GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ליאור שלו: הממונים כרגע נמצאים בהליך כניסה לתפקיד, הם כבר נכנסנו לכל נושא - - -
שולי מועלם-רפאלי: הוא ממוקד על נושא התנהגות מינית מסכנת, או, על כל הרצף?
<הילה סגל: אנחנו עובדים בקשר עם המשטרה.
<הילה סגל: ההנחיות שלנו בהרבה פעמים הן להיוועץ דווקא עם אנשי הרווחה גם כשמדובר בחובת דיווח.
<הילה סגל: ההנחיות הן מתוך התבוננות רחבה, בוודאי שיש מקרים.
<הילה סגל: אנחנו עובדים עם ויקי שעובדת עם קציני מניעה.
<הילה סגל: יש איתם שיתופי פעולה.
<הילה סגל: הייתה פה עבודה משותפת באחד המקרים שהזכרת קודם.
<מיכל ליבל: אני מבקשת לברר אם ישנה אפשרות לקבל עותק של הערכה שאתם מציגים.
<הילה סגל: הערכה תעלה לאתר של שפ"י, היא תהייה גלויה ופתוחה.
<הילה סגל: אם תהיינה הערות נשמח לקבל.
<הילה סגל: אנחנו לא מוציאים אותה על עותק נייר גם מטעמי סביבה וגם מטעמי תיקונים.
<מיכל ליבל: אולי אפשר להפיץ אותה דרך הוועדה.
<מיכל ליבל: להעביר לאריאלה כדי להפיץ לכולם.
<מיכל ליבל: לדעתי זה יהיה מצוין.
<מיכל ליבל: דבר נוסף, קצת לחזור אחורה ואולי זה לא מתאים לעכשיו.
<מיכל ליבל: אני מבקשת לחזק את מה שעדית אמרה 'האם הערכות האלה מתייחסות גם למיתוסים שיש על הזנות'.
<מיכל ליבל: בתור בנאדם שמדבר על זנות כמעט עם כל בן אדם שהוא פוגש: נהגי מוניות, מוכרים, נהגים באוטובוס וכולם.
<מיכל ליבל: כולנו יודעים שאנשים חושבים על זנות כל מיני דברים שאין להם שחר.
<מיכל ליבל: היום קיימות הרבה צורות של מידע כולל מידע ויזואלי שהוא יותר קל להעברה.
<מיכל ליבל: אני לא יודעת אם אתם מכירים את הסרט שעשו בערוץ 1, 23 דקות מאלפות לדעתי, על מהי המציאות של זנות, כמה דקות שגם מעוררות מאוד אמפתיה.
<מיכל ליבל: אני מבקשת לומר על זה משהו, לדעתי, אפשר להראות לבני נוער - - -
<הילה סגל: אני מבקשת לציין, אני משוכנעת שתהיינה כאן המון הערות לתכנית שלנו והמון צורך בהרחבה, בסך הכול זה חמש יחידות.
<הילה סגל: אני כן אגיד שיש בה התייחסות לסוגית הצריכה.
<הילה סגל: הדברים, הרי הדברים הם לא לא קשורים האחד לשני.
<הילה סגל: אם תהייה יכולת של בני נוער להבין את הקשר ביני לבין התופעה הזאת, את הקשר של ניצול לבין תופעה של מעורבות קטינים בזנות – הדברים יתחברו.
<הילה סגל: קיימת התייחסות, שוב, בחמשת הפרקים אנחנו לא עוסקים במרכז הכובד, אנחנו מתייחסים אליה.
<הילה סגל: זה יותר בא לידי ביטוי בתכנית של היחידה לשוויון בין המינים, אבל הדברים מתחברים בסופו של דבר.
<הילה סגל: הם לא מנותקים האחד מהשני.
<הילה סגל: אם אני אדע להבין את הקשר בין ניצול לפגיעה בכלל ושאני אדע אחר כך לחבר את זה לצרכנות, אז זה יהיה הרבה יותר רלוונטי.
<הילה סגל: אם אני מתחילה מהמקום של ההסברה אנחנו נאבד אותם, זו תהייה מן תופעה תלושה ולא קשורה אליהם.
<הילה סגל: לא הסברתי טוב?
<אושרה לרר: בנוגע לשאלתך, אני מבקשת לציין שהתכניות שלנו יוצאות מתוך הנחה, שיש הבנות חברתיות המאפשרות תופעות חברתיות של אלימות מגדרית למינה החל מהטרדה מינית וכלה בתופעת הקצה שנקראת זנות.
<אושרה לרר: אכן, בגלל זה אנחנו עוסקים גם במיתוסים וגם במיתוסים חברתיים שהם חלק מהבנייה תרבותית חברתית שמאפשרת לתופעה הזאת להמשיך ולהתקיים ולהגיד שהיא מקדמת דנא ועוד כל מיני אמירות מופרחות - - -
שולי מועלם-רפאלי: שהן רוצות את זה, שהן בוחרות ושזה מתוך בחירה - - -
<אושרה לרר: כן ושהן מרוויחות הרבה כסף או שהן מגיעות לזה בגלל סמים.
<אושרה לרר: בעצם כל הדברים האלה הם דברים שאנחנו מתייחסים.
<אושרה לרר: בהקשר לזה, אני מבקשת לומר משהו גם על ארגוני הנשים.
<אושרה לרר: אנחנו פוגשים כל ארגון נשים וכל ארגון שפונה אלינו.
<אושרה לרר: אנחנו פגשנו את "אישה לאישה", "סלעית", "שדולת הנשים", "תודעה", זו רשימה מקרית.
<אושרה לרר: עשינו סיור בדרום תל אביב כדי להכיר את התופעה, פגשנו את "קואליציית נשים", "רוח נשית", את "מרכז דפנה" וכן הלא וכן הלאה.
<אושרה לרר: התפקיד שלנו הוא ללמוד מכם ולעשות מזה את התובנות החינוכיות שלנו.
<אושרה לרר: בראש ובראשונה התפקיד שלנו לתרגם את זה למעשה החינוכי היומיומי.
<אושרה לרר: לקחת את כל הידע שצברתם ולהפוך אותו לתכנית חינוכית שמתאפשרת בתוך מערכת החינוך, בתוך הקשר האינטימי והקרוב של מורה תלמיד, מורה תלמידה.
<אושרה לרר: זה התפקיד שלנו.
<אושרה לרר: גופים שרוצים להיכנס נכנסים, את אמרת שיש לך 700 הרצאות וזה בסדר, אף אחד לא חוסם לך את הדלת.
<אושרה לרר: נהפוך הוא, אנחנו עוד נפתח אותה בעזרת המאגר שדובר כאן.
<אושרה לרר: אנחנו נשמח - - -
<יעל גור: זה לא הגיוני לגייס משאבים מחברות תרופות כדי שמשרד החינוך ייהנה מהם.
<יעל גור: אתם לא תעשו את הפעילויות האלה מתקציב כל שהוא?
<אריאל לוי: רוב התקציב מופנה כרגע לדברים שהצגנו.
<אריאל לוי: יכול להיות שבעוד שנה נחליט אחרת כמו למשל להכשרת צוותי חינוך, יועצות ול-900 מורים.
<אריאל לוי: אגב, זה לא פוסל - - -
<יעל גור: גם ברשימה שציינת עכשיו לא שמעתי את משרד הבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: לכן אנחנו עושים את הדיון הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת לסגור את הדיון.
שולי מועלם-רפאלי: לפני שאני אסכם בצורה פורמאלית אגיד: אני חושבת שכמי שמאמינה בתפקיד החשוב ביותר של מערכת החינוך במדינת ישראל, אני לא רוצה שניקח את הדיון שהתקיים כאן למקומות של כן לא עשינו לא עשינו, מקשיבים לנו לא מקשיבים לנו.
שולי מועלם-רפאלי: המטרה של כולנו היא אותה מטרה, מערכת החינוך שהנוער והילדים של כולנו שמתחנכים בה היא מערכת שלא מנותקת מהאחריות של כולנו, בראש ובראשונה של ההורה.
שולי מועלם-רפאלי: כאנשי ציבור, כאנשי מקצוע מומחים בתחום.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהמטרה של כולנו כאן היא אותה מטרה והיא לבער מן השורש תופעות שלדעת כל דעלמאה לא ראויות שיהיו בחברה הישראלית.
שולי מועלם-רפאלי: לדעתנו, הדרך הנכונה לעשות את זה היא דרך מערכת החינוך.
שולי מועלם-רפאלי: אני תמיד אלך לילדות שלי, אני קצת יותר גדולה מכם ואולי בגיל שלך, להיזכר שכשהיינו ילדים הקמפיין שאותו כל הזמן אני נותנת כדוגמה, הוא "צא לנוף אך אל תקטוף".
שולי מועלם-רפאלי: מקדמת דנא עשו פה זרים מכלניות.
שולי מועלם-רפאלי: נכון, יותר קל להסביר למה אסור לקטוף כלניות מאשר לדבר עם נערים שהולכים למועדון חשפנות בתל אביב ושיושבים בשקט בשקט.
שולי מועלם-רפאלי: ובדיוק, מסכנים, נפל עליהם ביקור של הוועדה למניעת סחר בנשים וזנות וחברת הכנסת מועלם שאלה אותם 'מאיפה אתם?
שולי מועלם-רפאלי: ההורים שלכם יודעים שאתם פה?
שולי מועלם-רפאלי: ' והם לא ידעו מאיפה נפלתי עליהם.
שולי מועלם-רפאלי: לצורך הפרוטוקול, כולם הם מעל גיל 18, בסדר?
שולי מועלם-רפאלי: עדיין הם שייכים לכולנו.
שולי מועלם-רפאלי: נעשים דברים מאוד קשים שכולנו רוצים למנוע, למגר אותם, לטפל במי שעבורו נדרש הסיוע של כולנו ובעיקר של מערכת החינוך.
<עידית הראל שמש: התכנית הלאומית להוצאת נשים ממעגל הזנות מתקצבת את פעילות משרד החינוך, לדעתי, ב- 150 אלף שקלים.
<עידית הראל שמש: זה משהו - - -
<הילה סגל: אנחנו מקבלים, אבל ראשית לציין שבשנתיים האחרונות לא קיבלנו אפילו שקל לתכנית הזאת.
<הילה סגל: שנית, אני מבקשת לומר שהתקציב הזה מתפצל בין היחידה לשוויון בין המינים לבין היחידה שלנו.
<הילה סגל: התקציב הזה הולך לטיפול בקטינים נפגעי פגיעה מינית.
<הילה סגל: אנחנו יודעים את הקשר בין פגיעה מינית בילדות - -
<עידית הראל שמש: כן, אבל יש להם תקציב.
<עידית הראל שמש: התכנית לאומית מחולקת לשתיים: לנפגעי תקיפה מינית ולזנות.
<הילה סגל: אנחנו מקבלים עבור נפגעי תקיפה מינית.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נפנה שאלה לגברת ורד סוייד - - -
<אושרה לרר: ורד מקבלת מאתנו כל שנה דוח לאן הולך הכסף.
שולי מועלם-רפאלי: אותי מעניין לקבל ממנה תשובה לאן החלק השני הולך.
<הילה סגל: הכסף הזה הולך להכשרת צוותים וכל הדברים שציינו קודם.
<הילה סגל: כשנוציא את העלון זה יהיה מהכסף הזה, כשיש יחידה בכל השתלמות של מורים ומורות בנושא זנות זה מהכסף הזה, הרצאות לצוותים זה מהכסף הזה.
<הילה סגל: היחידה שלנו מקבלת לטיפול בנפגעי תקיפה מינית, היחידה לשוויון בין המינים מקבלת לטיפול בזנות, זה ההקשר.
<עידית הראל שמש: אבל אם שנתיים לא קיבלת למה לא אמרתם?
<הילה סגל: אמרנו במקומות שהיה צריך להגיד.
<הילה סגל: אולי לא אמרנו לארגונים.
שולי מועלם-רפאלי: לארגונים לא צריך, אולי לוועדה שווה לעלות בעיות מהסוג הזה.
שולי מועלם-רפאלי: כדאי, לא שווה, שווה זו מילה וולונטרית.
שולי מועלם-רפאלי: ראוי ונכון לכתוב מכתב לוועדה, אנחנו עוקבים אחרי הרשות הזאת וכדאי ליידע את הוועדה שכבר שנתיים אתם לא מקבלים את הכסף הזה.
שולי מועלם-רפאלי: זה דבר בעייתי לכל הדעות.
שולי מועלם-רפאלי: אני מבקשת לפתוח בברכות למשרד החינוך על הכנסת המילה זנות כחלק מההסברה שמעוברת בבתי הספר, בתיכוניים ושילובה כחלק מאותו רצף של התנהגות מסכנת בקרב בני נוער שמעורבים בזנות כצרכנים וגם כספקים.
שולי מועלם-רפאלי: תתקנו אם יש מילה יותר עדינה, כן מעורבים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מברכים על התכנית החדשה של חמש שעות לימוד שיועברו לתלמידי י', יא', יב'.
שולי מועלם-רפאלי: בעזרת ה' אני מקווה שבהמשך הדיווח על התכנית הזאת נצליח שתוך השלוש השנים הקרובות כל תלמיד ותלמידה במדינת ישראל יקבלו את השעות האלה על כל הרצף המקצועי שאתם חושבים שנכון לקיים.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו גם מברכים על ההכשרה של 350 יועצים ו-900 מורים.
שולי מועלם-רפאלי: אני קוראת שוב לחיזוק ההכשרה של מורים ומורות במערכת החינוך.
שולי מועלם-רפאלי: הם הגוף הראשון, הם האדם המרכזי מבחינת התלמידים.
שולי מועלם-רפאלי: ההורים הם תמיד במקום הראשון כפי שאתם אמרתם, אבל במקום השני נמצאים המורים.
שולי מועלם-רפאלי: צריך לחזק את ההכשרה שלהם, לראות, לשמוע, להבין, להיות מסוגלים לנהל שיח לפני שזה עובר למקומות קשים ובעייתיים יותר.
שולי מועלם-רפאלי: הוועדה קוראת למשרד החינוך לפעול לשיתוף פעולה מלא עם המשרדים שנושקים: רווחה ובריאות והארגונים הוולונטריים.
שולי מועלם-רפאלי: אין מקום בוועדה לקרוא לכם עם מי לשתף פעולה, את מי להכניס לתוך המערכת.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו סומכים על העשייה המקצועית שלכם, על הבחירה שלכם עם אילו ארגונים לעבוד.
שולי מועלם-רפאלי: דעו, בשטח קיימים ארגונים רבים, גופי ידע רבים, אפשרויות רבות להתייעץ ולשמוע ובסוף להחליט את ההחלטות המקצועיות שלכם.
שולי מועלם-רפאלי: אתם אנשי המקצוע, בסוף השאלות מופנות למשרד החינוך ולא לארגונים מופלאים ככל שיהיו.
שולי מועלם-רפאלי: הוועדה מבקשת לדווח לוועדה על סקר כישורי חיים שהוצג כאן קודם.
שולי מועלם-רפאלי: אני אבקש מיושב ראש הוועדה אולי לזמן דיון מיוחד.
שולי מועלם-רפאלי: כפי שפתחתי ואמרתי, אני מקבלת את הבחירה שיש פה נושאים גדולים שנוגעים בסוף גם בזנות על כל הרצף וגם בפעילות מסכנת חיים, אני אציין שצריך להסתכל יותר.
שולי מועלם-רפאלי: כמובן שאני חושבת שזה צריך להיעשות כמו שזה נעשה היום עם התאמה למגזרים שונים, לחברות שונות, חברות מסורתיות כאלה ואחרות.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מקווים שנוכל לקדם יחד, גם עם משרד החינוך, את הקמת הגוף הממלכתי שיטפל בכל נושא הזנות או רצף מעורבות מינית מסכנת.
<אושרה לרר: יש וועדה שמטפלת בזה, זו וועדה בין-מקצועית.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו רוצים להקים גוף לצורך העניין, גוף שיהיה זהה לגוף שהוקם למניעת סחר בנשים.
שולי מועלם-רפאלי: גוף שלם שהמוקד שלו יהיה שמדינת ישראל בוחרת בחירה אסטרטגית ושהיא מקדמת את מיגור תופעת הזנות הן מצד הלקוחות והן מצד הנשים שמעורבות, זאת על כל הרצף הטיפולי שנדרש גם בצרכנים וגם במעורבים.
שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה לכולכם, הישיבה נעולה.
עליזה לביא: התכנסנו כאן הבוקר בעקבות הצעה לסדר (דיון מהיר) של חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה בנושא המחדל והמצב הקשה ביותר בו אנחנו נמצאים בחברה מתוקנת בשנת 2014 כאשר משרד הכלכלה מאשר שמונים אחוזים מהבקשות לפטר נשים בהריון.
עליזה לביא: כאמור, זאת הצעה לסדר היום של חבר הכנסת זחאלקה.
עליזה לביא: אתה מגיש את הבקשה שלך בעקבות כתבה שפורסמה ב-Ynet ב-2 בנובמבר 2014 ושם באמת מתפרסמים הנתונים האלה.
עליזה לביא: אני מזכירה לכולנו שהתכנסנו כאן
עליזה לביא: ב-20 בינואר והקדשנו זמן רב על מנת לשמוע את הדוח שהגיש משרד הכלכלה בנושא של חוק עבודת נשים ואת המספרים ההולכים וגדלים של אישורים שהמשרד מנפיק לפיטורי נשים בהריון.
עליזה לביא: אני מזכירה לכולם שלאחר הדיון המעמיק, המלומד והקשה שהיה כאן, הוועדה הצהירה על כך שהיא רואה בדאגה רבה את האחוז הגבוה של ההיתרים שניתנים על ידי משר הכלכלה לפיטורים של נשים בהריון וסבורה כי הדבר מקרין על תחושה קשה וחשש של הורים, של נשים בהריון, להרחבת המשפחה.
עליזה לביא: זה לא רק ההריון אלא זה עולם עבודה, האפשרויות שנחסמות בפני נשים, אי קידום ועוד.
עליזה לביא: אני מזכירה לכולנו שהנתונים האלה לא מלמדים על מה שבאמת קורה כי כל כך הרבה לא פונים מאחר שזאת התוצאה ואנחנו רואים עד כמה מדיניות של משרד מכתיבה לאדם הפרטי אם כן ללדת או לא ללדת, מתי ללדת ואולי באמת היום משרד הכלכלה גם יממן תכניות של הקפאת ביציות ואז אחרי גיל פריון, נשים שתסיימנה לעבוד ותצאנה לפנסיה, תתחלנה ללדת.
עליזה לביא: אולי זאת תהיה ההמלצה הבאה של משרד הכלכלה.
ג'מאל זחאלקה: זאת לא ההמלצה שלי.
עליזה לביא: אני מזכירה שהנקודה השנייה עליה דיברנו הייתה שהוועדה תקיים שולחן עגול בשיתוף ארגוני הנשים, משרד הכלכלה והמעסיקים כדי לבחון את הנושא הזה.
עליזה לביא: גם כאן אנחנו מבקשים לשמוע את ניירות העמדה של הארגונים.
עליזה לביא: המצב קשה.
עליזה לביא: המצב מאוד מאוד קשה.
עליזה לביא: אני מודעת למצוקה הכלכלית, לשינוי שהיה בעקבות ותוך כדי "צוק איתן", אבל אי אפשר שנשים הן אלה שתמשכנה לשלם.
עליזה לביא: הריון הוא לא מחלה, חברים וחברות.
עליזה לביא: אי אפשר לפטר נשים בהריון.
עליזה לביא: אין סיבה לפטר נשים בהריון.
עליזה לביא: היום זה אתה מפטר ומחר יפטרו את אימא שלך, את אחותך, את רעייתך, את בתך ועוד ועוד.
עליזה לביא: אנחנו ביקשנו משר הכלכלה כמה פעמים לבוא ואני שוב חוזרת ואומרת לפרוטוקול שאני מבקשת שהדיון הבא בנושא הזה והדוח שיוצג בסוף השנה יהיה בהשתתפות שר הכלכלה.
עליזה לביא: לא יתכן שזאת תהיה מדיניות של משרד לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור למשרד הכלכלה, אני רוצה לאפשר לך אדוני, חבר הכנסת זחאלקה, שהגשת את הבקשה לדיון מהיר.
ג'מאל זחאלקה: תודה רבה גברתי.
ג'מאל זחאלקה: מדובר בנושא כאוב, בנושא של חוק ושל צדק.
ג'מאל זחאלקה: הגשתי את הבקשה הזאת במקומה של עמיתתי לסיעה, חברת הכנסת חנין זועבי וכל הקרדיט מגיע לה.
ג'מאל זחאלקה: לא ראיתי את הנתונים אבל היא כתבה.
ג'מאל זחאלקה: היא לא יכולה להגיש בקשות ולכן אני עושה זאת במקומה.
ג'מאל זחאלקה: לגופו של עניין.
ג'מאל זחאלקה: מדובר בנתונים שמחייבים הסברים.
ג'מאל זחאלקה: זה שכשמונים אחוזים מהבקשות לפיטורי נשים בהריון נענות בחיוב, זה נתון מאוד מדאיג.
ג'מאל זחאלקה: רק 18 אחוזים מסך הבקשות הן של נשים לגביהן יש הוכחות שהן לא כשירות לעבודה או לא עובדות נכון ויש להן בעיות בעבודה.
ג'מאל זחאלקה: כלומר, סיבות "מוצדקות", יכול להיות שיש לגבי 18 אחוזים מהבקשות.
ג'מאל זחאלקה: שאר הבקשות הן פשוט לא מוצדקות ואין להן כל הצדקה.
ג'מאל זחאלקה: ההסבר של משרד הכלכלה ושל האחראים הוא שהבעיות הן עם העסק ולא עם האישה העובדת ואלה בעצם כל מיני תרגילים שעושים מעסיקים, ואנחנו מכירים את הדבר הזה.
ג'מאל זחאלקה: כאשר מדברים על קיצוץ רוחבי בעסק, אז מותר על פי חוק ונהלים לפטר נשים בהריון אבל קיצוץ רוחבי אפשר לעשות למראית עין ולעשות את זה בצורה כזאת שתפגע באותן נשים.
ג'מאל זחאלקה: הנשים צריכות להיות מוגנות יותר מאחרים גם כשיש קיצוץ רוחבי יכול להיות שהוועדה ואנחנו נידרש לשינוי חקיקה בנושא הזה.
ג'מאל זחאלקה: האישה לא צריכה להיפגע יותר.
ג'מאל זחאלקה: הפיקוח על הנושא הזה הוא מאוד דל והתופעה היא הרבה יותר רחבה מאותן 966 בקשות שהוגשו.
ג'מאל זחאלקה: יש הרבה נשים שמפוטרות בשקט ובלי שאף אחד ידע על כך.
ג'מאל זחאלקה: יש הרבה נשים שלא מתקבלות לעבודה בגלל היותן בהריון או בגלל האפשרות שהן יהיו בהריון.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו חיים בארץ ואנחנו יודעים שמעסיקים רבים אומרים שהיא התחתנה לפני שנה, עוד מעט תיכנס להריון ולכן הם לא רוצים להעסיק אותה.
ג'מאל זחאלקה: זאת תופעה מאוד מאוד רחבה.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכאן החוק לא יכול לעשות הרבה.
ג'מאל זחאלקה: כאן צריך לשנות תרבות של עבודה ולאפשר מצב בו יהיו שינויי חקיקה כאלה שאז העסק לא ייפגע בגלל כניסת האישה להריון.
ג'מאל זחאלקה: היו הצעות שגם גברים יוכלו לשבת בבית עם הילדים תקופה מסוימת ואני חושב שזה מצריך לא רק שינוי חקיקה אלא שינוי תרבות כך שגברים יואילו בטובם לשבת עם הילדים להם ולא רק הנשים ישבו אתם.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהנושא הזה צריך להיות חשוף, שקוף ויש לי הרגשה עמוקה – גם של עמיתתי לסיעה שלא יכלה להגיע לכאן דיברה אתי ואמרה זאת – שיש כאן חור שחור.
ג'מאל זחאלקה: לא יודעים מה אבל יש כאן חוסר שקיפות ואנחנו רוצים כצעד ראשון לטפל בבעיה כך שתהיה שקיפות.
ג'מאל זחאלקה: אני דורש ממשרד הכלכלה שיעשה סקר בצורה זו או אחרת על מנת לחשוף את התופעה ולא רק דרך התלונות שמגיעות לפתחו.
עליזה לביא: לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור למשרד הכלכלה, אני רוצה להודות לך חבר הכנסת חיליק בר על כך שאתה מחליף אותי בהמשך ניהול הישיבה.
עליזה לביא: (היו"ר יחיאל חיליק בר)
יחיאל חיליק בר: תודה לחבר הכנסת ג'מאל זחאלקה על הצפת הנושא החשוב הזה.
יחיאל חיליק בר: נציג משרד הכלכלה, בבקשה.
יחיאל חיליק בר: רבקה מקובר, מנהלת אגף הסדרה.
<רבקה מקובר: אני אפתח במילות פתיחה ואשתדל לתת כמה תשובות לחבר הכנסת זחאלקה על דבריו המהירים.
<רבקה מקובר: לפני כן אני מבקשת רשות כי מי שתציג את המצגת ואת הנתונים כמו שהוא ביקש, את העילות המוצדקות, היא מנהלת התחום, גברת שרית יהודאי.
<רבקה מקובר: אני רואה שיש כאן אורחים ואני מבקשת רשות להגיד שתי מילות פתיחה לנושא בו אנחנו עוסקים.
<רבקה מקובר: הנושא בו אנחנו עוסקים הוא חוק עבודת נשים ואחד הסעיפים ב עבודת נשים אוסר על מעביד, כל מעביד שהוא, לפטר עובדת שהיא בהריון, כאשר היא עובדת במקום העבודה לפחות חצי שנה.
<רבקה מקובר: לשון החוק אומרת שכדי לפטר עובדת כזאת, צריך לפנות למשרד הכלכלה ולקבל היתר ולשון החוק אומרת שהיה ונמצא קשר בין הפיטורים להריון, אסור לתת היתר.
<רבקה מקובר: הנושא של מה קורה כאשר אין קשר בין הפיטורים להריון הוא פתוח.
<רבקה מקובר: עכשיו אני אעבור למבוא אותו אני רוצה לומר.
<רבקה מקובר: בגדול קל לי לדבר כי אני הרבה שנים בתחום הזה ואני מודה ששנים רבות נתקלנו באי הבנה בסיסית של כל הנושא אצל מעסיקים, בוודאי אצל עובדות.
<רבקה מקובר: במהלך השנים, כאשר ראינו שיש דבר כזה, התחלנו בנושא הסברה אצל המעסיקים עצמם – כנסים, לשכות עורכי דין.
<רבקה מקובר: הדבר היה כך.
<רבקה מקובר: מעביד חשב שאם אין לו קשר בין הפיטורים להריון, הוא יקבל אוטומטית היתר.
<רבקה מקובר: אנחנו נראה את הנתונים.
<רבקה מקובר: בתשעים אחוזים מהמקרים לא רק שאין קשר בין הפיטורים להריון, גם לא נטען קשר, וכל הסירובים שיוצאים, יוצאים בהנחה שאין קשר.
<רבקה מקובר: ועדיין יוצאים סירובים.
<רבקה מקובר: מה שאנחנו נרצה להראות כאן זה שבעצם המגמה היא שבשנים האחרונות יש בכלל פחות בקשות כי יודעים המעסיקים כמה קשה לקבל היתר וכאשר הם יודעים את זה, הם לא פונים.
<רבקה מקובר: אנחנו גם נציג כמה פניות שעד היום בכלל לא ספרנו מתוך הבקשות שלא נספרות מעבידים מושכים את הבקשה כי הם הבינו או שאין ייתכנות שהם יקבלו היתר, והסבירו להם את זה ברור, או שבאמת היה ברור מהבקשה עצמה שיש קשר ואז אמרו שאין על מה לדבר, או שעשינו איזושהי הידברות והעובדת והמעביד המשיכו באידיליה של המשך העבודה.
<רבקה מקובר: זאת אומרת, המודעות שיש היום – ואנחנו תורמים לה מאוד – גורמת לכך שהם לא פונים.
<רבקה מקובר: יש מקומות שבכלל אני יודעת שהם יודעים מראש שאין להם מה לפנות, כולל משרדי ממשלה.
<רבקה מקובר: משרד ממשלתי, לא יעלה על הדעת שהוא לא יכול לשמור עובדת בהריון ולכן אפילו אין פניות.
<רבקה מקובר: זה לא נספר בשום מקום ואנחנו יודעים את זה באופן ברור וחד משמעי.
<רבקה מקובר: הבאנו היום גם פילוח של נושא הפניות.
<רבקה מקובר: דבר נוסף, לגבי ההיתרים.
<רבקה מקובר: לקחנו את ההיתרים שאנחנו נותנים.
<רבקה מקובר: שמונים אחוזים זה מקסים אבל אם אנחנו נראה שברוב רובם של המקרים שנותנים היתרים זה באמת מצב שקורה שפשוט העסק נסגר ואין לאן לחזור, ועסק נסגר זה לא מישהו שאמר אלא אם הוא נסגר, יש לנו אישור רואה חשבון והעובדת לא מכחישה.
<רבקה מקובר: למאות פניות ניתנו היתרים כי אין לאיפה לשלוח את העובדת.
<רבקה מקובר: זה לא עניין של מוצדק או לא, אלא זאת מציאות.
<רבקה מקובר: אנחנו נראה יותר מזה.
<רבקה מקובר: בהעברת פעילות לכאורה, כמו המקרה בו את "מעריב" למשל קנה מישהו אחר או בהרבה מאוד מקרים של מאות עובדות, מכרו פעילות, ומה קורה אתן?
<רבקה מקובר: המעביד לא יקבל היתר על אף שהסיבה לבקשה היא מכירת פעילות עד שאנחנו לא נבדוק עד אחרון העובדים למה הן לא שובצו אצל המעביד החדש.
<רבקה מקובר: אם לא נקבל תשובה כזאת שמספקת אותנו, המוכר לא יקבל היתר.
<רבקה מקובר: למעשה בתכל'ס, נתנו היתר והעובדות ממשיכות לעבוד.
<רבקה מקובר: לבוא ולומר שמונים אחוזים, זה לא ממש רלוונטי כי זה לא נכנס לגוף העניין.
<רבקה מקובר: מה ששרית תעשה כאן, היא תראה בדיוק את הפילוחים האלה.
<מאירה בסוק: הראיתם את זה בשנה שעברה.
<רבקה מקובר: לא.
<רבקה מקובר: לא הראיתי את זה בשנה שעברה.
<מאירה בסוק: זה לגבי 2013 ולא על 2014.
<רבקה מקובר: כן, אנחנו מדברים על 2013.
<רבקה מקובר: נכון.
<מאירה בסוק: את זה ראינו בינואר שנה שעברה.
<מאירה בסוק: זה אותו הדבר.
<רבקה מקובר: אם זה מיותר, אני מוכנה להפסיק.
יחיאל חיליק בר: רבקה, אולי תסבירי לנו איך את מגדירה סיום פעילות.
<שרית יהודאי: שהעסק חדל לפעול.
<רבקה מקובר: העסק סגור.
<שרית יהודאי: העסק חדל לפעול.
<שרית יהודאי: החברה סיימה פעילות ואין היכן להעסיק את העובדת.
<רבקה מקובר: יש אישור רואה חשבון והעובדת אומרת שאכן נסגרה הפעילות.
<רבקה מקובר: לפעמים העובדת אומרת, כן, אבל יש סניף אחר.
<רבקה מקובר: אין מצב שהוא יקבל היתר אלא אם כן היא תגיד שהיא לא יכולה לנסוע לאותו סניף שנמצא כל כך רחוק.
<רבקה מקובר: כל בקשה נבדקת לגופה.
<רבקה מקובר: נושא התפקוד הוא משהו אחר.
<רבקה מקובר: אני מדברת על אי ייתכנות.
<רבקה מקובר: אני גם אומרת שהיתרים לפעמים לא אומרים דבר כי בסופו של דבר רוב רובם של העובדים נקלטים.
<רבקה מקובר: אני אתן דוגמה דווקא מעכשיו, מאתיים עובדות של החברה למתנ"סים והחברה למתנ"סים הפסידה מכרז.
<רבקה מקובר: אני לא יכולה לא לתת היתר כי עוד אין לי מכרז חדש ועוד אין לי מי שיפנה אבל כבר עכשיו אני יודעת שייקלטו כמעט כולם.
<רבקה מקובר: אני בקשר אתם.
<רבקה מקובר: זאת אומרת, זה לא איזושהי הברקה של פיטרתם, היתר.
<רבקה מקובר: היתר לפעמים הוא היתר למישהו כי הוא סיים אבל מישהו אחר ממשיך עם זה.
<רבקה מקובר: זה מאוד נחמד להגיד שמונים אחוזים, אבל צריך לראות בפנים איך זה עובד.
<רבקה מקובר: אנחנו עושים הסברה גם בקרב העובדות וגם בהסתדרות.
<רבקה מקובר: כרגע יוצאת חוברת שמסבירה לעובדות ואנחנו עושים הסברה כדי שכולם ידעו, גם המעבידים וגם העובדות כדי שזה יקל על הנושא של הפנייה.
יחיאל חיליק בר: בהמשך אנחנו ניתן את רשות הדיבור גם לארגונים.
<מאירה בסוק: שאלה.
<מאירה בסוק: האם זה לא אותו נייר שהוגש בסוף 2013?
יחיאל חיליק בר: יש שם הבדלים ואנחנו נשמע עליהם.
<רבקה מקובר: אנחנו לא מרמים אף אחד מכם.
<שרית יהודאי: אני רוצה להוסיף ולהדגיש.
יחיאל חיליק בר: אולי תגעו בהבדלים כי קשה לראות אותם.
<שרית יהודאי: אני רוצה להרחיב ולהדגיש כי אולי יש כאלה שלא מכירים את העבודה שלנו.
<שרית יהודאי: כל פנייה מתקבלת ונבחנת לגופו של עניין כמו שרבקה מקובר פירטה.
<שרית יהודאי: אנחנו לא עוצרים בסוף החודש ובודקים את הסטטיסטיקה ואומרים עד עכשיו נתנו יותר היתרים ועכשיו אנחנו ניתן יותר סירובים או ההפך.
<שרית יהודאי: כל תיק נבדק.
<שרית יהודאי: קודם כל, נשלל הקשר להריון.
<שרית יהודאי: אם יש קשר להריון, ברור שאין לנו סמכות וניתן סירוב.
<שרית יהודאי: גם אם יש חשד, אנחנו לא נותנים היתר.
<שרית יהודאי: ברגע שאין קשר להריון, אנחנו בודקים את כל נסיבות המקרה – כמה זמן העובדת מועסקת, מה גיל ההיריון, עד כמה הנזק בהמשך העסקתה יפגע במעסיק, ייתכנות המשך העסקה.
<שרית יהודאי: ברגע שמעסיק מעביר לי אישור רואה חשבון – ואלה לא אישורים פיקטיביים ואלה לא פיקציות – יש לי אישור רואה חשבון שהעסק נסגר, במקרה כזה אין לי מה לעשות.
<שרית יהודאי: המעסיק לא יכול להמשיך ולהעסיק את העובדת.
<שרית יהודאי: אי אפשר כאן לכפות המשך העסקה.
<שרית יהודאי: סגירת חברות, סגירת חנויות, וכמו שרבקה פירטה בנושא של מכירה למישהו אחר, אנחנו בודקים את הרוכש בציציות אם הוא לא יכול להמשיך ולהעסיק את העובדת והוא נותן הסבר כמו זה שיש לו כבר מנהלת חשבונות והוא לא צריך עוד אחת.
<שרית יהודאי: אם הוא רוכש את כל הפעילות, למה דווקא את העובדת הזאת אתה לא ממשיך להעסיק?
<שרית יהודאי: אנחנו בודקים בציציות גם את המוכר וגם את הרוכש.
יחיאל חיליק בר: אולי בהצגת המצגת תעמדי על ההבדלים.
<שרית יהודאי: אגב, יש פסק דין בנושא המכירה של מכון קוסמטיקה שנמכר ולא נתנו היתר למוכר ולרוכש לפטר את העובדת.
<שרית יהודאי: המוכר ערער ואמר שההחלטה שלנו לא הגיונית כי הרי לו כבר אין עסק.
<שרית יהודאי: פסק הדין קבע שנטל האחריות הוא גם על המוכר וגם על הרוכש להמשיך ולהעסיק את העובדת שבהריון.
<שרית יהודאי: זה תקדים וגרמנו לשינוי, כך שגם הרוכשים מבינים שהם צריכים להמשיך להעסיק את העובדות האלה.
<שרית יהודאי: מבחינת הנתונים.
<שרית יהודאי: בשנת 2013 התקבלו 1,187 החלטות בתחום.
<שרית יהודאי: מה שלא הוצג בתחילת שנה שעברה לגבי 2013 - וזה נדרש על ידך, מאירה, וציינו את זה - ש-167 פניות נסגרו ועכשיו אני אסביר למה הן נסגרו למרות שרבקה כבר פירטה.
<שרית יהודאי: כבר בשלב הפנייה אנחנו מזהים שיש קשר להריון ואנחנו מודיעים למעסיק שאם זה בגלל ההיריון, קח את הבקשה שלך בחזרה.
<שרית יהודאי: אנחנו לפעמים מביאים את שני הצדדים להידברות ומסבירים שיש אפשרות להמשך העסקה, או שמסבירים אובייקטיבית למעסיק שעם המסמכים שלו יהיה לו קשה לקבל היתר כי הוא לא משכנע אותנו.
<שרית יהודאי: אפשר לראות כאן את אחוז ההחלטות.
<שרית יהודאי: בשנה שעברה לא הוכנס הנתון של 167 החלטות שנסגרו כי הן הוחזרו למעסיק מהסיבות שהוזכרו.
<שרית יהודאי: זה מוריד את האחוז ל-64 אחוזים.
יחיאל חיליק בר: זה החידוש לעומת שנה שעברה.
<שרית יהודאי: זה החידוש.
<קרן בר יהודה: אפשר שאלה לגבי הפניות שנסגרו?
<קרן בר יהודה: כלולות בתוך זה גם הפניות שאתם מודיעים שאין לכם סמכות כמו בקשות בחופשת לידה?
<רבקה מקובר: חס ושלום.
<קרן בר יהודה: זאת אומרת, אלה פניות בתקופת ההיריון.
<רבקה מקובר: רק פניות שנסגרו.
<רבקה מקובר: חוסר סמכות לא נמצאות בתוך 16 האחוזים האלה.
<רבקה מקובר: אם את רוצה, יש לנו נתון נפרד.
<קרן בר יהודה: לא.
<קרן בר יהודה: רק רציתי להבין.
<שרית יהודאי: מתוך הפניות שנסגרו, 124 הוחזרו מהסיבות שהזכרנו קודם כמו הידברות, חוסר אסמכתאות, אי תחולה של החוק.
<שרית יהודאי: זה 41.
<קרן בר יהודה: בתוך ה-167.
<שרית יהודאי: בתוך ה-167.
יחיאל חיליק בר: עוד מעט ניתן לשדולת הנשים להתייחס.
<קרן בר יהודה: אני לא מהשדולה.
<קרן בר יהודה: אני מלשכת עורכי הדין.
יחיאל חיליק בר: אנחנו נאפשר התייחסויות של כל מי שיבקש.
<קרן בר יהודה: רק שאלות הבהרה בשלב הזה.
יחיאל חיליק בר: אם זאת שאלה ממוקדת, בבקשה.
<שרית יהודאי: מתוך אלף החלטות, התקבלו 764 היתרים שברור שאין קשר להריון.
<שרית יהודאי: זה השלב הראשון שאין קשר להריון ורק אז אנחנו נותנים את ההיתר.
<שרית יהודאי: 507 מתוך ה-700 היתרים, הם מסיבות כלכליות.
<שרית יהודאי: 140 בגלל מכירת פעילות.
<שרית יהודאי: רובן ככולן ממשיכות לעבוד אצל הרוכש ואפשר לא לספור אותן.
<שרית יהודאי: 290, סיום פעילות כך שאין לי מה לעשות עד כמה שאני מנסה להיצמד לתכלית החוק ולהגן על העובדות, אבל אין מקום עבודה ואין לי מה לעשות אלא להתיר את הפיטורים.
<שרית יהודאי: 60, צמצום כוח אדם וגם אז אנחנו בודקים למה דווקא העובדת הזאת.
<שרית יהודאי: לרוב מדובר במצב של ירידה בהכנסות וצמצום כוח אדם ואין מה לעשות.
יחיאל חיליק בר: צמצום כוח אדם, זה מאוד אפור.
יחיאל חיליק בר: השאלה איך את בודקת שהוא לא מפטר אותה באמתלה של צמצום כוח אדם.
<מאיר אסרף: היא לא בודקת.
יחיאל חיליק בר: את בודקת אם הוא במצוקה כלכלית או שסתם בא לפטר אותה?
<שרית יהודאי: קודם כל, צמצום כוח אדם מסיבות כלכליות, יש לצרף אישור רואה חשבון שמסביר ותומך בגרסת המעסיק.