GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שירה ג'רג'י: ואז אמרתי – OK, וקמתי ויצאתי החוצה.
שירה ג'רג'י: והדבר הראשון שנתקלתי זה באמת המגזר שלי, החרדי, הדתי, שאומר – דיר באלאק, במילים יפות.
שירה ג'רג'י: תיזהרי מאיתנו, אנחנו לא נרשה, אנחנו לא ניתן.
שירה ג'רג'י: ניסו להביא כל מיני רבנים שיגידו לי שאסור, אבל אלוהים יש אחד, הוא של כולנו, בין אם אתן מאמינות בו, בין אם לא, אני לפחות רואה את זה ככה ולוקחת את המקום הזה לאלוהים נותן לי יד ורק הוא, אף רב לא יגיד לי מה לעשות ואף איש, גבר, כזה או אחר, אני את הברכה של בעלי קיבלתי להליך הזה.
שירה ג'רג'י: אני לא צריכה את של אף אחד אחר.
שירה ג'רג'י: אני בעצם מבקשת את עזרתכן כי אני די לבד במערכה הזאת.
שירה ג'רג'י: נשים בצפת מאוד רוצות לפרגן ולעזור.
עליזה לביא: את מכירה את יפעת?
שירה ג'רג'י: כן, בקורס מנהיגות את המחר.
קריאה: אני מוכנה לעזור לך, אני מנצרת עלית, אני יועצת.
שירה ג'רג'י: אני אשמח לדבר עם כולכן אחר-כך, אני פשוט לא רוצה לגזול את הזמן של הוועדה.
שירה ג'רג'י: אני רק אומרת שאני צריכה את עזרתן של כל הנשים החזקות שיושבות כאן, כי בעצם להיות בצפת בעיר מאוד מאוד גברית, יש שם 15 חברי מועצה, הציעו לי מקום שלישי ורביעי, רק תבינו, זה לא ריאלי בצפת, מקום שני, אולי ריאלי בצפת, אולי.
שירה ג'רג'י: מקום שלישי ורביעי מאוד לא ריאלי.
שירה ג'רג'י: אז זה מאוד יפה להתהדר בזה שברשימה שלך יש אישה, השאלה אם אתה באמת מאפשר לה או שהיא רק עובדת בשבילך.
שירה ג'רג'י: אני לא עובדת בשביל אף אחד.
שירה ג'רג'י: רק בשבילנו הנשים ,ובגלל זה אני אומרת, בואו תעזרו לי לעזור לנו.
שירה ג'רג'י: כל אישה צריכה למצוא את המקום שלה ולקבל אותו בזכות ולא בחסד.
עליזה לביא: אז אנחנו נעבור עכשיו אולי אפילו במעבר חד למקום אחר בארץ ואתם יודעים שהארץ שלנו מאוד מאוד קטנה אבל המעברים הם מאוד חדים.
עליזה לביא: אני רוצה לבקש מיפה ייגר, מתמודדת לראשות עיריית הרצלייה, בבקשה.
יפה יגר: זו אני.
יפה יגר: אני רק אבקש שיצלמו אותי, כדי שאני אוכל להכניס את זה לדף הפייסבוק שלי.
יפה יגר: זה חשוב.
יפה יגר: בוקר טוב, אני יפה יגר.
יפה יגר: הייתי בזמנו, עשר שנים, חברת מועצה ואני חוזרת עכשיו להתמודדות על הראשות.
ורד סויד דאר: וגם את ספגת ביטויים מעליבים, אני ורד סוויד מנתניה ואני זוכרת, היינו קולגות והתמודדת עם אותן תופעות.
יפה יגר: נכון.
יפה יגר: אנחנו שוכחים את זה, זו היתה תקופה סוערת של חברות במועצה מול ראש עיר מאוד קשה, , ועל מערכות, מאוד קשה, על צעדים מאוד קשים שנעשו שם, על הקמת מרינה, צעדים קשים ואחרי עשר שנים במועצה הלכתי לדרכי.
יפה יגר: יעל נבחרה, הלכתי ללמוד משפטים.
יפה יגר: הלכתי כדי לראות האם זה מדאורייתא או מדרבנן, והאם אפשר לעשות את השינוי בדרך החוקית ולכן אני כאן והמטלה היא באמת שלכן, אתן חברות הכנסת, תודה על האירוע הזה.
יפה יגר: אני באתי לייצג כאן פן מאוד מאוד ספציפי, את הפן של המתמודדות העצמאיות.
יפה יגר: כשאני הייתי חברת מועצה עשר שנים, הייתי מטעם מפלגת העבודה, התמודדתי אז בתוך מפלגת העבודה, בפריימריז, פספסתי על כלום, על פריימריז לרשות, סיימתי עם 480, 450, עם מטה של ארבעה ואני, כי כל השאר פחדו להזדהות אבל התוצאה היתה 480 – 450, אבל לא נבחרתי ועזבתי.
יפה יגר: באתי לייצג כאן את הפן של המועמדים העצמאיים.
יפה יגר: חוק מימון מפלגות, אתן מקבלות רשימה מאוד יפה היום של מטלות, של חקיקה ושינויי חקיקה.
יפה יגר: חוק מימון מפלגות, חוק בן 20 שנה, הוא חוק שכל כולו מיועד בעצם לשמור ולשמר את מעמדן, מעמדן של המפלגות, ככאלה.
יפה יגר: היום בכלל, אני לא יודעת מה הסטטיסטיקה ומה הנתונים היום על כמה מועמדים עצמאיים יש, מול מועמדים מטעם מפלגות.
יפה יגר: אני לא יודעת כמה מתוך המועמדות האלה הן עצמאיות יחסית למועמדים הגברים, יהיה מעניין לראות את זה אולי בדיעבד.
יפה יגר: אבל החוק עצמו, מפלגה בצורה כל-כך קיצונית, שפשוט כובל, כובל את הידיים ואת הרגליים בדרך שכמעט בלתי אפשרית.
יפה יגר: כי את מתמודדת מול או ראש עיר מכהן, שהחוק אמנם אוסר עליו לעשות שימוש, במשאבי העירייה, מה שלא מפריע לו להוציא עלון, אגב, בשם אחת המפלגות, ולכתוב מאחורנית – ליצירת קשר לשכת ראש העיר, שזו עבירה פלילית.
יפה יגר: אבל אף אחד לא מעיז לקחת ולהגיש תלונה למשטרה, מה אנחנו, בזמן בחירות, אנחנו נעבור למישור הזה?
יפה יגר: לא נעים.
יפה יגר: או שאנחנו מתמודדות מול סגני ראשי עיר, והם מכהנים, שאין סגנים בפועל.
יפה יגר: שיש להם את הבמות שלהם, העירייה עושה חגיגות קיץ והכל, מאפשרת לראשי העיר, לסגנים.
יפה יגר: ויש מפלגות, והמפלגות הם גיבוי, הם גב מאוד רציני ויש עצמאים.
יפה יגר: ויש מועמדות עצמאיות, שהן, כשהן זקוקות לעזרה והן נגיד פונות לאותם ארגונים ואני בעברי אגב הייתי חברה בנעמ"ת, מספר שנים, באותה תקופה שהייתי חברת מועצה.
יפה יגר: אותם ארגונים יודעות לשלוח אותנו הנשים המועמדות לסדנת סטייליסטיות, לייעוץ איפור, וגם לסדנה של הופעה לפני קהל.
יפה יגר: אנחנו לא שם.
יפה יגר: אנחנו במגרש האמיתי, של התמודדות אמת.
יפה יגר: אנחנו זקוקות, הם זקוקים, המועמדים העצמאיים.
יפה יגר: אבל זקוקות לגיבוי של דפוס, של פלקטים, של עיתונות, של מודעות, זה עולה המון כסף.
יפה יגר: החוק מגביל.
יפה יגר: אני חושבת שזה חשוב.
עליזה לביא: חשוב, אבל יש פה עוד חברות.
שירה ג'רג'י: אני רוצה להוסיף ולהגיד שאם לי היה את התקציב הנכון, הייתי מתמודדת לראשות ולא למועצת האיר.
יפה יגר: כן.
יפה יגר: אם לא תפריעו לי, אני אקח 20 שניות.
עליזה לביא: זה פשוט הזמן של החברות שלך.
יפה יגר: אנחנו שמענו דיון כל-כך ארוך על ממונות, זה המגרש האמיתי.
עליזה לביא: את צודקת ואני מפנה לכן יום ב- 22.
יפה יגר: ואני שואלת – אם באמת אנחנו חפצות שינוי בתחום המנהיגות, ברמה המנהיגותית בארץ, אנחנו כמועמדות, כארגוני נשים, צריכות להבין שצריכות לקבל את העזרה של המחוקק, פשוט בדברים המאוד בסיסיים של מערכת בחירות.
יפה יגר: אנחנו מועמדות שמשקיעות הרבה מאוד אנרגיה, הרבה מאוד אנרגיה.
יפה יגר: אני נשואה, יש לי ארבעה ילדים, יש לי חמישה נכדים, אני עורכת-דין, אני אחרי 15 שנה שעזבתי את הפעילות, מרגישה שזה בנפשנו ושזה לוקסוס גדול מדי להישאר בכורסא בבית ולקטר.
יפה יגר: ואם אנחנו רוצות שינוי, הרמה המוניציפאלית, כשאנחנו פותחים בבוקר את השער ויוצאים החוצה, אנחנו נפגשות עם החיים לפני שלום ולפני כל דבר אחר.
עליזה לביא: אורית רישפי.
אורית רישפי: קודם כל, אני אקדים ואומר שיש לי עונג גדול והרבה הרבה חברות בפעילויות הארוכות שלי בתחום הזה, גם בכובע הפמיניסטי ובאמת הנושא של עמותת כ"ן והנושא של הכנסת השלטון המקומי והחשיבות שלו וכמה שהוא מתבקש באמת הבאתי לעמותה לפני הרבה שנים, אחרי מחקר שעשינו במרכז הבין תחומי בהרצלייה וראינו באמת שחברות מועצה, אל"ף, הן כמובן לא נוכחות, מעבר לזה שהן לא נוכחות, הן גם לא מתמודדות פעם שנייה כמעט אף פעם ואז ככה בעצם הבאנו את זה והתחלנו לעבוד על הנושא הזה.
אורית רישפי: אני שמחה שזה עולה ופורח.
אורית רישפי: קודם כל, נשים מתמודדות באופן כללי נתקלות בקשיים האובייקטיביים, שישנם בתחום של השלטון המקומי ואם יש תחום מרות שמחייב חקיקה דחופה וסובל הייתי אומרת מהכנסת הראש בחול, זה התחום של השלטון המקומי.
אורית רישפי: מפני שכשפותחים את העיתונים ומדברים על שחיתות, ואני לא רוצה לפתוח פה נושא עכשיו של שחיתות, איכשהו תמיד בסוף הכל מתנקז לשלטון המקומי ואנחנו הולכים עם הדבר הזה והקשיים האובייקטיביים, חלק מהם פשוט הופכים את המשחק למשחק באמת לא דמוקרטי ולכן כשהמשחק לא דמוקרטי, כמובן שהנשים הן אלה שחוטפות את המכה בראש קודם.
אורית רישפי: אחד הדברים שעשינו ובאמת עשינו הרבה, הקמנו גוף שייצג את חברי וחברות המועצה בכלל הרשויות במדינת ישראל, קראנו לו ארגון אח"מ, אני פעלתי בנושא הזה הרבה, אני קצת הפסקתי כי אני עכשיו מתמודדת על ראשות העיר הרצלייה, אבל הגוף הזה, יש לו זכות קיום והוא חשוב.
אורית רישפי: הייתי בקבוצת הפעילות לפני 15 שנה שהלכו והחתימו את כל המועמדים.
עליזה לביא: אורית, תעשי לנו סדר בבקשה.
עליזה לביא: יש פה שתי מועמדות של עיריית הרצלייה?
עליזה לביא: יש שלוש מועמדות?
עליזה לביא: זה נורא מעניין.
יפעת זמיר: יש היום קבוצה של 37 נשים שרצות לראשות ערים שזה מספר מדהים וזה לכשעצמו מספר יפהפה ובהצלחה לכולן.
עליזה לביא: רק רגע, יפעת, זה נורא חשוב לדעת את הנתונים.
עליזה לביא: 37 נשים רצות היום לרשות?
יפעת זמיר: לראשות ערים.
עליזה לביא: מקומות שבהם לא, למעשה, כיהנה ראש עיר, למעט הרצלייה?
יפעת זמיר: נכון.
יפעת זמיר: בהרצלייה יש שלוש נשים.
יפעת זמיר: קודם כל, יש כאן תל-מונד וכפר יונה והר אדר וראשון לציון ורעננה, זיכרון יעקב ויש בחיפה ויש ברחובות.
יפעת זמיר: המון.
יפעת זמיר: יש בקריית ארבע, חברות.
עליזה לביא: אני רוצה לנסות ללמוד.
עליזה לביא: הנשים הללו, בדרך-כלל, קודם כל היו חברות מועצה ואחרי זה?
יפעת זמיר: חלקן – כן וחלקן – לא.
עליזה לביא: רגע, אני רוצה ללמוד.
עליזה לביא: איך אנחנו יכולות לתקן בלי לדעת?
עליזה לביא: האם את רואה מאפיינים של נשים שקודם כל כיהנו כחברות מועצה ואחרי זה, או מדלגות ורצות ישר לראשות עיר?
יפעת זמיר: רוב הנשים שמתמודדות לראשות ערים היום, הן היו חברות מועצה, בחלקן שימשו יו"ר האופוזיציה בעיר שלהן, חלקן מגיעות מהפוזיציה הזו היום להתמודד לראשות העיר, מכירות את המשחק המוניציפאלי, באות עם כלים מוניציפאליים מצוינים.
יפעת זמיר: חלקן אקטיביסטיות מקומיות, כמו שאמרנו, יכולות להיות יושבות ראש ועדי הורים, הנהגות הורים, נשים שבאות מהצבא, פורשות צה"ל יש שתיים כאלה, שושי נמצאת כאן איתנו.
יפעת זמיר: יש נשים מצוינות, מעולות, מוכשרות ואיכותיות.
עליזה לביא: תודה תודה.
עליזה לביא: אז בואי נשמע.
אורית רישפי: אני אעשה את זה מאוד בקיצור.
אורית רישפי: אל"ף אכן חוק מימון הבחירות הוא בלתי אפשרי ונותן העדפה למפלגות, וכמו שאמרו לי בבית בני המשפחה שאוהבים אותי – את שוב רצה?
אורית רישפי: רק לכי קודם תפתחי לעצמך תיק במשטרה, שלא יפתחו לך, שכבר תפתחי לעצמך לבד, והחוק הוא דרקוני ובלתי אפשרי.
אורית רישפי: זה דבר ראשון.
אורית רישפי: דבר שני, חוק של הגבלת משך כהונה ומי שמכירה אותי פה הרבה שנים יודעת שאני מדברת על זה כבר הרבה שנים.
אורית רישפי: כל עוד לא תהיה הגבלת משך כהונה לראשי רשויות, לא תהיה דמוקרטיה בשנתון המקומי.
אורית רישפי: חוק מהיר, קל, לא מסובך, עם מוטת השפעה עצומה.
אורית רישפי: זה יתקן חלק גדול מהשחיתויות, זה יעשה משחק דמוקרטי כמו שפה שמענו, ראש העירייה מוציא ניירות, הסגנים עושים אירועים.
אורית רישפי: האנשים המכהנים משתמשים באמצעים.
אורית רישפי: אז הגבלת משך כהונה.
אורית רישפי: ועוד דבר אחד, סליחה רגע, רק עוד מילה אחת – זכויות לחברי המועצות.
אורית רישפי: חברי המועצות זה מתנדבים סטטוטוריים.
אורית רישפי: אני לא חושבת שיש הגדרה כזאת בחוק ואני אשמח מאוד לעזור, עשיתי דוקטורט בשלטון מקומי, ואני את הדברים האלה מביאה מתוך ידע, גם אקדמי, גם משפטי, גם מעשי, מכל העולמות והדברים האלה, באמת צריך פעם אחת ולתמיד להתמודד אתו.
עליזה לביא: ענת קנפו, הר אדר.
ענת קנפו: שלום, נעים מאוד.
ענת קנפו: אני רצתי לראשות המועצה בפעם הקודמת, בלי שהייתי חברת מועצה, לשאלתך.
ענת קנפו: הכנסתי ארבעה מנדטים מתוך תשעה.
ענת קנפו: אני מתמודדת לראשות שוב, לא ברחתי.
ענת קנפו: באמת, יש סיבות טובות מאוד לברוח, חברותיי הקודמות במועצה באמת ברחו ויצאו חבולות מאוד מהמועצה הקודמת.
עליזה לביא: את רק שברת את שתי רגלייך לא מזמן.
ענת קנפו: כן, אבל זה לא הפריע לי לעשות את ההפגנות בכביש ואני ממשיכה בכל הכוח.
ענת קנפו: רציתי רק לומר כמה דברים לגבי אכיפה.
ענת קנפו: יושבות פה נציגות משרד הפנים.
ענת קנפו: אני כיושבת ראש אופוזיציה, פניתי לכל מוסד ביקורת במדינת ישראל, בעשרות מכתבים, החל ממבקר המדינה, הממונה על המחוז, רות יוסף, שאחראית על ירושלים, בנושאים מאוד מאוד חמורים שגובלים בפשיעה לכאורה, חלקם מנהל לא תקין, כמובן.
ענת קנפו: יש גיבוי נוראי, לדעתי, של השלטון המרכזי לשלטון המקומי.
ענת קנפו: זאת אומרת, ראשי מועצות שרובם גברים, אנחנו יודעים, זוכים להיות "שריפים" ביישוב.
ענת קנפו: הם עושים מה שהם רוצים.
ענת קנפו: הם בונים מה שהם רוצים, מתי שהם רוצים, אוכפים אכיפה סלקטיבית, מתנקמים באנשים.
ענת קנפו: מי שעושה חוג בית, ישר מקבל מכתב שאין לו טופס 4 ואם היה לו טופס 4 זאת היתה טעות ועכשיו אין לו טופס 4.
יפעת קריב: יש לו חריגה בארנונה, או שהוא סגר מרפסת.
ענת קנפו: בדיוק.
ענת קנפו: יש, אנחנו מכירים את כל השיטות.
יפעת קריב: חשבון המים שלו קפץ.
ענת קנפו: אם אני כיושבת ראש אופוזיציה פונה לשלטון המרכזי, כולל למבקר המדינה, שאמר שהוא בודק, שהדברים מאוד מאוד חמורים ופתאום הוא מפסיק לבדוק, כי יש קשרים שלטוניים, אני חושבת שאנחנו צריכות כאן לעמוד על שני דברים – אחד, הנושא של אכיפה ויש כאן נציגות ממשרד הפנים, אני מאוד שמחה לדעת, אני רוצה לתת הצעה קונקרטית, ביקשתם הצעות קונקרטיות.
ענת קנפו: אני חושבת שחברות מועצה שמקבלות אינפורמציה על אי-אכיפה של החוק הקיים, קודם כל, בנושא של ממונות, בנושא של מעמד האישה, הן יכולות לעזור לזה לקרות, כי הן יודעות ומכירות קצת את נפתולי הבירוקרטיה הקשה, לבוא ולאכוף את החוק.
ענת קנפו: דבר שני, אני חושבת שכאן, אם תצא מכאן קריאה לעזרה, לחברות מועצה, לאכוף את החוקים, כשהן מתמודדות כל יום הן צריכות להעסיק עורכי-דין ובתשלום או שלא בתשלום, הן צריכות להתמודד עם אנשים מפולפלים מאוד שמכירים את החוק, בתוך המועצה.
ענת קנפו: אין להן, הידיים שלהן קשורות, גם הזמן שלהן, הם לא מקבלות על זה כסף, גם אין להן תקציב לקדם את עצמן בשום דרך.
ענת קנפו: כל הזמן שואלים לאן נעלמת ולאן נעלמת, זה מאוד מאוד קשה לקדם את הנושא הזה.
ענת קנפו: אני חושבת שאכיפה ועזרה שלכם באכיפה זה נקודת מפתח.
עליזה לביא: מיסם ג'לג'ולי.
מיסם ג'לג'ולי: כן.
מיסם ג'לג'ולי: שוב, אני מיסם, אני מקרן אברהם.
מיסם ג'לג'ולי: יפעת הזכירה כאן שיש 37 מועמדות לבחירות הבאות וקרבות לרשויות, לראשות רשויות מקומיות.
מיסם ג'לג'ולי: אנחנו, בחברה הערבית, עדיין מדברים על בחירת נשים לחברות מועצה ולחברות רשות.
מיסם ג'לג'ולי: קצת נתונים – שש נשים נבחרו, שש נשים ערביות נבחרו כחברות מועצה וארבע התפטרו במהלך הקדנציה.
מיסם ג'לג'ולי: אז נשארנו בסוף הקדנציה רק עם שתי נשים.
עליזה לביא: בדקתן למה?
מיסם ג'לג'ולי: התפטרו מכל מיני סיבות, בעיקר הסיבות של הקושי לעבוד בזירה כל-כך גברית וקשיים מכל הסוגים.
מיסם ג'לג'ולי: אז אנחנו בקרן אברהם ובשותפות עם קיאן, עמותת קיאן, אנחנו מקדמים עכשיו פרויקט של הכשרת נשים ערביות להתמודד בבחירות המקומיות, גם כחברות מועצה וגם לראשות הערים והמועצות המקומיות.
מיסם ג'לג'ולי: זה פרויקט ראשון מסוגו בחברה הערבית, שמתמקד רק בנשים ערביות ונותן את הדגש על האפיונים הייחודיים של החברה הערבית, של הרכב הרשויות הערביות ושל המפה הפוליטית שהיא הרבה יותר שונה, המפה הפוליטית המקומית, אני מתכוונת, שהיא שונה מהחברה היהודית ואנחנו מקדמים את הפרויקט הזה ואנחנו מקווים לפתוח עוד קורסים במהלך השנה.
מיסם ג'לג'ולי: אנחנו מתכננים עוד שישה קורסים שהצפי שלנו שבבחירות האלה, לצערי, אנחנו כנראה לא נצליח, כי התחלנו רק עכשיו.
מיסם ג'לג'ולי: אבל הבחירות הבאות, אני מקווה שאנחנו נצליח להכניס כמה עשרות נשים לתוך הזירה הפוליטית המקומית.
מיסם ג'לג'ולי: אני אישית חושבת שמאוד מאוד חשוב לקדם חקיקה בנושא הזה, של קידום נשים למשרות או להיבחר לרשויות המקומיות, שריון נשים.
מיסם ג'לג'ולי: שריון זה לא מילה גסה.
מיסם ג'לג'ולי: אני חושבת שאנחנו, או המחוקק, צריך לעזור לנשים להיכנס למקומות שמאוד קשה להיכנס אליהם, במיוחד אם אנחנו מדברים על החברה הערבית שהיא חברה שלנשים קשה יותר מאשר בחברה היהודית להתברג למקומות שהם מקומות בעלי השפעה ובעלי אופי של קבלת החלטות.
מיסם ג'לג'ולי: אז בעזרת המחוקק, אם יש שריון של נשים, זה יכול מאוד לעזור ולקדם נשים בתוך החברה.
מיסם ג'לג'ולי: לא חסר נשים, יש מוטיבציה מאוד גבוהה לנשים כן להשפיע בזירה הפוליטית וזירה הציבורית, אבל לצערנו הרב, המכשולים הם הרבה יותר קשים והרבה יותר חדים.
מיסם ג'לג'ולי: תודה.
יפעת קריב: קודם כל, שלום לכולכן.
יפעת קריב: אני רוצה ככה, מובן שיש לי מלא מה לומר, אבל חלק מהדברים שלי אני אשמור לאירוע שאנחנו, שיקוים ב- 22 לחודש.
יפעת קריב: תראו, אנחנו היום חוגגים 75 שנים לשלטון המקומי, זהו יום חגיגי.
יפעת קריב: אני לא יודעת כמה מכן שמות לב, אבל אנחנו עושות היסטוריה בזה שהדיון הזה מתקיים כאן.
יפעת קריב: כי שנים ניסינו לקיים ביום השלטון המקומי את הנושא הזה וזה לא היה על סדר היום.
יפעת קריב: אז קודם כל, אני באמת רוצה להודות לשולה אגמי, שמחזיקה את התיק הזה והיא אפשרה לנו, ככה, כי אני יודעת שלא היה לך קל ואני יודעת שהיה לך פשוט ואני מזדהה אתך ואני מבינה שעצם קיום הדיון, גם אם הוא קצר, גם אם לא כולם הצליחו להיכנס, זה כבר צעד ראשון שלנו, בלהגיד – אנחנו כאן בנושא של השלטון המקומי וזה מבחינתי היסטוריה שקורית בזה הרגע.
יפעת קריב: תראו, אני עברתי את כל המסלולים.
עליזה לביא: אז רק כדי להרחיב, רגע, כי לא כולן מכירות ויודעות.
עליזה לביא: הדיון באופן מסורתי, ביום השלטון המקומי, היה דיון בממונות.
עליזה לביא: כל מי שבאה ואמרה – כל הספקנו, לא הספקנו, למה זה לקח יותר זמן וכו', אנחנו ביקשנו ופנינו באמת בכיוון הזה שגם כדי לעודד וכדי לתת, אנחנו לפני בחירות, ולכן גם בחרנו, התלבטנו האם לעשות את היום הזה עכשיו או בתחילת המושב הבא ואחרי התייעצות משותפת החלטנו למקד, למרות שמאוד מאוד, אנחנו מאוד מאוד עמוסים והתקציב פה גוזל את רוב זמננו, אני גם חברת ועדת הכספים ועוד דברים בבית הזה, אבל החלטנו כן לגייס את כל הכוחות שעומדים לרשותנו ולקיים את היום הזה ב- 22 בחודש ונמשיך בו כי אני יודעת שיש פה חברות שהגיעו מרחוק ולא תוכלנה לדבר במפגש הזה אבל היה חשוב לנו לבוא ולציין ולחזק ואני חושבת שכבר נוצרו פה קשרים ורשתות, שתוכלנה להמשיך.
עליזה לביא: אני גם מצפה ומחכה לפניות שלכן ולהמלצות שלכן מה לעשות ב- 22.
עליזה לביא: יש כאן, כמו שהצגתי, גם את עמליה, גם את מיטל, מיטל שלי פה?
עליזה לביא: אבל דלית, כמובן, מנהלת הוועדה שלנו, תשלחו.
עליזה לביא: תשתפו אותנו, תעבירו לנו נושאים שהייתן רוצות, דוברות או דוברים שהייתם רוצים לשמוע.
עליזה לביא: אנחנו כבר העברנו בקשה לשר שיכבד אותו בנוכחותו, לשר הפנים.
עליזה לביא: אז אנחנו פתוחות ליוזמות, לרעיונות, לניסיון שלכן, יפעת והאחרות כמובן את מה הייתן רוצות לשמוע ב- 22.
יפעת קריב: אני כל-כך מסכימה, בנות, זה שאנחנו כאן היום, זה כבר מספיק.
יפעת קריב: לפעמים לא צריך לדבר יותר ולא צריך לומר, הנוכחות שלנו, תשתו אחר-כך קפה, תפגשו את כל ראשי הערים, תלחצו את היד, תגידו שלום, אני מתמודדת לראשות, אני אגיד הוד השרון, בשביל לא, אני אומרת, כל אחת תצאו תגידו – אני מתמודדת למועצה, אני מהעיר שלך, צאו, תסתובבו, שהבית ירגיש את הנוכחות שלכן, מעבר לזה שאתן נמצאות כאן בחדר.
יפעת קריב: זה כבר ההישג, לא משנה מה נאמר, זה לא משנה.
יפעת קריב: אבל בכל-זאת, אני אומרת שני דברים קצרים, אני יכולה לומר הרבה דברים, שני דברים שאני אתמקד בהם, רק אני אגיד שעברתי את כל המסלולים, עברתי את כל הדרך בלהגיע לכאן, הנושאים התקציביים, הלא תקציביים, הלכלוך, המקומות הכי נמוכים שאפשר לרדת אליהם, הייתי שם כי נגררתי לשם בעל כורחי, אני מאוד מזדהה, מאוד מבינה ונמצאת פה כדי לסייע ולעזור וחלקכן מכירות את זה.
יפעת קריב: והדבר הנוסף, אני רוצה לפנות לחברת הכנסת חנין זועבי.
יפעת קריב: חברת הכנסת חנין זועבי, את העלית השבוע הצעת חוק מאוד חשובה, רק היא הועלתה לא בצורה הנכונה.
יפעת קריב: אנחנו לא נפתח את הכל כאן ובאמת אף אחד מחברי הבית לא היו חתומים עליה.
יפעת קריב: במקביל, אני העליתי הצעת חוק דומה.
יפעת קריב: מה שאני רוצה להגיד פה בפורום הזה, שאני רוצה לקרוא לך, דקה, שנייה אחת, לפני כולן, לשים בצד, שנייה אחת, לשים בצד, רגע אחד, דקה.
חנין זועבי: זה מקומם, מה שאת אומרת.
יפעת קריב: שנייה, תני לי לסיים.
עליזה לביא: חברות, יש לנו שבע דקות.
יפעת קריב: חנין, תני לי לסיים.
חנין זועבי: או שאת תומכת בעיקרון ואז את תומכת או שלא.
קריאה: אבל תתני לה לסיים.
יפעת קריב: תני לי לסיים לדבר.
יפעת קריב: הצעת החוק שלי - - -
חנין זועבי: אני עכשיו, מותר לי הערה על מה שהיא אמרה?
יפעת קריב: אבל לא סיימתי את המשפט.
חנין זועבי: אנחנו מדברים על העיקרון והיא מדברת מי חתם על החוק.
חנין זועבי: זה לא הולך.
יפעת קריב: משפט אחד קצר, אני לא רוצה לפתוח את זה.
יפעת קריב: חנין, יהיה לך מקום להגיב.
יפעת קריב: הועלתה הצעת חוק שיש בה בעיה בנושא הדמוקרטי, לא קשור למי הגיש אותה, אם כן אפשר או לא אפשר לחייב רשימה להכניס נשים, זה נוגד את הדמוקרטיה או לא נוגד את הדמוקרטיה.
יפעת קריב: התחלתי הליך מאוד עמוק עם משרד המשפטים כדי לבחון האם אפשר להגיד שבכל שלישייה תהיה אישה או לא תהיה אישה, איך אפשר במסגרת הדמוקרטיה להכניס את הנושא הזה פנימה.
יפעת קריב: זה הליך דמוקרטי חקיקתי.
יפעת קריב: מה שאני מציעה לך, להיות שותפה ביחד אתי להליך שאני עושה עם משרד המשפטים ולהציע הצעת חוק משותפת לנושא הזה, כי היעד שלנו הוא להגיע לכלל האוכלוסיות במדינת ישראל, גם נשים מהמגזר הערבי, גם מהמגזר הדתי, גם מהמגזר החילוני, לכל המגזרים.
יפעת קריב: אז בפורום הזה אני מציעה לך להצטרף לדיונים שלי עם משרד המשפטים, שהדיונים יהיו הכי דמוקרטיים שאפשר.
חנין זועבי: נרשמתי מזמן.
חנין זועבי: הצעת החוק שלי היא הצעה ישנה, ישנה.
חנין זועבי: היא מהפעם הקודמת, מהקדנציה הקודמת.
חנין זועבי: ואז, אנחנו מעלים שוב, אני לא יכולה להחתים שוב, יפעת, ואת יודעת את זה.
חנין זועבי: ואם אני מעלה את העיקרון הזה, אז אי-אפשר שיהיה מוקד השיח על – תבואי ותשתפי אתי פעולה.
חנין זועבי: אנחנו נשתף פעולה, לא שאני אבוא אלייך ולא שאת תבואי אליי.
חנין זועבי: אנחנו נשתף פעולה.
חנין זועבי: אבל מבחינתי, גם, מבחינתי, עצם האמירה, אני מוכרחה גם לציין, שיושבת ראש הוועדה, עליזה, גם ואני מודעת לאילוצים הקואליציוניים, היא הצביעה בעד החוק והיא תמכה בעד החוק.
ורד סויד דאר: גם הרשות לקידום מעמד האישה נתנה חוות-דעת מקצועית, היא תומכת בחוק.
חנין זועבי: לא היה קורה כלום, תראי, יפעת, מי שיש לו עיקרון, גם מוכן לשלם את המחיר על העקרונות שלו.
חנין זועבי: לא היה קורה כלום אם כמה מחברות הכנסת מהקואליציה, היו תומכות בחוק הזה ואחרי הקריאה הראשונה, אם היתה קריאה ראשונה או אם לא היתה קריאה ראשונה זה היה כבר אמירה בעצמה, ואם היה נניח שהחוק עובר, אז כל התיקונים היו אפשריים אחרי הקריאה הראשונה.
חנין זועבי: אני חברת כנסת כבר שנה חמישית, כלומר זו הקדנציה השנייה.
חנין זועבי: זה היה חוק שלי, שאני העליתי עוד פעם, לא היתה לי אפשרות שאתן תהיינה שותפות.
יפעת קריב: משרד המשפטים ביקש להיות שותף.
חנין זועבי: עכשיו לגבי האמירה הזאת, שאנחנו נשתף פעולה, בהחלט התגובה שלי היא חיובית ואנחנו נשתף פעולה.
עליזה לביא: אז חברות, אני רוצה לקחת את הדוגמה הזאת.
עליזה לביא: תראו, תראו, לא פשוטה היא דרכנו.
עליזה לביא: דיברתם קודם ככה ברמיזה והיו כאלה שהרחיבו על המקום של הממונות והכפיפות שלהן.
עליזה לביא: אני יושבת ראש הוועדה למעמד האישה.
עליזה לביא: כשעלה החוק של חנין זועבי בכנסת, במליאה, זה חוק שנפסל בוועדת שרים לענייני חקיקה, אבל חברת הכנסת ביקשה להעלות אותו במליאה.
עליזה לביא: אז אני חברת מפלגה, מפלגת יש עתיד, שיושבת בקואליציה וההחלטה של הנהלת הקואליציה היתה כמובן להצביע נגד החוק.
עליזה לביא: אני גם יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה והחוק של חנין הוא חוק שאפשר להגיד שהוא לא מספיק טוב, הדרך נעשתה בירוקראטית לא באמצעים כאלה ואחרים, אבל החוק הוא חוק חשוב.
עליזה לביא: מה אני עושה?
עליזה לביא: אני הצבעתי בעד החוק.
עליזה לביא: 18 שניות חלפו מהרגע שחטפתי סטירת לחי.
עליזה לביא: 18 שניות על השעון, זה לא היה נעים.
עליזה לביא: זה היה מאוד מאוד מאוד קשה.
עליזה לביא: מראש הממשלה, לקבל נזיפה, זה לא פשוט.
עליזה לביא: יכול להיות שהשיקול שלי לא היה נכון, כי ראש המפלגה שלי - - -
חנין זועבי: היה נכון.
עליזה לביא: חנין, כרגע אני מנתחת אירוע ואני משתפת פה נשים.
עליזה לביא: רגע, ואני משתפת פה נשים, אני משתפת פה נשים, אני לא, לא סתם נותנת את הדוגמה שלי, משום שהדוגמה הזאת תהיה חלק ונחלה של כל אחת שהולכת ומתקדמת ואם היא תעשה את זה בצעדים קטנים ומדודים יש החלטות שלכאורה נראות קטנות אבל הן מאוד משמעותיות, עם השלכות מאוד מאוד מאוד רחבות על העתיד של כל אחת ואחת בחדר הזה.
עליזה לביא: זאת היתה, יש כאלה שיגידו, זו היתה החלטה אמיצה ויש כאלה שיגידו שעשיתי טעות, אבל אני שלמה מאוד עם ההחלטה שלי.
עליזה לביא: להגיד לכם שאין מחירים?
עליזה לביא: אין דבר שאין מחיר.
עליזה לביא: גם החלטה של בעד, גם על החלטה של נגד וגם על החלטה של לקום ולצאת החוצה.
קריאה: שרל'ה לא תיתן לך פיצה.
עליזה לביא: סליחה, זה לא קשור.
עליזה לביא: אני לא רוצה לשמוע, אני מבקשת להיות ענייניים.
עליזה לביא: די, יש לנו שבע דקות, יש לי, אני חייבת לצאת לישיבה הבאה.
עליזה לביא: יש לנו שבע דקות לסיכום הישיבה הזאת.
עליזה לביא: אני רוצה להיות עניינית ובלי הערות ציניות כאלה ואחרות, זה לא המקום ולא השולחן ואם אנחנו רוצים להעצים אחת את השנייה ולהתקדם קדימה, אל תחשבו שגם שרות.
עליזה לביא: תראו, לימור לבנת לפני שבועיים ישבה פה בוועדה ואמרה חד משמעית שאם אני כיושבת ראש הוועדה למעמד האישה לא הייתי פונה לראש הממשלה ומבקשת ב- 2013, שבוועדת פרי, ועדת פרי, ועדה שקמה, ועדה חדשה שקמה כדי לדון איך ייראה הצבא, המרחב הציבורי בצבא, מול כניסת החרדים ומה יהיה מקומן של נשים, אני מזכירה לכן, שאם הם נכנסים, אז גם צריך לחשוב על הנשים והיא אמרה פה, אם אתם לא הייתן פונות ומבקשות, אני, לימור, לא הייתי חברה בוועדה.
עליזה לביא: זה לא נגמר.
עליזה לביא: זה לא נגמר, זה כל הדרך מלווה אותנו.
עליזה לביא: אז אל תחשבו ששרות לא חוות את הדברים הללו.
ורד סויד דאר: גם השבוע קראנו למנות אותה בוועדה למינוי הגוף שבוחר את הרבנים ובעקבות הקריאה היא הוכנסה לוועדה.
עליזה לביא: זה יש התחייבות, זה נכון.
עליזה לביא: אבל הרעיון היה שיהיו 17 נשים.
עליזה לביא: אם כבר את רוצה לפתוח את העניין הזה, אז פניתי מייד כשהגעתי לבית הזה, כי הבנתי מה הולך לקרות עם הרבנות הראשית והיום, אם אתן רוצות לדעת, בגוף הבוחר לרבנים הראשיים היתה אישה אחת, שקוראים לה מרים פיירברג מתוקף היותה ראש עיריית נתניה והיא היתה איש אחת.
עליזה לביא: האישה השנייה שהיתה זאת יעל גרמן שהיום היא שרה, ונשארנו עם גוף בוחר של 149 גברים.
עליזה לביא: פניתי לראש הממשלה ואמרתי לו – יש לך 17 מקומות שאתה ממנה, זה שני שרים, זה חמישה חברי כנסת ועשרה נציגי ציבור.
עליזה לביא: אני מבקשת, והחתמתי 42 חברים בבית הזה, העברנו לו את המכתב.
עליזה לביא: אז זה שהיום יש שרה, זה כלום.
עליזה לביא: היינו צריכות להיות 17, שתי שרות, חמש חברות כנסת ועשר נציגות ציבור וזה לא המצב.
עליזה לביא: אז היום יש שרה אחת, אנחנו שלוש חברות כנסת, היו שני חברי כנסת ולגבי נציגות הציבור הן תהיינה נשים כי זאת החלטה פנים קואליציונית.
עליזה לביא: אז יכלו להיות יותר נשים.
עליזה לביא: וגם זה ממאבק, ממקום של מאבק והיה צריך להגדיל את הגוף הבוחר, שתהיינה 50 נשים, אבל אני לא צריכה לספר לכן בטח מה קרה עם החוק האומלל הזה.
עליזה לביא: אז מה שאני רוצה לבוא ולומר זה שלרגע אסור לעצור במקום.
עליזה לביא: מה שאני אומרת תמיד לסטודנטיות שלי בקורסים של מגדר – תראו, בערך המחקרים מדברים על זה שאנחנו נהיות פמיניסטיות בסביבות גיל 30.
עליזה לביא: עד השריטה הראשונה ובטח היום כשהבנות מגיעות ממקומות שוויוניים – מערכת חינוך, צבא שפתוח, 92 מהמקצועות פתוחים לנשים ועוד ועוד מסגרות.
עליזה לביא: אז כשהם באים לשיעורים הראשונים במגדר, אני מעצבנת אותם, זה לא העולם שאנחנו מכירות.
עליזה לביא: לוקח לי בערך עד חנוכה, שליש מהסמסטר הראשון, לשכנע אותן שהמציאות היא לא כזאת ורודה והמחקרים מלמדים אותן שבסביבות גיל 30, אנחנו רואות את זה.
עליזה לביא: אני רואה, יש לי בת היום בטכניון, נולדה לה תינוקת, תשמעו, לא קל.
עליזה לביא: לא קל.
עליזה לביא: נורא נורא קשה.
עליזה לביא: אז צריך לבוא להעצים, לתת, לתמוך, לסייע ובטח במקום הזה שאם נשים תהיינה בעמדות הללו, המרחב הציבורי של כולנו, המקום הקהילתי, העירוני, יהיה הרבה יותר טוב.
קריאה: למה חטפת סטירה, לא הבנתי.
קריאה: מפני שהיא הצביעה בעד.
עליזה לביא: אנחנו נדבר על זה ב- 22, אולי נעשה איזה משפט מבוים.
עליזה לביא: אני רוצה לתת לאחרונת הדוברות, לעו"ד סימה פרי, מאיגוד נבחרות הציבור ברשויות המקומיות בישראל.
סימה פרי: אני אציג את עצמי.
סימה פרי: אני חברת מועצת העיר רעננה.
סימה פרי: עד לפני חודש, הייתי בין המתמודדים, הסרתי את מועמדותי.