GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: הוועדה מברכת על הודעת השרה כי בינואר 2015 ייצא חוזר שיסדיר את ההנחיות במקרה של רקמת שד צפופה ובהמשך הבדיקות.
עליזה לביא: הוועדה רושמת בפניה את הודעת משרד הבריאות כי יפנה לאיגודים המקצועיים הרלבנטיים ולקופות החולים, כדי שיערכו בדרכים ויפעלו להעלאת המודעות בקרב רופאי המשפחה, בנושא של ההיסטוריה המשפחתית וכל מה שדיברנו כאן.
עליזה לביא: הוועדה תחזור ותתכנס לקיום דיון בנושא ההמשך בראשית מושב החורף הבא ואני מקווה שנקבל נתונים והמלצות.
עפו אגבאריה: ואז יהיה לנו כבר את הפיילוט.
עליזה לביא: כן, יהיו לנו הנתונים של הפיילוט.
שולי מועלם-רפאלי: יום שני כ"ד בחשוון תשע"ה, 17 בנובמבר 2014, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מקיימים היום דיון המשך, דיון מעקב לדיון שקיימנו ב-12 בנובמבר 2013, בנושא של ההסברה, מניעה והעלאת המודעות, שינוי שיח.
שולי מועלם-רפאלי: כל המילים היפות שכל הזמן כולנו משתמשים בהן במערכת החינוך ביחס לזנות.
שולי מועלם-רפאלי: חבריי ממערכת החינוך, אני מדגישה את זה כי גם בתשובות שהתקבלו בוועדה יש תחושה, שלי, אני מניחה שתכף תבטלו אותה, אבל יש לי תחושה של חוסר רצון להגיד את המילה זנות.
שולי מועלם-רפאלי: יש דברים טובים ואחרים שכבר נגענו בהם לפני שנה גם בוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: בעיקר בעיקר נראה לי שאנחנו התכוונו, וגם הסיפור הקשה שהיה בקריית גת מאז הפעם הקודמת, גם סיפורים קשים אחרים שאולי קיבלו פחות מקום בתקשורת מביאים אותנו שוב לרצון לגעת במניעת זנות.
שולי מועלם-רפאלי: לעלות את המודעות בשיח על זנות, לדבר גם על כישורי חיים וגם על שוויון בין המינים וגם על כבוד ההדדי וגם על מניעת ניצול.
שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שאם לא נדבר על זנות הנושא יישאר בגדר כותרות מבלי שנצליח להביא את הילדים שלנו ואת הצוות החינוכי לעשות את ההיקש בין הדברים היפים שמדברים עליהם במערכת, לבין מניעת זנות, ניצול של קטינים בזנות, התדרדרות של קטינים וקטינות לזנות ועל מהו התפקיד שלנו.
שולי מועלם-רפאלי: בעיקר שלכם מנהיגי חינוך ושומרי סף מרכזיים במניעה להתדרדרות הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: נמצאים אתנו, כמובן, אנשי משרד החינוך.
שולי מועלם-רפאלי: בדיון הקודם היה אצלנו סגן השר, השר גם כתב מכתב תשובה למסקנות הוועדה שנשלחו אליו, במכתבו הוא מאמץ את מסקנות הוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: המכתב נמצא לפני כאן וגם בפניכם כמובן.
שולי מועלם-רפאלי: השר באמת רוצה לעשות את השינוי שעלה מתוך הוועדה הקודמת.
שולי מועלם-רפאלי: בעצם המטרה היא להבין מחברינו ממשרד החינוך, הארגונים, משרד הרווחה, משטרה איך התקדמנו בשנה שחלפה מאז השיח שלנו למניעת זנות, מניעת התדרדרות לזנות של קטינים בתוך מערכת החינוך במדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: אבקש ממך אריאל לפתוח.
שולי מועלם-רפאלי: אחר כך נראה גם את המצגת שהילה תציג, נשמע את משרד הרווחה ואת הארגונים.
שולי מועלם-רפאלי: יש לנו את הזמן לדיון מעמיק, אני מקווה.
שולי מועלם-רפאלי: בבקשה אריאל.
<אריאל לוי: אני נמצא ארבע וחצי חודשים בתפקיד מנהל המינהל הפדגוגי.
<אריאל לוי: אני יכול להגיד שבארבעה חודשים הללו חלק מהנושאים שנדרשתי וטיפלתי היה גם נושא התנהגות מינית מסכנת וגם נושא הזנות.
<אריאל לוי: קראתי והתעדכנתי מהצוות המקצועי על מה שהיה בשנים האחרונות.
<אריאל לוי: אני רוצה לומר שלפחות לפי אמת המידה שלי יש התקדמות בארבעה תחומים מרכזיים של הנושא הזה.
<אריאל לוי: גם בתחום הכשרת הצוותים, גם בתחום ההטמעה והכשרת בני הנוער בחלקים הללו, גם פיתוח של חומרים וגם במסגרת ההסברה.
<אריאל לוי: הילה תציג את העשייה שלנו.
<אריאל לוי: אני לא רוצה לדבר במילים גבוהות, כי אחת הבעיות היא המילים הגבוהות.
<אריאל לוי: אני רוצה לגעת בנקודה הספציפית ולהגיד את עמדתי.
<אריאל לוי: אני חושב שכמו שאנחנו במשרד החינוך מתעסקים בכל אלימות בנפרד ובסוגים שונים של אלימות, אנחנו גם מבינים את הערך של עיסוק באלימות.
<אריאל לוי: נושא הזנות הוא נושא בסוגיה קצת יותר מורכבת וגדולה שמביאה ילדים לזנות - - -
שולי מועלם-רפאלי: מהי הסוגיה מבחינת מערכת החינוך?
<אריאל לוי: התנהגות מינית מסכנת.
<אריאל לוי: אנחנו רואים את זה כדבר מרכזי, שימי לב שגם במצגת כתוב 'זנות', אנחנו לא פוחדים מהמילה.
<אריאל לוי: יחד עם זאת הצוות שמטפל בזה לא רוצה לטפל רק בסוגיה הזו, היא לא צרה, היא חשובה ביותר.
<אריאל לוי: יחד עם זאת היא נקשרת בהרבה מאוד אירועים שגם עליהם יש אפילו דיונים בתוך בתי הספר.
<אריאל לוי: אני כמנהל בית ספר לשעבר, אם תרצו גם אני אעדכן, הייתה התלבטות האם התנהגות מסוימת הייתה התנהגות שיש בעדה תמורה או שהיא התנהגות מינית מסכנת שאין בעדה תמורה.
<אריאל לוי: זה יכול להוביל לזנות וזה יכול להוביל לזנות.
<אריאל לוי: חשוב לי להגיד שלא נתעסק רק בסוגיה הספציפית, עם זאת המילה מופיעה ואנחנו נציג ספציפית את ההתמודדויות הפלסטיות שמערכת החינוך עסקה בהם בימים האחרונים.
שולי מועלם-רפאלי: אני חייבת לתקן ולהגיד שהמילה 'זנות' היא ממש לא מילה מצומצמת.
שולי מועלם-רפאלי: כשאנחנו מדברים על זנות, לצערי, בתוכה נכנסת וריאביליות כל כך כל כך גדולה והספקטרום הוא כל כך רחב.
שולי מועלם-רפאלי: אם אני אפגש בהחלטה שלכם כמו שנכתבה כאן, לא להקים יחידה למניעת סחר בנשים או מודעות למניעת סחר בנשים, נראה לי שמדינת ישראל לא גמרה עם זה.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו חלילה לא יושבים על זרי הדפנה, עדיין גם הוועדה הזאת וגם מקומות אחרים פועלים בנושא ללא הפסקה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מצפה שאם אתם מחליטים כבר להקים יחידה שהיא תהייה יחידה שמדברת על התנהגות מינית מסכנת ומניעת זנות ולא סחר בנשים.
שולי מועלם-רפאלי: אולי מי שכתב את המכתב לא היה מספיק מדויק.
שולי מועלם-רפאלי: לקראת הדיון היום הוועדה קיבלה מכתב ובו ההחלטות שהתקבלו במשרד החינוך.
שולי מועלם-רפאלי: בסופו כתוב: "בתכנית החדשה שולב מערך שיעור לתלמידות ותלמידים בנושא מניעת סחר בנשים.
שולי מועלם-רפאלי: המורות והמורים המשתתפים בתכנית יוכשרו לכך".
שולי מועלם-רפאלי: אני הייתי מצפה שיהיה כתוב שבתכנית החדשה שולב מערך שיעור או שיש מספר מערכי שיעור לתלמידות ותלמידים בנושא התנהגות מינית מסכנת ומניעת זנות.
שולי מועלם-רפאלי: סחר בנשים הוא נושא חשוב.
שולי מועלם-רפאלי: הוועדה הזאת היא הוועדה למניעת סחר בנשים וזנות.
שולי מועלם-רפאלי: במציאות של מדינת ישראל בשנת 2014 אחרי עבודה באמת מופלאה, הלוואי שנצליח לעשות אותה במניעת זנות, עבודה של איגום משאבים, גם מחשבתיים וגם כלכליים וגם של אנרגיות שמדינת ישראל שמה – אנחנו עלינו בדירוג הבינלאומי מ- D ל- A.
שולי מועלם-רפאלי: אתן הרי יושבות כאן באופן קבוע, מצחיק אותי שאני בכלל מסבירה את זה.
שולי מועלם-רפאלי: זה המכתב שהגיע מהמשרד.
<הילה סגל: אנחנו נשמח להציג לך.
שולי מועלם-רפאלי: לכן אמרתי שיש כאן איזו טעות.
<אריאל לוי: מאחר ואני כאן בפעם הראשונה, אני שמח על דברייך.
<אריאל לוי: אני מבקש לומר שמה שקרה בעבודת הוועדה השפיע לא מעט על העבודה שלנו.
<אריאל לוי: אנחנו נציג אותה עכשיו.
<אריאל לוי: אני לא כל כך רוצה לדבר על הקמת יחידות או סגירת יחידות.
<אריאל לוי: אני רוצה שנציג את הפעילות עצמה ונרד לרגע מהמילים הגבוהות.
<אריאל לוי: אני מעביר ברשותך את רשות הדיבור להילה.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מעבירים את השרביט להילה שתציג בפנינו את המצגת.
שולי מועלם-רפאלי: יהיו הערות.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נשמח להערות טובות שאין צורך להעיר.
<אריאל לוי: כמובן.
<אריאל לוי: אני מבקש לומר מילה אחת.
<אריאל לוי: אני רוצה לתקן רושם שנוצר.
<אריאל לוי: כשאמרתי זנות לא התכוונתי שהתחום מצומצם, לא לזאת הכוונה.
<אריאל לוי: הכוונה הייתה שחלק מהמעגלים השונים שמגיעים ילדים למצב זנות כרוכים בהיבטים נוספים שמחובותינו להתייחס אליהם.
<אריאל לוי: לא התכוונתי למובן שזה נושא צר.
<אריאל לוי: אני מבקש שזה גם ייכתב וגם יאמר.
שולי מועלם-רפאלי: בבקשה, הילה.
<הילה סגל: שלום, אני ראש היחידה למיניות ומניעת פגיעה בילדים ובני נוער בשפ"י.
<הילה סגל: אני אתחיל בכך שמערכת היחסים שלנו, משרד החינוך, עם הוועדה היא מערכת יחסים ארוכה ולכן במצגת באמת לא נכנסנו לתפיסה ולא להסברים ארוכים.
<הילה סגל: זו מצגת שבה אנחנו רוצים לתאר בפניכם את מה שאנחנו הולכים לעשות בנושא של מעורבות קטינים בזנות.
<הילה סגל: נהייה ממוקדים.
<הילה סגל: אפשר לראות שכמו שאמר קודם אריאל, אנחנו נגענו בארבע נקודות עקרוניות.
<הילה סגל: הראשונה, פיתוח.
<הילה סגל: נכתבה ערכה של שיעורים בדיוק בנושא שעליו דיברת.
<הילה סגל: זאת אומרת, התנהגות מינית מסכנת ומעורבות קטינים בזנות.
<הילה סגל: יש בה חמישה שיעורים בחטיבה העליונה בדיוק כפי שכתוב כאן "בהתנהגות מינית מתוך פיתויים ולחצים" כולל המילה זנות קטינים וכולל התייחסות לתופעה, כן על הרצף, כן השיעורים מתחילים.
<הילה סגל: בשיעורים, האלה התייעצנו עם "עלם" וקיבלנו את ההערות שלהם.
<הילה סגל: הן היו הערות טובות.
<הילה סגל: כן אנחנו רוצים לעשות את זה ברציפות, כן שכשמדברים איתם על התופעה אנחנו לא רוצים שזו תהיה חוויה שזה משהו מנותק ומשהו זר אלא משהו שמחובר למציאות שלהם, אחרת באמת נפספס.
<הילה סגל: זה כן חלק מתכנית החובה של כישורי החיים.
<הילה סגל: הנושא נכנס כחלק מהנושא כנושא חובה וזאת הערכה.
<הילה סגל: אנחנו עוסקים בהטמעה כחלק מהתכנית.
<הילה סגל: להשאיר אותה על המדף זאת לא הכוונה.
<הילה סגל: בדצמבר אנחנו נעשה הטמעה לאנשי היחידה המקצועית שלנו בשיתוף עם "עלם".
<הילה סגל: אלה הם בדיוק האנשים שיעשו את ההכשרה למחנכים, ליועצים, לפסיכולוגים.
<הילה סגל: אפשר לראות כאן את ההכשרה שלנו, תכף אושרה תתייחס לעבודה שלהם ביחידה למגדר ושוויון בין המינים.
<הילה סגל: השנה אנחנו מכשירים 350 יועצים חינוכיים.
<הילה סגל: יחידת חובה בתוך ההכשרות שלו בדיוק מתייחסת לתופעה של התנהגות מינית מסכנת ומעורבות קטינים בזנות.
<הילה סגל: הדבר אחרון הוא באמת ההסברה.
<הילה סגל: אנחנו בשתי היחידות, היחידה של אושרה והיחידה שלי, מפתחים כרגע עלון מידע לאנשי חינוך שייתן התייחסות ממוקדת לתופעות שהועלו כאן בוועדה, עזרים ואיתור של בני נוער מעורבים בזנות.
<הילה סגל: אנחנו שוב מדברים על הרצף של התנהגות מינית מסכנת וזנות.
<מיכל ליבל: מדברים על מעורבות מינית לגבי קטינים שעוסקים בזנות או קטינים - - -
<הילה סגל: גם וגם.
<הילה סגל: במערכים שלנו שלושה מערכים שמתייחסים להיקף התופעה וגם לתופעה שאנחנו מכירים.
<הילה סגל: למשל רקדנית מוזמנת, חשפנית מוזמנת, הולכים למועדון כזה או אחר.
<הילה סגל: זה בהחלט מטופל במסגרת השיעורים.
שולי מועלם-רפאלי: הילה, התכנית שלכם של חמישה שיעורים שיעברו הכשרה בדצמבר, שנת תשע"ה, לצורך העניין מה-1 בינואר, לכמה בתי ספר אמורות להיכנס החמש שעות האלה?
<הילה סגל: אני אומר שוב, הגדרנו את הנושא של התנהגות מינית מסכנת ומעורבות קטינים בזנות, הכנסנו אותם כחובה לטיפול במסגרת התיכון.
<הילה סגל: יכול תיכון להגיד 'אני השנה לא עוסק בזה, אני אעסוק בזה בשנה הבאה', אבל הוא כן חייב לעסוק בנושא.
שולי מועלם-רפאלי: בטווח השנים שבין י' ל-י"ב?
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, שמבחינת
שולי מועלם-רפאלי: כם חמש שעות על הרצף הזה?
<הילה סגל: כשאנחנו ניסינו עם חמש השעות האלה, בעצם זה להכניס לתוך שיח שלנו אותו אנחנו מחייבים מאז ומעולם, נושא יחסים וכל מה שהזכרת קודם ואמרת שזה עמום מידי.
<הילה סגל: כן בסופו של דבר לגעת בחמשת השיעורים האלה בדיוק בנושאים שהוועדה מדברת.
<הילה סגל: אני אומרת שוב, זה פיתוח חדש, זה פיתוח של השנה האחרונה, זה פיתוח שנעשה בעקבות חשיבה, בעקבות הכרות עם מקרים, בעקבות דיבור עם אנשי מקצוע שהם חלק מהוועדה הזאת.
<הילה סגל: אני מבקשת להתייחס לאספקט של הלווי והתערבות אחרי זיהוי, אחרי פנייה, אחרי שאירוע נפתח.
<הילה סגל: כן חשוב לנו להגיד שיש לנו חובה, אני לא יודעת כמה זה ידוע, חוזר מנכ"ל מחייב אותנו בכל מקרה של חשד בניצול.
<הילה סגל: לפעמים זה יהיה ניצול מיני מסחרי ולפעמים לא ולפעמים נצטרך לגשש לפני שנדע מול מה אנחנו עומדים.
<הילה סגל: בכל מקרה בית הספר מחויב להקים ועדה בין-מקצועית ויש שורה של פעולות שהוא חייב לפעול לפיהן.
<הילה סגל: אנשי המקצוע של היחידות שלנו מלווים ורואים שהמענה הוא לא רק מידי, הוא לא רק בהתערבות המידית אלא בהתבוננות לטווח ארוך.
<הילה סגל: חלק מהתפקיד שלהם לעבור ולראות שהתכניות האלה נעשות.
שולי מועלם-רפאלי: במקום שזוהה שהייתה בו בעייתיות, יש לכם איזו תכנית נוספת ספציפית למקום הזה?
<הילה סגל: ממש.
<הילה סגל: חלק מהדוגמאות שהועלו כאן של אירועים שהיו בשנה שעברה, במפורש ישנה התערבות ותכנית שהיא לטווח המידי.
<הילה סגל: אי אפשר להיכנס לכיתה אחרי שאירוע קורה ולהתחיל ללמד שיעורים כאילו לא קרה דבר.
<הילה סגל: יש משבר, צריך לטפל במשבר.
<הילה סגל: בזמנו היינו ביחידה, מיכל מכירה את היחידה שלנו היטב, היינו יחידה של 30 איש, היום אנחנו יחידה של 60 איש.
<הילה סגל: בעצם כל אחד מהמחוזות: דתיים, חילוניים, ערבים, יהודים זה חלק מהתפקיד שלו היום.
<הילה סגל: החל מהשנה שעברה הנושא של התנהגות מינית מסכנת וזנות בקרב בני נוער זה חלק מהגדרת תפקיד ההדרכה בבתי הספר.
<אריאל לוי: ההתערבות שנעשית אחרי אירוע לה יש מספר מעגלים גם לאוכלוסייה הספציפית שהייתה מעורבת וגם למעגל המתבונן המעורב באופן עקיף ובאופן ישיר וגם למעגל הרחב של הקהילה.
<אריאל לוי: חשוב שאנחנו ניקח את זה בחשבון כי לפעמים אילו אירועים מאוד דרמטיים לבית הספר.
<אריאל לוי: כך אנחנו מתמודדים.
<הילה סגל: אני מעבירה לאושרה את רשות הדיבור כדי להתייחס.
<אושרה לרר: אני מבקשת להתייחס לכמה נקודות שהעלו כאן קודם.
<אושרה לרר: למה סחר ונשים ולא זנות.
<אושרה לרר: ההיסטוריה של הטיפול בתוך מערכת החינוך, בכלל כאן בוועדה, היא מתוך סחר בנשים.
<אושרה לרר: כשאנחנו מסתכלות, אני נשענת על תיאוריה, אני לוקחת תיאוריה פמיניסטית ושואלת את עצמי מה זאת זנות בעצם.
<אושרה לרר: זנות היא חלק מאלימות מגדרית.
<אושרה לרר: זנות היא חלק מסחר בנשים ולכן בשבילי ברור ומובן מאליו שאחד הפנים של סחר מנשים הוא זנות.
<אושרה לרר: אם עד אז לא, אני כן אוסיף את המילה זנות.
<אושרה לרר: אין לנו בעיה.
<אושרה לרר: הכנו בשנה שעברה מערכים מפורשים.
<אושרה לרר: להבדיל מהתכניות של הילה התכניות שלנו הן וולונטריות.
<אושרה לרר: בית הספר יכול לבחור או שלא לבחור בתכניות.
<אושרה לרר: אנחנו בהחלט הכנו מערכים שהופצו לבתי הספר שעובדים אתנו בנושא הספציפי - - -
שולי מועלם-רפאלי: כמה בתי ספר עובדים אתכם?
<אושרה לרר: כ- 200 בתי ספר עובדים איתנו ישירות בתכניות שלנו - - -
מיכל רוזין: מתוך 1,800?
<אושרה לרר: במעגל ראשוני.
<אושרה לרר: יש עוד הרבה מאוד בתי ספר שמקבלים מאתנו ימי עיון, השתלמויות.
<אושרה לרר: אני מדברת על תלמידים שפוגשים אותנו.
<אושרה לרר: יש כמובן כנסים שבהם יש תלמידים שפוגשים אותנו מעבר.
<אושרה לרר: כלומר המעגל הוא מאוד רחב.
<אושרה לרר: בדוח הזה של משרד המשפטים שדיברת עליו גם אנחנו משתתפים ולכן אמרתי - - -
שולי מועלם-רפאלי: ברור, לכן אמרתי את מה שאמרתי, מוזר בכלל שאני מסבירה לכם, אני בעצם לא מסבירה כי אתן נמצאות בוועדה הזאת, ברשותכם עוד לפני שאני הגעתי אליה.
שולי מועלם-רפאלי: התחושה הייתה, אתן יודעות, אני לא אפחד ואומר שהתחושה הייתה שמנסים להימנע מלגעת במילה הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: אני שמחה לשמוע שלא.
מיכל רוזין: הילה, לכמה בתי ספר הצלחת להגיע בשנה האחרונה?
<הילה סגל: התכנית לא התחילה אז.
<הילה סגל: אנחנו כן עושים כל שנה סקר כישורי חיים ואנחנו מקבלים תמונה מפולחת ומפורטת היטב, של בתי הספר בארץ לגבי כל התכנים וכל התכניות.
<הילה סגל: בסוף השנה הנוכחית, נקבל אינדיקציה של כמה בתי ספר עסקו בנושא ובאיזה היקף.
<יעל גור: אני עובדת סוציאלית ואני מנהלת את מרפאת לוינסקי של משרד הבריאות.
<יעל גור: יש לה גם שולחה ניידת שמעניקה סיוע לאנשים בזנות.
<יעל גור: יש לנו תכנית מאוד גדולה שרצה כבר מספר שנים, תכנית בשם "סקס בטוח בעיר הגדולה".
<יעל גור: התכנית עוסקת בקידום מין מוגן גופנית ונפשית לבני נוער בבתי הספר.
<יעל גור: אני מאוד שמחה שאתם פה, אתה פה רק ארבעה חודשים.
<יעל גור: לי יש תחושה קשה ממשרד החינוך, כבר כמה שנים שלא פותחים לנו את הדלת.
<יעל גור: לא פותחים לנו את הדלת.
<יעל גור: נפגשנו עם כל המפקחות של שפ"י יותר מפעם אחת והסברנו את כל התכניות שאנחנו עושים כולל כספים שאנחנו מגייסים.
<יעל גור: כלומר, משרד הבריאות נותן כסף לרכזת ברבע משרה אצלי במרפאת לוינסקי.
<יעל גור: כל הכסף מגיע מגיוס תרומות דרך חברות תרופות.
<יעל גור: זה לא פשוט למשרד ממשלתי לגייס תרומות, הכול מופנה למשרד החינוך.
<יעל גור: מה שביקשנו מעירית ליבנה זה היה ברכת הדרך ואיזה מייל שהיא שלחה לבתי ספר ומאז אנחנו עושים בעצם שיווק אל מול בתי הספר.
<יעל גור: לא קיבלנו איזו הכרה.
<יעל גור: אנחנו אחים שלכם, גם אנחנו משרד ממשלתי.
<יעל גור: לא נפתחה הדלת בצורה של שיתוף פעולה אמתי.
<יעל גור: לא נעשתה מעולם פנייה ללמוד מהניסיון שלנו לא רק בעבודה החינוכית אלא גם בעבודה עם האוכלוסייה עצמה.
<יעל גור: אני מאוד שמחה שמקיימים כאן את הדיון הזה שעוסק בנושא של מניעת זנות וקידום התנהגות בטוחה גופנית ונפשית בבתי הספר.
<יעל גור: שאוכל סוף סוף להגיד את זה עם קהל כדי שאולי מישהו יעשה מעקב ובאמת יהיה בינינו שיתוף פעולה.
<יעל גור: אנחנו נפגשים כאן המון שנים, אולי לא אתכן אולי עם קודמותיכן, נפגשתי עם מרים שהייתה אחראית על שוויון בין המינים במשרד החינוך.
<יעל גור: אני מכירה את המשרד שלה מכל זווית אפשרית, אבל לא קרה שום שיתוף פעולה.
<יעל גור: לי זה נראה אבסורד.
<יעל גור: זה נהדר שאתם משתפים פעולה עם "עלם".
<יעל גור: הוא בהחלט גורם שאתם צריכים לשתף אתו פעולה, אבל אנחנו משרד הבריאות.
<יעל גור: איך אפשר לדבר על התנהגות מינית מסכנת ומניעתה מבלי להתייחס למחלות מין ו- HIV , מבלי להתייחס להיבט הרחב יותר של מין מוגן גם ברמה הנפשית ולא רק ברמה הגופנית?
<יעל גור: כשהולכים לצרוך זנות זה לא רק הגוף של האישה, זה עוד הרבה מעבר לזה.
<יעל גור: אני יודעת שאתם באים משם ואני ממש אשמח שתרימו את הכפפה כי אני חושבת שאנחנו התכנית הוותיקה בארץ.
<יעל גור: תפור עלי שבניתם לפני, שמקשטת מגירות רבות.
<יעל גור: תעזרו בנו.
שולי מועלם-רפאלי: רגע, אני רואה כאן את חוסר הנחת.
<יעל גור: אין שיתוף פעולה עם משרד החינוך ואני משרד הבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: תכף אריאל יענה.
שולי מועלם-רפאלי: אריאל, אני ארחיב את המעגל מעבר למשרד הבריאות.
שולי מועלם-רפאלי: יושבת כאן גם עידית מארגון תודעה שנכנסת לבתי ספר, אבל לא דרך משרד החינוך.
שולי מועלם-רפאלי: ברור שלא שהיא לא תהייה שם אם לא הייתם מרשים.
שולי מועלם-רפאלי: אני מניחה שבחוקי מדינת ישראל לא נכנסים לבתי ספר אם משרד החינוך לא מאפשר את זה.
שולי מועלם-רפאלי: עדיין זה לא בקשר הישיר שמשרד החינוך פותח את הדלת לגופים נוספים שעוסקים בנושא.
שולי מועלם-רפאלי: המטרה של כולנו היא שבני הנוער שלנו יהיו יותר מודעים, שדברים ישתנו.
שולי מועלם-רפאלי: אני אמשיך להזדעזע בכל פעם מהידיעה שבחלק ממסיבות סיום י"ב מוזמנות חשפניות.
<אריאל לוי: מאחר ואני לא מכיר אותך ולא את התכנית, אני מניח ששפ"י והצוות שעובד בתחום מכיר יותר טוב, אני אעשה בדיקה עם אילו תכניות אנחנו עובדים ועם אילו לא.
<אריאל לוי: אני בטוח שיש סיבות יותר טובות או פחות טובות.
<אריאל לוי: אגב, יש לנו המון שיתופי פעולה עם משרד הבריאות בהמון תחומים אחרים כולל עירית ליבנה וכדומה.
<אריאל לוי: אנחנו נעשה את הבחינה של הדבר הזה.
<אריאל לוי: תקשיבו, כמות הגופים שנכנסים לבתי הספר בנושאים חשובים החל מנושאים של מניעת סמים דרך שאלה של אלכוהול ועד עזרה ראשונה הם מאות רבות.
<אריאל לוי: אני לא בא לשים אותך כרגע ואת הגוף שאת מייצגת עם כל הסל הזה כי את גוף ממשלתי.
<אריאל לוי: צריך לבדוק את זה ואז נתקדם.
<אריאל לוי: אני אדאג שיחזרו אליך עם תשובה גם אם התשובה היא שלילית.
<אריאל לוי: אני פשוט לא מכיר את הרקע, לא שלילי כמובן, פשוט מהם שיתופי פעולה שעושים.
<אריאל לוי: אני רוצה לבחון את זה.
<אריאל לוי: אם אתם רוצים להתייחס יותר ספציפית - - -
שולי מועלם-רפאלי: לדעתי שווה שהבדיקה שלך תהייה על כל הגופים.
שולי מועלם-רפאלי: נאפשר לחברת הכנסת מיכל רוזין לדבר ואז הילה ואושרה תענו בבקשה.
מיכל רוזין: תודה לכולם שהגיעו, זה באמת נושא שאני מלווה הרבה שנים.
מיכל רוזין: אני מבקשת לומר משהו שאולי יפתיע אתכם או לא יפתיע אתכם.
מיכל רוזין: אני חושבת שגם שפ"י וגם היחידה לשוויון בין המינים עושות עבודה מצוינת.
מיכל רוזין: אני חושבת שהן מסורות לעניין, אני חושבת שהעובדה ששולחים אותן כל פעם להגן על עבודתן, זה במידה מסוימת, סליחה, אבל זה מתחיל להיות צער בעלי חיים, סליחה.
מיכל רוזין: באמת, כמו שהמשטרה שולחת בכל פעם נציג והוא צריך להגן על מדיניות המפכ"ל.
מיכל רוזין: צר לי, המחלקות האלה עושות את מה שהן יכולות לעשות.
מיכל רוזין: הן קמות בבוקר והן רוצות לעשות כמה שיותר ושרק יתנו להן יותר תקציבים ויותר אפשרות לעשות.
מיכל רוזין: הבעיה היא לא בשתי היחידות האלה.
מיכל רוזין: סליחה שזלזלתי בעניין המחקר ואמרתי דה-ז'ה וו, אבל כל שנה אנחנו באים לישיבות האלה בכנסת ואומרים לנו 'עכשיו אנחנו מסיימים את הבדיקה כמה'.
מיכל רוזין: אבל להגיד.
מיכל רוזין: את יכולה לשלוח לי מהמחשב ברגע כמה סדנאות נערכו בשנה האחרונה על ידי המדריכות שלך.
מיכל רוזין: את זה את יודעת בוודאות, את מנהלת אותן.
מיכל רוזין: עזבי, אני גם לא רוצה להעמיד אותך במקום הזה כי זה לא תלוי רק בך.
מיכל רוזין: את זה אני מנסה להגיד.
מיכל רוזין: יש שיפור, יש לי ילדים במערכת החינוך.
מיכל רוזין: אנחנו רואים מה היה לפני חמש-עשר שנים, יש שיפור.
מיכל רוזין: נכנסים לבתי ספר, מדברים אתם.
מיכל רוזין: אני לא מתייחסת לתכנית הזאת דרך אגב של כישורי חיים.
מיכל רוזין: לצערי הרב, לדעתי לתכנית הזאת יש לה כישלון גמור.
מיכל רוזין: נוגעים לא נוגעים, הכול זה כמו "אני הוא אחר" בערך.
מיכל רוזין: "אני הוא אחר", אני צריך לדאוג לחבר שלי, אבל כל מה שהוא באמת אחר לא נכנס לבית הספר שלי.
מיכל רוזין: זה בערך אותו דבר.
מיכל רוזין: יש שיפור ואני גם ראיתי ובדקתי עם שלושת הילדים שלי, כל אחד בגיל שונה בית ספר יסודי, חטיבת ביניים ותיכון, כשהיו אירועים כמו אייל גולן, האונס הקבוצתי כן ראיתי פתאום שינוי, כן דיברו על זה בכיתה.
מיכל רוזין: יכול להיות שזה תלוי במורות וכדומה.
מיכל רוזין: אני חושבת ואני לא אוהבת להשתמש בביטויים אליטיסטים, אבל פה אין בררה.
מיכל רוזין: חסרה כאן רוח המפקד, חסר פה שר החינוך, הנהגת משרד החינוך.
מיכל רוזין: זה שהם יעשו עבודה מצוינת זה נהדר.
מיכל רוזין: הן קמות בבוקר, זה התפקיד שלהן וזה מה שהן עושות.
מיכל רוזין: הן עושות עבודה מצוינת, אבל יש להן כלים מסוימים שאתם הן יכולות.
מיכל רוזין: אם לא באה רוח המפקד ואומרת, חבר'ה אנחנו כאן בצרה גדולה מאוד עם בני הנוער שלנו.
מיכל רוזין: שלא נדבר על זה שבתי הספר והמורות, בעיקר הן מורות.
מיכל רוזין: איך הילד שלי אומר לי? "אימא, מה שאני יודע את עוד לא ללמדת" ולא משנה שהוא לא יודע כלום ממה שאני יודעת.
מיכל רוזין: בתחושה שלהם, הוא כבר אומר, "אנחנו קוראים הכול, אנחנו רואים הכול, אנחנו יודעים הכול, מה את יכולה לספר לי שהוא לא פתוח בפניי".
מיכל רוזין: זה לא כמו שאנחנו גדלנו שבאמת לא ידענו אם לא דיברו אתנו, ולא דיברו אתנו.
מיכל רוזין: אבל היום, מצד אחד יש להם עומס אדיר של מידע ומצד שני לא באמת מדברים אתם.
מיכל רוזין: כשכבר מדברים אתם במערכת החינוך, תסלחו לי זה באמת לעג לרש, הם עושים בדיחה על איך שמדברים אתם, על איך שאומרים.
מיכל רוזין: את מדברת על מיניות בריאה, 'קונדום' מורות לא מסוגלות להוציא מפה, הן לא מסוגלות להוציא את המילה הזאת.
מיכל רוזין: אני אומרת לך, קונדום זה כבר משנות ה-80 וכבר הלכנו הלאה לדברים אחרים יותר מסוכנים.
מיכל רוזין: יש תחושה שחסרה רוח המפקד, שמלמעלה פוחדים לגעת בדברים האלה.
מיכל רוזין: בסופו של הדבר, המורות, המנהלות, היועצות, מה לעשות אולי הן מדור אחר, הן לא מצליחות לגעת בילדים, הן לא מצליחות לדבר איתן בגובה העיניים.
מיכל רוזין: אני זוכרת שהייתה לי מורה בכיתה ו' שפתאום באה לכיתה והתחילה לדבר על זה שהיא קיבלה מחזור, כולם היו בשוק וההורים בבית "איך היא מדברת אתכם על כזה דבר"?
מיכל רוזין: היום בדיעבד אני אומרת וואו, איזו מורה, אף אחד לא דיבר אתנו על הדברים האלה בכלל.
מיכל רוזין: פעם בשנה קראו לנו לאחות בית הספר, היא עשתה הרצאה ושלום על ישראל.
מיכל רוזין: פתאום מישהי מבוגרת מדברת אתנו כאילו היא החברה שלנו ומתוך ידע וניסיון.
מיכל רוזין: זה העניין, לדבר אתם בגובה העיניים.
מיכל רוזין: למה הסדנאות של מרכזי הסיוע עובדות, כי מדברים אתם בגובה העיניים.
מיכל רוזין: אני לא באה בטענות, לא כל המורות הוכשרו לזה ויכולות אוטומטית להיכנס לזה, כאן יש בעיה מערכתית.
מיכל רוזין: פעם אחת מדברים על זנות ופעם אחת על אונס ופעם אחת על הטרדה מינית.
מיכל רוזין: זה לא חשוב.
מיכל רוזין: יש פה בעיה קשה שהילדים שלנו מוצפים, מוצפים במידע ואנחנו הרבה הרבה אחריהם.
מיכל רוזין: רוח המפקד, אם לא יקום שר החינוך ויגיד 'אני מקצה לזה משאבים'.
מיכל רוזין: אני תמיד אומרת שאפשר להגיד מילים יפות, אבל אם לא שמים כסף זה לא שווה כלום.
מיכל רוזין: ככה זה ואין מה לעשות.
מיכל רוזין: במדינה, משרדי ממשלה יכולים להגיד עד מחר שהם עושים וחשוב להם וכדומה, אם הם לא שמים על זה כסף זה לא קיים.
מיכל רוזין: אני חושבת שבכך אתם נכשלים שוב ושוב.
שולי מועלם-רפאלי: אתה רוצה להגיב על זה, או אולי אתה בעיקר מקשיב?
<אריאל לוי: ראשית אני מקשיב.
<אריאל לוי: אני חושב שהבחנה שניתנה כאן, אני הייתי מגדיר אותה אחרת גם לגבי גובה העיניים גם לגבי המורה וגם לגבי המנהלים.
<אריאל לוי: אני חושב שמבחינת סדרי העדיפויות, תחשבו גם מה מועמס על התיכון מבחינת תרבותית-חברתית שאנחנו כאנשי חינוך אמורים לעסוק בהם.
<אריאל לוי: אני ניהלתי תיכון עד לפני כמה שנים, ציינתי את זה קודם.
<אריאל לוי: תחשבו רק על סוגיות של אלימות, של מיניות, של סמים, של נהיגה זהירה, של אורח חיים בטוח, של תאונות – כשאתה שם את כל זה על סל אחד שלם ומסתכל כרגע על כל תמונת התיכון ושואל את עצמך חוץ מללמד עברית, תנ"ך, מתמטיקה וכדומה, יש כאן סוגיה מאוד מאוד מורכבת של מיקוד.
<אריאל לוי: אני כן יודע בוודאות שסוגית המיניות עולה מאוד מאוד חזק בבתי הספר.
<אריאל לוי: חלק מהיועצות מאוד מוכשרות לעשות את זה, חלק לומדות לעשות את זה.
<אריאל לוי: אני מאוד מסכים אתך בדבר אחד, אנחנו כל הזמן צריכים להיות מאוד מאוד מעודכנים גם ברובד השיח וגם - - -
שולי מועלם-רפאלי: לכן נתבקש שיתוף פעולה, עם כל הארגונים שפועלים מחוץ למשרד.
שולי מועלם-רפאלי: לכן מתבקש שיתוף הפעולה.
<אריאל לוי: אני גם רוצה להגיד מילה על מה שחברת הכנסת אמרה.
<אריאל לוי: יש גם שאלה של מגזרים, אוקיי, יש כאן גם שאלה של מגזרים.
<אריאל לוי: מבחינתך לדבר על קונדום זה בסדר, אבל לא בכל מגזר - - -
שולי מועלם-רפאלי: תתאם את זה למגזר.
<אריאל לוי: אני מציין שיש גישות שונות של איך ניגשים לשיח.
<אריאל לוי: זה חלק מהפיקוח.
<אריאל לוי: אגב, חלק מהפיקוח של שפ"י הוא גם פיקוח דתי ואנחנו עושים את ההתאמות.
<אריאל לוי: אני רק אומר שלמשימה הזאת יש לה הרבה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אתה יודע, גם מיכל רוזין וגם אני האחרונות שחושבות שצריך לעשות כאן 'פריש מיש', וללמד את כולם אותו דבר.
שולי מועלם-רפאלי: בוא נדבר על 80, 20 שמקובל במדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: בשביל ה- 80% בואו נעשה את התכנית המתאימה.
<אריאל לוי: אגב, אני לא חושב שאת טועה.
<אריאל לוי: אני רק חושב שעלינו להיות מאוד מעודכנים.
<אריאל לוי: חלק מהתכניות האלה מתחילות בינואר בצורה הרבה יותר מעודכנת מאשר בעבר.
<אריאל לוי: אני חייב להודות שזאת תמונה שלמה.
<אריאל לוי: תסכלו מהזווית של מנהל בית הספר ושל היועצת ושל המורה, זאת תמונה שלמה שמתמודדת עם הרבה מאוד תחלואים של החברה במסגרת התכנית החינוכית.
<אריאל לוי: לדעתי דווקא בתחום הזה מאז שאני הייתי מנהל בית ספר, יש התקדמות מאוד גדולה ועם זאת היא לא מושלמת.
מיכל רוזין: אני חושבת שפספסת את הנקודה הכי חשובה בדברים שלי.
מיכל רוזין: בדיוק, כשאתה אומר לי, 'תראי, אני צריך לעסוק גם בזה וגם בזה וגם בזה ולמצוא במערך השיעורים שלי שיעור לעשות על סמים ושיעור על זה'.
מיכל רוזין: בכול אתה צודק, אבל מה שאמרתי, אם מורה שהוא מחנך, מדברים כל הזמן על 'למידה משמעותית' חינוך, חינוך.
מיכל רוזין: לכן נתתי את הדוגמה של המורה שלי בכיתה ו', עובדה שאני זוכרת את זה כדבר כל כך משמעותי בחיי.
מיכל רוזין: כאשר בא מורה לכיתה, הוא לא צריך עכשיו לדבר על זה.