GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עלוה קולן: הסטטיסטיקה מראה שנשים פחות תובעות בכלל ובהליכים אזרחיים, כשלא המדינה תובעת, כמו במקרים פליליים, שזה ממש אישה שפותחת את התיק, אז יש הרבה מאוד חסמים גם ככה, חסמים כלכליים, חסמים תרבותיים ואחרים.
עלוה קולן: כשרוצים היום להעלות שלגבי כל בקשה בהליך ביניים יהיה תשלום של 100 שקלים על הבקשה, זה הולך לייקר באופן מאוד משמעותי את ההליכים האזרחיים ואנחנו הבאנו דוגמה לעניין של תביעות אזרחיות על הטרדות מיניות ועל אלימות מינית, שגם ככה יש כל כך הרבה חסמים בפני נשים שרוצות לנהל את התיקים האלה או שנאלצות לנהל את התיקים האלה, כדי לקבל כסף כדי לשקם את עצמן, וכרגע מוסיפים עוד רף כלכלי מאוד מאוד קשה לחצייה בדמות של אגרות בהליכי ביניים.
עלוה קולן: הדבר האחרון הוא עניין הקפאת טיפולי השיניים לילדים.
עלוה קולן: הייתה פה התחייבות שטיפולי שיניים לילדים הולכים להיות בחינם עד גיל 14.
עלוה קולן: הרפורמה הזאת מוקפאת כרגע, זה יישאר עד גיל 12.
עלוה קולן: כמובן שמעבר לעובדה, וזו עובדה חשובה, שאמהות חד הוריות ייאלצו לבחור בין טיפולים הכרחיים אחרים רפואיים או בכלל צרכים הכרחיים, צריך להבין פה שלהקפאה הזאת יש משמעות מאוד גדולה בכלל על בריאות של נשים.
עלוה קולן: נשים, שוב, מחקרים מוכיחים, יוותרו קודם על הבריאות של עצמן, גם על טיפולים הכרחיים למען עצמם, בשביל טיפולים של הילדים שלהן, כולל טיפולי שיניים.
עלוה קולן: אז אנחנו שוב מביאות את העניין של בריאות האישה בדרך הפוכה.
עלוה קולן: זה הכול, תודה.
דנה נאור מנדאל: אני אשמח שעורכת הדין עדי גולדינר תציג את הנושא.
דנה נאור מנדאל: דיברנו על ההקשר של הנשים העובדות ואנחנו נשמח לעקוב אחרי זה וגם נשמח שהוועדה תעקוב אחרי ההבטחה או ההתחייבות של סגן שר האוצר בהקשר של אמהות שפוטרו.
עדי גולדינר: אני לא אחזור על מה שנאמר, שבאמת נאמר בצורה מאוד נכונה ומדויקת, כל הקשיים בהטלת מס ביטוח לאומי ומס בריאות על נשים שאינן עובדות מחוץ למשק ביתן, יותר נכון אינן משתכרות על העבודה שהן עושות.
עדי גולדינר: מה שכן הייתי רוצה להעלות זה כמה נקודות שקשורות להשלכות מעבר להטלת המס הזה, איך זה ישפיע על אותן נשים.
עדי גולדינר: קודם כל מבחינת התלות בבני הזוג, כאשר הגבר הוא זה שמרוויח את המשכורת ובעצם הזכויות של הביטוח הסוציאלי, בין אם מדובר בביטוח נכות או זכויות אחרות שקשורות לביטוח הלאומי ולביטוח בריאות, יהיו בעצם תלויות בנכונות של אותו בן זוג לשלם את מס הבריאות והביטוח הלאומי.
עדי גולדינר: זו נקודה ראשונה.
עדי גולדינר: דבר שני, רציתי לשאול, אולי אלכס יודעת לומר, אולי לא, אם נידונו ההשלכות של אי תשלום.
עדי גולדינר: בעצם היום חוק הביטוח הלאומי פוטר נשים שעונות על ההגדרה של עקרת בית, שזה נשים שהן נשואות ולא עבדו בארבע השנים האחרונות, הוא פוטר אותן ונותן להן זכויות מסוימות לפי חוק הביטוח הלאומי, שגם בהקשר הזה צריך לומר שיש שם אפליה כלפי נשים עקרות בית, במיוחד בנושא של ביטוח נכות, בין אם זה בקביעת רף יותר גבוה של אחוזי נכות שמקנה להן זכאות לקצבה, ובין אם בסוגים של מבחנים שהם מבחני כושר השתלבות בתעסוקה, לעומת המבחנים האחרים.
עדי גולדינר: אז גם המצב היום הוא לא מושלם בלשון המעטה וצריך בהחלט לעשות גם לגביו עבודה מאוד רצינית של לבחון איך אפשר להשוות את הזכויות.
עדי גולדינר: אם אנחנו מדברים רגע על השוואת החובות, אם אפשר להגדיר את זה כך, אז אני חושבת שגם צריך לבחון מה יהיו ההשלכות של אי תשלום.
עדי גולדינר: זאת אומרת יש קצבאות בביטוח הלאומי שהן מותנות בתקופת הכשרה, בעמידה בתקופת הכשרה, שאדם שילם במשך תקופה רצופה כדי להיות זכאי לזכויות האלה, האם נבחנה השאלה מה יקרה במקרה שאישה לא משלמת, מכיוון שאין לה הכנסה, מכיוון שבן הזוג שלה לא משלם עבורה את הקצבה.
ורד פאר סוייד: אנחנו הצגנו את חוות הדעת המגדרית שלנו בפני ועדת משנה של שרים לחקיקה שדנה בתיקוני חקיקה סביב המדיניות הכלכלית והדברים דומים, הסתמכו גם על הדברים של אדווה ועל תוספות שלנו, אבל לדעתי אנחנו צריכות, לקראת התקציב הבא, לדאוג לכך שגם במשרד האוצר תהיה יחידה מגדרית, ובכל משרד ממשלתי.
ורד פאר סוייד: משרד הביטחון,שהובא לכאן כדוגמה, זה אחד המשרדים שניתן לראות בראייה ראשונית את הפערים בין נשים לגברים, יש לנו רק אלופה אחת בצה"ל, רוב משרתי הקבע בדרגות הבכירות הם גברים, היכולת שלהם לצאת בגיל פנסיה לפנסיה מוקדמת מאפשרת להם אחר כך שילוב קל במעגלים הפוליטיים, במעגלים של קבלת החלטות.
ורד פאר סוייד: אותו כנ"ל במשרד הבריאות, דרושה בחינה של תרופות, כמה תרופות מיועדות לנשים, כמה מהן נכנסות לסל.
ורד פאר סוייד: אנחנו הצבענו בנקודות מרכזיות על ההשפעה של נשים ואני אומרת, אם ניקח באמת את מבחנה של האישה העובדת, לדוגמה ריקי היא סטודנטית למשפטים שסיימה לימודי משפטים ואמורה להשתלב בשנה הבאה בשירות הציבורי, כאשר לא יהיו תקנים נוספים לא תהיה לה יכולת להשתלב, ואת דיברת על זה מראש, על פערי שכר, על נט וורקינג, שהוא קשה יותר לנשים.
ורד פאר סוייד: אנחנו העברנו גם למשרד האוצר ואחת התשובות הייתה שנתבקשנו למצוא תחליפים למקורות אחרים.
ורד פאר סוייד: אנחנו העברנו ברגע שפורסם תקציב, אנחנו לא שותפים לדיונים הראשונים, ואני יכולה לתת לך דוגמה לדיון אתמול שהיה לנו עם אלכס בנושא אחר, שיש לנו חילוקי דעות, יש פערי שכר קשים בין גברים לנשים, אנחנו רוצים שתוכר עבודה מהבית של נשים בשירות המדינה, כפיילוט.
ורד פאר סוייד: אנחנו מביעים את עמדתנו בדיונים אך לצערי עמדת הנשים בסופו של דבר בתהליך קבלת ההחלטות, גם של טלילה, שהיא ראש אגף קידום נשים בשירות המדינה, לא נספרת כשמתקבל תהליך קבלת ההחלטות.
ורד פאר סוייד: אנחנו אומרות אותה בקול, כותבות אותה בוועדות, מלבד גיל הפנסיה שעליו ניהלתי מאבק מאוד קשה לפני שנה וחצי והשנה הוא התקבל, אבל בשלב ראשון הוא לא התקבל על ידי האוצר בדיונים.
ורד פאר סוייד: לכן אני חושבת שלא מספיק בחקיקה שאנחנו כותבים חוות דעת מגדרית ומביעים אותה, אלא לחייב את קבלתה.
אלכס קגנוב: אני רק אגיד שהרשות לקידום מעמד האישה היא חלק ממשרד ראש הממשלה, שהוא אמנם לא מגיש את התקציב, אבל בהחלט יש לו חלק ניכר בגיבוש התקציב ובגיבוש ההצעה.
ורד פאר סוייד: העמדה של הרשות לקידום מעמד האישה לא מחייבת את עמדת משרד ראש הממשלה, היא הוקמה שם, היא גוף סטטוטורי שאמור להיות רגולטור.
אלכס קגנוב: לגבי הסמכויות של מנכ"ל משרד האוצר לגבי יחידות מקצועיות שמצורפות אליו, אנחנו לא נקיים - - - כמה נקודות, רק בהמשך לדברים שאמרת.
אלכס קגנוב: תקציב הביטחון, אנחנו רואים בראייה ארוכת שנים הכרח לצמצומו.
אלכס קגנוב: הממשלה הנוכחית, במסגרת התכנית הכלכלית הזו קיצצה כבר 3 מיליארד מתקציב הביטחון וצפויים שינויים כאלה ואחרים בתהליך הזה.
אלכס קגנוב: קשה להגיד, על אף שאכן חלק ניכר ממשרתי הקבע הם גברים, שהמוצר הציבורי של ביטחון, שמערכת הביטחון מספקת, הוא מוצר ציבורי שמופנה לגברים או לנשים.
ורד פאר סוייד: אבל כחלק מעלות השכר, תדרשו מטכ"ל שהוא חצי נשים, חצי גברים.
ורד פאר סוייד: אי אפשר קצינת רפואה?
אלכס קגנוב: ורד, רק לגבי עלות השכר, גם הנושא של העלאת גיל פרישה הוא בהחלט אחד מנושאי הדגל של משרד האוצר, ודרך אגב זו רפורמה שלמרבה הצער עברה בסופו של דבר בחוק ההסדרים, מכיוון שלא עברה בניסיונות קודמים.
אלכס קגנוב: לגבי שעות עבודה לאמהות.
אלכס קגנוב: מכיוון שחלק גדול מעובדי המדינה הן עובדות, חלק ניכר מתקציבי השכר, שמהווים כשליש מתקציב המדינה כולו, מופנה לנשים.
אלכס קגנוב: שוב, אנחנו רואים את זה כחלק ממתן השירותים שהממשלה רואה.
אלכס קגנוב: על אף זאת, בהתאם להסכמים קיבוציים שאנחנו חתומים עליהם, נכון להיום נשים נהנות מזכויות שלא ניתנות לגברים, הן נהנות מבין שעה לחצי שעה עודפת בשכר על כל יום עבודה שהן נמצאות, בין היתר על בסיס זה הגשתם אתמול עמדה.
ורד פאר סוייד: זה לא עונה לתביעה שלנו של הכרה בשעות מהבית.
אלכס קגנוב: אני רוצה לענות לעדי בקצרה, לגבי הנושא של עקרות הבית.
אלכס קגנוב: המצב הקיים היום בחוק הביטוח הלאומי ובחוק הבריאות לגבי עקרות בית הוא עיוות היסטורי שבו עקרות בית אכן לא משלמות ביטוח לאומי אבל הן גם לא נהנות ממלוא הזכויות.
אלכס קגנוב: בביטוח בריאות הן נהנות ממלוא הזכויות ובניגוד ליתרת האזרחים בעצם לא חבות בשום תשלום- - -
קריאה: למה לקרוא לזה עיוות?
אלכס קגנוב: למה לקרוא לזה עיוות?
אלכס קגנוב: כי בתפיסה של מדיניות רווחה על זכויות משלמים ולו במעט.
אלכס קגנוב: בהמשך לדברים שדיברת קודם, דיברת על קצבאות אוניברסאליות, חלק מהתפיסה של קצבאות אוניברסאליות היא גם חובת תשלום אוניברסאלית.
אלכס קגנוב: חובת התשלום הזאת חלה באמת לאורך כל הסקטורים במשק.
אלכס קגנוב: עקרות הבית שהן נשים נשואות, זאת אומרת התפיסה פה היא שאם את נשואה יהיה לך שינוי בזכויות, אישה כזאת, לצורך העניין לא מכירים בה בקצבת תלויים.
אלכס קגנוב: זאת אומרת זה באמת משהו שמשקף תפיסות שאני לא חושבת שיש להן מקום בחברה שלנו.
אלכס קגנוב: יכול להיות שמישהי אחרת חולקת עליי בחדר הזה, זה בסדר.
ברברה סבירסקי: דיון רציני טרם נעשה בנושא וזה נושא חשוב.
אלכס קגנוב: אני לא יודעת מה זה דיון רציני, אבל הטעמים - - -
אלכס קגנוב: רק ההשגות שעדי העלתה, לגבי חשש מחוסר יכולת תשלום.
אלכס קגנוב: הכול נכון, אבל זה חלק מתפיסת חובת התשלום האוניברסאלית שהיא חקוקה, היא הרובד הבסיסי שעליו חוק הביטוח הלאומי מושתת.
אלכס קגנוב: יש פה הרבה ארגונים וכל אחד מדבר בקול אחר, אבל אם אנחנו רוצים לדבר בשם האוניברסאליות, כנראה שזאת התשובה למרבית הדברים שאמרת, בנוסף להקניית זכויות- - -
קריאה: - - - ובו זמנית לפגוע באוניברסאליות - - -
אלכס קגנוב: אני פוגעת באוניברסאליות במס הייסף שהוא מאוד נקודתי, הוא מתייחס לקבוצה מאוד- - -
עדי גולדינר: אפשר לומר שרשת ביטחון סוציאלי יכולה להיות רשת ביטחון סוציאלי שהיא לא בנויה על - - -
ורד פאר סוייד: רובן עובדות כוח אדם.
ורד פאר סוייד: אני קונה את זה.
עליזה לביא: אנחנו שמחים לפתוח את הישיבה המשותפת בנושא "נשים באקדמיה".
עליזה לביא: ישיבה משותפת לוועדת החינוך, התרבות והספורט והוועדה לקידום מעמד האישה.
עליזה לביא: תודה לחבר הכנסת עמרם מצנע על שיתוף הפעולה הפורה, שאני בטוחה שימשיך הלאה בסוגיות נוספות, שקשורות לעולם החינוך על זרועותיו ולמקומן של נשים בו.
עליזה לביא: על סדר היום שלנו הנושא ההטרדות המיניות באקדמיה.
עליזה לביא: כולנו נחשפנו לממצאים של מבקר המדינה בנושא.
עליזה לביא: 23 מוסדות, 8 אוניברסיטאות, 15 מכללות קיבלו איזו שהיא הדרכה על הנושא של ההטרדות המיניות אך רק ב-15 ניתנה הערכה מקצועית חיצונית ועוד ועוד דברים, שאני לא אחזור עליהם או אומר אותם בראשית הישיבה.
עליזה לביא: אבל אני כן רוצה לבוא ולומר שהנושא הזה, של הטרדות מיניות בקמפוסים לא התחיל לא אתמול ולא היום.
עליזה לביא: בשנים האחרונות, במיוחד אחרי שהחוק למניעת הטרדה מינית חוקק, קיבל ביטוי, קיבל פומביות, קיבל הבהרות אבל מה שעולה מנתוני הדוח זה שלמעשה לא היתה הפנמה.
עליזה לביא: הסקר שעשתה ההתאחדות מלמד, דבר ראשון, שבקרב הסטודנטים והסטודנטיות אין מודעות.
עליזה לביא: אין מודעות למקום לבוא ולהתלונן, לאפשרות לבוא ולהתלונן לגוף או דמות שאליה ניתן לבוא, לספר, להתייעץ, לחלוק, לשתף.
עליזה לביא: למעשה, הסוגיה הזאת נתפסת, ממה שעולה כאן, כאיזו שהיא בעיה אישית, פרטית, של נפגעת או נפגע.
עליזה לביא: לא רק נשים נפגעות, יש גם גברים שנפגעים, ולא איזה שהוא כשל של מקום או סביבת עבודה, שאמורה לאפשר תנאים ראויים לבאים בשעריה.
עליזה לביא: גם, כמובן לסטודנטים ולסטודנטיות וכמובן לאנשי סגל ומנהלה וגם לאוכלוסיות לא נראות כמו עובדי קבלן ועוד אוכלוסיות, מבאי ביתה של האקדמיה.
עליזה לביא: אז גם המקום הזה של היעדר המודעות, היעדר הכשרה, חוסר פומביות, סוגיות שעולות לדיון באפשרויות השונות שהחוק מאפשר לא ניתנות אחרי זה, אולי, לאיזו שהוא משוב.
עליזה לביא: היתה תלונה, מה קרה, איך הדברים טופלו.
עליזה לביא: ובאמת, על כל הדברים הללו, חבר הכנסת מצנע, אני מציעה שנשמע את הדברים וגם נראה מה אנחנו, כוועדה משותפת, יכולים לסייע ולעזור.
עליזה לביא: יש כמה הצעות חוק אבל יש עוד כמה דברים שהמוזמנים שיזמו, ואני מברכת על היוזמה הזאת שמגיעה כי היא מלמדת על בשלות.
עליזה לביא: זו באמת סוגיה שצריך לבוא, לפרק אותה ולהתמודד אתה.
עליזה לביא: אני זוכרת בפעם הראשונה, כמרצה צעירה, כשהגיעה אלי תלונה באוניברסיטה, מעט מאד מרצות הסכימו לשתף פעולה עם הענין הזה.
עליזה לביא: החשש היה שניפגע גם במקום הקידום שלנו וגם לא בדיוק היה ברור אל מי אפשר לפנות.
עליזה לביא: אני שמחה מאד לראות היום שהנושא הזה בא מתוך הבנה, ודיברתי הבוקר עם יו"ר התאחדות הסטודנטים, אורי רשטיק, וממש הקשבתי לדברים שלו ואמרתי, הנושא עלה לסדר היום.
עליזה לביא: הוא לא סוגיה רק של נשים, זאת לא בעיה של נשים ועל כך באמת יש לברך, אבל הדרך עוד ארוכה.
עליזה לביא: ברשותך, אני מקווה מאד שנשאיר זמן לנושא השני שלשמו התכנסנו וזה הנושא של נשים באקדמיה, גם כסטודנטיות אבל גם כמרצות, נשות סגל.
עמרם מצנע: תודה רבה לחברת הכנסת עליזה לביא, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת.
עמרם מצנע: באמת ישיבה מיוחדת, ייחודית, של שתי הוועדות, הוועדה שאני עומד בראשה: החינוך, התרבות והספורט והוועדה לקידום מעמד האישה וכל הנושאים שקשורים בכך.
עמרם מצנע: אנחנו מייחדים את הדיון הזה דווקא היום, שהוא יום שבו מתמקדת הכנסת בכמה אירועים לאורך היום בנושא ההשכלה הגבוהה והסטודנטים, וזו בהחלט הזדמנות נכונה לעסוק בנושאים השונים שמעסיקים אותנו ומטרידים אותנו.
עמרם מצנע: דיברה חברת הכנסת לביא על הנושא של ההטרדות המיניות.
עמרם מצנע: לאחרונה נחשפנו לדוח ולתגובות בעקבותיו ולכותרות, מדי פעם, בתקשורת, שעוסקות בנושא הזה.
עמרם מצנע: אין ספק שיש יותר מודעות אך יחד עם זאת, היא עדין לא מספקת ועדין לא נחשפים מספיק מקרים ואירועים לעין הציבורית, שהיא העין שבסופו של דבר חושפת ומתקנת סדרי עולם.
עמרם מצנע: אני הייתי מאד שמח לו הדיון לא היה רק בתחום הזה אלא עוסק גם בנושאים אחרים.
עמרם מצנע: למדתי מהנתונים שראיתי שברוב מדעי הרוח וחלק ממדעי החברה, מקומן של הנשים הוא אפילו יותר מ-50 אחוז.
עמרם מצנע: אז יש שכאלה שיגידו שיש נשים יותר מ-50 אחוז אבל שם לפחות יש פרופורציות נכונות, מה שלא נכון לתחום המדעים ולתחומים היותר טכנולוגיים.
עמרם מצנע: אני יודע שנעשים מאמצים.
עמרם מצנע: אני זוכר בזמנו הרבה מאד פעילות בנושא הזה של הטכניון בחיפה אבל לא מספיק.
עמרם מצנע: אין ספק שמיצוי הכוח הנשי גם בתחומים המדעיים-הטכנולוגיים יעשיר את כולנו.
עמרם מצנע: אני מניח שיש עוד סוגיות שונות שקשורות באמת בנושא של נשים ואקדמיה, התאמת המציאות בהשכלה הגבוהה, נגישות ודברים נוספים אחרים.
עמרם מצנע: אנחנו שמחים לארח היום גם את אנשי התאחדות הסטודנטים, גם את אנשי האקדמיה וארגונים נוספים שקשורים בפעילויות האלה, ואני מציע שנפתח בדיון.
עמרם מצנע: אורי רשטיק, יושב ראש התאחדות הסטודנטים, בבקשה.
אורי רשטיק: תודה רבה גם לחברת הכנסת עליזה לביא וגם לחבר הכנסת עמרם מצנע.
אורי רשטיק: אגב, היום אנחנו יכולים לקרוא לזה יום הסטודנטית הלאומי מכיוון שבמערכת ההשכלה הגבוהה יש יותר סטודנטיות מסטודנטים.
עליזה לביא: פמיניזציה מוחלטת.
אורי רשטיק: אני מציע שנצלול לסוגיה הראשונה, סוגיית ההטרדות המיניות.
אורי רשטיק: יושבת פה גל פילק, ראש המחלקה למעורבות חברתית בהתאחדות הסטודנטים, שאמונה על הנושא ומקדמת את הנושא.
גל פילק: אני מברכת על ההתכנסות של הוועדה המשותפת הזאת.
גל פילק: לצערי, כמו בכל תחום אחר, גם באקדמיה צריך לעשות כברת דרך ארוכה עד שיהיה שוויון בין נשים לגברים.
גל פילק: אנחנו, בהתאחדות, לקחנו את הנושא הזה באמת.
גל פילק: חלק גדול מהפעילות שלנו השנה ובשנים האחרונות עוסק בסוגיה הזאת של קידום שוויון מגדרי.
גל פילק: סוגיית ההטרדות המיניות עלתה באופן ברור מדוח מבקר המדינה.
גל פילק: לפני שנתיים התכנסה ועדה דומה בוועדה לקידום מעמד האישה בנושא.
גל פילק: אז הטענות של המל"ג היו שאין בעיה, ואם יש בעיה הם לא יודעים על קיומה.
גל פילק: אחרי דוח מבקר המדינה, נראה לי שברור שיש בעיה.
גל פילק: ברור לכולם מה הבעיה.
גל פילק: יש ארבע בעיות מרכזיות מבחינתנו: הראשונה קשורה לחוסר אחידות בטיפול בין המוסדות.
גל פילק: כל מוסד מטפל בנושא באופן שונה לחלוטין.
גל פילק: הטיפול לקוי.
גל פילק: יש סחבת.
גל פילק: יש מקרה שנמשך 3 שנים.
גל פילק: העונשים לא ברורים.
גל פילק: למה המוסד משלם פיצוי לסטודנטית שהגישה תלונה בתום הוועדה.
גל פילק: לא כל הממונות עוברות הכשרה, שזה בכלל לא יעלה על הדעת.
גל פילק: בעיה נוספת חמורה זה הנושא של השקיפות.
גל פילק: אין שקיפות, אין נתונים.
גל פילק: הנתונים הכי טובים זה הנתונים שאנחנו אוספים בהתאחדות הסטודנטים.
גל פילק: המוסדות האקדמיים עוסקים במחקר, עוסקים באיסוף נתונים מכל מיני סוגים אבל על זה עוד אין שום נתון וכמובן, - -
עליזה לביא: פניתם וביקשתם ולא קיבלתם נתונים?
גל פילק: כן.
גל פילק: לפני שנתיים, כשהתכנסה פה ועדה, סוכם שהמוסדות יעבירו נתונים, יגיעו לוועדה לקידום מעמד האישה ויתנו נתונים.
קריאה: מה זה סוכם שאנחנו נפנה?
קריאה: אתם המוסדות האקדמיים, אתם מרכז הנאורות.
קריאה: טפלו בבעיה.
עליזה לביא: אני מבקשת לא לקבל הערות חוץ מחברי כנסת.
עליזה לביא: אנחנו ניתן זמן.
עליזה לביא: אנחנו כרגע מקשיבים, שומעים לומדים.
עליזה לביא: אני רוצה לשמוע האם פניתם ולא קיבלתם ולמי פניתם?
גל פילק: קודם כל, אני יודעת שיש פניה שהוגשה למוסדות.
גל פילק: הטענה היתה שהם לא מחויבים לחשוף את המידע הזה.
אורי רשטיק: ישבנו בישיבה במועצה להשכלה גבוהה לפני כחודש וחצי בנוכחות מנכ"לית המל"ג וסגן יושב ראש הות"ת.
אורי רשטיק: הם אמרו שבמסגרת חוק חופש המידע, המוסדות לא מחויבים לתת נתונים.
אורי רשטיק: אני יכול להגיד שגם אני, בעברי, כיושב ראש אגודת סטודנטים, ביקשנו לקבל את המידע והמידע הזה לא פורסם.
אורי רשטיק: אם המידע הזה היה מפורסם והיו יודעים כמה פניות יש, איך הם מטופלים, מה הם העונשים אז א.
אורי רשטיק: סטודנטיות היו מרגישות יותר בנוח לפנות ו-ב.
אורי רשטיק: היינו גם יוצרים מערכת של הרתעה, שזה לא פחות חשוב.
אורי רשטיק: אנחנו פנינו ולא קיבלנו את המידע.
גל פילק: מה שעלה פה לפני שנתיים זה היה רעיון לייצר תקנון אחיד ומחייב לכל המוסדות שייאכף.
גל פילק: גם עם זה לא קרה שום דבר.
גל פילק: בשיתוף איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית אנחנו החלטנו להוביל את הנושא בעצמנו.
גל פילק: ניסחנו תקנון, עבדנו עליו חודשים וברור לנו שזה לא פתרון אבל זה התחלה של פתרון, והוא נותן מענה לעיקר הבעיות שעלו גם בדוח מבקר המדינה וגם בבעיות שעולות מהשטח.
גל פילק: קודם כל, הוא אחיד, וזה אומר שהוא יסדיר את הבעיה.
גל פילק: דבר שני, הוא מסדיר מנגנוני טיפול.
גל פילק: הוא מגביל אותם בזמן, הוא מחייב את הממונות לעבור הכשרה.
גל פילק: כל מיני דברים שהיום ממש לא ברורים מאליהם במוסדות.
גל פילק: בעיני החלק הכי חשוב, ואורי נגע בו, זה הענין של השקיפות.
גל פילק: שסטודנטיות ידעו שיש עוד סטודנטיות שמוטרדות מינית, שיש סטודנטיות שמגישות, שמטפלים בבעיה שלהן ומה קורה בסוף הטיפול, כדי לחשוף את הנושא הזה כי זה נושא עמום.
גל פילק: ולהסדיר את מערכת ההסברה, שכמו שנאמר בפתיחה, לא סטודנטים ולא סגל יודעים מהי הטרדה מינית.
גל פילק: באמת, דווקא מהמוסדות האקדמיים שאמורים להוות דוגמה לחברה היה מצופה שם יניפו את הדגל ויטפלו בהטרדות מיניות ולא רק יזרקו הצהרות אלא באמת ינקטו עמדה.
גל פילק: אני חושבת שיש לנו פה הזדמנות.
גל פילק: הוועדה הזאת יכולה להיות הזדמנות להגיע להחלטה שגם תיושם ולא שעוד שנתיים נגיע לוועדה נוספת בנושא, ונגיד את אותם דברים.
עליזה לביא: אני רוצה רק להוסיף שבמאי 2011 החליטה הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת: "לבקש משר החינוך המכהן כיו"ר המל"ג לפעול ליצירת נוהל אחיד לגבי הטיפול בהטרדות מיניות.
עליזה לביא: כלומר, זאת היתה הבקשה והמסקנה, בכל המוסדות להשכלה גבוהה ויצירת מנגנון דיווח לוועדה לקידום מעמד האישה אחת לשנה על הטיפול בתופעה.
עליזה לביא: " כלומר, בעצם הנושא עלה על סדר היום, הוגשה בקשה, אז באמת התנאים השתנו.
מיכל רוזין: אני רק אוסיף, שמכיוון שטיפלתי בנושא בחמש השנים האחרונות - -
עליזה לביא: רק תזכירי למי שלא יודע - -
מיכל רוזין: הייתי מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית עד שהגעתי לכנסת.
מיכל רוזין: אני חייבת לציין שעוד מימיה של יולי תמיר הנושא הזה עלה על שולחן משרד החינוך.
מיכל רוזין: היה שולחן עגול שבו כינסו את הות"ת ואת המל"ג ואת כל מי שצריך, וקראו להם והיתה קריאה מאד ברורה של שרת החינוך יולי תמיר ליצור את אותו תקנון שיוחל על כל המוסדות האקדמיים.
מיכל רוזין: עד היום אנחנו רואים שלא רק שזה לא קיים אלא כל מוסד לעצמו, כל מוסד מחליט אם יהיה לו תקנון עצמאי או לא.
מיכל רוזין: הממונות עוברות הכשרה או לא, זה על פי בחירת המוסד והרבה פעמים על פי בחירתן האישית והמחויבות שלהן לנושא.
מיכל רוזין: אני אוסיף לאחר מכן אבל יש פה מחדל מתמשך.
עמרם מצנע: מעניין אותי לדעת מה קורה בגופים אחרים.
עמרם מצנע: האם הנושא הזה של דיווח על כל פניה של הטרדה כזאת והטיפול בה מחייב דיווח במוסדות אחרים.
עמרם מצנע: למשל: השלטון המקומי.
עמרם מצנע: האם זה קיים?
עמרם מצנע: האם קיים במקומות אחרים שבהם הדברים האלה שקופים וחשופים?
מיכל רוזין: אין חובת דיווח אבל הצבא, למשל, מגיע לכנסת ומדווח לוועדה לקידום מעמד האישה כל שנה, כמה תלונות הגיעו וכיצד טופלו.
מיכל רוזין: נציבות שירות המדינה מגיעה- -
עמרם מצנע: באופן סטטיסטי אני מניח, לא פרטני.
מיכל רוזין: לא פרטני.
מיכל רוזין: נציבות שירות המדינה גם מפרסמת את - -
עליזה לביא: חבר הכנסת מצנע, אני רק רוצה לומר שעד מועד סיום הביקורת בעצם לא דן מל"ג וות"ת בבקשה.
עליזה לביא: זה לא שקיפות או לא שקיפות או ככה או אחרת.
עליזה לביא: כתוב לנו פה בפירוש: לא דן ות"ת בבקשה.
עליזה לביא: אנחנו נשמע את הנציגים של ות"ת יותר מאוחר אבל לא נקבעו לא נוהל ולא מנגנון דיווח.
עליזה לביא: לפני שאנחנו בכלל יורדים לרזולוציות נמוכות יותר, למעשה אנחנו רואים פה כשל מתמשך או חוסר טיפול מתמשך.
עליזה לביא: כלומר, דברים עלו על השולחן, כן שמעו את הדברים, היו ועדות קודמות אבל שום "פולו אפ" ושום בדיקה של הדברים.
אורי רשטיק: אני רק רוצה לסיים ולחדד מהן הבקשות שלנו: 1.
אורי רשטיק: אנחנו מבקשים שהמל"ג יאמץ את התקנון האחיד שלנו, ומעבר לזה שהוא יאמץ את התקנון, הוא צריך לאכוף את מה שקורה בו.
אורי רשטיק: הוא צריך לוודא ולבדוק שאכן הדברים שכתובים בתקנון קורים.
אורי רשטיק: אני רק רוצה להצביע לכם על אזלת היד של המוסדות דרך הערת הביניים שניתנה פה: איזו מן הערה זאת "שאתם תבקשו"?
אורי רשטיק: זאת פשוט תופעה חוזרת בדיוק כמו שמי שכתב את התקנון הזה, בסופו של דבר, לא היה המל"ג ולא היה שום גוף אחר.
אורי רשטיק: היתה התאחדות הסטודנטים ואיגוד מרכזי הסיוע לנפגעות תקיפה מינית.
אורי רשטיק: זאת פשוט אזלת יד.
אורי רשטיק: אתם האקדמיה, אתם מגדל של נאורות ואתם צריכים להתייחס לזה בצורה הזאת ולא לחכות שיעשו בשבילכם את העבודה או שינזפו בכם או להגיד: בואו תבקשו את הדברים.
אורי רשטיק: זאת צורת התנהגות שלא הולמת את המעמד שלכם ואנחנו מבקשים שתאמצו תקנון, תאכפו את התקנון ושהתופעה הזאת תזכה להתייחסות הולמת.
עליזה לביא: תודה אורי.
עליזה לביא: אנחנו נשמע עכשיו את יעל סיני, יושבת ראש ההתאחדות באוניברסיטה העברית.
עליזה לביא: תפנו לה בבקשה מקום ליד השולחן, שנוכל לשמוע אותה.
יעל סיני: אני יושבת ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.
יעל סיני: אכן, יש פער בין מה שכתוב בחוק לבין מה שקורה בתוך המוסדות, למרות שבאוניברסיטה יש אנשים טובים ויש מספיק נשים שמאמינות שהדבר הזה צריך לקרות, זה לא מטופל כמו נושאים אקדמיים, שברור מאד וההרתעה כלפי עבירות אקדמיות היא חריפה.
יעל סיני: המנגנונים לא מוסדרים.
יעל סיני: לאחרונה נתקלנו במקרים שבהם המתלוננת נכנסת לוועדת משמעת בלי מלווה, סיפור שנמשך שנה וחצי.
יעל סיני: אין הפרדה.
יעל סיני: סטודנטית שהרגישה חוסר ביטחון, נמצא לה פתרון שהיא תוכל לחוש ביטחון אבל היא הסתובבה עם מאבטח חצי שנה ולא התייחסו לזה כמקרה כמו בהטרדה במקום עבודה, שבו מבינים שצריכה להיות הרחקה בין המתלוננת למי שהיא התלוננה עליו.
יעל סיני: יש תחושה שיש המון עונשים טובים אבל לא מתייחסים לזה בצורה נאותה.
יעל סיני: אין מנגנון ברור ומוסדר בתוך האוניברסיטה שדרכו אפשר להבטיח שהמקרים האלה יטופלו בצורה החריפה והממוקדת ביותר.
יעל סיני: זו תחושה שצפה שוב ושוב.
יעל סיני: הוועדות צריכות להיות מוחלטות, לא לפי מקרה ספציפי.
יעל סיני: ועדה שמטפלת בנושאים של עבירות מיניות צריכה להיות גם ועדה שעברה הכשרה ובטח במקרים של מרצה, הטרדה שקשורה ליחסים בין מרצה לסטודנטית או ההיפך, לא צריכה להיות ועדה אד-הוק.
יעל סיני: היא צריכה להיות ועדה קבועה, שאינה תלויה בדבר.
יעל סיני: הבעיות האלה חוזרות על עצמן שוב ושוב.
עמרם מצנע: מי זה נציגות המל"ג?
אבי לב: שלום, אני עוזר המנכ"לית.
אבי לב: אני מתנצל בשמה.
אבי לב: היום יש יום מל"ג, שהמל"ג מתכנסת.
עמרם מצנע: היא כנראה הבינה מה מצפה לה פה.
עליזה לביא: או שהיא חושבת שזה לא מספיק חשוב.
אבי לב: לא, חס וחלילה.
אבי לב: טרכטנברג והמנכ"לית מנהלים את הישיבה יחד עם דוקטור שושני, ואנחנו באנו לפה בנציגות מכובדת של כל הלשכה המשפטית.
עליזה לביא: תציג לנו את הנציגות.
אבי לב: בבקשה: עורכת הדין ענת אילוז ועורך הדין נדב שמיר.
אבי לב: אני רוצה לתת להם להגיב על הדברים שנאמרו.
אבי לב: אני רק רוצה לומר, ראשית, שהתבקשתי להתנצל על אי הנוכחות ודבר שני, שחס וחלילה שלא תהיה פה איזו שהיא מחשבה שהמל"ג חושבת שהטרדות מיניות זה לא נושא מאד חשוב שצריך לטפל בו ברצינות גמורה.
אבי לב: הענין הוא שבינינו לבין התאחדות הסטודנטים עד עכשיו היתה מחלוקת בדרך שזה צריך להיות מטופל, ותפקידה של המל"ג בתוך הנושא הזה.
אבי לב: סוגיות של מה בעצם תפקידה של המל"ג לגבי שמירה על עצמאות המוסדות ושמירה על החופש האקדמי וכולי.
אבי לב: אז מיד עורכת הדין תפרט את הצעדים אבל בהחלט אנחנו חושבים שהנושא מאד מאד חשוב.
עליזה לביא: לפני שאתה מאפשר לאחרים לדבר, מה המחלוקת?
עליזה לביא: אני רוצה להבין וללמוד מה המחלוקת בכלל?
עליזה לביא: כתובים פה דברים מלפני שנתיים ואתם כנראה לא מגיבים.
עליזה לביא: אני רוצה להבין קודם כל מה המחלוקת.
אבי לב: אז המחלוקת שהיתה פה לפני שנתיים היתה בשאלה האם צריך תקנון אחיד הוא דבר שיפעל בצורה היעילה ביותר והטובה ביותר בכל מוסד מכיוון שכל מוסד, המכללות בנויות אחרת מהאוניברסיטאות, מכללות בגודל כזה בנויות אחרת ממכללות בגודל אחר והשאלה היתה האם דבר שיהיה כללי לכולם יפתור את הבעיה.
אבי לב: הוועדה לקידום מעמד האישה פנתה - -
מיכל רוזין: - - עדין תופס לארגון בן 25 אנשים וגם ל-400 ואלפי אנשים.
קריאה: תגיד מה עמדת המל"ג.
אבי לב: אז ככה: הוועדה לקידום מעמד האישה פנתה לשר החינוך וביקשה ממנו שיבדוק את הנושא של תקנון אחיד.
אבי לב: שר החינוך ביקש מאתנו לבדוק את הסוגיה בתחילת 2012, האם לכל מוסד יש תקנון והאם כל מוסד, התקנון שלו עומד בתנאים הרשומים בחוק, וזה מה שעשינו.
אבי לב: פעלנו לפי בקשת יושב ראש המל"ג.
מיכל רוזין: מה נעשה מ-2011, מה נבדק?
עמרם מצנע: רגע, אי אפשר לנהל ככה את הישיבה הזאת.
עמרם מצנע: רבותי חברי הכנסת - -
אבי לב: אני רק רוצה לסיים ולומר שאנחנו דיברנו עם התאחדות הסטודנטים, אנחנו ישבנו ודיברנו אתם על נושא - -
עמרם מצנע: אני רוצה להבין: אתם חושבים שלא צריך תקנון אחיד אחד שיוצא מהמל"ג אל כל המוסדות האקדמאיים?
אבי לב: עמדתנו היתה כזאת, ובחודש - -
עמרם מצנע: לא צריך בכלל או צריך משהו כללי, וכל מוסד יוכל לכתוב לעצמו מתוך הכללי את הפרטים הנוגעים לו.
עמרם מצנע: הלא כך נהוג במערכות גדולות.
אבי לב: אז עמדתנו היתה שאנחנו צריכים לבדוק שכל אחד מהתקנונים בכל המוסדות עומד בתנאים, וכך - -
עמרם מצנע: באיזה תנאים?
אבי לב: בתנאים הרשומים בחוק, וכך עשינו.
אבי לב: מה שאנחנו רוצים לומר זה שבחודש פברואר נפגשנו עם התאחדות הסטודנטים - -
מיכל רוזין: השנה?
אבי לב: השנה.
מיכל רוזין: זה לקח לכם הרבה זמן.
אבי לב: לא, זה לבקשת התאחדות הסטודנטים.
אבי לב: נפגשנו עמם בחודש פברואר - -
אורי רשטיק: שנתיים לא עשיתם שום דבר.
אורי רשטיק: ..
אורי רשטיק: זה לא התפקיד שלנו, חברים, יש פה איזה שהוא בלבול.
אבי לב: אורי, אין פה בלבול.
אבי לב: עמדתנו היא כזאת ועמדתכם היא אחרת.
אבי לב: זה לא בלבול, זה חוסר הסכמה.
אבי לב: אבל מה שקרה בשנת - -
קריאה: עמדה אחת נכונה והשנייה לא.
עליזה לביא: אנחנו לא יכולים להתקדם ככה.
עליזה לביא: כרגע אנחנו בשלב למידה והקשבה.
עליזה לביא: אז בואו נקשיב ונבין כדי שלא נעשה אחרי זה טעויות.
אבי לב: אז בחודש פברואר נפגשנו אם התאחדות הסטודנטים, והתאחדות הסטודנטים ביקשו שנשקול שוב את דעתנו.