GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אסתי רידר- אינדורסקי: לפני שהולכים לרופא הולכים לבדוק בקהילה, כמו שרחלי אמרה, הולכים לאדמו"ר, לפעמים הולכים גם לאיזה שהם עסקנים וכל מיני פעילים אחרים במקום פשוט ללכת לרופא.
<אסתי רידר- אינדורסקי: ההמלצות העיקריות שלנו מהמסמך הזה הן כאלה, קודם כל שזה באמת יהיה שלד, שיהיה ספר איפה שהוא, משרד הבריאות לדעתי חייב לעשות את זה, שבו יהיו נתונים עדכניים.
<אסתי רידר- אינדורסקי: בכלל מדברים היום על רפואה מגדרית, נשים הן לא גברים ורוב המחקרים הרפואיים הם על גברים ויש היום הבדל בין גברים לנשים, אז חייבת להיות גם התייחסות מגזרית, לא רק מגדרית, והאישה החרדית, בגלל אורח החיים שלה, בגלל הלידות המרובות, בגלל הסגירות הקהילתית, בגלל העוני, בגלל חוסר החינוך, בגלל המודעות, היא אחרת מבחינת הבריאות שלה וחייבים להתייחס לזה.
<אסתי רידר- אינדורסקי: מהצד השני, חייבים להנגיש את הרפואה לאישה החרדית, חייבים באמצעות תקציב שיווק ופרסום ממוקד מטרה להסביר לנשים חרדיות על החשיבות בבדיקות ממוגרפיה, על החינוך לבריאות, על פעילות גופנית.
<אסתי רידר- אינדורסקי: אנחנו מדברים על נתונים בעיקר, הפצת המידע וגם לנסות להקטין למינימום את החסמים הכלכליים שעומדים בפני האוכלוסייה החרדית, כי זה באמת באמת עצוב אם בן אדם צריך או אישה צריכה לבחור במקום לטפל בעצמה לקנות חלב או נעליים לילדים שלה.
עליזה לביא: שרה סמיאטיצקי מ'בשבילך'.
<שרה סמיאטיצקי: כן.
<שרה סמיאטיצקי: תודה רבה על הישיבה החשובה הזו, ליושב ראש הכנסת ולמשרד הבריאות שבאמת תומכים בארגון שלנו כבר כמעט מההתחלה.
<שרה סמיאטיצקי: אני רוצה להדגיש גם במיוחד את רותי ויינשטיין במשרד הבריאות וקידום הבריאות, שתומכת בכל הדברים שאנחנו עושים.
<שרה סמיאטיצקי: אני אתחיל מהתחלה, האישה החרדית.
<שרה סמיאטיצקי: סליחה על העברית שלי שהגיעה מארצות הברית בשנת 76', בתור אישה חרדית שהתעסקה בסקטור הרפואי בתור לבורנטית ובתוך 24 שנים בתור לבורנטית בקהילה להיות עזר ויועצת ופשוט מישהי ששמעה ודיברה ונתנה אוזן לצרכים של הנשים שלנו בקהילה, במשפחה והאנשים שהגיעו למעבדה שלי.
<שרה סמיאטיצקי: אחרי זה הגיע ב-2002 באמת המחקר שמוצג כאן על השולחן, של דורית איזק בקשר לתמותה של נשים חרדיות, שהיא כפול שניים מהאוכלוסייה וזה נתן לי ולחברותיי, כי זו שאלה כל כך גדולה למה יש פער כל כך גדול באוכלוסייה של נשים בישראל, שבאמת כשבח למדינה הבריאות זה כמעט בחינם.
<שרה סמיאטיצקי: זאת אומרת זה לא כמו בארצות הברית שלוחמים על זה, קופת חולים בכל פינה, נגישות לקופת חולים - - -
עליזה לביא: אני שומעת את המבטא בקול שלך.
עליזה לביא: בארצות הברית, בקהילה החרדית בארצות הברית, מה המצב שם?
עליזה לביא: מישהי יודעת?
<אלישבע לייטר: אני לובשת שני כובעים, אחד במרכז לבריאות האישה בהדסה וגם עובדת במחקרים ב'בשבילך'.
<אלישבע לייטר: עבדתי בארצות הברית באותה קהילה וגם פה.
<אלישבע לייטר: כמו פה בארץ יש כמה קהילות בתוך האוכלוסייה ויש תוצאות שונות מאוד בין כל קהילה וקהילה באוכלוסייה החרדית, אבל יש גם כמה קהילות בארצות הברית שהמצב הבריאותי שלהם יותר נמוך מנשים לא חרדיות, דברים שדיברנו עליהם, ידע ואין להם את הכסף והמודעות.
עליזה לביא: הסיבות ברורות לי, רק רציתי לדעת אם בגלל מערכת הבריאות - - -
<שרה סמיאטיצקי: המושג של בדיקות תקופתיות בריאותיות באמריקה קיים.
<שרה סמיאטיצקי: אישה בארצות הברית שהולכת לרופא המשפחה שלה או לגניקולוג תקבל סקר בריאותי כל שנה.
<שרה סמיאטיצקי: המושג הזה, ללכת לרופא, לעשות בדיקות תקופתיות בריאותיות קיים בארצות הברית אפילו שהיא צריכה לשלם על זה.
עליזה לביא: הנשים שם מבוטחות?
עליזה לביא: גם אם הן לא עובדות, הן מבוטחות בביטוח רפואי?
<שרה סמיאטיצקי: יש להן ביטוח.
<שרה סמיאטיצקי: או יש או אין, זה כל הסיפור בארצות הברית שלוחמים על זה.
<שרה סמיאטיצקי: או יש או אין, אבל המושג והידע הזה והמודעות ללכת כל שנה לבדוק, אפילו לילדים, בדיקות סקר בריאותיות, זה קיים בלקסיקון שלה, זה קיים במודעות שלה, שזה מה שהיא צריכה לעשות.
<שרה סמיאטיצקי: זה פשוט חלק מהלו"ז השנתי שלה, שהיא הולכת כל שנה לעשות בדיקה.
<שרה סמיאטיצקי: זה קל, היא מקבלת במקום אחד או בשני מקומות מבט בריאותי מקיף ויש לה מענה לבריאות שלה בארצות הברית.
<שרה סמיאטיצקי: ב-2004 זה לא היה, היה לנו קופת חולים והדגש באמת במערכת זה לרפא חולי ולא כל כך לעודד בריאות, לדבר על הבריאות, להכין ולדבר ולשוחח על הנושא של הבריאות בתוך המגזר.
<שרה סמיאטיצקי: ובאמת חינכו אותנו להשתמש במערכת בחולי.
<שרה סמיאטיצקי: נכנסים לרופא, הרופא שואל 'למה הגעת?' 'יש לי כאב גרון', 'יש לי -', המושג שאני רוצה לבדוק את הבריאות שלי, יכול להיות שהרופא יזמין לה בדיקות דם וישלח אותה החוצה.
<שרה סמיאטיצקי: זאת אומרת המבט הבריאותי לשאול, וזו באמת הסטטיסטיקה מהעבודה שלנו שפתחנו ב-2006, אמרנו שאנחנו צריכים להגיד לקהילה הרפואית באמת למה אנחנו כאן ולהוכיח את עצמנו בתור ארגון שבאמת עושה שינוי בתוך המערכת, להתמקד בנושא הגילוי המוקדם, בדיקות סקר תקופתיות.
<שרה סמיאטיצקי: כמו שרחל אמרה, אני רוצה להגיד שינוי, כשפותחים ארגון באוכלוסייה החרדית הדבר הראשון שצריכים לקבל זה את הברכות וההסכמות של גדולי הדור.
<שרה סמיאטיצקי: אי אפשר להגיד לאישה חרדית 'אני רוצה שעכשיו תלכי לבדוק שאת בריאה', והיא תגיד לי 'מה? חס ושלום, אל תפתחי פה לשטן', 'מגיע אליי עין הרע', 'אם אני אלך לחפש אני אמצא, אם אני לא אלך אני לא אמצא'.
<שרה סמיאטיצקי: הדבר היחיד, החסם הראשוני שלנו באמת זה ללכת לגדולי הדור מהרב אלישיב, מהרב - - -, מגדולי העדה החרדית, מכולם, להגיד להם את הבעיה של התמותה ומצב הבריאות - - -
עליזה לביא: אבל אתן עושות את זה?
עליזה לביא: כלומר אם מישהו יכול לעשות את זה אלה נשים מתוך הקהילה.
<שרה סמיאטיצקי: אני הלכתי, בתור אישה מתוך הקהילה לגדולי הדור והצגתי להם את הבעיה והם אמרו לי שאני יכולה לקבל אולי הסכמה במכתב בתוך שישה שבועות.
<שרה סמיאטיצקי: בתוך שבועיים היה לי הסכמה ומכתב ללכת לעשות.
<שרה סמיאטיצקי: אחרי זה באמת דחפו אותי לפתוח את העמותה, ללכת לקהילה, להגיד להם שצריכים כן לעשות מה שהמערכת הבריאותית אומרת להם בקשר לגילוי מוקדם וממוגרפיה וכו'.
<שרה סמיאטיצקי: אנחנו עובדים ביחד עם ארגונים אחרים שפתחנו, ההיענות לממוגרפיה עלתה ב-33%.
עליזה לביא: אבל, שרה, אם נתנו לך את האישור ואם בעצם פתחת את העמותה אז למה הסטטיסטיקה כל כך לא טובה?
<שרה סמיאטיצקי: צריכים להבין את האישה, צריכים להבין נשים בכלל.
<שרה סמיאטיצקי: אישה שמה את עצמה בסדר עדיפות שלה אם בכלל למטה.
עליזה לביא: אבל זה נכון לגבי כל הנשים במדינה.
<שרה סמיאטיצקי: כן, לכל הנשים, אבל באוכלוסייה החרדית זה יותר, כי יש לה כל כך הרבה יותר לעשות, יש לה משפחה ברוכת ילדים, היא מפרנסת לפעמים, אם לא חצי אז את כל המשפחה.
<שרה סמיאטיצקי: זאת אומרת להגיד לה לקחת יום עבודה שלה שהיא עובדת במטריקס מ-8 עד 4 או 5, להגיד לה תצאי חצי יום לעשות בדיקות תקופתיות, זה קשה לה.
<שרה סמיאטיצקי: להגיד לה שהיא צריכה לעשות את זה והיא מוכרחה לעשות את זה, זה החלק הראשוני של - - -
עליזה לביא: אבל מי צריך להגיד לה?
עליזה לביא: על מי את מפילה את האחריות?
עליזה לביא: גם אני כששברתי רגל לפני חצי שנה הייתי בטוחה שלא מעניין אותי, לא שברתי רגל והמשכתי עד שלא הייתה לי ברירה והלכתי לבית חולים וגיבסתי את הרגל.
עליזה לביא: זה אנחנו.
<שרה סמיאטיצקי: נכון, אנחנו - - -
עליזה לביא: אז מה האחריות של הנשים החרדיות?
<שרה סמיאטיצקי: האחריות של הנשים החרדיות זה באמת להבין, לצאת עם פרסום, עם מודעות - - -
עליזה לביא: מי עם פרסום?
עליזה לביא: תסבירי לי מה.
<שרה סמיאטיצקי: אנחנו עושים את זה.
עליזה לביא: אבל מהניסיון שלך זו עבודה פנים קהילתית?
<שרה סמיאטיצקי: זו עבודה פנימית.
<שרה סמיאטיצקי: כן, העצמה, להגיד לה שהיא חשובה לא פחות מהמשפחה, היא חשובה בשביל עצמה, להגיד להם שאין פירוש למילה הזו בכל שפה אחרת, היא צריכה לפרגן לעצמה לעשות דברים בשביל עצמה.
<שרה סמיאטיצקי: את זה אנחנו עושים ובגלל זה אנחנו - - -
עליזה לביא: חשבתם על להיכנס לסמינרים?
עליזה לביא: הרי כל בת חרדית בסמינר.
עליזה לביא: למה שם לא לתת לה איזה שהיא מתנה לחיים?
עליזה לביא: הרי גם החיסון, למשל הנושא של סרטן צוואר הרחם, שהיה לנו דיון ממוקד כאן בנושא הזה, חלק מהפתרונות במגזר החרדי היה לתת את החיסון בשנה הזאת, לא בתיכונים, כי התיכונים היו סגורים בפני מערכת ה - - - למה לא לקחת איזה שהיא יחידת חינוך, איזה קורס בריאות, שיהיה משולב בתוך המכללות.
עליזה לביא: כלומר לבוא אל תוך המכללות החרדיות - - -
<שרה סמיאטיצקי: את צודקת.
<שרה סמיאטיצקי: אנחנו עושים את זה ביחד עם בית חולים הדסה, עם מרכז לבריאות הלב.
<שרה סמיאטיצקי: לפני שנה עשינו עבודה, התחלנו, דיברתי על זה גם עם איריס לביא במשרד החינוך, אם להיכנס לבתי הספר בקשר לבנות או להתחיל עם הצוות של המורות ולפני שנה הפעלנו תכנית בריאותית נהדרת בתוך אוכלוסיית המורות של הסמינר.
<שרה סמיאטיצקי: יש שם צוות של 430 נשים והפעלנו תכנית מבורכת.
<רחלי איבנבוים: אני רוצה לעזור לשרה ולהגיד מה שהיא אולי לא אומרת, שבסופו של דבר 'בשבילך' עושה פעילות מבורכת, אבל הרבה מהעבודה של שרה היא גם באיסוף כספים ופילנתרופיה כדי לאפשר את הפעולה הזאת.
עליזה לביא: כדרכן של עמותות.
<רחלי איבנבוים: אנחנו יושבים כאן בכנסת ויש גורם אחראי בעיניי, הוא משרד הבריאות, ואם אני מדברת בדיון הזה למישהו אז זה למשרד הבריאות, זה לבוא ולשאול, אתם כגורם אחראי, יש 400,000 נשים בישראל, מה איתן?
עליזה לביא: ד"ר חנה קהת.
<חנה קהת: אנחנו כבר 14 שנים מנופפות בנושא הזה ואני רוצה לסקור בקצרה את ההיסטוריה של הידע שלי בנושא, נתונים וכן בכל זאת דברים שניסינו ועשינו וכן, תקציב יכול מאוד מאוד לעזור.
<חנה קהת: כשהקמנו את 'קולך' קצת אחרי, שנה אחרי התקשרו אליי משום מקום ממשרד הבריאות, הממונה על הסטטיסטיקה ממשרד הבריאות, והוא אמר 'סוף סוף יש לי כתובת.
<חנה קהת: את יודעת, את צריכה לטפל בבעיה של בריאות של נשים חרדיות'.
<חנה קהת: זה היה ב-99' או ב-2000.
<חנה קהת: שאלתי אותו למה, הוא אמר 'יש 30% תמותת יתר של נשים חרדיות מסרטן השד.
<חנה קהת: תוחלת החיים של אישה חרדית היא הכי נמוכה בקרב הנשים בארץ'.
<חנה קהת: אמרתי לו 'איך אתה יודע?' הרי לא כתוב בתעודת הזהות מי אישה חרדית, הוא אומר 'אנחנו עושים איזה שהוא סקר לפי אזורי מגורים, שכונות, ערים'.
<חנה קהת: הלכנו אז לרב שיינברגר, מרפע"ה, ביקשנו שיתוף פעולה איתו ועשינו ישיבה אצל שר הבריאות, אז הוא היה בניזרי, והרב שיינברגר, לא אנחנו, הלך לרבנים והרבנים הגדולים הגדולים באמת זרקו אותו מכל המדרגות ואמרו 'אל תפתח פה לשטן', 'שומר פתאים ה'', 'אם תדבר, לא עושים'.
<חנה קהת: בהגדרה שלו הוא היה צריך ללכת לרבנים בדרגה משנית יותר כדי לקבל הסכמה.
<חנה קהת: בכל זאת הרב עובדיה יוסף מאוד עודד אותו ואז בשנת 2000-2001 היו כמה פעולות שהמשרד עשה.
עליזה לביא: מ-2001?
<חנה קהת: כן, המון זמן.
<חנה קהת: הוא עשה ישיבה במשרד הבריאות של כל ראשי קופות החולים וכל ראשי מערכת הבריאות וכולם דיברו שם מאוד קשה על המצב.
<חנה קהת: היה שם ראש המחלקה של רפואת נשים שאמר 'הן מתות לנו כמו זבובים'.
<חנה קהת: משהו כזה, כאילו הנשים החרדיות הן במצב מאוד קשה.
<חנה קהת: החליטו לעשות בכל זאת חשיפה, למרות הבעיה עם הרבנים שלא מאפשרים, דרך המקוואות והיה באמת איזה שהוא קמפיין ששר הבריאות הוביל, המשרד שלו, לעניין של מודעות לסרטן השד, ללכת להיבדק.
<חנה קהת: זה היה דרך המקוואות.
<חנה קהת: הרב עובדיה יוסף עשה בעצמו פעולה, הוא קרא ללכת להיבדק בשיעור השבועי שלו, העיתון שלו, הרדיו שלו, הוא היה היחיד שאימץ את הבעיה הזאת.
<חנה קהת: אנחנו ב'קולך' לאט לאט ירדנו מהרעיון, גם כי לא היה לנו תקציב וגם כי הרגשנו שידינו כבולות.
<חנה קהת: מ-2009 חזרנו לנושא וזה היה בעקבות שני מחקרים שנחשפנו אליהם.
<חנה קהת: אחד שאנחנו עשינו, סקר, ושני, של פרופ' אורי דיאור בהדסה.
<חנה קהת: בית הספר לבריאות הציבור עשה עם צוות מאוד גדול, סקר אולי הכי גדול בעולם, על הקשר בין פוריות לבריאות נשים והנתון לא היה כלפי נשים חרדיות, אבל ברור היה שמדובר על נשים ולדניות, כשהסקר אמר באופן חד משמעי, סקר שנעשה על כמות של 40,580 נשים, שזו כמות ענקית, שסקר לאורך 37 שנים את החיים שלהן ואת התמותה ואת הבריאות ואת החולי והוא גילה שככל שאישה, יש לה יותר ילדים מ-4, רמת הבריאות שלה יורדת באופן תלול, אצל חרדיות אחרי 5 ילדים וכשיש פחות מ-2 ילדים בישראל.
<חנה קהת: רמת הבריאות יורדת, תוחלת החיים יורדת והיא חיה בהמשך החיים שלה בחוליים קשים כמו סרטן, בעיות לב וכו'.
<חנה קהת: הוא הביא נתונים מאוד מאוד קשים.
<חנה קהת: אנחנו עשינו סקר דרך משרד ראש הממשלה וגילינו, בדיוק אותו נתון, נשים חרדיות אחרי 5 ילדים מדווחות על דיכאון, מדווחות על בעיות בריאות, לא תוחלת חיים אלא איכות חיים קשה וגילינו גם את מה שאורי דיאור, שיש קשר הדוק בין נישואין בגיל צעיר ולידה בגיל צעיר, פחות מגיל 24, יש קשר מובהק לחלוטין לירידה במצב הבריאות, בין מצב הבריאות של האישה לנתון של לידה בגיל מאוד צעיר.
<חנה קהת: ככל שהלידות התחילו בגיל צעיר מצב הבריאות והרווחה הנפשית ירוד יותר.
<חנה קהת: לגבי הנתון של תוחלת חיים, הרבה מאוד שנים אני חיפשתי את הנתון והלמ"ס סירב לתת לנו את זה.
<חנה קהת: הלמ"ס לא נותן לעשות את הפילוח המגדרי לגבי אורך חיים.
<חנה קהת: הוא נותן אזורים, הוא נותן שנים, הפילוח המגדרי תמיד מגיע ב - - -
עליזה לביא: אנחנו מקבלים פילוח מגדרי על הכול.
<חנה קהת: ב-2011 לחצנו לחצנו ובסוף קיבלנו את 2011.
<חנה קהת: אני אמרתי, אם תיתנו לי את בני ברק, ששם המאפיין הייחודי זה באמת החרדיות, תהיה לנו עדות לכך שיש בעיה.
עליזה לביא: אז אנחנו נבדוק עם הלמ"ס, כי הלמ"ס התחייב שהוא נותן לנו נתונים מפולחים.
<חנה קהת: שתמיד זה יהיה מפולח, אוטומטית כשיוצא הלמ"ס כל שנה עם תוחלת החיים, שיהיה מפולח.
עליזה לביא: הייתה ישיבה עם הלמ"ס, אנחנו נבדוק.
<חנה קהת: אני רוצה להגיד שהנתונים על בני ברק מעידים את מה ששמעתי כבר ב-2000, תוחלת החיים בבני ברק של הנשים יחסית היא מאוד נמוכה לנשים בישראל, היא במקום שמיני.
<חנה קהת: תוחלת החיים של גברים בבני ברק מקום שני בארץ, אחרי רמת גן.
<חנה קהת: הרבה הרבה מעל הרצליה ונתניה.
<חנה קהת: בדה מרקר יצא אחר כך מאמר שאמר 'גברים, אם אתם רוצים לחיות הרבה תלכו להיות חרדים'.
<חנה קהת: הפער זועק לשמים.
<חנה קהת: הפער הכי קטן בארץ בין גברים לנשים, כי אנחנו יודעים שיש פער גדול בתוחלת חיים בין גברים ונשים, תוחלת החיים של נשים בבני ברק מתקרבת מאוד לתוחלת החיים של גברים.
<חנה קהת: זאת אומרת זה מאוד נמוך יחסית.
<חנה קהת: די ברור שזה משקף מצב קשה.
עליזה לביא: את אומרת שאם להיות גבר, אז להיות בבני ברק, את אומרת.
<חנה קהת: חרדי, זה לא משנה בני ברק, גם בירושלים ו - - -אני רוצה להגיד שמבחינת הלמ"ס בגלל שבירושלים יש אחוז מאוד גבוה של אוכלוסייה חרדית, זה מתקרב לבני ברק, אבל זה לא באותה רמה, הפערים.
<חנה קהת: אני רוצה לעבור לדברים שעשינו.
<חנה קהת: בשנים האחרונות ניסינו גם להעלות את המודעות.
<חנה קהת: יש עוד משהו שאני רוצה להעיר, תעשיית הפוריות בארץ.
<חנה קהת: סליחה על הביטוי, כמו מכון פועה, כמו בכלל העידוד לילודה, לא לוקחת בחשבון בכלל את בריאות האישה.
<חנה קהת: מכון פועה לא פרסם מאמר אחד - - -
<חנה קהת: אני מוכנה לעמוד מאחורי המילים.
<חנה קהת: מכון פועה, שבאמת מעודד נשים לפוריות ולטיפולי פוריות ועושה עבודה מאוד חשובה, עוד לא פרסם מאמר הלכתי אחד על המחיר הרפואי שנשים משלמות על טיפולי פוריות, לפעמים מיותרים.
<חנה קהת: עשרות מאמרים הם פרסמו כבר על השאלות ההלכתיות שקשורות בכל סוג של טיפול טכנולוגי כזה או חדש שיכול איכשהו לעשות כל מיני פטנטים בהפריה, אבל מאמר הלכתי אחד עוד לא לקח בחשבון מה האישה משלמת.
עליזה לביא: חנה, מה ההצעה שלך?
עליזה לביא: הבנו את התיאורים, מה ההצעה שלך?
<קריאה: יש כאן נציג של מכון פועה.
עליזה לביא: חנה, אני מבקשת משפט סיום, אבל שיהיה משפט עם הצעה.
עליזה לביא: תיאורי מצב יש לי מפה עד הודעה - - -
<חנה קהת: לא, אני רוצה עוד משהו אחד להגיד.
עליזה לביא: אני אצטרך לקטוע אותך.
<חנה קהת: בעיה שלא הוזכרה ולא נסקרה כאן.
<חנה קהת: מעייני הישועה פנו אלינו לפני שלוש שנים, יש בעיה מאוד קשה - - -
<חנה קהת: מה אנחנו עשינו?
<חנה קהת: אנחנו בשנתיים האחרונות ניסינו לעשות יחד עם משרד הבריאות, לא תקציבית, אבל בתמיכה שלהם ושל משרד הרווחה, סדנאות לנשים חרדיות כשאנחנו בכלל לא מעורבות, אלא באמת העברנו את זה לעמותת גנ"ת של סטודיו 6 ולמחלקת הבריאות של עיריית ירושלים ולמחלקת הרווחה.
<חנה קהת: אני חייבת להגיד שהסדנה האחרונה, שזה סוג של פיילוט להעצמת נשים חרדיות אחרי לידה, שכולל מודעות, העלאת מודעות ופעילות פיזית והחזרת הגוף למקום, באמת העלאת מודעות של לקחת אחריות על הבריאות, אילה יושבת פה, היא ריכזה את זה, זו הייתה הצלחה מדהימה.
<חנה קהת: אין לנו תקציב, לא היה לנו ב'קולך' תקציב להמשיך את זה.
<חנה קהת: צריך להמשיך את זה.
עליזה לביא: חנה, תודה רבה.
עליזה לביא: אני מבקשת מנציגת משרד הבריאות להגיב על הדברים שנאמרו כאן, לדעת מה אתם עושים, מה התכניות שלכם, אם בכלל יש לכם.
עליזה לביא: ענת שבתאי, מקדמת בריאות ארצית, בבקשה.
<ענת שבתאי: שלום.
<ענת שבתאי: ראשית אני מברכת על הפורום ואני רוצה לומר שאני בעצמי לא אישה חרדית, אבל מאז שהתחלתי להיות מעורבת אני מרגישה שהלמידה שלי נעשית באופן מאוד מאוד מהיר ואני לאט לאט משתלבת בתוך הפעילות ומכירה אותה היטב.
עליזה לביא: את מכירה אותה בעקבות הפעילות?
<ענת שבתאי: בעקבות העשייה ואני תיכף אפרט.
<ענת שבתאי: אני רוצה להתחיל קצת בעניין של השאלה לגבי הסקרים.
עליזה לביא: לפני שאת מתחילה, אני שמעתי פה שב-2001 הייתה הבנה, הייתה מודעות, הייתה התייחסות, אחרי זה הייתה - - - אני רוצה את ההיסטוריה בתוך משרד הבריאות.
<ענת שבתאי: ההתייחסות שהגברת ציינה, לדעתי היא התייחסה ספציפית לעיריית ירושלים.
<חנה קהת: לא, זה היה רק לסרטן השד, זה היה ב-2001 וזה היה מאוד קצר מועד.
<חנה קהת: זה היה כמה חודשים שזה עבד, בזמן בניזרי.
<ענת שבתאי: אני רוצה לספר על מה שאנחנו עושים היום, בימים אלה.
<ענת שבתאי: אנחנו התחלנו לפני כשנתיים.
<ענת שבתאי: גלגלו גם אותנו מהמדרגות בהרבה מקומות כשניסינו להיכנס ולבקש להיכנס לסמינרים, להיכנס לבתי ספר, להדריך מורות, להדריך פרחי הוראה.
<ענת שבתאי: לקח לנו המון שנים, אמרו לנו 'זה זמן לבטלה', 'לא משלמים על זה בבתי הספר', 'אין מקום ללמד את האישה החרדית את התחום של הבריאות, זה לא יעזור לה, זה לא יקדם אותה' ולא הצלחנו.
<ענת שבתאי: השינוי הגדול שנעשה היה בבני ברק בעקבות אישה מתוך הקהילה, שהיא לא נמצאת היום לצערי, שמה שושנה גולדפינגר.
<ענת שבתאי: היא אישה שבאה מארצות הברית ומכירה היטב את העשייה בארצות הברית ויודעת גם בתוך המגזר החרדי שם איך אפשר לדבר בתוך הקהילה ולקדם את הנושאים.
<ענת שבתאי: היא עזרה לנו מאוד בפתיחה של דלתות, בעזרתו של הרב שרנסקי שאחראי על רשת בית יעקב.
<ענת שבתאי: עשינו פיילוט לפני שנתיים יחד עם עיריית בני ברק כדי לעשות פעילות משותפת למורות וגננות, שהן כולן תצמחנה בעתיד תלמידות וילדות ודור חדש שהמודעות בקרבו תהיה הרבה יותר גבוה, עם ידע חדש.
<ענת שבתאי: גילינו צמא עצום, אנחנו עובדים על תחומים מאוד רחבים של בריאות בכלל התחומים, אם זה תזונה ואם זה פעילות גופנית ואם זה התחום הרגשי ואנחנו רוצים לשלב את הנושא של בריאות האישה, שזה היה קצת קשה לשלב בהתחלה, אבל יש לנו רצון לשלב גם את התחומים האלה בהמשך.
עליזה לביא: אני לא מבינה, יש לכם תכנית מוסדרת למגזר החרדי, או שזה איזה שהוא פיילוט?
<ענת שבתאי: בעקבות הפיילוט שהיה בשנת 2013 הוקמה ועדה בשיתוף עם משרד החינוך.
עליזה לביא: ועדה של משרד הבריאות והחינוך?
<ענת שבתאי: כן, שהמנדט שלה היה לכתוב תכנית הדרכה לסמינרים ופרחי הוראה מתוך כוונה לעודד מקומות שמעוניינים לעסוק בתחום.
<ענת שבתאי: אנחנו שיווקנו את התכנית לכל אותם סמינרים שהיו איתנו בקשר וגם חדשים שרצינו שיצטרפו.
<ענת שבתאי: יש לנו רשימה של מקומות חדשים.
<ענת שבתאי: בנינו סילבוס שמתאים ומותאם ואנחנו מגייסים היום גם מרצים, כי אנחנו יודעים שבחלק מהמקומות לא מרשים להכניס אנשים ודמויות מפתח מהמגזר החילוני אלא רק אנשים חרדיים, שזה גם מחסום מאוד משמעותי כיוון שאין מספיק אנשי מקצוע במגזר החרדי ולא נותנים לנו להכניס אותם.
<ענת שבתאי: אנחנו עובדים עם ארגון 'בשבילך' בירושלים ואנחנו מנסים היום לבנות מאגר של מרצים שאפשר יהיה לעשות איתם שימוש להדרכה בכל המקומות לכל מי שירצה לעסוק בתחום.
<ענת שבתאי: זה נעשה לאט כיוון שהתחום לא מספיק מוכר וידוע ומפותח במגזר החרדי.
עליזה לביא: איך זה שלא סיפקתם לנו נתונים לוועדה?
<ענת שבתאי: בעניין של הנתונים אני חייבת לומר שהבעיה עם המגזר החרדי זה שיש פילוח מאוד מאוד גדול לקבוצות אוכלוסייה מאוד קטנות שפועלות בקבוצות סביב רבנים, סביב אדמו"רים.
<ענת שבתאי: הנתונים שיש לנו, שהם נתונים כלל ארציים, ניסינו בתוך הסקר של ידע, עמדות והתנהגות שמתפרסם כל שנתיים, להוציא מתוכו נתונים שייתנו לנו מידע על המגזר החרדי.
<ענת שבתאי: הצלחנו להבין שהיה תת אוכלוסייה בתוך המגזר ומאוד מאוד קשה לסקור את כל האוכלוסייה כיוון שהיא מאוד שונה, היא לא כמו המגזר החילוני, שיש בה איזה שהיא אחידות ודמיון - - -
עליזה לביא: ענת, אני לא מקבלת.
עליזה לביא: אני ממש מאוכזבת מהדברים שלך, אני חייבת לומר.
עליזה לביא: את פותחת את המשפט שלך ואת אומרת, 'הבעיה של המגזר החרדי היא', הבעיה היא לא של המגזר החרדי, הבעיה היא שלנו, של החברה בישראל.
עליזה לביא: הבעיה היא שלנו, האחריות היא שלנו.
עליזה לביא: כל התשובה שלך לגבי חסידויות, אדמו"רים, לא מעניינת אותי, את יודעת למה?
עליזה לביא: כי המאפיינים של הנשים החרדיות הם אותם מאפיינים באותה חסידות גור ובחסידות זאת ובחסידות זאת.
עליזה לביא: זו לא תשובה.
עליזה לביא: כמו שהמשרד יודע לתת מענה לנשים ערביות והוא יודע לתת מענה לנשים ערביות, רק לפני שבועיים ישבה פה השרה, הפרויקט של סרטן השד עם כל הנושא של הממוגרפיה, להוריד לגיל 40, ההחלטה שלה הייתה בגלל הדברים שנאמרו כאן על נשים ערביות, בגלל שיש רופאים ערבים שהמומחיות שלהם - - - והם זיהו, ואת יודעת את זה, את הגנום של הנשים הערביות, אז יש פיילוט נפרד לנשים ערביות.
עליזה לביא: אני מברכת על זה ואני מברכת את השרה, אבל בכל מה שקשור לנשים חרדיות המשרד נרדם בשמירה.
עליזה לביא: זה לא התחיל השנה הזו, אני לא יכולה לבוא לשרת הבריאות ולהגיד לה - - - אבל זה לא שנה ולא שנתיים ולא עשר ולא עשרים וגם את כרגע השליח, אבל אי אפשר לבוא ולהמשיך לומר ולהשתמש בשפה הזו, שהבעיה היא של נשים חרדיות או של החברה החרדית.
עליזה לביא: קודם כל מה שמעניין אותי כרגע, אני לא יכולה לבוא ולהתמודד עם כל הנושאים של החברה החרדית, אני לא יכולה, זה גם לא המנדט שלי, אבל אני כן יכולה לבוא ולבקש תשובה בכל מה שקשור לנשים החרדיות, כי הנשים החרדיות בדפוסים שלהן, וזה לא המקצוע שלי, אבל אני שומעת את הידיעות, אני קוראת את הנתונים, הם אותם מאפיינים בכל המנעד של החסידויות.
עליזה לביא: אז לבוא ולומר שהאדמו"רים, חצרות, זו לא תשובה.
עליזה לביא: חייבים לצאת ואני מבקשת שנצא מפה היום בהבנה שצריך לתת מענה לנשים חרדיות במדינת ישראל.
עליזה לביא: את יודעת למה?
עליזה לביא: כי בסופו של דבר זה יעלה לנו יותר.
עליזה לביא: אם לא נשתמש ונקדם את זה, גם מבחינה תקציבית, זה יעלה למדינת ישראל יותר.
עליזה לביא: את זה כולנו צריכים להבין.
<ענת שבתאי: אנחנו מבינים את זה היטב, זה משהו שהוא לא חדש בהקשר של המידע שקיים אצלנו.
עליזה לביא: אז?
עליזה לביא: יש לכם איזה שהיא תכנית, יש לך המלצה בתור מי שהיא הרפרנטית לנושא של המגזר החרדי?
עליזה לביא: מה האני מאמין שלך?
<ענת שבתאי: אני רוצה להגיד שאני מייצגת רק את המחלקה לקידום בריאות.
<ענת שבתאי: יש בתוך המשרד עוד מחלקות וגופים אחרים שלא נמצאים ולא מיוצגים כאן.
<ענת שבתאי: יכול להיות שאנחנו צריכים לעשות בדיקה יותר רחבה ויותר מעמיקה אצלנו במשרד כדי להביא תשובה הרבה יותר מדויקת.
<ענת שבתאי: אני לא יכולה לייצג את כל המחלקות האחרות, אני יכולה לייצג רק את המחלקה שלנו.
עליזה לביא: למה לא הגיעו עוד מייצגות של משרד הבריאות?
<שרה סמיאטיצקי: אפשר רק להגיד שיש לי בשבילך הרבה נתונים בקשר לאוכלוסייה החרדית אבל צריכים באמת תקציב מיוחד לעבד אותם.
<ענת שבתאי: מה שאנחנו עשינו בקצת שלנו - - -
עליזה לביא: שמעתי, שמעתי.
עליזה לביא: סליחה רגע, אף אחד לא קיבל רשות דיבור.
עליזה לביא: מה שאני רוצה - - -
<קריאה: הלמ"ס היום יודע לפלח חרדים, זה משהו חדש.
עליזה לביא: גברתי, איפה אתם בתמונה?
עליזה לביא: אני שומעת פה על תכנית של מכללות, של כניסה למכללות.
<רות אלמליח: ראשית אני רוצה להצטרף לכל הדוברות כאן ולומר שזה נושא מאוד מאוד חשוב, לכל אדם, בוודאי גם לנו.
<רות אלמליח: אני רוצה להתחיל דווקא יותר מוקדם, לפני המכללות ולפני פרחי ההוראה.
<רות אלמליח: משרד החינוך בעצם ראה בנושא הזה, בכלל בכל הפרויקט של קידום בריאות ואורח חיים בריא ממש יעד וכבר בשלוש השנים האחרונות אנחנו עובדים על זה בצורה מאוד מאוד אינטנסיבית וממוקדת.
<רות אלמליח: אנחנו מדברים על כל הרצף.
עליזה לביא: באיזה מגזר?
<רות אלמליח: החרדי.
<רות אלמליח: אני מדברת עכשיו על החרדים.
<רות אלמליח: באופן כללי המשרד הציב לעצמו את היעד הזה כבר לפני שלוש שנים.
<רות אלמליח: אני מדברת עכשיו על ההתייחסות שלנו בתוך היעד הזה.
עליזה לביא: למשל חיסונים, מקבלים במערכת החינוך החרדית?
<רות אלמליח: כן.
<רות אלמליח: בוודאי שמקבלים.
<רות אלמליח: אני אתייחס לכל הדברים שנאמרו כאן, אבל אני רוצה לדבר באופן כללי.
<רות אלמליח: מבחינתנו כתפיסה התפקיד שלנו זה באמת לחנך לאורח חיים בריא ולהכניס למודעות, כי אנחנו מאמינים שאותם ילדים, ילדות, נערים ונערות, מגיעים לקהילה, לבית וכמובן הנושא שדובר ונלמד בבית הספר, אנחנו מאמינים שהוא עושה איזה שהוא משהו גם בתוך הקהילה ואנחנו ראינו את זה.
<רות אלמליח: איך זה נעשה?
<רות אלמליח: קודם כל מינינו רפרנטית מחוזית לנושא קידום הבריאות במחוז, בבתי הספר.
<רות אלמליח: ממש ככה משרה מיוחדת שמינינו לתחום הזה.
<קריאה: באיזה מחוז?
<רות אלמליח: אני מדברת על המחוז החרדי, זאת ההתייחסות שלי, החרדים.
<רות אלמליח: בנוסף יש לנו משאב מאוד מאוד חשוב שנקרא משאב ימי ההדרכה.
<רות אלמליח: זה בעצם מדריכים ומדריכות שפועלים בשטח להטמעת התכניות.
<רות אלמליח: כדי להטמיע בפריסה כל כך רחבה, הרי זה ארצי, אנחנו חייבים את העזרה של המטמיעים הללו והם מדריכים ומדריכות שהם מומחים, יש להם קשר לתחום הזה, הם באים מהמגזר ברובם, מכיוון שכמו ששמעתם כאן, כשאין לנו נציגות של המגזר או כאלה שמכירים ממש טוב את הקודים וכו' אז זה לא יילך.
<רות אלמליח: הם באים מהמגזר והם פועלים בכמה תחומים.
<רות אלמליח: האחד, מודעות.
<רות אלמליח: עוד לא התלמידים, אלא המורים, המורות, קהילת ההורים.
<רות אלמליח: הם פועלים בכנסים, ימי עיון, השתלמויות, פיתוח מקצועי וכו', שזה גם משאב בפני עצמו.
<רות אלמליח: דבר נוסף שהוא מאוד מאוד חשוב זה באמת ההתאמה של התכניות.
<רות אלמליח: יש תכניות במוסדות חינוך, אבל לא תמיד הן מותאמות למגזר שלנו ואנחנו יושבים בצוותים על תכניות, מתאימים אותם.
<רות אלמליח: בצוות יושבים גם אנשים שהם מתוך המגזר, מורים, מורות, אנשים שיש להם קשר לעניין הזה והם מתאימים את התכניות.
<רות אלמליח: כמו למשל 'תפור עליי' שזו תכנית עם פרולוג, או כמו התכניות בעל יסודי.
עליזה לביא: יש תכנית שהיא מוטמעת בתוך המערכת כולה?
עליזה לביא: גם לבנות וגם לבנים?
<רות אלמליח: כן, יש תכניות שהן מותאמות, בנים בנות, אבל אנחנו לקחנו את התכניות ועשינו להן התאמות למגזר, שיוכלו באמת להיכנס למגזר.
<רות אלמליח: זה מתחיל באיורים, בשמות, נושאים וכו'.
<רות אלמליח: מבחינת העקרונות הבריאותיים, הם נשארים, אבל כל התפאורה מסביב משתנה כדי להיות מותאמת לקהל היעד.
<רות אלמליח: זה דבר ש - - -
<קריאה: כמה בתי ספר משתתפים?
<רות אלמליח: התכנית היא לא תכנית חובה, צריך להגיד שזו תכנית של העשרה.
<רות אלמליח: עוד לא נכנס - - -
עליזה לביא: את יכולה לתת לנו כמה אחוז מבתי הספר לקחו את התכנית או משתמשים בתכנית?
<רות אלמליח: בבתי הספר היסודיים לא הרבה, 30%.
<קריאה: אבל אלה בתי ספר יסודיים.
<רות אלמליח: אבל יש לנו בתי ספר מקדמי בריאות, בדיוק כמו בתי הספר בממלכתיים.
<רות אלמליח: יש לנו גני ילדים מקדמי בריאות, יש לנו גן ילדים שזכה בפרס השר בעניין הזה, גן חרדי באלעד.
<רות אלמליח: יש בית ספר חרדי בקרית מלאכי שזכה גם בפרס בנושא של מקדם בריאות.
<רות אלמליח: תבינו שבשלוש השנים האחרונות אנחנו במעגלים מצומצמים וזה נותן את אותותיו.