GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ורד סוויד: כמו שתיארו הקורבנות ועורכות הדין שלהן, להיות נאנסת זה להיות מתה חיה ולכן הענישה צריכה להיות בהתאמה, גם מבחינת הרחקת התוקפים מהחברה וגם מבחינת המסר.
ורד סוויד: אף נאנסת לא נהנית מהאונס שלה, אף נאנס לא נהנה, אף נאנסת היא לא כיפה אדומה ולא ראוי ששופטים או שופטות אחרי אמירות כאלה כושלות, כמו ששמענו היום, והאמירות צוטטו באחד העיתונים ביום שישי, יהיו מועמדים לקידום.
ורד סוויד: אני חושבת שזה פרמטר הכרחי.
ורד סוויד: אני יודעת שהדברים קרו לא בזמנך ולכן אני אומרת שצריך את זה כשבוחנים לאורך זמן.
ורד סוויד: לא מספיק לפרסם רשימת שופטים שמועמדים לקידום, הנאנסות לא עסוקות בלחפש ולראות את רשימת השמות, אני חושבת שיש גם אחריות אקטיבית לראות את הלך ה - - - אני לא יודעת איך הגדרת את זה?
ורד סוויד: כמבחני אישיות?
ורד סוויד: ובאמת לברך אותךְ מעומק הלב על הדיון ועל הובלת המהלך החשוב הזה, כי הוא מהלך מאוד משמעותי, המסר אם אנחנו מעודדים גברים, נשים, ילדים וילדות להתלונן, או אם אנחנו אומרים 'המחיר שתשלמו הוא מחיר עצום'.
יוסי סילמן: צהריים טובים, זה הנאום הראשון שלי באחת מהוועדות.
יוסי סילמן: אני רוצה להגיד מהי תפיסת השר ושלא נתבלבל, חשוב מאוד לעשות פה הבחנות ולא לחבר בנשימה אחת את נושא הזנות עם הסחר, ואני אפרט.
יוסי סילמן: זנות היא תהליך, היא תהליך שאפשר למנוע אותו בגילאים הצעירים, וזו הידרדרות איטית.
יוסי סילמן: שם המחויבות שלנו כקהילה היא כבר במניעה, מרכזי הגנה לצעירים נפגעים מינית, והתהליך הרווחתי שם הוא משמעותי יותר.
יוסי סילמן: היינו בביקור אצל נעמה, ואחוז ניכר מתוך כל הנשים שעוסקות בזנות חווה גילוי עריות, הם כועסים על הממסד וצעקו: איפה הייתם?
קריאה: כועסות.
יוסי סילמן: דרך אגב, זה גם כועסים.
יוסי סילמן: הם כועסות וכועסים על הממסד: איפה הייתם?
יוסי סילמן: וזו תופעה שבהחלט, באמירה של השר, תהיה לה טיפול מערכתי, החל מהגילאים הצעירים.
יוסי סילמן: נושא הסחר בנשים הוא קצר יותר וכפייתי, והצד השוטרי פה הוא המשמעותי יותר.
יוסי סילמן: דרך אגב, זה בניגוד לדעתן בדרך-כלל, הן מוסחות על-ידי כל מיני הבטחות שווא, נקלעות לסיטואציה, לרוב לא ברצונן.
יוסי סילמן: לכן אני מציע לעצמנו להפריד בין המושגים, ההבחנה הזו חשובה מאוד גם בטיפול שלנו וזוהי תפיסת המשרד.
יוסי סילמן: תודה.
ציפי נחשון גליק: ציפי נחשון גליק, מנהלת השירות לנוער, צעירות וצעירים, במשרד הרווחה.
ציפי נחשון גליק: כפי שאמר המנכ"ל וגם השר, מדיניות המשרד היא לפתח מענים לשני סוגי האוכלוסיה: קורבנות סחר שרובן תושבות חוץ וקורבנות נשים במעגל הזנות שרובן ישראליות.
ציפי נחשון גליק: כן, במהלך השנים היו בין קורבנות הסחר נשים ישראליות אחדות.
ציפי נחשון גליק: ואכן משנת 2004, בעקבות החלטת הממשלה, משרד הרווחה מוביל את המדיניות ומבצע על-פיה את המענים.
ציפי נחשון גליק: ב-2004 הוקם המקלט לקורבנות סחר נשים, עם 50 מיטות.
ציפי נחשון גליק: ועם הזמן התופעה טופלה יפה מאוד על-ידי משטרת ישראל וצומצמה בצורה דרסטית.
ציפי נחשון גליק: ולכן ב-2009 פתחנו מקלט נוסף לגברים שהם קורבנות עבדות בדרך-כלל בתוך מדינת ישראל, לצערנו, אלה הרבה עובדים זרים שמנוצלים על-ידי מעסיקים שלהם, והמשכנו להפעיל את מקלט הנשים עם 35 מיטות.
ציפי נחשון גליק: עם הזמן בכל זאת התגלו צרכים של נשים שמגיעות מחו"ל כמהגרות עבודה, נשים שבורחות מהמדינה שלהן, שנמצאות כקורבנות סחר באישור משטרת ישראל.
ציפי נחשון גליק: וב-2009, כשהפעלנו 35 מיטות לנשים ו-35 מיטות לגברים, ראינו ב-2011 שהמספר גדל, ומשרד הרווחה נענה לצורך החדש של כמות הנשים, והקמנו שתי דירות שמאכלסות עוד 12 נשים.
ציפי נחשון גליק: ב-2013, שוב, לאור הגידול של נשים קורבנות סחר פתחנו דירה נוספת.
ציפי נחשון גליק: ועכשיו, לצערנו, לאור גידול נוסף של נשים שנמצאות בכלא סהרונים, אני שמחה לבשר שבעקבות תקציב שהשר גייס לנו, קיבלנו אתמול אישור להגדלת ההסכם עם העמותה שמפעילה עבור משרד הרווחה את התוכנית, לעוד 18 מיטות לנשים.
ציפי נחשון גליק: ובכל זאת, נותרו נשים ששוחררו מכלא סהרונים והופנו לקהילה, ונמצא שאין להן מספיק מענים בקהילה.
ציפי נחשון גליק: בעקבות בקשה של מנכ"ל המשרד למשפטים, המשמש כיושב-ראש ועדת מנכ"לים לנושא, נתבקשתי להוביל צוות שיחשוב על מענים לקורבנות סחר שנמצאות בקהילה; ומחר אנחנו יושבים בישיבה רבת משתתפים, בה חלק מהנציגות פה יישבו אתנו, לטכס עצה לאלה שלא צריכות הגנה סביב לינה, איך הן יכולות להיות אצל קרובי משפחה שלהן ועדיין לקבל מענים על-ידי מדינת ישראל כקורבנות סחר.
ציפי נחשון גליק: זה לגבי קורבנות סחר שרובם אינם תושבי מדינת ישראל, כפי שאמרתי.
ציפי נחשון גליק: לגבי תושבי מדינת ישראל, אציין שאפרת שרעבי היא מפקחת ארצית על הטיפול בזנות ומדובר בנשים ישראליות.
ציפי נחשון גליק: ב-2007 מדינת ישראל, באמצעות משרד הרווחה שמוביל את התוכנית, הקימה מערך של שירותים לנשים בזנות.
ציפי נחשון גליק: אפרת תרחיב, אבל הבשורה הגדולה בעקבות השר החדש שלנו היא שאנחנו הולכים לפתח מערך שירותים לקטינים בזנות.
ציפי נחשון גליק: מדובר בילדים בגילאי 13 שכבר נאלצים, כאסטרטגיית הישרדות, להיות קורבנות.
ציפי נחשון גליק: לא רק בתל-אביב, ברחבי הארץ.
רעות גיא: שמי רעות גיא, אני עובדת ב"עלם" עם קטינים וקטינות בזנות.
רעות גיא: איתרנו והצגנו את זה גם בוועדה הקודמת: 620 קטינות וקטינים בזנות בתוך הפרויקטים שלנו ב"עלם".
רעות גיא: אבל אמרנו בצניעות שזה מספר שאנחנו במשאבים המוגבלים איתרנו בתוך "עלם".
רעות גיא: זה לא מחיל על התופעה בכלל, בטח לא בתל-אביב, ובטח לא בארץ.
רעות גיא: ההערכות הן שיש כמה אלפי קטינים וקטינות בזנות ברחבי הארץ.
רעות גיא: ונשמח אחר-כך להרחיב בנושא.
אפרת שרעבי: שמי אפרת שרעבי, ואני מפקחת ארצית על תחום הזנות והכתות הפוגעניות במשרד הרווחה.
אפרת שרעבי: כפי שציין השר, משרד הרווחה שותף מרכזי בכל הפעילויות ובכל התוכניות שנועדו לטפל בנשים במעגל הזנות.
אפרת שרעבי: מימון התוכניות הוא בהיקף של כ-6.5 מיליון שקל בשנה, זה מימון מלא של המשרד, כרגע במאה אחוז.
אפרת שרעבי: אנחנו מפעילים תוכניות בעיקר בחיפה, באר-שבע ותל-אביב, ויש תוכנית איתור שמתבצעת כיום גם באילת, על-מנת להתמודד עם תופעת הנשים שמנוצלות בזנות.
ציפי נחשון גליק: אנחנו משלמים שכר דירה טבין ותקילין.
אפרת שרעבי: כל התוכנית, כולל תפעול כוח האדם, תפעול המקום, תשומות הטיפול והשכירות, היא חלק מגילום התוכנית שנמצאת במימון מלא של משרד הרווחה.
אפרת שרעבי: מי שפונה למסגרות שלנו, לא משנה גזע, מין, יכולה - - -
אפרת שרעבי: נכון.
אפרת שרעבי: יש לנו רצף טיפול בחיפה ושם נמצא, מטבע הדברים, ריכוז אוכלוסיה ערבית ושם גם יש צוות דובר השפה ומותאם לטיפול בהן, למרות שרובן דוברות עברית ברמה סבירה.
אפרת שרעבי: בתל-אביב, כזו ששואבת לתוכה את כל אוכלוסיית השוליים, ישנם ריכוזים, ובבאר-שבע קצת פחות, למרות שהיינו מצפים שאולי בגלל האוכלוסיה שסובבת יהיו יותר.
אפרת שרעבי: לבאר-שבע יש אפיונים שונים.
אפרת שרעבי: רצף הטיפול בחיפה ובתל-אביב כולל דירת חירום שנועדה לקבל כל אישה באשר היא, הן באות מהרחוב וממשיכות בהרבה מהמקרים לעבוד בזנות ולצרוך סמים.
אפרת שרעבי: הדירה נועדה לאפשר להן קורת גג, מיטה חמה, מחסה והגנה מפני כל הנזקים שהרחוב מזמן עבורן, ותוך כדי תהליך אפשר למשוך ולגייס אותן לטיפול.
אפרת שרעבי: חלק גדול מהמטופלות שאחר-כך בהוסטל ובמרכזי היום, מגויסות לטיפול מתוך השהות שלהן בדירת החירום.
אפרת שרעבי: השלב הבא הוא מרכז יום, אלה נשים שגרות איפה שהוא בדיור בקהילה, ועובדות בכל מיני עבודות שמותאמות להן על-ידי מלווה תעסוקתית ייעודית לתחום; הן מקבלות טיפול חמש פעמים בשבוע, כמה שעות, משהו אינטנסיבי ומקצועי מאוד.
אפרת שרעבי: והמסגרת הנוספת היא הוסטל שזו מסגרת הלנתית לאותן נשים שצריכות משהו אינטנסיבי ומכיל יותר.
אפרת שרעבי: ב-2012 טיפלנו במסגרות שלנו ב-462 נשים בסך הכול.
נעמה זאבי ריבלין: בתל-אביב יש 19 תקנים כולל המדריכות שישנות במשמרת ומחזיקות את המקום 24/7.
נעמה זאבי ריבלין: עובדים סוציאליים והתחום הטיפולי מונה עשרה או אחד-עשר תקנים.
אפרת שרעבי: לא, אצלנו זה מגיל 18 ואילך.
קריאה: קטינים זו תוכנית חדשה.
תמי סלע: אני רוצה לשאול אם המענה הוא רק כשהן מגיעות, או שיש גם איתור בשטח.
אפרת שרעבי: יש גם איתור.
אפרת שרעבי: יש ניידת שפועלת גם ב"עלם" וגם ניידת של משרד הבריאות.
אפרת שרעבי: הצוותים שלנו ב"אופק נשי" וב"סלעית" חוברים אליה פעם-פעמיים בשבוע על-מנת לאתר, לפגוש את הנשים וליצור אתן את הקשר הראשוני במקום המצאן, וכך מגייסים אותן גם לדירת החירום ואולי גם ליתר התוכניות.
אפרת שרעבי: הממשק קיים, העבודה היא יומיומית ואנחנו שותפים לוועדות היגוי.
ביאטריס רוזן: שלום, אני ביאטריס רוזן, עובדת סוציאלית ומנהלת תוכנית "אופק נשי" בעיריית חיפה.
ביאטריס רוזן: לנו יש ניסיון ארוך שנים של עבודה יחד עם המשטרה.
ביאטריס רוזן: השותפות שלנו נבנית בכמה מישורים, אחד מהם הוא ועדה קבועה בה אנחנו יושבים עם המשטרה גם להחלפת מידע.
ביאטריס רוזן: כשהמשטרה מגיעה לדירות או למכונים הם מיידעים אותנו ומזמינים אותנו לפגוש את הנשים, הם מביאים אותן לתחנה, הן צריכות לתת עדות נגד סרסורים, ואז נוצר המפגש הראשון.
ביאטריס רוזן: עבודה משותפת היא גם כדי להציג את נושא הזנות בכלל ואת התפיסה של נשים בזנות כקורבנות, ליצור גישה משותפת רב-מערכתית לגבי ההתמודדות עם בעיית הזנות, וכן, אנחנו שותפים לעבודה לאורך כל הדרך.
אפרת שרעבי: אנחנו נמצאים בשלב מתקדם מאוד במחקר של המשרד שכולל כמה שלבים, ואחד הרכיבים בו הוא סקר לאומי שינסה לאמוד את היקף התופעה.
אפרת שרעבי: זה מחקר מקיף מאוד עם כל הפילוחים הסוציולוגיים.
ציפי נחשון גליק: גם המאפיינים, אם זו זנות רחוב או ברים.
אפרת שרעבי: היו לנו כל מיני מהמורות בדרך, אבל אני מקווה שבתוך שנה נוכל לשבת - - -
ציפי נחשון גליק: עשינו הסכם לגבי היקף תופעה לגבי נשים, והמשרד לביטחון הפנים שמע על זה ועשה אתנו עכשיו התקשרות להגדיל את ההסכם כדי לבחון את היקף תופעת הזנות גם בקרב גברים, ולכן חל עיכוב.
ציפי נחשון גליק: לפני שמונה חודשים.
ענבר יחזקאלי-בליליוס: אבל יש הרבה אינפורמציה, מכון "תודעה" מרכז הרבה אינפורמציה - - -
ציפי נחשון גליק: אבל אלה לא מחקרים.
ציפי נחשון גליק: זה לא תלוי בנו.
ציפי נחשון גליק: זה תלוי בחוקרים.
ציפי נחשון גליק: לא נלאה אתכם שמי שהתחיל במחקר פשט את הרגל, והיינו צריכים להביא כונס נכסים.
ציפי נחשון גליק: יש מה לעשות.
ציפי נחשון גליק: אני מבקשת להוסיף משפט אחד: שלא ישתמע, אנחנו עובדים עם כולם בשיתוף פעולה וכמעט כולן יושבות בוועדת היגוי שמלווה את המחקר.
עידית הראל שמש: אלה הערכות גסות מאוד, אין לנו מחקר, ואנחנו מדברים על כ-15,000 נשים, גברים, נערים, נערות וטרנסיות במעגל הזנות.
עידית הראל שמש: ומבחינתנו זנות היא ילדה שיוצאת בהפסקה לבצע מין אוראלי בפועֵל, עד למה שנקרא: sugar dady, תמיכות, ובמרכאות "זנות צמרת".
עידית הראל שמש: אלה מספרים גבוהים מאוד.
עידית הראל שמש: ואני לא יודעת למה זה חשוב אם יש 8,000 או 9,000, 10,000 או 15,000.
עידית הראל שמש: אני יושבת עם שוטרים בהרצאות, והם אומרים לי: מה קרה לך?
עידית הראל שמש: יש 60,000.
עידית הראל שמש: זה לא כל-כך חשוב.
עידית הראל שמש: אוקיי, אז זה משהו בין 10,000 ל-20,000.
עידית הראל שמש: אני מקווה מאוד שהסקר יצליח, כי זה מאוד-מאוד קשה לכמת את האנשים האלה.
עידית הראל שמש: לגבי מה שביאטריס אמרה, המודל המוצלח שלה קורם עור וגידים בזכות ליוזמה שלנו מול קצין חקירות ראשי, ופיתחנו מודל שנקרא: ליווי נשים שורדות זנות בהליך הפלילי.
עידית הראל שמש: רצינו להריץ אותו בתל-אביב, הכשרנו מדריכות ומלוות, קיבלנו תקציב, ומשום מה כל הניסיונות שלנו להגיע לראש ימ"ר תל-אביב גדי אשד, עלו בתוהו.
עידית הראל שמש: הוא לא מוכן להיפגש אתנו.
עידית הראל שמש: אנחנו חושבים שהרגע בו היא מגיעה לתחנת המשטרה הוא רגע קריטי, הוא רגע של חולשה.
עידית הראל שמש: שם, אם היא תפגוש מתנדבת שיכולה לדבר אל לבה, שתגיד לה: תשמעי, זה לא סוף פסוק, יש לך אפשרות א', ב', ג', בואי אתי, אני אראה לך ואני אקח אותך – אני חושבת שזו נקודה קריטית, וזה לא מתאפשר.
עידית הראל שמש: ודבר אחרון, לגבי התקציב – אני ידעתי שדיברתם על 4.5 מיליון שקלים לטובת נערים ונערות.
עידית הראל שמש: אני שומעת עכשיו שזה 7 מיליון, ואני מברכת על כך.
עידית הראל שמש: אבל אנחנו מקבלים לאורך השנים קיצוץ הולך ומתמשך בתוכנית הלאומית להוצאת נשים מהזנות.
עידית הראל שמש: אני לא מבינה למה זה קורה.
עידית הראל שמש: ב-2007 אושרה התוכנית ב-15 מיליון שקלים, והיום היא בקושי 8 מיליון.
תמי סלע: מכיוון שעכשיו דיוני התקציב מתנהלים, אז אולי שווה לבדוק את התוכנית הספציפית הזו, אם מפחיתים בכמעט חצי את התקציב שמוקצב לה בתקציב הנוכחי.
תמי סלע: אולי זה הזמן לנסות לבדוק אם אפשר להתערב בזה.
נעמה זאבי ריבלין: זה גם לא 7.5 מיליון, זה 6.4 מיליון.
נעמה זאבי ריבלין: בתל-אביב זה היה על 3.8 מיליון, ובשנה שעברה היה קיצוץ של 10%.
נעמה זאבי ריבלין: יש נגיסה קטנה כל פעם.
נעמה זאבי ריבלין: לא, ירדנו.
נעמה זאבי ריבלין: זה שש נקודה משהו בכל הארץ.
ציפי נחשון גליק: לגבי הסחר בנשים התקציב עלה.
ציפי נחשון גליק: לגבי זנות נשים במדינת ישראל זה ירד מ-10 מיליון ל-6.4 מיליון.
ציפי נחשון גליק: זה התקציב שהגיע ממשרד ראש הממשלה למשרד הרווחה לבצע את התוכנית.
ציפי נחשון גליק: זה עובד ככה כבר חמש שנים.
תמי סלע: ואני מניחה שיש גם משרדים אחרים שנותנים איזשהו תקציב.
קריאה: גם במשרד הבריאות נהיה קיצוץ של יותר מ-10%.
גיא הרמתי: כאמור, התקציבים שמקצה משרד הרווחה לנושא גדלו.
גיא הרמתי: לפי הדיווח, שאני לא מכיר אותו, התקציב שמועבר ממשרד ראש הממשלה לנושא, שהיה בעבר 13 מיליון, נדמה לי, קוצץ.
גיא הרמתי: אבל זה במסגרת סדרי העדיפויות של משרד ראש הממשלה ולא של משרד הרווחה.
גיא הרמתי: משרד הרווחה קידם את הנושא והגדיל מתקציבו ומהתקציב התוספתי שהוא קיבל לשנים הבאות.
גיא הרמתי: כן, בהחלט.
תמי סלע: מהם הנימוקים לקיצוץ הזה?
תמי סלע: למה זה ירד בסדר העדיפויות?
תמי סלע: האם התקדמנו עד כדי כך בטיפול בתופעת הזנות שצריך להפחית את התקציב בשלב הזה?
תמי סלע: צריך לפנות למשרד ראש הממשלה ולמשרד האוצר ולבקש תשובות, למה קוצץ התקציב בעניין הזה?
תמי סלע: הנה, ונאמר לנו שגם תקציב משרד הבריאות בהקשר הטיפול בזנות קוצץ.
ציפי נחשון גליק: זה הכול תקציב של התוכנית הלאומית לטיפול בזנות.
אפרת שרעבי: התקציב כבר לא מגיע ממשרד ראש הממשלה, הוא נכנס לבסיס התקציב של משרד הרווחה.
ציפי נחשון גליק: השנה.
מירב שמואלי: תודה רבה.
מירב שמואלי: בתחום הסחר לזנות הגענו להישגים רבים, ואין שום ספק שלוועדת המשנה הזאת היה תפקיד מרכזי מאוד כבמה שבה אפשר להעלות סוגיות לדיון ציבורי וגם קידום דברים פרקטיים מאוד.
מירב שמואלי: אז אני שמחה מאוד שהוועדה מתכנסת.
מירב שמואלי: יש מחלוקת: כל זנות זה סחר, יש הבדל בין סחר לזנות, אין הבדל – איך שלא נגדיר את הזנות, חובה לדון בה בוועדה מיוחדת.
מירב שמואלי: אני לא רוצה לחזור על דברים שאמרתי באריכות בישיבה הקודמת, לכן אתמקד עכשיו במשרד המשפטים ואציין מספר הישגים, אבל גם אתגרים.
מירב שמואלי: כאמור, פעילות בנושא הסחר היא פעילות בין-משרדית, אין כמעט משרד ממשלתי שלא מעורב בנושא ולכולם תרומה חשובה ביותר, אבל משרד המשפטים הוא המשרד שמוביל את כל הפעילות הזאת.
מירב שמואלי: ישנה ועדת מנכ"לים קבועה לנושא המאבק בסחר בבני-אדם בראשות מנכ"ל משרד המשפטים.
מירב שמואלי: זו הסמכות העליונה בתוך הממשלה שמתווה את המדיניות, נפגשת אחת לכמה חודשים, קובעת סדרי עדיפויות, ממנה צוותים בין-משרדיים, והתוכניות הלאומיות לנושא נכתבו בהנחיית ועדת המנכ"לים.
מירב שמואלי: יש את משרד המתאמת, המשרד שלנו, והוא הגוף שאמור, לפי החלטת ממשלה, לתאם בין הגורמים בתוך הממשלה וגם בין הממשלה לבין הגורמים מחוצה לה.
מירב שמואלי: יש המון חלקים בפאזל של הסחר ולנו יש את התמונה הכוללת, פוגשים את כולם, עושים ישיבות עם כולם, מלווים יוזמות חקיקה, עושים פעילות הסברה, עושים הכשרות מקצועיות, כותבים חוות דעת ומעורבים בכל דבר.
מירב שמואלי: יש את היחידה להסכמים בין-לאומיים, היא היחידה שכותבת את המענה הממשלתי לדוח האמריקאי שמתפרסם בכל שנה, ומחר בערב יתפרסם הדוח לשנה זאת.
מירב שמואלי: היחידה להסכמים בין-לאומיים אוספת את המידע מכל הגורמים בממשלה, עושה דוח של כ-200 עמודים - - -
מירב שמואלי: אסור להגיד, זה top-secret, אבל נקווה לטוב.
קריאה: בשנה שעברה היינו במקום ראשון.
מיכאל דור: גם אין שום קשר בין מה שאנחנו עושים בשטח לבין מה שהם כותבים בדוח.
מירב שמואלי: מי שמגיע לדירוג מספר 1, הגבוה ביותר, אליו הגענו בשנה שעברה, זה לא אומר שבאותה מדינה אין סחר.
מירב שמואלי: זה אומר שעומדים בסטנדרט מינימלי, ובסטנדרט מינימלי אין ספק שאנחנו עומדים והרבה יותר מזה.
מירב שמואלי: היחידה לא רק כותבת את הדוח בזמן שצריך להגיש אותו, בסביבות ינואר, אלא לאורך כל השנה מעורבת בצורה אקטיבית בכל הפעילות ומוודאה שאנו עומדים בסטנדרט של המשפט הבין-לאומי בתחום.
מירב שמואלי: כמובן, תפקיד דומיננטי לפרקליטות – הם אלה שמגישים את התיקים.
מירב שמואלי: הפרקליטות לאורך השנים היתה חשובה מאוד בקידום הנושא.
מירב שמואלי: יש היום בתחום הסחר למטרות זנות גוף הלכות מרשים מאוד של בתי-המשפט, כולל של בית-המשפט העליון, ואין ספק שהפרקליטות שלא נרתעה מלהגיש תיקים תקדימיים בטענות לא מובנות מאליהן, תרמה לכך בצורה משמעותית.
מירב שמואלי: עד היום אנחנו רואים כל הזמן כתבי אישום תקדימיים מאוד.
מירב שמואלי: נציגי הפרקליטות משתתפים בהרבה הכשרות גם כמרצים וגם כקהל, והם חשובים מאוד.
מירב שמואלי: יש את האגף לסיוע משפטי של משרד המשפטים שנותן סיוע משפטי בחינם לקורבנות סחר ועבדות.
מירב שמואלי: הנציגה שמרכזת את זה פועלת במסירות ראויה לכל שבח, וגם פה לא נרתעים מטענות תקדימיות, ויש כבר פסקי דין עם סכומי פיצויים גבוהים מאוד.
מירב שמואלי: יש את מחלקת ייעוץ וחקיקה שמלווה את הליכי החקיקה, לדוגמה, מהקדנציה הקודמת, החוק שתיקן את איסור פרסום שירותי זנות.
מירב שמואלי: יש גם את המכון להשתלמות פרקליטים ממשרד המשפטים שעורך השתלמויות בנושא, ההשתלמות הקרובה תהיה באוקטובר, ויש די הרבה כאלה.
מירב שמואלי: יש גם את הרשות לאיסור הלבנת הון, בגלל שמי שסוחר בנשים הרבה פעמים גם מלבין הון.
מירב שמואלי: אנחנו משתפים אתם פעולה ועשינו השתלמויות יחד.
מירב שמואלי: יש גם את האגף לאפוטרופוס הכללי ונמצאת פה נציגה שלו.
מירב שמואלי: הם אחראים על ניהול חשבון קרן החילוט שעליה אדבר בהרחבה עוד מעט, כי אני יודעת שזה מעניין הרבה מהשומעים פה.
מירב שמואלי: אני רוצה לדבר על שני אתגרים גדולים שמעסיקים את כל המשרדים, אבל במיוחד את משרד המשפטים.
מירב שמואלי: קודם כל, ממצב של אלפים בשנה הגענו לצמצום עד שכמעט אין סחר בנשים זרות.
מירב שמואלי: אבל לתיקים הבודדים שאנחנו רואים יש מאפיינים מיוחדים ודפוסים שונים.
מירב שמואלי: בניגוד לעבר, אין אלימות, אין כליאה, אין לקיחת דרכון, אין איומים, הנשים כן מרוויחות כסף, ובדרך-כלל אלה נשים שמגיעות לזמן קצר, לחודשיים-שלושה, לעשות כסף, ולחזור לארץ המוצא; כלומר, זה כן סחר בנשים אבל זה סחר בתנאים קשים פחות מאלה שידועים בעבר.
מירב שמואלי: זה מציב הרבה אתגרים בשלושת המישורים המחייבים לפי האמנה המרכזית, "אמנת פלרמו": מניעה, אכיפה והגנה.
מירב שמואלי: בתחום המניעה קשה יותר לזהות אישה כזאת.
מירב שמואלי: אני מנסה לחשוב על דרכים איך, למשל, להכשיר בקרי גבול בשדה התעופה לזהות את הנשים האלה.
מירב שמואלי: זה קשה מאוד כי הן מגיעות, ושוחחתי על כך עם רשות ההגירה, הרבה פעמים בטיסת צ'ארטר בחבילת נופש עם קבוצת תיירים ישירות לעוֹבדה, לנופש באילת עם כסף מזומן ביד.
מירב שמואלי: הן לא נראות מפוחדות או מסכנות, ולא עם בריונים שעומדים לידן, אלא עם כתובת, עם כרטיס למלון לשבוע – ואיך נדע אם אלה קורבנות סחר, או לא?
מירב שמואלי: זה קשה מאוד.
מירב שמואלי: במישור האכיפה, אני בטוחה שנציגת הפרקליטות תוכל להרחיב על הקשיים הראייתיים, ומאחר שבניגוד לעבר הן כן מרוויחות כסף, יש להן הרבה פחות מוטיבציה לשתף פעולה ולהעיד נגד הסוחרים.
מירב שמואלי: זה קשה מאוד, וגם קצת יותר קשה לשכנע את בתי-המשפט שזה באמת סחר, כי לפעמים לשופטים יש בראש תמונה מהעבר של משהו מחריד, של שפחות מין כבולות בשלשלאות, ואם זה לא נראה כך, האם זה סחר?
מירב שמואלי: ולכן ישנם מקרים בהם התיק מוגש על עבירות אחרות, כמו גרימה לאדם לעזוב מדינה למטרת זנות, או עבירות סרסרות שונות, ולמרות שזה באמת סחר.
מירב שמואלי: גם מבחינת הגנה, נשים כאלה מגיעות למקלט שלנו אבל לפעמים לא רואות בעצמן קורבן.
מירב שמואלי: אני יודעת מנציגת המקלט שאמרה, הגיעו נשים שאמרתי להן: את יכולה לקבל אישור לעבוד פה, והיא אמרה: אני לא צריכה את העבודה שלך, אני מרוויחה הרבה יותר טוב בזנות.
מירב שמואלי: אז שוב, קשה מאוד לטפל במישהי שלא חושבת שהיא קורבן.
מירב שמואלי: אלה הדברים שאנחנו מתמודדים בהם.
מירב שמואלי: אני מדגישה, זה לא מספרים גדולים, אלה לא הרבה תיקים, ובכל זאת מעוררים שאלות מורכבות.
מירב שמואלי: הנושא השני שהוא חשוב מאוד הוא אכיפה כלכלית – מקובל מאוד בשיח הבין-לאומי על סחר שלא מספיק לשים את העבריינים בבית-הכלא, זה חשוב מאוד אבל זה לא מספיק.
מירב שמואלי: חשוב מאוד להגיע לכיס שלהם.
מירב שמואלי: אלה עבירות שהמוטיבציה שלהן היא כלכלית, וכדי להרתיע באמת צריך להגיע לכיסם של העבריינים באמצעות מסים, הלבנת הון, חילוט ודרכים כלכליות שונות, פיצויים, קנסות וכולי.
מירב שמואלי: אז זה חשוב מאוד ולפעמים מרתיע יותר ממאסר.
מירב שמואלי: בעבר היו אנשים שסחרו בנשים, היו שנה בכלא וחזרו לסחור בנשים כי זה רווחי מאוד.
מירב שמואלי: כפי שציינתי, האגף לסיוע משפטי הגיע לתיקים יפים מאוד עם סכומי פיצויים גבוהים מאוד, אבל לפעמים בסופו של יום האישה לא קיבלה את הכסף.
מירב שמואלי: בין אם כי הוא פשט את הרגל או שהכסף נעלם, או כל מיני דרכים.
מירב שמואלי: קשה מאוד להגיע ממש לכסף גם כשיש פסק דין וצריך להתמודד עם זה.
מירב שמואלי: הדבר האחרון הוא קרן החילוט, נושא שכל הזמן זוכה לתהודה ציבורית, ואני רוצה להסביר מהו ההסדר הזה.
מירב שמואלי: זה הסדר יפה מאוד שנמצא בחוק העונשין שלנו, סעיף 377ה רבתי לחוק העונשין, חוק איסור סחר בבני-אדם, שהקים את קרן החילוט הייעודית; כלומר, לפחות מחצית מהכספים של חילוט וקנסות מעבירות סחר ועבדות ייכנסו לא לקופת המדינה הכללית, אלא לקרן ייעודית וילכו למטרות הגנה, שיקום, אכיפה, מניעה וכולי בתחום הסחר, עם דגש על השיקום.
מירב שמואלי: אולם, למרות שהחוק הוא מסוף 2006, הקרן עדיין לא התחילה לפעול ואני רוצה להסביר מדוע.
מירב שמואלי: נעשו הרבה מאוד פעולות כדי שהיא תתחיל לפעול – החוק אומר שצריך להתקין תקנות, שר המשפטים התקין תקנות וישנן תקנות בנושא; הוקמה הוועדה שאמורה להחליט איך להקצות את הכספים, בראשות עורכת-הדין יהודית קרפ שהיתה משנה ליועץ המשפטי לממשלה; מונו לוועדה חברים ממשרדים שונים, מונתה רכזת לוועדה; נפתח חשבון בנק מיוחד לקרן בניהול האפוטרופוס הכללי; אפילו ניסחנו לפרסום לציבור איך מגישים את הבקשות, באינטרנט וכולי – אבל פשוט אין כסף.
מירב שמואלי: יש 35,440 שקלים, זה הסכום המדויק נכון להיום בכנס, ואם נשווה לקרן של הלבנת הון אז אי אפשר בכלל להשוות.
מירב שמואלי: הסיבה היא בעצם סיבה טובה, בגלל שבתקופה שמאז 2006, מאז נחקק החוק, ראינו את הירידה הדרסטית.
מירב שמואלי: אין תיקים.
מירב שמואלי: היו תיקים לפני 2006, ואז אלה הסכומים שישנם.
מירב שמואלי: עדיין עשינו הרבה פעולות כדי שיהיה יותר כסף.
מירב שמואלי: אציין בסוגריים שתיק גדול מאוד, אולי התיק הכי גדול בסחר בשנים, פרשת רמי סבן, ובו היה חילוט, עומד לערעור ואי אפשר לחלט עד שאין פסק דין סופי.
מירב שמואלי: אז אני מקווה שבסופו של יום כן יועבר כסף.
מירב שמואלי: אני מסיימת בזה, זה הדבר האחרון, ואני יודעת שרבים שואלים על זה ובצדק – קרן החילוט היא דבר חשוב מאוד, גם מבחינה סמלית, מבחינת העצמת הקורבן מעבר לכסף; אני רוצה מאוד שהיא תתחיל לפעול, והשאלה היא אם ב-35,000 שקלים שווה להפעיל מנגנון די גדול כשבסופו של יום מישהו יקבל רק כמה אלפי שקלים.
קריאה: התשובה בגוף השאלה.
מירב שמואלי: עשינו פעולות, הנהלת בתי-המשפט הפיצה חוזר לכל השופטים להזכיר להם את נושא החילוט, עשינו השתלמויות בנושא אכיפה כלכלית גם לפרקליטים וגם לשוטרים שמעורבים בתיקים כאלה שלא ישכחו את נושא החילוט, וברגע שפושטים על מקום, לחלט.
מירב שמואלי: אבל בינתיים זה לא קורה.
מירב שמואלי: ועוד דבר שלא נמצא לו פתרון – ישנם בערך 250,000 שקל, אין לי את הסכום המדויק, בקופת בתי-המשפט מתיקים קודמים, מלפני 2006.
מירב שמואלי: עורכת הדין רחל גרשוני, שאני ממלאת את מקומה, פעלה ללא לאות כדי לנסות להעביר את הכסף הזה ולתת kick-start לקרן החילוט, וזה לא צלח בגלל שחוק לא פועל רטרואקטיבית וזה היה מסובך מאוד.
מירב שמואלי: אלה הדברים בינתיים.
נעמה זאבי ריבלין: רק הערת ביניים, אם אפשר, לשאלה למה אין לגבי תיקים של נשים בזנות – הרי המצב פה הוא לקורבנות סחר ולכן לא היו תיקים.
תמי סלע: זה דורש חקיקה, כי החוק היום לא מאפשר.
תמי סלע: אני מדברת על החילוט ועל חלק מהכלים – בזמנו החקיקה נבנתה כדי לטפל בסחר ולא בזנות.
תמי סלע: אם רואים את זה כסחר, אבל אם זו עבירת זנות לכשעצמה - - -
תמי סלע: דווקא במדינות שהלכו בכיוון הזה דוחות מאוחרים מלמדים על צמצום משמעותי של התופעה.
ורד סויד פאר: לגבי מה?
ציפי נחשון גליק: ולמשרד הבריאות יש גם תקצוב לניידות.
ורד סויד פאר: מי אמר שקוצץ?
ורד סויד פאר: זה היה תקציב חד-שנתי.
ורד סויד פאר: במקור זה היה תקציב לשנה אחת, ולאחר מכן נקבע - - -
ציפי נחשון גליק: לא, התוכנית הוגשה על-ידי משרד הרווחה.
ציפי נחשון גליק: אושרו 30 מיליון על-ידי ראש הממשלה, 15 מיליון לזנות, 15 לפגיעות מיניות.
ציפי נחשון גליק: כשהתחלנו להפעיל את התוכניות אנשי האוצר אמרו, ראש הממשלה הבטיח לכם, מבחינתנו זה חד-פעמי.
ציפי נחשון גליק: אבל אז בפירוש אמרנו, גם במשכן הזה, שאנחנו לא הולכים לפתוח תוכניות לשנה, הולכים להכשיר צוותים, לשכור מבנים, לשפץ אותם.
ציפי נחשון גליק: ואז ההסכם היה שעשרה מיליון יהיה קבוע, וחמישה חד-פעמי.
ורד סויד פאר: היה לי חשוב לתקן שהשנה, למרות שחל קיצוץ בכל התקציבים, הרשות לקידום מעמד האישה שמרה על כך, וזה במאבק, ואתם יודעים שאנחנו נמצאים עם עוגה אחת – המשרדים מקבלים את התקציבים במלואם, ואין משרד אחד שהוא יכול להגיד שהוא קיבל פחות.
ורד סויד פאר: האוצר יציג אותו.
ורד סויד פאר: אז הוא יעשה בדיקה ויחזור עם המספרים.
נעמה זאבי ריבלין: אז למה היה קיצוץ של 10%?
ורד סויד פאר: לא מצד הרשות לקידום מעמד האישה, תבדקו מול מי.
ורד סויד פאר: הרשות מעבירה את הסכום במלואו.
ורד סויד פאר: אז צריך לבדוק.
ורד סויד פאר: המאבק עצמו לא קוצץ.
ורד סויד פאר: המשרדים קיבלו את אותו תקציב במלואו.
ורד סויד פאר: משרד שמקצץ צריך לבדוק על מה הקיצוץ.
ורד סויד פאר: הרשות מעבירה את התקציב במלואו.
בוסנה ירדני: צהריים טובים, אני בוסנה ירדני מהייעוץ המשפטי במשרד לביטחון הפנים.
בוסנה ירדני: בישיבה הקודמת שהתקיימה בוועדה לקידום מעמד האישה, נכח המשנה למנכ"ל שלנו שהציג בהרחבה את פעילות המשרד בהנחיית השר למשטרה וגופי המשרד לפעול למיגור תופעת הסחר בבני-אדם והזנות, ולישיבה זאת נבצר ממנו להגיע בשל אילוצי העבודה.
בוסנה ירדני: אני יכולה להגיד בנקודה זו שמאמצי המשרד ומאמצי משטרת ישראל באים לידי ביטוי במיגור תופעת הסחר בבני-אדם, ולגבי זנות – יש - - - ואנחנו פועלים גם לקידום תיקוני חקיקה שיסייעו למשטרה וייתנו לה יותר כלים בצמצום הזנות.
בוסנה ירדני: מאמצי המשרד ומשטרת ישראל באים לידי ביטוי בדוח מחלקת המדינה האמריקאית, ואנחנו יודעים שמדינת ישראל דורגה בקבוצה הראשונה.
בוסנה ירדני: ולאחרונה, גם שב"ס גיבש נוהל שנועד לסייע בזיהוי קורבנות סחר שעברו דרך הגבול בסיני.
בוסנה ירדני: ובאופן כללי, המשרד משתף פעולה עם ארגוני הסיוע שנוכחים פה, ומתקיימות ישיבות עבודה.
בוסנה ירדני: המשרד הנחה את המשטרה לקיים הכשרות והשתלמויות שנועדו להקנות יותר כלים לשוטרים בהתמודדות ובטיפול גם בתופעת הסחר וגם בתופעת הזנות, ההשתלמויות וההכשרות האלה נערכות בשיתוף ארגוני הסיוע ובשיתוף משרדי הממשלה.
בוסנה ירדני: המשרד גם שותף לסקר שעורך משרד הרווחה בנושא הזנות.
בוסנה ירדני: נכון.
רובי קיים: רובי קיים, קצין חוקרים ארצי מחטיבת החקירות.
רובי קיים: רוב הדברים נאמרו גם על-ידי בוסנה נציגת המשרד לביטחון הפנים וגם על-ידי מירב, ואני רוצה להבהיר כמה דברים.