והיא לא קיימת במרכזים אחרים, ואנחנו רואים חשיבות רבה מאד - - -
דב חנין: גברתי, אם אפשר לעצור אותך, ברשותך, גברתי יושבת הראש.
דב חנין: הדברים שאת אומרת מאד מאד חשובים, אבל אני חושב שזאת גם הזדמנות אולי לדבר רוחבית.
דב חנין: אצלכם עשיתם מעשה ראוי, יפה ומבורך, אבל אני מבין שזו בעיה גדולה, רוחבית, שקיימת בהרבה מאד מקומות של מחסור וכתוצאה ממנו מצוקה מאד קיצונית.
נורית אריאל: נכון.
דב חנין: אז אם תוכלי גם להרחיב בהיבט הזה, כי אני לא בטוח שכולם יודעים.
נורית אריאל: אם אני מבינה בדיוק למה התכוונת.
נורית אריאל: קודם כל, הרבה ועדות נסגרו.
נורית אריאל: אצלנו בצפון מתפקדות רק בערך שלוש ועדות, ויש מצוקה והמון המון - - -
עפו אגבאריה: מה זה בצפון, סליחה?
נורית אריאל: אני באזור חיפה, עפולה, והצפון הלאה.
עליזה לביא: שלוש ועדות לכל האזור?
עפו אגבאריה: לכל האזור.
נורית אריאל: יש בבית חולים רוטשילד, יש ברמב"ם, יש בעפולה, צפת ונהרייה, שזה כבר - - -
עליזה לביא: גברתי, מי אחראי במשרד על הנושא הזה?
עליזה לביא: מי יכול לענות לנו אחרי זה, על הנושא של הוועדות?
ארנון אפק: אני אאסוף את כל הנתונים.
ארנון אפק: אני לא יכול בשליפה לתת תשובות.
עליזה לביא: אנחנו מעלים נושא - - -
ארנון אפק: כל נושא נבדוק ותקבלו תשובה.
עליזה לביא: אז כמה ועדות היו?
עליזה לביא: את אומרת שנסגרו, כמה היו?
עליזה לביא: את זוכרת כמה?
נורית אריאל: נסגרו לפחות שתיים.
נורית אריאל: אני יודעת שאצלנו העומס, וגם במרכזים אחרים, העומס של הפלות גדול מאד מאד.
עליזה לביא: מזה עומס?
עליזה לביא: כמה אישה צריכה לחכות?
נורית אריאל: אנחנו משתדלים, יש לנו פעמיים בשבוע ועדה, כך במרכזים אחרים.
נורית אריאל: אצלנו היא מחכה בערך בין חצי שבוע לשבוע לכל היותר.
נורית אריאל: מרכזים אחרים אפילו יותר.
שרון אורשלימי: בבלינסון זה יכול לקחת חודש.
שרון אורשלימי: בבלינסון וגם בתל השומר.
עליזה לביא: גם בבלינסון וגם בתל השומר – חודש?
עפו אגבאריה: אבל חודש זה יכול להיות כבר מאוחר.
נורית אריאל: וחשוב לציין שנשים שמחכות חודש יכולות ל - - -
עפו אגבאריה: זה יכול להיות מאוחר כבר.
נורית אריאל: בדיוק, להגיע לשלבים מאד מתקדמים.
אפרים סיגלר: אם מגיעים בתחילת ההיריון, אפשר להפסיק את ההיריון - - -
עליזה לביא: אני אתן לך לענות, אדוני, אתה הדובר הבא.
נורית אריאל: נשים שמגיעות עד שבוע שביעי להיריון, יכולות להפסיק את ההיריון בשיטה תרופתית.
נורית אריאל: נשים שעוברות את זה, צריכות לעבור גרידה, ומעבר לזה כמובן תהליכים הרבה יותר מורכבים.
עליזה לביא: יש לך נתונים כמה נשים נאלצו לעבור כירורגיה, כי בעצם נדחו?
נורית אריאל: לא, אין לי נתונים.
נורית אריאל: אנחנו במרכז שלנו מאד משתדלים, אבל אני יודעת שזה בעייתי בכל הארץ.
נורית אריאל: יש הרבה נשים שעוברות ממרכז למרכז ומתדפקות על הדלתות של הוועדות, ומבקשות שיקבלו אותן כי אין מקום במרכז, קרוב אליהן.
עליזה לביא: אדוני, אני אשמח לשמוע אותך עכשיו, ד"ר אפרים סיגלר, חבר ועד האיגוד למיילדות וגניקולוגיה, בבקשה.
אפרים סיגלר: אני קודם כל רוצה להודות ליושבת הראש שזימנה אותנו.
אפרים סיגלר: על החשיבות של הנושא אין שום ויכוח.
אפרים סיגלר: אנחנו בתור גניקולוגים, מטפלים יום יום בנשים, אנחנו דואגים לבריאות הנשים ואין מישהו שיותר תומך מאיתנו בנושאים הללו.
אפרים סיגלר: נושא של גלולות, שזה ייכנס לסל הבריאות, זו דרישה שלנו, של הוועדה לאיגוד לגלולות ולאמצעי מניעה, והרבה שנים דרשנו את זה.
אפרים סיגלר: זה לא נכנס לסל משיקולים שונים, אני לא יודע למה.
אפרים סיגלר: יכול להיות שזו לא טכנולוגיה חדשה, וזה לא הוגש אף פעם לסל.
אפרים סיגלר: אבל אין ספק שאם הגלולות תכנסנה לסל, זה יקל.
אפרים סיגלר: אני אמרתי 12 שקלים זה המחיר, כיוון ש-12 שקלים כל מי שחולה משלם.
אפרים סיגלר: אז מי שחולה סוכרת – משלם 12 שקלים על אינסולין, ומי שצריך לעבור, משלם.
אפרים סיגלר: אז אני מסכים שכל התרופות יהיו בחינם, הלוואי ונגיע.
אפרים סיגלר: אבל אם צריך לבחור בין 12 שקלים לבין 50 שקלים, כמו עכשיו, גם אלי באות נערות ואומרות אין לי כסף לשלם.
אפרים סיגלר: אני רוצה את הגלולה הזאת, היא יקרה מדי, תיתן לי גלולה זולה.
אפרים סיגלר: אפשר להתאים את הגלולות לנשים, אתה תמצא משהו יותר זול.
אפרים סיגלר: עדיף לי לתת לה גלולה שקצת פחות מתאימה לה.
אפרים סיגלר: אגב, הגלולות היקרות ביותר הן לא בהכרח הכי טובות.
אפרים סיגלר: החברות משקיעות בזה הכי הרבה כסף, כיוון שהן מרוויחות מזה הכי הרבה.
אפרים סיגלר: חלק גדול מהגלולות הישנות הן טובות כמו החדשות.
אפרים סיגלר: אבל לא משנה, יש יתרונות לחדשות, אבל עוד פעם, המחיר כן קובע פה, וברגע שהגלולות יהיו זולות יותר – זה יהיה נגיש יותר.
אפרים סיגלר: ברוב המקרים הבעיה זה לא המחיר.
אפרים סיגלר: הבעיה ברוב המקרים זה חינוך.
אפרים סיגלר: זה חינוך במגזר הערבי.
אפרים סיגלר: אני רופא בנצרת.
אפרים סיגלר: מגיעות אלי נערות ערביות שהן להן מושג, לא על גלולות, לא על אמצעי מניעה, לא על חיסון, לא על השמנה ולא על בדיקת שד.
אפרים סיגלר: חינוך, חינוך, חינוך, זה השלב הראשון, לא ה-12 שקלים.
אפרים סיגלר: זה לא מה שמפריע.
אפרים סיגלר: לגבי ועדות להפסקת היריון, הנגשה וכל זה, כמובן שאנחנו בעד.
אפרים סיגלר: כמה הערות על מה שנאמר פה על החיסונים.
אפרים סיגלר: אנחנו היינו בין התומכים הגדולים.
אפרים סיגלר: נלחמנו כן להכניס את החיסון לסל.
אפרים סיגלר: חייבים להודות למשרד הבריאות שתמך בנו והכניס את זה.
אפרים סיגלר: יש דרישה שאפשר לדרוש, זאת אומרת לעשות קאץ' אפ.
אפרים סיגלר: מה שקורה, החיסון הוא מגיל 12.
אפרים סיגלר: יש נערות בין גיל 16 ל-18, ברוב הארצות איפה שהכניסו את החיסון, אפשרו לנשים בין גיל 16 לגיל 18 או 20, לקנות את החיסון ביותר זול, כדי בכל זאת להתחסן, כיוון שנערה בת 16 שעברה את גיל 12 ולא קיימה יחסי מין, היא קנדידטית מאד מאד טובה לחיסון והיא תהנה מהחיסון; וכדאי למצוא לזה תקציב, לאפשר בשנים הקרובות, עד שהחיסון יכסה את כל הנערות בישראל.
נורית אריאל: מה עם בנים?
אפרים סיגלר: בנים זאת שאלה אחרת, כלכלית.
אפרים סיגלר: ככה, קודם כל חלק מהקופות הכניסו את החיסון לבנים.
אפרים סיגלר: החיסון מומלץ גם לבנים, הגרדסיל, החיסון נגד ארבעה זנים.
אפרים סיגלר: חד משמעית הוא מומלץ לבנים, בגלל שהוא מונע יבלות של אברי המין ומונע הדבקה אחר כך של הנשים.
אפרים סיגלר: אז מומלץ לחסן את הבנים.
אפרים סיגלר: חלק מהקופות, אני יודע שמכבי למשל הכניסו את החיסון.
אפרים סיגלר: עד עכשיו זה היה במחיר מלא, הכניסו את זה לביטוח המושלם, זה עולה 350 שקלים כפול 3.
אפרים סיגלר: זה יקר, אבל זה יותר טוב מכלום.
אפרים סיגלר: מבחינת מדינה, אני לא מכירה מדינה בעולם שנתנה את החיסון לגברים, בגלל שהמטרה בעיקר של החיסון - - -
קריאה: באוסטרליה.
אפרים סיגלר: לא, לא לגברים, לנשים.
אפרים סיגלר: תתנו לי, אני אתן לכם הרצאה על אוסטרליה והגברים, אני אסביר לכם מה קרה באוסטרליה.
אפרים סיגלר: באוסטרליה קרה דבר מדהים.
ד"ר ניהאיה דאוד: בחלק ממדינות אירופה גם.
אפרים סיגלר: רק במסגרת מחקר.
אפרים סיגלר: כן, במסגרת מחקר.
ד"ר ניהאיה דאוד: לא, זאת מדיניות גם.
אפרים סיגלר: לא.
אפרים סיגלר: בארצות סקנדינביות נותנים את החיסון לגברים במסגרת מחקר, לבדוק מה קרה.
אפרים סיגלר: מה שקרה באוסטרליה זה דבר מדהים.
אפרים סיגלר: "שרשה לה פאם" – אתם מכירים את המושג?
אפרים סיגלר: אוסטרליה היא המדינה הראשונה שהכניסה את החיסון לסל.
אפרים סיגלר: החיסון נולד בשנת 2006 ובשנת 2007 הם הכניסו אותו לסל, למה?
אפרים סיגלר: בגלל שאשת ראש הממשלה של אוסטרליה באותה שנה, חלתה בסרטן צוואר הרחם.
אפרים סיגלר: באותה שנה הכניסו את החיסון.
אפרים סיגלר: לחיסון יש שני מרכיבים.
אפרים סיגלר: יש לו חיסון נגד יבלות, שיבלות מופיעות תוך כמה שנים מהרגע שמתחילים לקיים יחסי מין, ואת ההשפעה אפשר לבדוק מיד, וזה מה שבדקו.
אפרים סיגלר: יש חיסון נגד סרטן צוואר הרחם.
אפרים סיגלר: אז בוירוסים שגורמים לסרטן בצוואר הרחם, אנחנו נראה את התוצאות בעוד 20 שנה.
אפרים סיגלר: אבל באוסטרליה כבר היום ראו שיש ירידה של 90% ביבלות אצל נערות שחוסנו, ומה שעוד יותר מעניין – 90% כמעט בנערים צעירים.
אפרים סיגלר: נערים צעירים שמקיימים יחסי מין עם נערות צעירות, בגלל שהנערות מחוסנות, גם הנערים לא נדבקים.
אפרים סיגלר: ולכן באוסטרליה יש ירידה של כמעט 90% במחלות יבלות של אברי המין, גברים ונשים, אבל אין חיסון לגברים שם.
מיכל אוגולניק: אני רוצה להתייחס.
מיכל אוגולניק: שמי מיכל אוגולניק, אני מחברת MSD, ואני רוצה לחדש לך שהשנה הגרדסיל נכנס באוסטרליה גם לבנים בסל.
עליזה לביא: אני מבקשת להעביר את רשות הדיבור לאורלי חסון.
אפרים סיגלר: רגע, עוד שתי הערות.
אפרים סיגלר: החיסון תפס הרבה נפח.
אפרים סיגלר: הנושא של טיפות חלב הוא נושא בעייתי, מכיוון שטיפות חלב היו אחת ההצלחות הכי גדולות של הרפואה הישראלית, להנגיש את הרפואה לכלל האוכלוסייה.
אפרים סיגלר: בשנים האחרונות ובנושא של מעקב היריון, יש איזה שהוא פער ובעיה בין המעקב של הרופאים בקופות החולים, לבין המעקב בטיפות החלב.
אפרים סיגלר: משרד הבריאות הוציא הנחיה לפני שנה, שלמעשה כל אישה בהיריון כמעט, היריון בסיכון.
אפרים סיגלר: זאת אומרת כל אישה ברגע שהיא בהיריון, 90% מהנשים, ההיריון שלהן הוא בסיכון, וזה מחייב מעקב של מרפאה להיריון בסיכון גבוה.
אפרים סיגלר: על ידי זה עושים שני דברים.
אפרים סיגלר: אלף, מלחיצים ללא צורך את הנשים, כיוון שאישה שיש לה בלוטת תריס ולוקחת אלטרוקסין, גם היא שייכת להגדרה של היריון בסיכון.
אפרים סיגלר: הקופות צריכות לפתוח מרפאות להיריון בסיכון גבוה, הנשים האלה צריכות להיות מטורטרות ומוזמנות כל הזמן, כיוון שהיריון בסיכון גבוה זה היריון בסיכון יותר גדול; והם הכניסו שם התוויות, שאנחנו בתור רופאים, מתנגדים להם.
אפרים סיגלר: זאת אומרת זה לא נשים עם היריון בסיכון.
אפרים סיגלר: אתה עושה את כל הנשים בהיריון – להריון בסיכון, וזה מחטיא את המטרה שלו.
אפרים סיגלר: וגם לגבי תרופות אונקולוגית, אבל זה לא לוועדה הזאת.
עליזה לביא: אוקיי, תודה אדוני.
עליזה לביא: אורלי חסון, ציצואשוילי, מנכ"לית עמותת לדעת, בבקשה.
אורלי חסון ציצואשוילי: תודה.
אורלי חסון ציצואשוילי: שלום רב לכולם.
אורלי חסון ציצואשוילי: קודם כל אני רוצה לחזק את הדברים שנאמרו על ידי חדווה, בכל מה שקשור לוועדות להפסקות היריון ובכלל על החוק להפסקת היריון, שיוצר מצוקה מאד מאד כבדה על נשים.
אורלי חסון ציצואשוילי: לאורך שנים של ליווי של נשים, אנחנו עמותה ירושלמית, אמנם פועלים בחלקנו ברמה הארצית, אבל העמותה היא ירושלמית.
אורלי חסון ציצואשוילי: לדוגמא, בירושלים פועלות רק שתי ועדות להפסקות היריון.
אורלי חסון ציצואשוילי: צפיפות מאד מאד קשה.
אורלי חסון ציצואשוילי: לא ברור לי מדוע משרד הבריאות לא מאשר לבתי חולים נוספים לבצע הפסקות היריון.
אורלי חסון ציצואשוילי: סוגיה.
אורלי חסון ציצואשוילי: צריך לברר אותה.
אורלי חסון ציצואשוילי: אבל מעבר לזה ולחיזוק הדברים שנאמרו על ידי חדווה ועיסוק בנושא הפסקות היריון, אני רוצה שנייה לחדד את כל הנושא של חינוך וחינוך לבריאות מינית, שזו סוגיה שלא עוסקים בה.
אורלי חסון ציצואשוילי: לא עוסקים בקידום בריאות מינית בצורה שאנחנו יכולים להגיד בצורה גורפת, המדינה שמה את זה בסדר הקדימויות שלה ואומרות שיש לנו פה מה לעשות ומה לקדם.
אורלי חסון ציצואשוילי: אנחנו פוגשים בני נוער, נערות, נערים, צעירים וצעירות, שמבולבלים בכל הנושאים של בריאות מינית, בקיום יחסי המין בוודאי, כאחד מהאפקטים, אחד הדברים, אחת הנגזרות של בריאות מינית.
אורלי חסון ציצואשוילי: בריאות מינית היא דבר הרבה יותר רחב מ-יש היריון או הוא איננו.
אורלי חסון ציצואשוילי: בוודאי שזה נוגע בראש ובראשונה לאיכות חיינו.
אורלי חסון ציצואשוילי: אז אני חושבת שצריכים לעסוק בצורה מעמיקה בקידום בריאות מינית והעלאה של המודעות ל-מה זה בריאות מינית, ולחשוב על תכניות מותאמות ברמה, אפרופו תכנון משפחה.
אורלי חסון ציצואשוילי: מה זאת אומרת תכנון משפחה במדינת ישראל?
אורלי חסון ציצואשוילי: מה זה?
אורלי חסון ציצואשוילי: אישה ניגשת ועושה מעקב היריון – האם זה תכנון משפחה?
אורלי חסון ציצואשוילי: מה זה תכנון משפחה, זה לא ברור לי.
אורלי חסון ציצואשוילי: זה כמובן, נושא מאד מאד מורכב שאני הייתי מאד מאד רוצה שאנחנו נעסוק בו בצורה מעמיקה יותר.
עליזה לביא: אחרונות הדוברות, לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור גם למשרד וגם כמובן לשרה, יעל אייזנברג מבית החולים הדסה עין כרם, בבקשה.
יעל אייזנברג: שלום.
יעל אייזנברג: אני באתי לכאן עם מלכה נוקריאן, שהיא מיילדת בבית החולים הדסה.
יעל אייזנברג: אני אזרחית פרטית שעברתי שני מקרים של אובדני היריון, אני לא מהדסה.
יעל אייזנברג: במקרים האלה לא קיבלתי לא עזרה נפשית, לא סיוע להשתקם, ומה שאנחנו רוצות להעלות כאן, מלכה מנחה סדנאות לתמיכה בנשים שחוו אובדן היריון.
יעל אייזנברג: אובדן היריון זה אובדן לכל דבר ועניין, בכל מה שנוגע לאובדן, זה כמו אובדן ילד.
יעל אייזנברג: יש בו את הנושא של ציפיות ותקוות והשבר הוא שבר מאד מאד גדול, שהוא לא מוכר לא באופן חוקי ולא מוכר בשום אופן על ידי המדינה.
יעל אייזנברג: רק נשים שחוות אובדן היריון החל משבוע 26 ומעלה, זכאיות לקבל חופשת לידה או חופשת מחלה.
יעל אייזנברג: נשים שחוו את זה לפני כן, גם אם זה שבוע או שבועיים לפני כן, לא זוכות לשום מענה בעניין הזה.
יעל אייזנברג: בתי החולים השונים, בהתאם לרמת הפתיחות ולאיזה שהוא תקצוב שהם מוצאים, אז נותנים איזה שהוא מענה, אבל הוא מענה מאד חלקי והוא לא אחיד.
יעל אייזנברג: זאת אומרת נשים בעיקר בפריפריה לא זוכות בכלל לקבל מענה בעניין הזה, ואנחנו חושבות שזה חשוב, חשוב לקיים על זה דיון ולהעלות את זה למודעות.
יעל אייזנברג: קיימים מרכזים בקופות החולים, אבל גם שם ניתן מענה לדברים נוספים, אבל לא לנושא של אובדן היריון.
יעל אייזנברג: אין טיפולים ואין תמיכה.
יעל אייזנברג: גם בנושא של התייחסות של הצוות הרפואי, זה גם נתון ליחס אישי ולפתיחות אישית של כל רופא או של כל אחות.
יעל אייזנברג: זאת אומרת זה לא נלמד בצורה מסודרת בבתי הספר לרפואה או בבתי הספר לאחיות.
יעל אייזנברג: אני נתקלתי ביחס מדהים מצד אחד, וביחס משפיל, לא רק אני אלא גם הרבה מאד אחיותיי לאובדן, שנתקלו ביחס מאד-, אני לא יודעת אם משפיל, אני לא אקרא לזה ככה, אבל יחס שהוא לא מבין את המשמעות, או יחס מנוכר, יחס שהוא לא מכיר בבעיה.
יעל אייזנברג: חוסר הבנה של הנושא הזה.
יעל אייזנברג: דבר אחרון, צריך לטעמנו להעביר איזה שהוא מסר לחברה.
יעל אייזנברג: נתנו כאן דוגמא בדף שהגשנו, יש בארצות הברית יום שלם שמוקדש לנושא הזה של אובדן עוברים.
יעל אייזנברג: החברה, וזה כולל גם את האנשים הקרובים לנו ביותר, לא מודעים לשבר, לתחושת האבל, לצורך לעבד אותו, לצורך לשקם את הנפש וגם לשקם את המשפחה, בסופו של דבר.
יעל אייזנברג: הנתונים שהבאנו כאן הם נתונים מדויקים, אבל הם לא משקפים לגמרי את התמונה כולה.
יעל אייזנברג: כי כשהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מדברת על אובדן היריון, אז מדברים על אובדנים שהם בשלבים מאד מאוחרים, על אובדנים כירורגיים.
יעל אייזנברג: אבל כשיש אובדן שהוא אובדן שקורה באופן טבעי, בשלבים מוקדמים של היריון, כשפסק הדופק בשבוע 8-9-10 ו-11, זה לא מדווח, זה לא נמצא כאן.
יעל אייזנברג: מהנשים שאני מכירה, כל אישה שנייה או שלישית שאני פגשתי, חוותה במהלך חייה לפחות פעם אחת אובדן של היריון ולפעמים יותר מזה, וזה לא מטופל.
יעל אייזנברג: אז היינו רוצות שזה יעלה לדיון.
עליזה לביא: תודה, תודה על העלאת הנושא לדיון.
דב חנין: אני מתנצל בפני משתתפות הדיון, שאני הגעתי באיחור, היה דיון דחוף שאני יזמתי אותו בוועדת הפנים, ונאלצתי להיות בו, לכן אני מתנצל שאני לא אדבר על הדברים לגופם.
דב חנין: אני מניח שהרבה דברים חשובים נאמרו פה ואני לא רוצה לחזור על דברים שכבר נאמרו.
דב חנין: אני רק רוצה להדגיש כמה היבטים יותר כלליים, והיבט אחד ספציפי.
דב חנין: אנחנו בעד שוויון בין נשים וגברים, אבל שוויון איננו אומר שנשים זהות לגברים מכל בחינה ואופן.
דב חנין: לנשים יש צרכים אחרים, בעיות אחרות, קשיים אחרים ולפעמים גם אפשרויות ויכולות אחרות, ואת השוויון שאנחנו רוצים לקיים אותו, הוא שוויון על בסיס של שוני והכרת השוני וכיבוד השוני, אבל גם מתן תשובות דיפרנציאליות, לצרכים הדיפרנציאליים.
דב חנין: אני מניח שבדיון הזה, מתוך הסתכלות על המשתתפות והמשתתפים שיש כאן, אתם בוודאי הצלחתם להציף את הסוגיות בצורה טובה.
דב חנין: אני מברך אותך גברתי השרה, על כך שאת נמצאת איתנו בדיון החשוב הזה.
דב חנין: אני רוצה להתייחס לסוגיה אחת נקודתית והיא הסוגיה של הוועדות להפסקת היריון.
דב חנין: אני חושב שמה שקורה בתחום הזה, מתוך המידע שמגיע אלי, הוא מאד מאד בעייתי.
דב חנין: אני חושב שלא בכל טיפול רפואי הבדל של שבוע או אפילו שבועיים, הוא הבדל משמעותי.
דב חנין: לפעמים אין ברירה, המערכת נאלצת לספוג את הזמן הזה וגם האנשים אולי היו רוצים לקבל טיפול יותר מהיר, אבל הם לא יכולים ואין מה לעשות.
דב חנין: בסוגיות האלה אנחנו מדברים על השלכות מאד מאד גדולות, גם בריאותיות במובן הפיזי, גם בריאותיות במובן הנפשי, וגם באמת דברים שיכולים לשנות בכלל את ההחלטה ואת המתכונת ולשנות חיים של אנשים, בצורה שאני ממש לא רוצה כרגע לפרט, כי אני חושב שכולנו מבינות ומבינים, והסוגיה הזו מחייבת איזה שהוא טיפול שורש.
דב חנין: עכשיו, גישתי העקרונית וישנם חברי כנסת נוספים, ככה החלפתי כמה מילים בנושא הזה עם השרה, זו סוגיה מורכבת, יש עליה ויכוחים ציבוריים וחברתיים, אבל עמדתי העקרונית אומרת שאנחנו יכולים בעניין הזה להפחית הרבה מאד מבלבול המוח, על ידי החלטה של מדיניות יותר מתקדמת, שאומרת שבסופו של דבר הבסיס צריך להיות החלטותיה של האישה.
דב חנין: ואם אנחנו נאמץ את העיקרון הבסיסי הזה ואנחנו נוביל את עצמנו למדיניות יותר מתקדמת בנושאים של הפסקת היריון, אנחנו נוכל לצמצם הרבה מאד מהמכשולים ומהמכשלות שקיימים במערכת, כפי שהיא קיימת היום.
דב חנין: אבל, כל עוד אנחנו נמצאים במצב הקיים היום, אני חושב שאת המערכות האלה צריך לתגבר בצורה דרמטית.
דב חנין: כי אם אין לנו אפשרות לעשות משהו יותר מתקדם, אז בואו נעשה את מה שאנחנו עושים לפחות, לא בדרך שסתם פוגעת וסתם מתעללת בנשים שנמצאות במצוקה, מצוקה מאד קשה, ושהזמן מאד מאד חשוב ורלבנטי לגבי המצב שלהן.
דב חנין: ונקודה אחרונה, שמחברת אולי בין הסוגיה הזאת לבין סוגיה יותר רוחבית: הפסקת היריון היא כמובן לא רק שאלה פיזית במובן הבריאותי הפיזי, היא גם שאלה נפשית והליווי הנפשי הוא מאד חשוב.
דב חנין: אני לא יודע אם היה סיפק בזמן הדיון, גברתי יושבת הראש, לשמוע יותר פירוט בעניין הזה.
דב חנין: בפנינו נייר של פורום הפסיכולוגים והעובדים או העובדות הסוציאליות.
עליזה לביא: אנחנו לא נוגעים בנושא הזה היום, אנחנו לא יכולים היום.
דב חנין: אוקיי, אז אני רק מסמן אותו כסוגיה.
עליזה לביא: יש פה רשימה של נושאים שאנחנו נדון בהם בישיבות הבאות.
דב חנין: אז אם הנושא הזה יידון בישיבה נפרדת של הוועדה, אני מאד מברך על כך.
עליזה לביא: אנחנו קיבלנו אישור מיוחד עד רבע לשתיים מיושב הראש ואנחנו חייבים לסכם.
עליזה לביא: פרופסור ארנון אפק, מילות סיכום שלך.
ארנון אפק: קודם כל תודה על כל הנושאים.
ארנון אפק: אני חושב שהיה נכון, מפאת קוצר הזמן, לבוא ולבדוק ולהעביר תשובה מסודרת.
ארנון אפק: חלק מהדברים שנאמרו אינם מוכרים, אחרים אני מכיר נתונים אחרים, אבל אנחנו נבדוק כל דבר וניתן לכם תשובה.
עליזה לביא: תודה רבה, תודה לך, ואנחנו מחכים ומחכות לתשובות.
עליזה לביא: גברתי השרה, שוב תודה על ההשתתפות שלך וגם על ההערות תוך כדי, כי הנושא מאד קרוב אליך ואת מכירה אותו, והמשקפיים המגדריים אינם חדשים לך, בטח לא בנושאים שטיפלת בהם בעבר בהצלחה רבה, ואני בטוחה שהרוח הזאת תבוא ותגיע למשרד הבריאות.
יעל גרמן: אני רוצה להודות לאנשי המשרד, ותרשו לי להודות גם לאורית, היועצת שלי.
עליזה לביא: היא כבר חלק אינטגראלי מאיתנו.
יעל גרמן: ממונה על כל נושא נשים אצלי בלשכה.
יעל גרמן: לא רק, אבל בעיקר.
עליזה לביא: הלאמנו אותה.
יעל גרמן: אוקיי, אז אני רוצה לעבור ממש אחד אחד: השתתפות נשים בוועדות בכלל ובוועדת הסל בפרט.
יעל גרמן: קודם כל מהרגע שנכנסתי אני הנהגתי, ואני שואלת כל ועדה שיש כמה נשים ישנן, ואם אין נשים – אז אני מבקשת שתהיינה נשים.
יעל גרמן: זה באמת עניין של מודעות.
יעל גרמן: כרגע הבנתי שעניין ועדת הסל יש משא ומתן מול האוצר.
יעל גרמן: אני אעקוב באופן אישי שאכן תהיינה נשים, לפחות ייצוג הולם, אם לא 50-50.
יעל גרמן: בעניין הממוגרפיה
יעל גרמן: /MRI שדיבר עליו חבר הכנסת ד"ר עפו אגבאריה, הבנתי שכבר היה דיון, אז אני מייתרת אותו, עוברת הלאה.
יעל גרמן: יש פערים לא רק בין גברים ונשים בנושא של הבריאות, אלא בתוך הנשים יש פערים, ממש כפי שיש פערים בחברה בכלל, בין נשים יהודיות לנשים ערביות ובתוך הנשים הערביות, בין הנוצריות למוסלמיות, ובתוך המוסלמיות בין אלה שגרות בערים לבין הבדואיות.
יעל גרמן: ואני מאד מאד מבקשת להוסיף עוד נושא למחקר, כדי שאנחנו נבין איפה הם הפערים.
יעל גרמן: אם לא נדע איפה הפערים, אנחנו לא נוכל לטפל בהם.
יעל גרמן: לי זה מאד חשוב ואני מאד אשמח להיעזר במרכז המחקר של הכנסת.
יעל גרמן: לועדות הפסקת היריון יש באמת שני היבטים, יש להן קודם כל את ההיבט של התורים, של המחיר.
יעל גרמן: בהיבט של המחיר הבנתי שכבר הועלתה הצעה ובקשה לוועדת הסל הקרובה, להכיל אותה בוועדת הסל, ואני מאד מאד מקווה שאכן כך ייעשה, ותינתן איזו שהיא הנחה.
יעל גרמן: אבל יש גם באמת את הנושא שחבר הכנסת דב חנין העלה, וגם חברת הכנסת זהבה גלאון, יושבת ראש מרצ העלתה, והיא שבתוך המגזר היהודי יש גם הבדלים בין חרדיות-.
יעל גרמן: מעירה לי אורית והיא צודקת בהחלט, וצריך לתת את הדעת בעיקר מבחינת המודעות, שגם במגזר הערבי וגם במגזר החרדי חייבים לתת מודעות.
יעל גרמן: אני חוזרת לוועדות הפסקת היריון.
יעל גרמן: יש היום שאלה מאד גדולה, למה בכלל צריך לבוא לוועדה כדי לבקש רשותה להפסיק היריון.
יעל גרמן: האם האישה אינה אחראית על גופה, והאם לא היא זו שצריכה לקבל את ההחלטה?
יעל גרמן: אז ראשית לכל אני רוצה לומר לכם שמכיוון שעסקתי בנושא מהרגע שנכנסתי, אז התשובה שניתנה לי הייתה שלמעלה מ-98% מהבקשות נענות והוועדות לא עושות בעיות בתחום הזה.
יעל גרמן: אני גם עניתי לך, אנחנו דיברנו על זה פעם.
יעל גרמן: ולכן אני אומרת לכם את האמת, לפעמים אולי לא כדאי לטלטל את הספינה, כי לפעמים כשמטלטלים אותה נכנסים אליה מים.
יעל גרמן: אז אני מתלבטת ביני לביני אם כדאי להעביר את זה לכנסת, כדי לבטל את הוועדות, מפני שכמו שאתם יודעים – זה חוק.
יעל גרמן: כן, אם אנחנו רוצים היום לבטל את הוועדות ולהביא לידי כך שאישה היא זו שמחליטה והוועדה היא רק ועדה רפואית שקובעת אם היא יכולה מבחינה רפואית וכו', זה יבוא לכנסת.
יעל גרמן: אני לא יודעת מה יהיה הסוף.
יעל גרמן: אני בהחלט מוכנה שחבר הכנסת דב חנין יחד עם חברת הכנסת זהבה גלאון, כמובן עם יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת ד"ר עליזה לביא, שתתנו את הדעת ואם אכן יוחלט לבוא לכנסת, אני בוודאי אזום אפילו חוק ממשלתי בנושא.
יעל גרמן: ונדמה לי שעד כאן, ואנחנו נקיים המשך, בהחלט.
יעל גרמן: אני מודה לכולם.
עליזה לביא: אני מבקשת לסכם את הישיבה: הוועדה לקידום מעמד האישה מודה לשרת הבריאות, חברת הכנסת יעל גרמן, על ההשתתפות בישיבה ועל ישיבות ההמשך שתבואנה; אני מודה על ההחלטה של השרה לדאוג לייצוג הולם בוועדות באחריות המשרד, ובכלל זה בוועדת סל התרופות; הוועדה רואה ישיבה זו כישיבה ראשונה להעלאת הסוגיות השונות הקשורות לבריאות נשים, שממנה אנחנו כמובן נמשיך ותצא הודעה בקרוב על התאריך הבא במושב הבא של הכנסת, שבו אנחנו נתמקד, כמו שאמרתי, גם בנושאים שלא הספקנו לגעת בהם בישיבה הזאת; הוועדה תבקש ממרכז המחקר והמידע של הכנסת מחקר מקיף, שיבדוק את ההבדלים בתוחלת החיים של הנשים, בהיבטים המגדריים כמובן, נשים-גברים, ואת הסיבות לירידה בתוחלת החיים של נשים במדינת ישראל, ובתוך כך גם לגבי הדברים האחרונים שלך, לגבש מחקר בהיבטים המגזרים, וגם כמובן על הדברים שנאמרו פה על ידי חברי הכנסת השונים; הוועדה תפנה לוועדת סל התרופות בבקשה שתיבחן את האפשרות להכליל בסל מימון של אמצעי מניעה;
נעמה קונסטנטיני: אמצעי מניעה מופיעים בהצעה לסל, והוועדה לבריאות האישה תדרוש שזה יתממש.
נעמה קונסטנטיני: זה בתחרות, אבל יש רשימה ארוכה מאד של גלולות שמוצע שהן יהיו בסבסוד מלא.
קריאה: אבל גלולות זה לא האמצעי היחידי.
עליזה לביא: אז אני מוסיפה: הוועדה תבחן ותגיש את ההמלצה.
עליזה לביא: הוועדה מבקשת משרת הבריאות לפעול בדחיפות להקמת היחידה האישפוזית לנפגעות תקיפה מינית, לפני שהתקציב המיועד להקמתה יתאיין; הוועדה סבורה שיש צורך בתגבור הוועדות להפסקת היריון בבתי החולים הנוספים, וגם לכך אנחנו נידרש.
עליזה לביא: אני שוב חוזרת ומודה, הרבה הצלחה בתפקיד הרחב שלך, ותודה על שיתוף הפעולה.
עליזה לביא: תודה רבה לכם, המשך יום נעים.
עליזה לביא: בוקר טוב, אני מבקשת להתחיל.
עליזה לביא: יש לנו יום עמוס, עמוס ואנחנו נרצה למצות עד תום את המפגש החד פעמי המרגש, ההיסטורי הזה כאן בכנסת ישראל.
עליזה לביא: אני מבקשת מכולם ומכולן לתפוס את מקומם.
עליזה לביא: עמלנו קשה כדי לאפשר לכמה שיותר לבוא, להשתתף, להיות חלק מהבוקר הזה.
עליזה לביא: מלווים אותנו גם רבים ורבות דרך ערוץ האינטרנט של כנסת ישראל.
עליזה לביא: ברוכות וברוכים הבאים לוועדה החגיגית, למפגש החגיגי, לישיבת הוועדה החגיגית של הוועדה לקידום מעמד האישה לכבוד המתמודדות לרשות הרשויות המקומיות ולרשימות לבחירות המוניציפאליות.
עליזה לביא: בוקר טוב אדוני השר, תודה שאתה איתנו הבוקר הזה.