GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<כנרת מנגן אלמליח: ההמלצה השלישית שזיהינו זה הצורך בעצם בגיבוש פורומים, גם ברמה המקומית, שיתכללו את הטיפול באותה נפגעת אלימות ובאותו מפגע אלימות, שזה הגבר – גם ברמה המחוזית וגם ברמה הארצית.
<כנרת מנגן אלמליח: אלה שלושת הדברים המרכזיים שסימנו.
<כנרת מנגן אלמליח: הוועדה היא בתחילת הדרך וכמובן שאני שבה ומזמינה כל גורם שיש לו רצון וצורך לבוא להשמיע את משתנו, אנחנו נשמח.
עליזה לביא: נורית, סיכום שלכם, ויצ"ו.
<נורית קאופמן: יש לי כמה הערות.
<נורית קאופמן: להערתך קודם, חברת הכנסת עליזה לביא, ויצ"ו בשיתוף אוניברסיטת בר אילן וכמובן משרד הרווחה, עובדת בימים אלה על מחקר שהצעת המחקר תוגש בפנינו בשבוע הבא, שבעצם בסופו של המחקר נדע כולנו על גברים – כשהם מגיעים לטיפול – מה ישמר אותם בתוך הטיפול, מה יביא אותם לטיפול.
<נורית קאופמן: אני חושבת שהממצאים של מחקר כזה יכולים להביא איזו שהיא בשורה שתיתן לנו מענה להערות שלך.
עליזה לביא: אנחנו נשמח לשמוע על זה.
<נורית קאופמן: כן, בוודאי.
<נורית קאופמן: לגבי ההערה של אביב לביא, שדיברנו על איתור מוקדם - - -
<אביב יהלום: אביב יהלום.
<אביב יהלום: אביב לביא זה מגלי צה"ל.
<נורית קאופמן: איך קראתי לך?
<נורית קאופמן: הבנתי אותך.
<נורית קאופמן: טוב, אתה מקול ישראל, אני מתנצלת.
<נורית קאופמן: איתור מוקדם שזה גם בטיפול בגברים וגם הטיפול בילדים, ופה יש לנו בעיה לגייס ילדים לטיפול.
<נורית קאופמן: חברי שעובדים במרכזים יודעים שאם אין הסכמה – לא מטפלים בילדים ואולי הפורום הזה הוא הפורום הנכון להביא לשינוי בחקיקה, כדי שנוכל לטפל בילדים שגדלים בבתים של אלימות ולצמצם את ממדי- מלכה עושה לא עם הראש, אז אני אשמח להערה שלך בהמשך.
<נורית קאופמן: נאמר פה על מרכזים שיטפלו רק בגברים, כי לגברים יש קושי להגיע לטיפול במרכזים לטיפול במניעת אלימות במשפחה, כי הם מזוהים כשירות לנשים.
<נורית קאופמן: אז קודם כל אני מאד מאד סקרנית לגבי תוצאות המחקר שכמובן נדאג להביא, ומבחינתי במסמך שויצ"ו העבירה, תודות לעובדים של המרכז לטיפול ומניעת אלימות במשפחה, יש תכניות למניעה שנעשות, הכל נעשה על אש קטנה.
<נורית קאופמן: אז היום, כשאנחנו לפחות בויצ"ו יצאנו בקריאה שונה, בקריאה אחרת והכנסנו למשוואה את הגברים וזה תהליך - ושינויים לוקחים זמן - אני רוצה לקוות שהתהליך הזה שמתחיל, ואני מאמינה שיקרו דברים, יהיו שינויים ונוכל לשמוע על נתונים אחרים בעתיד.
עליזה לביא: סנ"צ מאיר ברקוביץ, ראש מדור נפגעי עבירה באח"מ, ידיד הוועדה.
<מאיר ברקוביץ: אני אגיד בקצרה דווקא בהקשר הזה של השיח.
<מאיר ברקוביץ: שבוע שעבר הייתי בערב של ארגוני הסיוע לנפגעי תקיפה מינית.
<מאיר ברקוביץ: הייתי לא במדים, שילמתי כרטיס, הגעתי לערב כאחד הגברים, אבל זה לא היה רחוק מאחד הגברים.
<מאיר ברקוביץ: היה שם מספר מצומצם של גברים ובדרך כלל הם היו בני זוג של הנשים שמתנדבות במרכז והביאו אותם לצפות בסרט קשה ביותר.
<מאיר ברקוביץ: הדבר שהרגשתי במיוחד – ואני אומר את זה עכשיו לאו דווקא בכובע של שוטר – אלא בשיח.
<מאיר ברקוביץ: היה פאנל לפני כן.
<מאיר ברקוביץ: השיח הוא שיח מאד מאד מאד נשי, מאד נשי.
<מאיר ברקוביץ: יש לו את החשיבות שלו, אבל כשחושבים על זה, ואני חושב שגם מלכה אמרה את זה וגם אביב אמר את זה.
<מאיר ברקוביץ: זאת אומרת אם רוצים להכניס, ואני מכיר הרבה מאד אנשים שאני מניח שהיית מצפה מהם להיות חלק מהחזית במאבק הזה, אז צריכים לחשוב איך פותחים קצת את השיח הזה, אפילו בשפה שלו, ואני מניח שאפשר להרחיב על זה במקום אחר.
<מאיר ברקוביץ: דבר שני, ואגב, וזה סתם בתור דוגמא.
<מאיר ברקוביץ: דיברנו על יהלום, ישר חשבת על יהלום – איזה דבר יפה – אבל אביב יהלום אפשר לשמוע אותו גם אחרת וכל אחד שומע משהו אחר וצריכים לראות איך עושים.
<מאיר ברקוביץ: כמובן שאביב יהלום הוא שם יקר וסליחה שנטפלנו לשם שלך.
<מאיר ברקוביץ: לגבי החלק שאני חושב שהוא החלק המשטרתי, אז אני באמת חושב שהשלב שבו כבר מגיעים להגשת התלונה והשלב שצריכים לפעול כהגנה על האישה, הוא באמת שלב מאוחר, כי באותו שלב כבר מי שהוגדר כחשוד, מי שהוגדר כנאשם, לגייס אותו משם זה מאד קשה, למרות שצריך להגיד שגם לדבר הזה, ודיבר על זה קודם סאיד, דווקא במקומות שכן פועל נכון הסיפור הזה של עו"ס משטרה, אז יש גידול בהצטרפות של גברים לתוך איזה מהלך טיפולי, אפילו מהמקום הבעייתי הזה.
<מלכה גנחובסקי: וגם שם רובם מסרבים לדיווח.
<מאיר ברקוביץ: בסדר, אבל אני מדבר על השלב שכבר הגיעו למשטרה וכבר נחקרו, אז יש יותר הסכמה לבוא לטיפול, אם יש מי שעושה את החיבורים מיד במקום.
<מלכה גנחובסקי: מסכימה.
<מאיר ברקוביץ: מה שחסר לכולנו וזה אני חושב חלק ממה שעולה בוועדה, ועל ההמלצות של מידע או איך עושים את הסנכרון, אלה דברים שאני מניח עוד ידוברו ויהיה צריך יותר לכוונן אותם, אבל בסוף, מה שעומד בין כולנו זה פערים בין מה שכל אחד מאיתנו עושה נכון ואנחנו לא מצליחים לחבר את זה בזמן.
<מאיר ברקוביץ: זאת אומרת לפעמים יש חיבורים, אבל העובדה היא, ותמיד אני מביא את הדוגמאות של קטינים, כי בזה עסקתי הרבה שנים, אבל מרכז ההגנה שיש בירושלים היום, שעוסק בילדים שנפגעו בעבירות מין ובעבירות אלימות במשפחה – בעבר, לא הייתה שום נגישות לאוכלוסייה שמשרתים אותם, היום האוכלוסייה הזאת היא 75% מהאנשים במרכז.
<מאיר ברקוביץ: זה דומה למה שאמרה פה הגברת ממרכז יד שרה.
<מאיר ברקוביץ: זאת אומרת, אם אנחנו מצליחים ליצור משהו שאנחנו כולנו נמצאים בו והוא מונגש נכון, כנראה שאפשר יהיה להביא את האנשים.
<מלכה גנחובסקי: וזו הסיבה שלא צריך מרכזים לגברים, כי מרכזים לגברים שוב יתייגו את זה כמשהו עבור הגבר.
<מלכה גנחובסקי: אחד הדברים שמביאים את הגברים לטיפול זה הסוגיה של המשפחה.
<מלכה גנחובסקי: ההתבוננות במשפחה שלהם, זה מה שבאמת מביא אותם לטיפול, גם בשלבים מוקדמים.
<מלכה גנחובסקי: ולכן במרכזים הקיימים - - -
<מאיר ברקוביץ: זה אגב הקו של תת הוועדה, לנסות להתמקד בהסתכלות על המשפחה, על כל המרכיבים שלה.
<מלכה גנחובסקי: ולא לפתוח מרכזים נוספים, אלא לשכלל את העבודה של המרכזים הקיימים, כך שגם כמו שגבר אמר לי – באתי בגלל המחיר, נשארתי בגלל השירות.
<מלכה גנחובסקי: זה המסר הכי משמעותי בעבודה עם גברים.
<מלכה גנחובסקי: גם אם אתה בא בגלל מחיר, גם אם אתה בא כי נדחפת, גם אם אתה בא כי אתה עדיין לא בטוח שאתה שם – תהיה בטוח שתפגוש מישהו שיבין גם את הקשיים שלך וידע לעזור לך, לשים לעצמך את הגבולות כשאתה צריך אותם.
עליזה לביא: אני רוצה לשתף אתכם במשהו אופטימי שאני חוויתי לפני כחודש.
עליזה לביא: הבן שלי והחברים שלו מתאמנים לקראת הגיוס הם יצאו לריצה ופתאום מישהו מהם מתקשר אלי ואומר לי – ראינו פה באחד הבתים שגבר דוחף אישה ומכה אותה, אבל הם היו שם שני גברים ושתי נשים ומשהו לא נראה לנו ומה לעשות?
עליזה לביא: הם היו מאד מבוהלים.
עליזה לביא: אז אמרתי להם תתקשרו למשטרה.
עליזה לביא: הם באמת התקשרו למשטרה והשוטרת הייתה מאד אדיבה, זו שענתה להם שם, לקחה את הפרטים.
עליזה לביא: הם עצרו בצד והסתתרו, הם רצו לראות מה קורה.
עליזה לביא: הם ראו שהגיעה ניידת והשוטרים נכנסו לבית וברגע שנכנסו השוטרים הם המשיכו בריצה שלהם.
עליזה לביא: לאחר כחודש אחד מהם קיבל טלפון, כנראה אותו נער שהתקשר וביקשו לתשאל אותו וגם שימסור עדות.
עליזה לביא: הוא מאד מאד נבהל, אבל בסופו של דבר הוא כן מסר את הפרטים.
עליזה לביא: אני מספרת את זה כי אני רוצה להחזיר את האחריות לקהילה.
עליזה לביא: העובדה שהנערים האלה ראו את מה שהם ראו ואיכפת להם וחשוב להם והם התקשרו למשטרה והם לא עזבו עד שהשוטרים הגיעו והשוטרים לא הפכו את זה לבדיחה, כמו שבעבר היה.
עליזה לביא: גם המשטרה עברה תהליך עומק רחב ופה המקום לברך על התהליך הזה.
עליזה לביא: יש עוד הרבה מה לתקן, אבל העובדה ששוטרים מתייצבים ולאחר חודש יש טלפון לאותו נער והוא מהסס, אבל הוא מספר את הסיפור במשפחה, בקהילה.
עליזה לביא: הוא גם מדריך בתנועת נוער וזה הופך להיות דיון והמקום הזה של האחריות הקהילתית שכן היה, הוא כן היה – אנחנו איבדנו אותו.
עליזה לביא: ורק כדי שנצליח כולנו באמת, וזה התפקיד של תת הוועדה ושל הרשות הזאת, שצריכה לקום חזרה.
עליזה לביא: כי כולנו שותפים.
עליזה לביא: כולנו שותפים, על כל המנעד של כלים שיש לנו.
עליזה לביא: וברגע שתחזור האחריות הזאת – אז כולנו נהיה במקום של תיקון עולם.
עליזה לביא: אני רוצה להודות על הדיון הזה, לכל מי שתרם, הכין, ניירות העמדה, ויצ"ו.
עליזה לביא: אנחנו בתחילת ההליך, חברים.
עליזה לביא: לכל הארגונים שנמצאים כאן, שעושים עבודת קודש, באמת, לא תמיד יש את ההזדמנות לבוא ולומר תודה, אבל בטח בשבוע שמסכם פה דיונים קשים מאד.
עליזה לביא: רק לפני שבוע אירחנו כאן את קרן לוי שהגיעה לכאן כדי שלא יירצחו יותר ילדים, שאמא שלהם עשתה את כל מה שאמרו לה לעשות, כולל כל ההמלצות של שירותי הרווחה, של מערכת המשפט, של המשטרה.
עליזה לביא: עזבה את הארץ, נסעה למקום רחוק ובהוראה של שופט שולחת שני ילדים והיא פה והיא אומרת – אני פה בשביל ישי ושרה, בשביל ישי ושרה, ואני חוזרת על השמות של הילדים שלה, כי בשביל זה היא באה.
עליזה לביא: כדי שנזכור למה הילדים שלה נרצחו.
עליזה לביא: הם נרצחו וזה לא סיפור אישי שלה, זה כשל חברתי שלנו.
עליזה לביא: ובסוף שבוע שכזה - שאני יודעת שרבים מהיושבים פה סביב השולחן היו איתנו בדיונים השונים, שבוע מאד קשה – יש דרך לתקן ואנחנו כולנו חייבים באמת לראות איך אנחנו מתקנים.
עליזה לביא: הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי רואה חשיבות מיוחדת באיתור ובטיפול בגברים אלימים בקהילה.
עליזה לביא: הוועדה סבורה כי לא יתכן שהנתונים היחידים על היקף התופעה הם משנת 2002 ומבקשת ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים לערוך סקר נוסף בנושא, שיכלול גם אלימות הדדית, אלימות של נשים כלפי גברים ואלימות כלכלית.
עליזה לביא: הוועדה פונה לתת הוועדה לאלימות במשפחה להכיל גם את הנושא החשוב הזה בדיונים שלכם.
עליזה לביא: אנחנו נשמח לקבל דיווח בתוך הדיווח הכולל שייכנס לכאן בסוף מושב החורף, כמו שסיכמנו עם לייזר שעומד בראש תת הוועדה.
עליזה לביא: תודה לכם על העבודה הברוכה.
דוד צור: למרות הדרמה של אתמול – כולכם חושבים שאני מכוון לדרמה שהייתה בפיזור הכנסת אבל אני מדבר על הדקה ה-93 באצטדיון סמי עופר, תוצאה אחת-אחת, דרמה מדהימה – אני פותח את הישיבה.
דוד צור: זאת לא הישיבה האחרונה של הוועדה אלא אנחנו מכנסים מחר דיון נוסף כדי לדבר על משהו שצץ לנו בין לבין.
דוד צור: לא שלא ידענו שיש תופעה כזאת.
דוד צור: אנחנו רוצים להאמין שצה"ל הוא בועה בעניין הזה, אבל לצערנו גם שם יש תופעה ויש אירוע עליו צריך לדבר.
דוד צור: נעשה גם איזשהו סיכום קצר של פעילות הוועדה עם פנים קדימה, לראות גם איך ממשיכים הלאה ולא משנה מי יעמוד בראש הוועדה הזאת.
דוד צור: אני בטוח שיהיה צורך להמשיך לקיים את הוועדה כוועדת משנה עצמאית כי כמו שאנחנו יודעים הסוגיה היא עדיין סוגיה לא פתירה.
דוד צור: יש לנו הרבה מאוד דברים בהם התחלנו אבל לצערי לא הצלחנו לסיים אותם כמו הרבה מאוד נושאים שהכנסת הזאת התחילה בהם במרץ רב ולצערי נקטעו באיבם על ידי הפיזור אתמול, לרבות חוק הפללת הלקוח שעליו אולי נדבר מחר ביתר אריכות ונראה איך אפשר להמשיך ולייצר בעיקר את הלובי.
דוד צור: אני חושב שלמשרד הרווחה יש כאן תפקיד סופר חשוב ולכן גם הדוח שלכם הוא חשוב מאוד.
דוד צור: התנצל בפני השר שלא יכול להגיע.
דוד צור: למרות שהוא כבר לא השר, אני חושב שיש לו יד ורגל בכל דבר שהיה במשרד.
דוד צור: אני חושב שהוא היה אחד השרים היותר טובים היו במשרד הרווחה שגילה גם אמפתיה וגם יכולת וקשב לוועדה שלנו ולנושאים.
דוד צור: אני מאוד מצר על כך שבסוף לא הסתייע בידיו להיות אתנו וגם להמשיך בפעילות שלו.
דוד צור: אני מבין שהיה לחץ, ודיברו אתי מהמשרד מספר פעמים על הקשיים שיש לכם ברמה הטכנית או ברמת לוח הזמנים, אבל כמו שגם אנחנו לא שולטים בלוח הזמנים של האירועים בכנסת, היה מאוד חשוב, לפני שאנחנו מתפזרים שכן נשמע את הדוח.
דוד צור: גם אם הדוח הוא לא דוח סופי, חשוב היה שנקבל מכם את הדברים, מה עוד שקיבלנו מכם הבטחות שעד דצמבר זה יהיה.
דוד צור: נכון שאנחנו באמצע דצמבר, אבל אנחנו בכל זאת מצפים לקבל מכם תמונת מצב.
דוד צור: קשרתי את זה לחוק הפללת הלקוח כי המשמעות האמיתית לבוא עם חוק מוכן - ועכשיו אולי במובן מסוים יש גם פרק זמן ראוי לעשות את ההכנות האלה במשרדים – ואני חושב שהדבר הנכון ביותר הוא לבוא עם הצעה ממשלתית שמי שיזום אותה יהיה משרד המשפטים דווקא.
דוד צור: נדמה לי שתואמה לנו פגישה בעניין הזה ולא רק בו.
דוד צור: אני חושב שמשרד המשפטים ייזום את זה בתיאום עם משרדי הממשלה האחרים.
דוד צור: עד אז הדוח יהיה מוכן, אפשר יהיה גם לראות את המשמעויות וההשלכות וכל משרד יעשה לעצמו את עבודת המטה.
דוד צור: הכי נכון שזאת תהיה הצעה ממשלתית ראויה ולא הצעות חוק פרטיות מחבר כנסת כזה או אחר שמגיש אותן או מתוך אמונה שהוא יכול לקדם את זה או מתוך רצון לגזור קופון או כותרת.
דוד צור: אני עדיין לא מסכם את עבודת הוועדה אלא אעשה זאת מחר.
דוד צור: אני אאפשר למשרד הרווחה להציג את הדוח.
דוד צור: קודם כל, אני מתנצל בפני החברים על כך שהנייר הזה לא הופץ לפני הדיון כי הכול היה בלחץ.
דוד צור: לא רק שחרגנו מפיזור הכנסת אלא אני מקווה שמצאתם את דרככם בקלות לכאן את עברתם במסדרונות השוממים.
דוד צור: אנחנו אולי אחת הוועדות היחידות, בנוסף לוועדת הכספים, שעדיין מקיימת דיונים.
דוד צור: בכל זאת, רצינו מאוד שתבואו כי בשבוע הבא אנחנו כבר לא מתכנסים אלא לשם העברות כספים ודברים כאלה.
<ציפי נחשון גליק: אני אתחיל ואומר שהסקר הלאומי נפרד מכמה סקרים או מחקרים שבעצם המשרד יצא אליהם במכרז וחברה זכתה לעשות אותו.
<ציפי נחשון גליק: יש באמת את הסקר הלאומי שהוא הכי מדובר והוא הכי קשה לביצוע ובעצם הוא אמור לאמוד את היקף תופעת הזנות במדינת ישראל ואת המאפיינים שלה, כאשר המשרד יצא בהתחלה לסקר שיאמוד את התופעה בקרב נשים ובקרב קטינים ובהמשך המשרד לביטחון פנים הצטרף וביקש לכלול גם את היקף התופעה לגבי גברים.
<ציפי נחשון גליק: הוא הכי קשה כי בעצם אנחנו לא דוגמים טלפונית אנשים באופן אקראי אלא באמת אנחנו מנסים לאתר בדרכים מחקריות מקצועיות אוכלוסייה שנמצאת בזנות ודרכה להגיע לאוכלוסיות נוספות בזנות כדי לאמוד את היקף התופעה.
<ציפי נחשון גליק: עיקר הקושי קיים בקרב איתור קטינים שבשלב הזה של החיים שלהם לא מזהים את עצמם כקטינים בזנות ולכן קשה לנו לאמוד את היקף התופעה בקרב קטינים.
<ציפי נחשון גליק: אנחנו עוד לא השלמנו את מספר האנשים בזנות שיענו על השאלונים.
<ציפי נחשון גליק: כמו שאמרתי, זה בגלל הקושי לאתר אותם וגם חלק מהאנשים בהכחשה ולא מודים שהם בזנות.
<ציפי נחשון גליק: חלק אחר של המחקרים שאנחנו ביקשנו זה לסקור ספרות מקצועית.
<ציפי נחשון גליק: מאחר שאני מאמינה שהסקר הזה יעורר הדים ויאפשר גם תקציבים כדי להגיע ליותר אוכלוסיות ולתת להם מענים, היה לנו חשוב שתהיה לנו סקירת ספרות מקצועית, מה קיים בעולם ומה נעשה בעולם, כדי שאנחנו נהיה ערוכים בבוא העת מבחינת ההתייחסות המקצועית.
<ציפי נחשון גליק: חלק אחר של המחקר כולל מחקר הערכה כי כידוע קיימות כבר תכניות טיפול ואנשי המחקר כבר התחילו בשלב הראשון לסקור ולדגום את כל התכניות הקיימות והם אמורים לעקוב אחרי התכניות הקיימות ולהעריך את האיכות שלהן במהלך שנתיים.
<ציפי נחשון גליק: חלק אחר הוא סקר של עמדות הציבור והחלק האחרון הוא סקר שבוחן את הנושא של זנות באינטרנט.
<ציפי נחשון גליק: שני החלקים האחרונים – סקר עמדות הציבור והסקר באינטרנט - הסתיימו לגמרי.
<ציפי נחשון גליק: סקירת הספרות גם היא הסתיימה לגמרי.
<ציפי נחשון גליק: מחקר ההערכה, כמו שאמרתי, יימשך ויסתיים רק בעוד שנתיים כי הוא מלווה את התכניות לאורך הרבה זמן כדי לבחון את האפקטיביות.
<ציפי נחשון גליק: הסקר, כמו שאמרתי, הוא לקראת סיום כי עדיין לא הגענו לסך האוכלוסייה אליה אנחנו רוצים להגיע.
<ציפי נחשון גליק: אני מציעה שניתן את רשות הדיבור לדוקטור יואב סנטו שהוא החוקר בפועל מטעם החברה שזכתה במכרז.
<יואב סנטו: תודה.
<יואב סנטו: אנחנו נשוחח היום על הסקר הלאומי, בעיקר על שני אספקטים שלו כאשר האחד הוא סקר העמדות והשני הוא סקר האינטרנט, אבל לפני כן כמה מילות פתיחה.
<יואב סנטו: המטרות של הסקר הלאומי הן: לאמוד את היקף התופעה, היינו, כמה נשים עוסקות בזנות, כמה קטינים או קטינות עוסקים בזנות, כמה גברים מוכרים שירותי מין, כמה קטינים ובגירים עוסקים במכירת שירותי מין.
<יואב סנטו: זאת מטרה אחת.
<יואב סנטו: המטרה השנייה היא לאפיין את תופעת הזנות, מה הם המאפיינים הסוציו-דמוגרפיים של אנשים שמעורבים בזנות, מה הם המאפיינים של זהות מגדרית – אנחנו יודעים על נשים שעוסקות בזנות, אנחנו יודעים על טרנסג'נדריות שעוסקות בזנות, אנחנו יודעים על גברים שעוסקים זנות – מה הם המאפיינים של כל אחת מהקבוצות האלה.
<יואב סנטו: כיצד חריגות חברתית קשורה לזנות, האם שימוש בסמים או סטייה חברתית או עבריינות ומה הם הקשרים של מאפיינים אלה לתופעת הזנות.
<יואב סנטו: דגש מיוחד מושם על הנושא של מתי מתרחשת הכניסה למעגל הזנות ומהי "הקריירה" או מהו הוותק של אנשים שעוסקים בזנות במסגרת המחקר.
<יואב סנטו: היום אנחנו דנים על תוצאות הסקר לגבי עמדות הציבור.
<יואב סנטו: הסקר כלל 745 אנשים ויהיו כמה משפטים לגבי תיאור המדגם.
<יואב סנטו: נושא אחר הוא השימוש באינטרנט להפצת שירותי מין ולרכישת שירותי מין, בחלקם גם לשימוש באינטרנט להצגת פעילויות מיניות.
<יואב סנטו: אם יישאר זמן, נדבר גם על עבודת השטח בקרב 600 נשים ו-150 גברים, שזה המצב הנוכחי של עיסוק בנתונים.
<יואב סנטו: הגדרה.
<יואב סנטו: איך אנחנו מגדירים זנות במחקר הנוכחי.
<יואב סנטו: ביסודה, זנות היא מכירת שירותי מין בכסף או שווה כסף.
<יואב סנטו: שווה כסף יכול להיות מקום לינה, סמים, תכשיטים, מזון, כל טובת הנאה שתמורתה אדם מוכן למכור את גופו.
<יואב סנטו: שירותי מין מוגדרים כפעולות של גירוי מיני או סיפוק מיני שכוללות מגע גופני ישיר.
<יואב סנטו: לצרכי הסקר למשל, הנושא של סייברנט או מצבים בהם יש גירוי מיני אבל אין מגע ישיר, לא נכללו בהגדרת הזנות במחקר הזה וזה חשוב להדגיש.
<יואב סנטו: יש מצבים של ייצור פורנוגרפיה וצריכת פורנוגרפיה כאשר אין מגע ישיר בין מי "שנהנה" ומקבל את הגירוי.
דוד צור: אבל בטח יש ניצול של מי שמנהל את המקום.
<יואב סנטו: כן זה נושא אחר.
<יואב סנטו: למשל, אם יש גורם שעוסק בייצור סרטי פורנוגרפיה, הוא לא עוסק בזנות אלא הוא עוסק בשידול או בתיווך או בסרסור ודברים מהסוג הזה.
<יואב סנטו: אם מישהי מספקת שירותי מין ללקוחות והתמורה מהווה מרכיב משמעותי בהכנסתה.
<יואב סנטו: אני רוצה עוד להדגיש שוב ששירותי מין בין בני זוג לא נחשבו כזנות במחקר הזה.
<יואב סנטו: יש הרבה מאוד מצבים בהם יש בני סוג והם מחליפים כסף תמורת שירותי מין אבל במחקר הזה זה לא נכלל.
<יואב סנטו: זירות הזנות המרכזיות בישראל.
<יואב סנטו: הדבר השכיח ביותר היא דירה דיסקרטית או בית בושת שגם היא מתחלקת לשני סוגים.
<יואב סנטו: יש דירות פרטיות שבעיקר אישה אחת נמצאת בדירה וזאת דירת מגורים או דירת עבודה, אבל היא ורק היא נמצאת בה.
<יואב סנטו: יש דירות שהן דירות פרטיות אבל בבוקר יש אישה אחת ובערב יש אישה אחרת.
<יואב סנטו: יש את בית הבושת הטיפוסי בו יש כמה שנים בעת ובעונה אחת, הלקוח נכנס והוא יכול לבחור או את האדם שהוא מכיר או את מי שהוא מעדיף.
<יואב סנטו: עוד זירת זנות בישראל היא מכוני העיסוי או הספא.
<יואב סנטו: יש הרבה מאוד מכוני עיסוי כאשר מכון העיסוי עוסק בגירוי מיני.
<יואב סנטו: הוא נחשב ונכלל במסגרת שמספקת זנות.
<יואב סנטו: אם זה ספא רפואי, נניח מכון כושר ואין מגע גופני מיני בין מעסה או המעסה והלקוח, המעסה לבושה, הלקוח לבוש בחלקו, זה לא נכלל במסגרת שירותי מין במחקר.
<יואב סנטו: שירותי לווי, ענף מאוד מהותי ומרכזי, כן נכלל כשירותי מין.
<יואב סנטו: חשפנות, כאשר יש מגע מיני או מגע בין הלקוח לבין החשפנית, היא יושבת בחיקו ונותנת לו ריקוד פרטי, זה מוגדר כשירות מין.
<יואב סנטו: זנות רחוב היא כמובן זנות.
<יואב סנטו: פעילות זנות באינטרנט, אנחנו נתאר מהי, מאפיינה וההיקפים שלה.
<יואב סנטו: סקר עמדות הציבור.
<יואב סנטו: במסגרת הסקר הלאומי בוצע סקר עמדות הציבור.
<יואב סנטו: בסקר השתתפו 754 נשאלים שהיוו מדגם שכבות של האוכלוסייה בישראל, לרבות יהודה ושומרון.
<יואב סנטו: הסקר התנהל בעברית לדוברי עברית, בערבית לדוברי ערבית, וברוסית לדוברי רוסית.
<יואב סנטו: מטרת הסקר הייתה ללמוד את עמדות הציבור במגמה להיעזר במידע זה בעיצוב מדיניות בנושא תופעת הזנות.
<יואב סנטו: הנושאים של הסקר.
<יואב סנטו: תפקידי המדינה ביחס לתופעת הזנות - ובנושא הזה נתעמק בחלק מהזמן - עד כמה הזנות נתפסת בציבור כפוגענית, מה הם הנזקים שהציבור מעריך שיש לתופעת הזנות, נושא בו ניגע מעט, הסיבות לזנות, הכרות עם תופעת הזנות ויהיה משפט או שניים לגבי ממצאים של סקרים שנעשו ב-2008 והסקר הנוכחי.
<יואב סנטו: תפקידי המדינה ביחס לתופעת הזנות.
<יואב סנטו: העמוד הימני מתחיל בהיגד.
<יואב סנטו: חשוב שהמדינה תפעל לצמצום ממדי הזנות.
<יואב סנטו: הציבור באמת מצפה מהמדינה שתעשה יותר לצמצום תופעת הזנות.
<יואב סנטו: 83 אחוזים מהציבור תמכו בהיגד הזה.
<יואב סנטו: מעניין שיותר נשים מאשר גברים תמכו בהיגד הזה.
<יואב סנטו: אני אומר שיש הבדל בין הקבוצות וההבדל הוא משמעותי מבחינה סטטיסטית.
<יואב סנטו: אין הבדל בין יהודים לערבים בשיעורי התמיכה בהיגד עד כמה חשוב שהמדינה תפעל לצמצום ממדי הזנות.
<יואב סנטו: תפקיד נוסף שהציבור חושב שיש למדינה הוא בהגברת האכיפה של חוקים שעוסקים בפרסום שירותי זנות.
<יואב סנטו: הציבור סובר שיש להגביר את האכיפה.
<יואב סנטו: שמונים אחוזים מהציבור שענו לשאלה, תמכו בהיגד.
<יואב סנטו: שוב, יותר נשים מאשר גברים תמכו בהיגד.
<יואב סנטו: המעניין הוא ששיעור גבוה יותר של הערבים תמכו בהיגד הזה בהשוואה ליהודים.
<יואב סנטו: אפשר להיכנס להסבר ובהמשך נגיע לזה.
<יואב סנטו: נושא נוסף הוא הנושא של ענישת לקוחות.
<יואב סנטו: יש כאן שני היגדים.
<יואב סנטו: האחד, יש צורך בחקיקה נגד הלקוחות, והשני, במעגל הזנות יש להעניש את הלקוחות.
<ציפי נחשון גליק: לא רוצים הפללת לקוח.
<יואב סנטו: אני רוצה להתייחס להבדל בין ענישה לבין חקיקה.
<יואב סנטו: ההיגד הימני לא בהכרח אומר שצריך להפליל את הלקוח.
<יואב סנטו: ההיגד הזה אומר שיש צורך בחקיקה.
<יואב סנטו: היינו, המעמד של הלקוח, אין לו ביטוי בחקיקה.
<יואב סנטו: אני לא משפטן, אבל עד כמה שאני יודע, הלקוח לא מוגדר בשרשרת הזנות בתור גורם שמופיע בחקיקה.
<יואב סנטו: אין התייחסות.
<יואב סנטו: הלקוח הוא שקוף מבחינת החוק.
<מירב שמואלי: אלא אם כן אלה קטינים בזנות.
<יואב סנטו: קטינים, זה נושא אחר.
<יואב סנטו: הלקוח המבוגר שקוף מבחינת החוק.
<יואב סנטו: ההיגד הימני אומר שיש צורך בחקיקה אבל שימו לב למספרים, רק רוב קטן, 54 אחוזים, תמכו ברעיון של חקיקה שתתייחס ללקוחות.
<יואב סנטו: יותר נשים מאשר גברים תומכים בחקיקה שתגדיר את מעמדו.
<מירב שמואלי: אתה כל הזמן אומר שיש צורך בחקיקה או חקיקה שתתייחס ללקוחות.
<יואב סנטו: אני לא אומר.
<מיכל ליבל: החוק אומר חקיקה נגד הלקוחות של שירותי הזנות.
<מיכל ליבל: זה לא משהו שהוא ניטרלי.
<מיכל ליבל: זה לא אומר להגדיר את הלקוח בחקיקה.
<יואב סנטו: צריך לחוקק משהו נגד הלקוחות של שירותי זנות.
<יואב סנטו: זה היה ההיגד.
<יואב סנטו: מהו שיעור האנשים שתמכו בהיגד הזה?
<יואב סנטו: 54 אחוזים.
<יואב סנטו: לא רוב גדול אבל יש רוב בציבור שחושב שצריך לעשות מעשה חקיקה נגד הלקוחות של שירותי זנות.
דוד צור: מיכל, אני יכול להרגיע אותך.
דוד צור: שישים אחוזים מהציבור חושב שבנימין נתניהו סיים את דרכו ולא צריך להיות ראש ממשלה אבל הוא יהיה ראש ממשלה בפעם הבאה.
<מיכל ליבל: בעניין הזה אני לא מבינה כלום.
דוד צור: זה אומר ש-54 אחוזים חושבים שצריך לנקוט סנקציה כלפי הלקוח.
דוד צור: אם ישאלו אותו האם הוא חושב שצריך לקנוס את הלקוח, היית מקבל כאן שמונים אחוזים.
דוד צור: אם היית שואל האם צריך להכניס אותם לכלא, היית מקבל כאן שלושים אחוזים.
<עידית הראל שמש: נכון.
<עידית הראל שמש: גם אני רציתי להתייחס לזה.
<עידית הראל שמש: כל דבר שמתחיל להיות יותר מאיים, ברור שהציבור לא רוצה.
<עידית הראל שמש: אני לא רוצה שיעשנו בברים, אבל אני לא רוצה שיענישו אותי.
<עידית הראל שמש: האם הייתה חלוקה לצעירים ולמבוגרים בהיגד הזה?
<יואב סנטו: בצד שמאל, יש.
<יואב סנטו: ההיגד השמאלי אומר שבמעגל להזנות יש להעניש את הלקוחות.
<יואב סנטו: דרך אגב, עונש יכול להיות מקנס ועד לשבת בכלא.
<יואב סנטו: עונש לא בהכרח צריך להיות הפללה.
<יואב סנטו: יש מספר סוגים של ענישה.
<יואב סנטו: אין רוב להיגד הזה שיש להעניש את הלקוחות.
<יואב סנטו: רק 42 אחוזים תמכו בזה.
<יואב סנטו: אין הבדל בין נשים לגברים בהתייחסות לענישה.
<יואב סנטו: אין הבדל בין יהודים לערבים בהתייחסות לענישה.
<יואב סנטו: פחות מבוגרים מצעירים תמכו בהיגד.
<עידית חכימי: שאלתם במעגל הזנות לגבי דברים אחרים במעגל הענישה?
<יואב סנטו: שאלנו גם התייחסות לענישת נשים וענישת סרסורים.
<עידית חכימי: כאן השאלה בהקשר הזה היא האם במעגל הזנות יש להעניש.
דוד צור: אין לי בעיה שתתפרצו, אבל תציגו את עצמכם.
<עידית חכימי: אני מלשכת המדען הראשי במשרד לביטחון פנים.
<עידית חכימי: אני שותפה למחקר ולא שותפה לסקר הלאומי.
<עידית חכימי: אם התפרצתי, אני רוצה לתקן בהצגת המחקר ולומר שאחד התנאים שלנו להצטרפות למחקר היה תוספת - - -
דוד צור: זה היגד.
דוד צור: תשאירי את זה לסוף.
דוד צור: תשאלי רק שאלת אמצע.
<עידית חכימי: השאלה הראשונה שנשאלה לגבי החקיקה נגד הלקוחות של שירותי הזנות, השאלה עומדת בפני עצמה.
<עידית חכימי: כאשר מדברים על השאלה במעגל הזנות יש להעניש את הלקוחות, מעגל הזנות כולל בתוכו גם את הנשים והגברים העוסקים בזנות וגם את הסרסורים וגורמים נוספים במעגל.
דוד צור: הוא שואל לגבי הלקוחות.
<עידית חכימי: השאלה הזאת, יתכן שנשאלה בסדרה של שאלות ששאלה במעגל הזנות יש לנקוט צעדים כלפי א', ב', ג' ו-ד'.
<עידית חכימי: אם זה נשאל בהקשר כזה, צריך לקבל את הממצא הזה בתוך המשמעות הכוללת ואני פשוט לא זוכרת את השאלון.
<יואב סנטו: נשאלו שאלות כמו את מי יש להעניש במעגל הזנות.
<יואב סנטו: ההתייחסות לגבי נשים הייתה קטנה יותר.
דוד צור: כשאתה אומר נשים, אתה מתכוון לנשים בזנות?
<יואב סנטו: נשים בזנות.
<יואב סנטו: 84 אחוזים תמכו בהענשת הסרסורים.
<יואב סנטו: אני לא רוצה לצטט אבל היה היגד ביחס לענישת נשים.
<יואב סנטו: התמיכה בהיגד הזה הייתה נמוכה, יותר נמוכה מאשר ענישת לקוחות שעל זה דיווחנו עכשיו.
דוד צור: כמה נמוכה?
דוד צור: שלושים אחוזים?
דוד צור: עשרים אחוזים?
<יואב סנטו: משהו כזה.
<יואב סנטו: סדר גודל, אבל אין לי כאן את הנתון.
דוד צור: רואים בהן יותר קורבן מאשר עבריין.
<יואב סנטו: נכון.
<יואב סנטו: עוד נושא שעלה היא השאלה האם יש להסדיר או להתיר את הזנות.
<יואב סנטו: ההיגד הימני אומר שעל המדינה להתיר ניהול בתי בושת תחת תנאים ומגבלות אותם יקבע המחוקק.
<יואב סנטו: בנושא הזה רוב קטן תמך בהיגד.
דוד צור: 54 אחוזים זה לא רוב קטן.
דוד צור: בעצם כן, זה רוב קטן.
<יואב סנטו: 54 אחוזים בעד להתיר ניהול בתי בושת בתנאים שהמחוקק יגדיר אותם.
<יואב סנטו: אין הבדל בין נשים לגברים בשיעורי התמיכה.
<יואב סנטו: 62 אחוזים מהיהודים תמכו לעומת 46 אחוזים מהערבים.
<יואב סנטו: זה אחד הפערים הבולטים.
<עמית אלקיים: אני בכיתה י' ואני חלק מהפרויקט של מחויבות אישית.
<עמית אלקיים: אני עושה עבודה על שוויון.
<עמית אלקיים: אני מבית ספר עירוני ב' במודיעין.
<עמית אלקיים: רציתי לשאול למה יש הבדל בין יהודים לערבים והאם הנתונים כאן כלולים בדעת הקיצוניים יותר כמו החרדים?
<יואב סנטו: בקרב האוכלוסייה היהודית נדגמו כל הזרמים ויש גם כאלה שמגדירים את עצמם כחרדים.
<יואב סנטו: באוכלוסייה הערבית נדגמו כל הזרמים ויש כאלה שהגדירו את עצמם כמוסלמים, יש כאלה שהגדירו את עצמם כדרוזים ויש כאלה שהגדירו את עצמם כבדואים.
<יואב סנטו: באופן כללי הערבים מגלים עמדות יותר שמרניות כלפי נושא הזנות.
<יואב סנטו: הם הרבה יותר שמרניים.
<יואב סנטו: להערכתי לדת יש משקל הרבה יותר משמעותי בעמדות שלהם ולכן את רואה למשל 62 אחוזים מהיהודים, משום שיש שיעור לא מבוטל של יהודים חילוניים שהם תומכים יותר מובהקים בעמדה מהסוג הזה יחסית ליהודים דתיים או חרדים שהם יותר מתנגדים לעמדה הזאת.
<יואב סנטו: לשאלתך, מהי הסיבה להבדלים, היא קשורה לאמונה הדתית שכנראה היא יותר משמעותית או יותר בעלת משקל בציבור הערבי מאשר בציבור היהודי.
<עידית הראל שמש: למרות שהם מאוד דומיננטיים בצריכת זנות.
<יואב סנטו: כן.
<עידית הראל שמש: הערבים וגם החרדים.
<יואב סנטו: עמדה כלפי הסדרה איננה קשורה לשימוש.
<עידית הראל שמש: אם אמנם שמרנים אבל הם צרכני זנות.