GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<הילה סגל: שלום, הילה סגל ראש היחידה למיניות ומניעת פגיעה בילדים ובני נוער בשפ"י.
<הילה סגל: בשיעורים האלה התייעצנו עם "עלם" וקיבלנו את ההערות שלהם.
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת שמבחינת
<הילה סגל: אני כן מבקשת להתייחס לעוד נקודה ובזה אני אסיים ותוכלו לשאול.
<אושרה לרר: אתנו ישירות ממש בתכניות שלנו, כ-200 בתי ספר עובדים - - -
מיכל רוזין: מתוך 1,800.
<הילה סגל: אנחנו כן עושים כל שנה סקר כישורי חיים ואנחנו מקבלים תמונה מפולחת, מפורטת היטב של בתי הספר בארץ לגבי כל התכנים וכל התכניות.
<הילה סגל: בסוף השנה הנוכחית נקבל אינדיקציה של כמה בתי ספר עסקו בנושא ובאיזה היקף.
<יעל גור: יעל גור, אני עובדת סוציאלית ואני מנהלת את מרפאת לוינסקי של משרד הבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: רגע, רגע, אני רואה כאן את חוסר הנחת.
מיכל רוזין: שלא נדבר על זה שבתי הספר והמורות, בעיקר הן מורות, איך הילד שלי אומר לי, 'אימא, מה שאני יודע את עוד לא ללמדת' ולא משנה שהוא לא יודע כלום ממה שאני יודעת.
מיכל רוזין: אבל זה לא משנה.
מיכל רוזין: בתחושה שלהם, הוא כבר אומר, 'אנחנו קוראים הכול, אנחנו רואים הכול, אנחנו יודעים הכול, מה את יכולה לספר לי שהוא לא פתוח בפניי'.
מיכל רוזין: אני זוכרת שהייתה לי מורה בכיתה ו' שפתאום באה לכיתה והתחילה לדבר על זה שהיא קיבלה מחזור, כולם היו בשוק וההורים בבית 'איך היא מדברת אתכם על כזה דבר'.
מיכל רוזין: היום בדיעבד אני אומרת וואו, איזו מורה, איזו מורה, אף אחד לא דיבר אתנו על הדברים האלה בכלל.
שולי מועלם-רפאלי: אתה רוצה להגיב על זה?
שולי מועלם-רפאלי: או אולי אתה בעיקר מקשיב?
שולי מועלם-רפאלי: ולכן נתבקש שיתוף פעולה עם כל הארגונים שפועלים מחוץ למשרד.
מיכל רוזין: כאשר בא מורה לכיתה הוא לא צריך עכשיו לדבר על זה.
מיכל רוזין: זה צריך להיות משולב ולא 'עכשיו אני מדבר על זה'.
<עידית הראל שמש: שלום.
<עידית הראל שמש: אני ממכון תודעה.
<עידית הראל שמש: אני חושבת שמעבר למעורבות בזנות אחת המטרות שלנו היא לעצור את דור הלקוחות הבא.
<אריאל לוי: אני מבקש לציין דבר נוסף.
<אריאל לוי: הדבר לא טמון אך ורק איך נראה השיעור.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שלזה בדיוק כיוונה חברת הכנסת מיכל רוזין כשהיא אמרה שלא לדבר על זה רק ב'עכשיו נכנסו לכיתה וזאת השעה שלנו לדבר על זה'.
שולי מועלם-רפאלי: אלא באמת באיזה מעגל יותר הוליסטי של שיח שמשתנה, של דברים ששמים אותם על השולחן ואז הכול עובר פאזה.
<אריאל לוי: במסגרת המחקר שיש לנו וגם מהמצי"בים (מדדי יעילות וצמיחה בית ספרית) וגם ממסגרות אחרות עולה שהדמויות בבית הספר הן מאוד מאוד נגישות לתלמידים, בטח סביב אירועים מיניים טראומתיים.
שולי מועלם-רפאלי: דפנה עשת מפקחת בשירות לשיקום נוער במשרד הרווחה.
שולי מועלם-רפאלי: תנו לנו את הצד שלכם.
שולי מועלם-רפאלי: כן יעל ביקשת להוסיף.
<יעל גור: אני אומרת 'אחות הקטנה' כי היקף הפעילות קטן יותר, אבל לא פחות חשובה הפעילות שלנו עם בני נוער במסגרות של נוער בסיכון.
שולי מועלם-רפאלי: מה שיעל אומרת זה גם מה שאנחנו חווים בוועדות אחרות.
<יעל גור: כשאני פונה לגורמים הבכירים אצלי במשרד הם אומרים לי 'תפגשי את הבכירה ביותר'.
<יעל גור: אני לא רוצה לפגוע באף אחד, אבל אולי רוח המפקד צריכה להיות כזאת שאומרת 'בואו נסתכל על כל המשאבים שיש מסביבנו.
<יעל גור: נשים את האגו בצד.
<יעל גור: יש כאן ארגונים ממשלתיים וגם לא רק ממשלתיים שיש להם ידע, נעשה איגום של כל הדבר הזה לאיזו תכנית לאומית.
שולי מועלם-רפאלי: בבקשה עורכת הדין ליאת קליין ואחר כך אריאל תוכל להגיב.
<ליאת קליין: אני אתחיל בזה שגם אני שותפה להתרגשות וגם לתהליך שקורה.
<ליאת קליין: אני כן אבקש להתייחס לשלוש נקודות שעלו כאן.
<ליאת קליין: שלושה דברים, בוודאי נקודת המוצא שעלתה כאן שאין תחליף למורה, זה נכון כמובן.
<ליאת קליין: צריך לזכור את הקושי של המורה לעסוק בדברים האלה, זה לא זהירות בדרכים וזה לא סמים.
<ליאת קליין: למרות שכל הנושאים חשובים יש רגישות מיוחדת לדבר בנושאים האלה.
<ליאת קליין: נכון להיום מרכזי הסיוע כן מקיימים לא מעט סדנאות.
<ליאת קליין: כ- 11 אלף סדנאות מדי שנה.
<ליאת קליין: אני אומר כמה מילים על מרכזי סיוע, אני בטוחה שזה נכון גם לגבי נושאי סחר בנשים וזנות.
<ליאת קליין: כשמתנדבת נכנסת לכיתה זה אחרי שהיא עברה לפחות במשך חצי שנה הכשרה לנושא הזה, איך מדברים עליו והעיבוד, על איך מתמודדים בכל הרבדים עם הילדים שעברו פגיעה, יש גם ילדים שלא עברו פגיעה.
<שולה אגמי: שולה אגמי, מרכז השלטון המקומי.
<שולה אגמי: זו בעיה מאוד קשה כשכל אחד חושב ואומר 'אני לא אטפל בעיר שלי ואני אשלח לתל אביב'.
שולי מועלם-רפאלי: לא סתם אמרתי שאם לא תהייה כאן החלטה אסטרטגית לאומית למלחמה בזנות על כל האלמנטים שלה, שמועדוני חשפנות לא יקבלו רישיון עסק ושלקוחות יופללו וזונות ישוקמו, בעזרת ה' נביא קודם כל לאמירה עקרונית אחת שאומרת 'אנחנו נגד קיום של זנות במדינת ישראל'.
מיכל רוזין: זה כן נכנס לסדנאות של מרכז סיוע.
מיכל רוזין: בהחלט נכנס.
<אריאל לוי: והעובדה שאנחנו עוסקים בנוער בסיכון ביחד, גם משרד החינוך והרווחה ביחד עם אותם "מפתנים" ואותם "מיתרים" וקידום נוער והעבודה שנעשית הרבה מאוד עם התנהגויות מסכנות, כל הדברים מגיעים גם לחלקים שקשורים לדימוי גוף, התנהגות מסכנת וכדומה.
מיכל רוזין: לצערי היוזמות באות מצד הכסף ואז המדינה משתתפת.
<אריאל לוי: מיד אני אתן למחוקקות להתייחס.
שולי מועלם-רפאלי: לנצח לנצח לנצח הם יוגדרו אחים שלנו.
שולי מועלם-רפאלי: ברוך ה' אנחנו פועלים בשיתוף פעולה.
שולי מועלם-רפאלי: נציג המשטרה.
שולי מועלם-רפאלי: ליאור, אני מתקדמת לקראת סגירת הדיון.
<ליאור שלו: שלום, אני ליאור שלו מהמשטרה.
<ליאור שלו: אני לא חדש בוועדה הזאת, השתתפתי בעבר וכעת אני ממלא מקום של רובי שהוא קבוע בוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: מה שיתוף הפעולה שקיים בין המשטרה למערכת החינוך?
<ליאור שלו: מבחינת המשטרה יש שיתוף פעולה מאוד טוב.
שולי מועלם-רפאלי: הוא ממוקד על נושא של התנהגות מינית מסכנת או על כל הרצף?
<מיכל ליבל: ראשית אני מבקשת לברר אם ישנה אפשרות לקבל עותק של הערכה שאתם מציגים.
<הילה סגל: ישנה התייחסות, שוב, בחמשת הפרקים אנחנו לא עוסקים במרכז הכובד, אנחנו מתייחסים אליה.
<אושרה לרר: בנוגע לשאלתך אני מבקשת לציין, התכניות שלנו יוצאות מתוך הנחה שיש הבנות חברתיות שמאפשרות תופעות חברתיות של אלימות מגדרית למינה החל מהטרדה מינית וכלה בתופעת הקצה שנקראת זנות.
שולי מועלם-רפאלי: ושהן רוצות את זה, שהן בוחרות ושזה מתוך בחירה - - -
<אושרה לרר: בהקשר לזה אני מבקשת לומר משהו גם על ארגוני הנשים.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהמטרה של כולנו כאן היא אותה מטרה והיא לבער מן השורש תופעות שלדעת כולי עלמא לא ראויות שיהיו בחברה הישראלית.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת לסגור את הדיון ולברך - - -
<קריאה: הכסף הזה הולך להכשרת צוותים וכל הדברים שציינו קודם.
<קריאה: כשנוציא את העלון זה יהיה מהכסף הזה, כשיש יחידה בכל השתלמות של מורים ומורות בנושא זנות זה מהכסף הזה, הרצאות לצוותים זה מהכסף הזה.
<אושרה לרר: יש ועדה שמטפלת בזה, זו וועדה בין-מקצועית.
עליזה לביא: שלום לכולם, אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עליזה לביא: יום שני, ט"ז בכסלו תשע"ה, 8.12.14.
עליזה לביא: היום אנחנו נדון, נשמע ונקבל הבנות שלא כל כך הצלחנו לקבל לגבי כל מה שקשור להשתתפות המדינה בלימוד תורה לנשים.
עליזה לביא: בנושא של מימון הלימוד אנחנו עדים לאחת התופעות המרשימות, המרגשות שקורות כאן בעשרים השנים האחרונות, והיא לימוד תורה לנשים.
עליזה לביא: נשים שלומדות תורה ומקדישות מזמנן ללימוד התורה.
עליזה לביא: בעצם הן מבקשות גם לרכוש ידע והבנה, אבל גם לתרגם אותם לכלים הלכתיים.
עליזה לביא: אנחנו מנסים לראות איך אנחנו מתקדמים ומקדמים ומעלים לדיון גם נושאים שהוזנחו מאחור.
עליזה לביא: מי משעלה בדרך כלל נושא לדיון הוא מי שכואב לו יותר.
עליזה לביא: אנחנו רואים את זה בהרבה פלטפורמות ובהרבה נושאים שדנו כאן גם בוועדה לקידום מעמד האישה, נשים מעלות נושאים שקרובים אליהן יותר.
עליזה לביא: לעיתים נושאים שנשכחו בצוק העיתים או בעניין של סדרי עדיפויות, מי מבטל, במה מטפל ואיך מטפל, אני מודה לכולכם.
עליזה לביא: אני מבקשת לשים כאן
עליזה לביא: את אחד הנושאים שבאמת הוזנחו והוא הנושא של לימוד תורה במימון המדינה, בהשתתפות, במלגות, בהבניה ובהכשרה של נשים.
עליזה לביא: היום אנחנו רואים תפקיד כמו טוענות רבניות, תפקיד שפרץ מהשטח, זה תפקיד שדרכי הלימוד וההשכלה מומנו לרוב על ידי תורמים פרטיים ולא על ידי המדינה.
עליזה לביא: אני לא רוצה לשים כאן עוד סוגי תפקידים שהייתי רוצה, אבל בהחלט ככל שנשים תדענה יותר הן תוכלנה להיות מעורבות יותר ולהשפיע.
עליזה לביא: אנחנו לא מדברים כאן על מהפכה משום שאני רואה בזה עוד חולייה.
עליזה לביא: הקדשתי לזה שנים במחקרים שלי ובמהלך הזמן אני בזה עוד חוליה בשרשרת הדורות של נשים שלוקחות אחריות על העולם היהודי, על קיום המצוות ובכלל על שלמות ואחדות של החברה בישראל.
עליזה לביא: החברה בישראל קרועה, שסועה.
עליזה לביא: לצערי הרב במובנים רבים אנחנו מוצאים את עצמנו במצב שחזרנו לשנים עשר השבטים ולא לאחרית של עם אחד.
עליזה לביא: בהחלט יש לנשים תובנות, רגישות בלימוד התורה וכן את הרגעים ואת הנושאים שהן שמות לב אליהן.
עליזה לביא: הסבירו לי שאחד הדברים שאני ממש צריכה ללכת ללמוד ולחקור כי אני לא יודעת מספיק הוא הנושא סביב הדלקת נרות.
עליזה לביא: למה אני מזכירה את הנושא של הדלקת נרות, הנושא של הדלקת נורות הוא אחד הנושאים שמאחדים נשים בכל מקום, נשים שכן ראו אימא וסבתא מדליקות נרות, נשים שלא ראו אימא וסבתא מדליקות נרות, נשים שרק שמעו שיש דבר כזה, נשים שרק הגיעו לאוניברסיטה ופגשו מישהי שעושה את זה.
עליזה לביא: המקום הזה של הדלקת הנרות הוא איזו נקודה מאחדת בין כל הנשים.
עליזה לביא: בחרתי להגיד את זה בפתח דבריי, משום שאותי סקרן מה יש בנשים בפזורה היהודית, סיפור החיים, על האחרות, על מקום הגדילה ותהליך הסוציאליזציה כנקודה מאחדת.
עליזה לביא: זה סקרן אותי והקדשתי לזה הרבה מאוד זמן בעולם המחקר שלי.
עליזה לביא: תוך כדי כך פגשתי את המקום שמדבר עליו רבנו תם, הנכד של רש"י שהיה מגדולי חכמי צרפת במאה ה- 12 ומראשוני בעלי התוספות.
עליזה לביא: גם רבנו תם התחבט בסוגיה של איך מדליקים נרות, אבל רבנו תם עשה מעשה, הוא לא הלך ושאל את האבא שלו וגם לא הלך ושאל את הדוד שלו, אלא מה הוא הלך ועשה.
עליזה לביא: בעצם, כשהוא תהה האם הדלקת נרות היא עיקר המצווה או הברכה הנלוות להדלקה, הוא ידע איפה תמצא לו התשובה.
עליזה לביא: רבנו תם בבקשו אחר האמת ההלכתית הלך ללמוד מהנשים שבמשפחה שלו.
עליזה לביא: על פי המנהג של הנשים ביקש רבנו תם להבין את ההלכה, על פי הזיכרון שלהן ועל פי המעשה שלהן.
עליזה לביא: הוא לא היסס, הוא לקח את זה כדבר שבשגרה, הוא ביקש תשובה מהמסורת העצמאית שבידן של נשים.
עליזה לביא: בעקבות כך בפולמוס ההלכתי רבנו תם לומד, מבין ועושה שהמצווה בטקס היא הברכה ולא ההדלקה.
עליזה לביא: מהמקום הזה של רבנו תם אני מבקשת לדבר על השרשרת של הדורות ועל האחריות ועל ההבנה של המקום של לימוד תורה במציאות חיינו כאן במדינת ישראל, 66 שנים לקיומה.
עליזה לביא: אני חושבת שזה לא פריווילגיה, אני חושבת שזו חובה ושעל מדינה לאפשר לנשים ללמוד תורה כדי לרכוש כלים וידע ולהשתלב בתפקידים שקיימים בתוך הבירוקרטיה הדתית במדינה.
עליזה לביא: במקביל בתפקידים של הקהילות עצמן.
עליזה לביא: זה היה תמיד לאורך הדורות.
עליזה לביא: הנה אנחנו רואים את זה כאן פורץ ומתחדש במדינת ישראל.
עליזה לביא: כמו שאמרתי הנושא הזה עלה וחזר, עלה וחזר וביקשנו לקדם תקנות בתוך משרד החינוך.
עליזה לביא: אני חייבת לומר שעדיין הדברים לא ברורים לי.
עליזה לביא: ביקשתי לכנס את הדיון הזה בזמן קצר לפני שהכנסת מתפזרת וקוטעת לנו הרבה מהעבודה שהתחלנו לא רק בנושא הזה.
עליזה לביא: ביקשנו להסדיר גם את הנושא הזה בעזרתו של שר החינוך לשעבר, שי פירון.
עליזה לביא: מהבדיקות שאנחנו ערכנו מצאנו שמספט
עליזה לביא: מבר 2014 תוקנו התקנות וכעת גם נשים זכאיות להקצבה תוך התאמה לצרכים הייחודיים שלהן: תכניות לנשים שיחשבו כתכנית החל מ-24 שעות אקדמיות, תכניות לנשים יחשבו כתכנית החל מ-15 נשים, עבור כל אישה יוגדל הניקוד כדי שגובה התשלום לכל משתתפת יהיה גדול יותר.
עליזה לביא: אני מבקשת גם לשמוע וגם ללמוד איפה הדברים עומדים, מה דרך העבודה, מה דרך ההגשה, איך הדברים מתנהלים, מה נכנס לתוקף ומה לא נכנס לתוקף, איפה המצוקות והקשיים בעבודה אל מול משרד החינוך.
עליזה לביא: לא ברור לי באמת מה תוקן, באיזה אופן, האם הוסדרו כל הנושאים עליהם דיברנו בישיבות השונות ובישיבות המקדימות.
עליזה לביא: כשביקשנו להכין את הישיבה הופנינו לאתר משרד החינוך ולא קיבלנו מסמכים לישיבה היום כאן.
עליזה לביא: אני מבקשת שזה יהיה לפרוטוקול.
עליזה לביא: הבנתי שלא מדובר על תקנות אלא על מבחני תמיכה שגם בהם לא הוסדרו כל הסוגיות.
עליזה לביא: לכן אנחנו מתכנסים כאן היום.
עליזה לביא: אני מבקשת ללמוד על הנושאים הללו ולקבל תשובות ברורות.
עליזה לביא: נתחיל עם משהו רוחני.
עליזה לביא: אני מבקשת להתחיל עם הרבנית מלכה בינה פורצת דרך, לשמוע קצת על לימוד תורה לנשים, על החשיבות וגם איפה אנחנו רואים.
עליזה לביא: לאחר מכן אעבור למשרד החינוך.
<מלכה בינה: תודה, שלום לכולם.
<מלכה בינה: אני באתי לארץ בערך לפני 40 שנה, במטרה ללמוד במוסד מאוד מכובד, מוסד תורני חשוב, שלא אומר את שמו ולמדתי שלוש שנים.
<מלכה בינה: בשלושת השנים, היו לי לפחות 30 מרצים, מתוכם רק אישה אחת.
<מלכה בינה: רק אישה אחת שהייתי איתה מאוד בקשר והיא הייתה בשבילי דוגמה, אבל אישה אחת מתוך 30.
<מלכה בינה: סיימתי ובאמת רכשתי הרבה תורה, אני מודה למוסד, עד היום יש לי הרבה הכרת הטוב.
<מלכה בינה: אמרתי לעצמי שלא הגיוני שעם כל הגנים והאפשרויות, עם הידע והחכמה של הנשים שזה רק בשביל ללמד בבתי הספר יסודי ותיכון ולא מעבר, לא ברמות הגבוהות ביותר.
<מלכה בינה: אין שום סיבה שאישה לא תעשה את זה, אני בעצמי התחלתי ללמוד, למצוא קבוצות, למצוא אנשים, למצוא גברים שיתנו מהזמן כדי לעזור לקדם אותנו בכל הנושאים.
<מלכה בינה: התורה היא גדולה ורחבה וכוללת הרבה עושר וחכמה ודברי אלוקים ואין שום סיבה שאני וחברותיי וכל אישה שרוצה לא תקבל באהבה וברצון מכל התחומים שבתורה.
<מלכה בינה: לדוגמה, אני חושבת שזה פשוט וזה דבר שאי אפשר להתעלם ממנו.
<מלכה בינה: כולנו ראינו שהיום במפה הביטחונית פוליטית וכדומה יש שלוש נשים מיוחדות.
<מלכה בינה: מתוך שלושת הנשים האימהות שילדיהם נחטפו ונרצחו, מופיעה אחת שהייתה כל כך דומיננטית, כל כך מאחדת, הרבנית רחל פרנקל.
<מלכה בינה: אין מי שיחלוק על המחשבה כמה הייתה מנהיגה וכוח מאחד וכוח שמוביל ומנהיג את העם ברוח חיובית ברוח של תורה, של אמונה בעת משבר.
<מלכה בינה: אישה כזאת יכולה לתרום לעם.
<מלכה בינה: את זה אנחנו צריכים, אנחנו צריכים הנהגה תורנית עמוקה כזאת עם ידע ועם חכמה.
<מלכה בינה: רחלי למדה בתכנית שלוש שנים של תלמוד ב"מתן", היא ישבה בתוך בית המדרש.
<מלכה בינה: באמת בבית המדרש יש לנו את הכוחות האלה, כוחות של תורה ואמונה.
<מלכה בינה: את זה אנחנו צריכים.
<מלכה בינה: עכשיו, 25 שנה ש"מתן" קיים.
<מלכה בינה: 99.9%, זו עבודה שאני אוספת בחוץ לארץ מגורמים פרטיים בקושי רב.
<מלכה בינה: היו כמה שנים, המוסד הזה לא היה כמה שנים במשרד.
<מלכה בינה: עם משרד הדתות, משרד החינוך היו שיתופי פעולה, אבל בכל פעם לא רוצים להגמיש.
<מלכה בינה: לא קל לאישה.
<מלכה בינה: לאישה יש בית, יש משפחה, יש התחייבויות, אי אפשר לפנות את ה-40 שעות.
<מלכה בינה: היו שיתופי פעולה ואני מקווה שיהיו יותר.
<מלכה בינה: אני מקווה שיגמישו את התנאים כדי שנשים תלמדנה.
<מלכה בינה: נמצאת כאן נועה, יש את רחלי ויש כל מיני תכניות שאפשר להגיע ובאמת לתת לנשים יותר תורה, יותר יהדות, יותר הלכה ובכלל יותר בכל התחומים כדי שבאמת האישה תעמוד במשימות החשובות.
<מלכה בינה: נמצא כאן גם הרב קלינצנר מבית מורשה.
<מלכה בינה: יש גם את בית מורשה ואת מדרשת לינדנבאום.
<מלכה בינה: אלו דברים מאוד חשובים ונחוצים בשביל העתיד של עם ישראל.
<מלכה בינה: בעזרת היושבת ראש עליזה לביא, עליזה באמת גם מתווה דרך בשבילנו והיא יודעת מה וכמה טמון בכוחות של נשות עם ישראל.
<מלכה בינה: תודה.
עליזה לביא: תודה רבה מלכה ותודה לך חברת הכנסת רות קלדרון, שאת איתנו.
רות קלדרון: תודה שאת מקיימת את הדיון.
רות קלדרון: שלום לכלום.
רות קלדרון: סליחה, היום אנחנו בכל הוועדות, מנסים לסיים את התקופה.
רות קלדרון: גברתי יושבת הראש, את בעייני באמת דוגמה של לימוד תורה של נשים וגם הנהגה של נשים.
רות קלדרון: אני מבקשת לומר, אני עשיתי דוקטורט בתלמוד במשך 12 שנים וכל חיי אני לומדת בבתי מדרש.
רות קלדרון: אני חושבת שסוף סוף העולם האורתודוקסי מבין שאסור לנשל אף אחד מלימוד תורה.
רות קלדרון: רבן גמליאל למד על בשרו שצריך לשחרר את שומר הפתח.
רות קלדרון: נשים חילוניות וגברים חילוניים מעולם לא נתמכו על ידי המדינה בלימוד תורה, לא בשש שעות ולא בשלוש שעות ולא בשום דבר ולא בארנונה.
רות קלדרון: לימוד התורה הוא הכרח וכל אזרח שרוצה ללמוד המדינה צריכה לאפשר לו בצורה שווה.
רות קלדרון: אני דווקא רוצה לקבל תנאים שווים, אני לא רוצה הקלות.
רות קלדרון: אני גם אימא וגם עובדת, אבל לימוד התורה הוא עדיפות הראשונה שלי.
רות קלדרון: אני רוצה רק לקבל זכות שווה ללמוד תורה כמו כל אברך או תלמיד אחר.
רות קלדרון: המדינה העדיפה בצורה לא הוגנת ולא מוסרית רק אנשים דתיים אורתודוקסים מסוג מסוים שהם גם גברים ללמוד תורה.
רות קלדרון: אני חושבת שאישה קודם כל תפקידה לגדל ולחנך יחד עם האבא.
רות קלדרון: בוועדה אחרת ראינו עכשיו שהילדים אומרים שאימא היא המקום הראשון שהם יכולים לפנות אליו.
רות קלדרון: אימהות יותר מלומדות הן אימהות יותר רחבות ולהן ילדים יותר עשירים, יותר בטוחים.
רות קלדרון: אני בטוחה, שחייבים לתת משאבים ללימוד תורה, אבל אל תפסיקו כשנותנים לכם.
רות קלדרון: תמשיכו לראות את האחרים.
רות קלדרון: מעולם לא ראיתי אנשים אורתודוקסים הולכים לוועדה בכנסת כדי לצעוק שאנשים חילוניים לא יכולים ללמוד תורה בישראל.
רות קלדרון: על כך שאין לנו שום תמיכה, שאף לא רואה אותנו כדבר רציני.
רות קלדרון: כלומר, כשאת מיעוט, בבקשה תזדהי עם מיעוט אחר שהוא מודר ואל תדאגו רק לעצכם.
רות קלדרון: המדינה הזאת תשתנה באמת שלכולם תהייה זכות בתורה באופן שווה.
רות קלדרון: לא שכולם צריכים ללמוד, אלא שהטובים ביותר.
רות קלדרון: לאנשים שמוכנים להשקיע את חייהם בלימוד תורה זה יתאפשר להם כמו לאמנים מופלאים וכמו לספורטאים.
רות קלדרון: שיהיה אפשר ללמוד תורה.
רות קלדרון: אני, באופן אישי, חושבת שתנאים שווים יביאו גם למעמד שווה.
רות קלדרון: אני גם חושבת שכמו שעליזה עושה עבודת קודש בכנסת כך חשוב שתהיינה נשים אורתודוקסיות וגם חרדיות שתאמרנה את דבריהן מהמקום שהן רואות, כי נשים רואות את העולם ממקום אחר.
רות קלדרון: צריכים גם מחוקקות לצד מחוקקים.
רות קלדרון: כדי להיות מחוקק צריך ללמוד תורה, צריך ללמוד.
רות קלדרון: בעיניי צריך גם ללמוד תורה.
רות קלדרון: אני מברכת על הישיבה הזאת, אבל מפצירה בכם לראות שזאת תמונה הרבה יותר רחבה.
רות קלדרון: תמיד הייתי מודרת, פעם כאישה ועוד פעם כחילונית כי אי אפשר להגיע ללימוד.
רות קלדרון: אי אפשר להיכנס בכלל.
רות קלדרון: מכיוון שאתן קפיצה אחת עברתן כבר כשאתם לא חילוניות או חילונים, כשנאבק את המאבק הזה נאבק אותו ביחד בשביל כל הציבור היהודי בארץ ולא רק בשביל מגזר אחד.
עליזה לביא: תודה לך חברת הכנסת רות קלדרון.
עליזה לביא: אני מבקשת להזכיר את בית המדרש הנהדר שאת מקיימת כאן כל יום שלישי.
עליזה לביא: זה יהיה גם בפגרה?
רות קלדרון: הוא יתקיים כל זמן שאנחנו נהייה פה.
רות קלדרון: מחר עם חכם דוד מנחם, מורה נפלא, אתם מוזמנים למחר בין השעות 15:00 ל-16:00.
עליזה לביא: תודה חברת הכנסת רות קלדרון.
עליזה לביא: אני רוצה לעבור למשרד החינוך, עמוס צייאדה מנהל אגף מוסדות דתיים, בבקשה עשה לנו סדר גם בבקשות, גם בהתנהלות וגם לאן הגענו ולאן לא הגענו.
<עמוס צייאדה: בשמחה.
<עמוס צייאדה: בוקר טוב.
<עמוס צייאדה: במסגרת התמיכה שלנו אנחנו תומכים במוסדות תורניים על תיכוניים, יש לנו 1,600 מוסדות, אנחנו תומכים גם ב-17 מדרשות לבנות.
<עמוס צייאדה: 4 מתוכן משלבות לימודים ושירות צבאי.
<עמוס צייאדה: אני אתן נתונים על מספר התלמידות.
<עמוס צייאדה: נתחיל עם נובמבר 2013.
<עמוס צייאדה: בנובמבר 2013 היו 2,600 בנות במדרשה ועוד כ-400 ששולבו במדרשות יחד עם שירות צבאי.
<עמוס צייאדה: נכון שנובמבר 2014 ירדנו ל- 880, תכף אסביר למה, זה משהו שאתם מכירים.
<עמוס צייאדה: ירדנו ל-880 ביחס ל-2013 שנה שהיינו עם 2,600 בנות.
<עמוס צייאדה: זה נבע מהחלטת הממשלה במאי 2013 שנכנסה לתוקף החל מינואר 2014 שקבעה שלא תשולם תמיכה בגין תלמידות חו"ל.
<עמוס צייאדה: זה לא אומר שהתלמידות האלה לא לומדות במוסדות, אנחנו לא תומכים בתלמידות האלה או שלפחות לא מדווחות אלינו.
<עמוס צייאדה: לפני כחודשיים התקבלה החלטה שמשיבה את התמיכה בתלמידות חו"ל.
<עמוס צייאדה: פורסמה מודעה, אמורים להגיש בקשות עד 16 בנובמבר - - -
רות קלדרון: סליחה, יש לך מוסדות חילוניים?
<עמוס צייאדה: לא, אין מוסדות חילוניים.
רות קלדרון: מתוך 1,600 מוסדות שאתה תומך בהם אין אף מוסד חילוני שהסכמת לתמוך בו.
רות קלדרון: מעניין כי הסכמתם לתמוך בו.
רות קלדרון: "ההתחדשות היהודית" אנחנו מגישים 100 מוסדות כל שנה.
<עמוס צייאדה: מותר לי להגיד משהו?
<עמוס צייאדה: המילה 'הסכמתם' אני מוחה על המילה הזאת.
<עמוס צייאדה: יש כאן קריטריונים.
<עמוס צייאדה: אפשר לומר שהקריטריונים הם לא כל כך מתאימים - - -
רות קלדרון: אבל מי בונה את הקריטריונים אדוני?
<עמוס צייאדה: אני אגיד לך משהו לעניין ההתנהלות שלנו.
<עמוס צייאדה: היו שנים ש- "Hevrew Union College" נתמך על ידנו גם.
<עמוס צייאדה: אני חושב שאנחנו כאגף, גם המוסד יעיד' התנהלו בצורה הכי עניינית ושוויונית.
<עמוס צייאדה: בשלב מסוים המוסד הפסיק להגיש בקשת תמיכה.
<עמוס צייאדה: אגב, זה מוסד שהוא רפורמי.
<עמוס צייאדה: מכון שכטר לדעתי הוא לא רפורמי - - -
עליזה לביא: קונסרבטיבי.
<עמוס צייאדה: הוא מוסד שונה, הוא נתמך על ידנו.
<עמוס צייאדה: זה להערתך.
רות קלדרון: לידיעתם כולכם, יש 100 מוסדות דתיים שלא מוכרים במדינה כמוסדות לימוד תורה ובהם לומדים תורה בלי שום תמיכה, פשוט זה לא הוגן.
<מלכה בינה: אין תקנות?
רות קלדרון: הם כל פעם בונים תקנה שאומרת שאנחנו נמצא.
רות קלדרון: ברוך ה', השר החינוך, השר לשעבר פירון, רצה לתקן תקנה, אבל עדיין אין.
עליזה לביא: נאמרה האמירה שלו שהוא תקן תקנות, חגגתם את זה.
רות קלדרון: כי היועץ המשפטי של משרד המשפטים טען שאין יהודי חילוני ושנקבל את התמיכות שלנו כמו כולם בתרבות התורנית, אלא שם בונים תקנות שתמיד מדירות אותנו החוצה.
<מלכה בינה: ולמה שלא תהייה תקנה נפרדת?
רות קלדרון: כי היועץ המשפטי אומר, שכביכול המחלקה הזאת אמורה לממן את כל מוסדות התורה.
רות קלדרון: אבל כשאנחנו באים תמיד מכניסים איזה משהו שמפיל אותנו החוצה.
רות קלדרון: כאן פשוט יש עוול.
רות קלדרון: אם השר היה נשאר, אני בטוחה שבתחילת שנת 2015 זה היה קורה וגם לומדי תורה חילוניים היו יכולים להמשיך ללמוד.
רות קלדרון: כרגע, כאשר במדינה הזאת אנחנו לא קיימים, ושהיועצים המשפטים לא מכירים בכך שיש יהודים שהם לא דתיים ורוצים ללמוד תורה - - -
עליזה לביא: סליחה, חברת הכנסת רות קלדרון, אני מבקשת לעשות סדר.
עליזה לביא: עמוס, מי כן קיים במדינה?
עליזה לביא: נשמע, בוא נראה מי קיים.
<עמוס צייאדה: לגבי אוכלוסיות, אתם מכירים, יש אוכלוסיות חרדיות, יש אוכלוסיות דתיות-לאומיות – אלה כמעט כל המוסדות.
<עמוס צייאדה: שתי הדוגמאות שנתתי קודם הן החריגות.
<עמוס צייאדה: זהו, יש את ישיבות הסדר.
עליזה לביא: אתה לא חייב להגיד לי במספרים, אבל במחלקה שלך באוחזים, כמה כסף הולך לטובת מוסדות גבריים וכמה הולך לטובת מוסדות של נשים?
עליזה לביא: באחוזים, אני לא רוצה מספרים.
<עמוס צייאדה: את החישוב הזה לא עשיתי, אבל אחוזים בודדים.
עליזה לביא: הולכים לנשים.
<עמוס צייאדה: אני אומר משהו שאולי ייתן לכם את האינדיקציה.
<עמוס צייאדה: אנחנו תומכים ביותר מ-120 אלף תלמידים כאשר מתוכם, אמרתי שבימים הטובים של סוף 2013, היינו 2,600 בנות במדרשה פלוס 400.
<עמוס צייאדה: כעת ירדנו בעקבות ההחלטה בעיקר לגבי תלמידות חו"ל.
<עמוס צייאדה: נאמר שזה 3,000 מתוך 120 אלף.
<מלכה בינה: כמעט כולם בנות 18, כמעט כולן.
<עמוס צייאדה: זה משהו כמו 3% של מספר התלמידות.
עליזה לביא: עמוס אתה יודע, אחד הדברים שהספקתי בשנה וחצי האחרונות שהוא מהמשמעותיים יותר זה להעביר את תקציב המדינה בהיבט מגדרי.
עליזה לביא: שנים גם הרצתי גם לימדתי וגם חקרתי את נושא תקציב המדינה, תקציב מדינת ישראל שונא נשים.
עליזה לביא: איך מתקנים את זה, מתקנים את זה בכך שמציגים את תקציב המדינה בהיבט מגדרי.
עליזה לביא: השנה לאחר וועדות ודיונים עם האוצר היינו אמורים בפעם הראשונה להציג את תקציב מדינת ישראל בהיבטים מגדריים.
עליזה לביא: למה זה חשוב?
עליזה לביא: הנה ההוכחה מול עינינו.
עליזה לביא: השר היה נדרש, שר החינוך ולא משנה איזה שר, יידרש כי זה כבר עבר, להציג את הנתונים של המשרד שלו מגדרית.
עליזה לביא: הנתונים שכרגע אתה אומר, ובלי שנכנס לרזולוציות כאלה ואחרות, שאחוזים בודדים הולכים ללימוד תורה לנשים והשאר הולך ללימוד תורה לגברים.
עליזה לביא: זה חוסר אחריות, זה עוול שמתמשך כאן לאורך הדורות, זה אי שוויון שמקבע למעשה את אי השוויון שיהיה פה לדורות - - -
רות קלדרון: זה פוגע בתורה עצמה.
עליזה לביא: זה פוגע בכל דבר.
עליזה לביא: אסור לנו להמשיך להישען רק על תרומות שבדרך כלל מגיעות מחו"ל.
עליזה לביא: תרומות שמנווטות את העשייה פה ואת העשייה הברוכה שקיימת בשטח.
עליזה לביא: אני רוצה לשמוע ממך עכשיו איך אפשר ואת מה שעשיתם.
עליזה לביא: מה זה הסיפור שכן יש תקנות?
עליזה לביא: אני הבנתי מהשר לשעבר שכן עברו כאן תקנות.
עליזה לביא: אז בוא תעשה לי סדר.
<עמוס צייאדה: אם אוכל להמשיך בסקירה שרציתי לתת.
<עמוס צייאדה: עיקר התנאים לתמיכה במדרשות של בנות וכעת גם לנשים נשואות, 30 תלמידות במוסד של רווקות, לומדים 40 שעות בשבוע.
<עמוס צייאדה: לגבי נשים נשואות די ב- 15 תלמידות ו-24 שעות בשבוע.
<עמוס צייאדה: אגב, זה תיקון כפי שגברתי ציינה, הוא מחודש אוקטובר האחרון שנתחם.
<עמוס צייאדה: התמיכה נחתמת עבור תלמידה.
<עמוס צייאדה: כלומר, על פי מספר התלמידים שהמוסד מדווח מועברת לו התמיכה.
<מלכה בינה: זה נכנס כבר לפעול עוד באוקטובר?
<עמוס צייאדה: כשנחתם התיקון, זה פורסם גם במערכת שלנו.
עליזה לביא: את לא מכירה את מבחני התמיכה?
<מלכה בינה: לא שזה נכנס לתוקף.
עליזה לביא: אתם פרסמתם את זה?
עליזה לביא: איך אנשים אמורים לדעת על זה?
<עמוס צייאדה: זה פורסם גם בעיתונים וגם במערכת שלנו.
<עמוס צייאדה: כל מוסד שנתמך על ידנו, במקרה הזה המוסד הזה חדל להיתמך ולכן הם לא יודעים.
<עמוס צייאדה: זה פורסם גם בעיתונים - - -
עליזה לביא: אני ביקשתי חומרים לישיבה הזאת.
עליזה לביא: שלחתם אותי לאיזה אתר באינטרנט.
עליזה לביא: האתר לא נפתח, דיברנו וביקשנו חומרים כמו שאנחנו מקבלים בדרך כלל ממשרדי ממשלה.
<עמוס צייאדה: מה שביקשו זה היה אתמול סמוך לסוף היום.
<עמוס צייאדה: ביקשו לקבל מבחני תמיכה.
<עמוס צייאדה: שלחתי.
<עמוס צייאדה: לטעמי זה היה קצת מאוחר מדי.
<עמוס צייאדה: היה אפשר לבקש את זה יום-יומיים קודם.
עליזה לביא: אתה יודע כמה פעמים ביקשנו את זה?
<עמוס צייאדה: לגבי מבחני התמיכה, אני קיבלתי את הבקשה רק אתמול.
<עמוס צייאדה: אני מודיע לך חד-משמעית.
<עמוס צייאדה: אם יש כאן מחשב אפשר כעת להוציא את זה בשנייה אחת.
<עמוס צייאדה: אני שלחתי קישור למבחני תמיכה מהמחשב שלי, אמרו לי שזה לא נפתח.
<עמוס צייאדה: זה דבר מאוד פשוט, הסברתי איך אפשר להוריד את זה ואני לא יודע למה זה לא נפתח.
<עמוס צייאדה: אפשר להוריד את זה בשנייה.
עליזה לביא: הורדנו?
<הילה שיינוק: יש שם הרבה דברים.
<הילה שיינוק: יש שם שני סוגים של מסמכים, אחד מסמך של 30 עמודים ואחד התפעול.
<עמוס צייאדה: לכן כתבתי לך שיש את המסמך של ה-30 עמודים כדי שלא תתבלבלי עם האחרים.
<עמוס צייאדה: יש שם גם את התיקון.
<עמוס צייאדה: ה-30 עמודים זה המבחן ולכן כתבתי לך לקחת את המסמך עם ה-30 עמודים כדי שלא תטעי.
<הילה שיינוק: נראה שהוא זה שמעדכן את ה-30 עמודים, שהוא - - -
<עמוס צייאדה: כל הזמן יש תיקונים למבחני תמיכה.
<עמוס צייאדה: תמיד יש, אבל התיקונים.
<עמוס צייאדה: אני מציין כרגע, אני אראה לכם.
<עמוס צייאדה: התחלתי לדבר על שיעורי התמיכה.
<עמוס צייאדה: התמיכה לרווקות – 2.5 נקודות לתלמידה לחודש.
<עמוס צייאדה: במונחים כספיים נכון לשנה הזאת – 600 שקלים לחודש לתלמידה.