GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: בהחלטות של הדיון הקודם סיכמנו על כך – הייתה קריאה לשרת המשפטים, וגם למנהל בתי המשפט, לקבוע הכשרות לשופטים בנושא של תקיפות מיניות ואונס.
עליזה לביא: קיבלנו על זה דיווח חלקי, והיום אני מקווה שנשמע לעומק מה באמת קורה, ומה הדחיפות, ועד כמה שופטים מחויבים, או שזה רק, כפי ששמענו בישיבה הקודמת, עניין של בחירה של שופטים, ועוד מהנושאים.
עליזה לביא: ראשית, גברתי, אני רוצה להעביר אליך את רשות הדיבור, לאחר מכן נשמע, ונחזור שוב אלייך.
<עדנה ארבל: אני מאוד מודה ליושבת ראש הוועדה הגברת לביא, על ההזמנה לישיבת הוועדה המיוחדת הזו, הוועדה לקידום מעמד האשה.
<עדנה ארבל: אני נרגשת להיות כאן אתכם, שמחה להיות כאן אתכם, ומודה באמת על הרעיון של הישיבה הזאת.
<עדנה ארבל: אני הבהרתי, ובשיחות שהיו לי מאחורי הקלעים, אני מבקשת לומר כמה מלים בהתייחס לוועדה, לפועלה, ולנושאים שבזמנו אולי ליוויתי יותר מקרוב כפרקליטת מדינה, והיום בוודאי מתוך שמיעה, מתוך מעקב אחרי הדברים, באמת לברך גם אותך, גם את קודמותייך.
<עדנה ארבל: אני עוד זוכרת ימים שישבנו כאן עם יעל דיין, ואחר כך עם ראשי ועדות אחרות בנושאים אקוטיים, כמו סחר בנשים, וכמובן קורבנות עבירה.
<עדנה ארבל: כל נושא היה חשוב, לכל נושא הוקדש מאמץ.
<עדנה ארבל: הוועדה הזאת קידמה נושאים בצורה מדהימה, בצורה חשובה, אבל כמובן שיש עדיין מה לעשות.
<עדנה ארבל: אני הייתי ברשותך מבקשת להתייחס במספר מלים כמו שאמרתי, לא בהכרח כרגע לנושא שהוא על סדר-היום, שהוא נושא חשוב, אין ספק.
<עדנה ארבל: אני הייתי מציעה שאחרי שאני אשמע את הדוברים, את מה שעשיתם, מה שבעצם כואב בעניין הזה, או מה שרוצים לקדם בעניין הזה, אני קצת ליוויתי את זה מרחוק.
<עדנה ארבל: אני גם אחרי שיחה עם הנשיא הפורש, ועם הנשיאה העתידית, שוחחתי איתם אתמול.
<עדנה ארבל: דיברנו על העניין, ואני מבינה שיש כאן מישהי מהנהלת בתי המשפט שנמצאת פה, שהיא יש לה את הנתונים והעובדות שגם ראיתי אותם.
<עדנה ארבל: אני כמובן אשמע את כולם וברשותך אתייחס.
<עדנה ארבל: אם אנחנו מדברים על הוועדה, כמו שאמרתי, על הוועדה המיוחדת הזאת, אז כולנו מכירות בהישגים שהושגו, הנושאים שקודמו, באתגרים וביעדים שנותרו עדיין.
<עדנה ארבל: אני חושבת שישנם עדיין יעדים ואתגרים שצריך לקדם, כשהמטרה העיקרית - ששוויון הזכויות לנשים יהפוך למציאות שאין עליה עוררין, מציאות של יום יום.
<עדנה ארבל: וכן כידוע שוויון עדיין אינו נחלתן של כל הנשים במדינת ישראל.
<עדנה ארבל: מעמדה וכבודה של האישה לא תמיד עומד במקום הראוי לה.
<עדנה ארבל: אנחנו כולנו מחויבות לחתור לשוויון מוחלט ביישום הערך של כבוד האדם, ולענייננו כבודה של האישה.
<עדנה ארבל: מצבן של הנשים הוא אינדיקטור גם אם לא בלעדי למצב הזכויות בחברה.
<עדנה ארבל: חברה שוויונית שנשים מהוות חלק משמעותי ושוויי זכויות בה.
<עדנה ארבל: שחוקיה מותאמים ומעודדים יציאתן של נשים לעבודה.
<עדנה ארבל: שאשה יכולה בה לשאת את הראש וללכת בבטחה, לרכוש השכלה, ולהתפרנס בכבוד.
<עדנה ארבל: חברה מאפשרת לאשה להגשים את מלוא זכויותיה, היא חברה מגשימה את ערך כבוד האדם.
<עדנה ארבל: חברה כזו, כך אני נוטה להאמין, היא חברה שהאלימות בה היא פחותה, שנורמות ההתנהגות בה מכבדות ומאפשרות חיים יחד בחברה בריאה שבה שוויון היא מציאות של יום יום.
<עדנה ארבל: אם נסתכל מעט אחורה, כאשר כתבו אדריכלי האומה את מגילת העצמאות, הם הבטיחו לקיים שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה בלי הבדל דת גזע ומין - כך חתמו על שטר לטובת המדינה החברה ואנשים שבקרבה.
<עדנה ארבל: שטר הבטחה של זכויות יסוד לחיים, לחרות, שוויון.
<עדנה ארבל: המדינה ביקשה לכבד את השטר, ועוד בראשית ימיה, חוקקה הכנסת, וכאן לכנסת היה תפקיד מאוד חשוב, את חוק שוויון האישה בשנת 1951, שהיה הראשון והחשוב בסדרה של חוקים שקידמו בצורה מרשימה את הנושא.
<עדנה ארבל: אני קצת מרעננת מהעבר, אני מניחה שרובכם יודעים, אבל ממש קצרה.
<עדנה ארבל: כמובן הוא היה הראשון בסדרה של חוקים שקידמו בצורה מרשימה את הנושא.
<עדנה ארבל: אחר כך חוק עבודת נשים ב-54', חוק גיל פרישה שווה לעובד ולעובדת בשנת 87', ובהמשך גם חוק שוויון הזדמנויות בעבודה ב-88',  הנושא את חותמה של ההיסטוריה השיפוטית שהוביל מלידתו, ואחר כך בשנת 2000, התיקון לחוק שוויון זכויות האישה, שריכז את העקרונות, שהרחיב אותם, ואימץ הגדרה חזקה של שוויון מהותי לנשים.
<עדנה ארבל: חקיקה זו יצרה מטריה נורמטיבית שלפיה כל חוק צריך להתפרש על פי עקרון השוויון בכלל, והשוויון בין המינים בפרט.
<עדנה ארבל: חוקים אלה קבעו לא רק שוויון מוחלט בין אישה לגבר, אלא נועדו גם להשפיע על שוויון במגזרים שונים, כמו גם על שוק העבודה להפכו פתוח ונגיש לנשים.
<עדנה ארבל: קיומו של שוויון הוא חיוני לחברה ולהסכמה החברתית עליה היא בנויה.
<עדנה ארבל: לרשות המחוקקת, לכנסת, כפי שאמרתי, היא תחומה מצד אחד, ולמערכת המשפט בכלל, ולבית משפט עליון בפרט מצד שני, היה לאורך שנים תפקיד חשוב בקידום מעמדן של נשים בחברה, ובמימוש השאיפה שטרם הושגה לטעמי, לחברה שוויונית שלכל אחד מהפרטים שבה ניתנת האפשרות לממש את עצמו, ואת יכולותיו מהוויו ושאיפותיו.
<עדנה ארבל: לאחר שהמחוקק הניח את המסד, באמת, מסד חשוב מאוד, בית משפט העליון הקים את הטפחות, ותרם להגשמת עיקרון השוויון לנשים, ושרשרת נושאים שונים ומגוונים.
<עדנה ארבל: אני אזכיר בקצרה את מה שכולכן מכירות.
<עדנה ארבל: היה שיבוץ נשים במקצועות לחימה בצה"ל, בג"צ אליס מילר, כהונת נשים כחברות במועצות דתיות, בג"צ שקדיאל שכולם מכירים.
<עדנה ארבל: גיל פרישה שווה לעובד ולעובדת, בג"צ נבו, וחוק גם של גיל פרישה שווה לעובד ולעובדת.
<עדנה ארבל: מסלולי קידום זהים בעבודה לעובד ולעובדת בפרשת עדנה - - - ייצוג הולם של נשים בדירקטוריוני  חברות ממשלתיות, בג"צ שדולת נשים, ורק בשנים האחרונות ניתן פסק דין שקבע כי יש לאפשר ניכוי הוצאות, השגחה על ילדים מהכנסתו של אדם בעת שיצא לעבודה.
<עדנה ארבל: עם זאת, חשוב להדגיש, כי בנוסף לחקיקה החשובה בנושא השוויון והפסיקה שהתפתחה בעקבותיה, ובעיקר בהיעדר חוקה, תרם חוק כבוד האדם וחירותו 1992, תרומה חשובה ביותר לקידום מעמדן, או יותר נכון לקידום הזכויות והאינטרסים של הנשים.
<עדנה ארבל: אני סבורה כי מעבר לחקיקה החשובה והפסיקה הרחבה שתרמה כפי שפורט על קצה המזלג רבות לקידום השוויון, חשוב מאוד להפנות זרקור לערך של כבוד האדם המשמש מטריה חשובה בהקשר זה.
<עדנה ארבל: כולם יסכימו כי ערך כבוד האדם מרים תרומה משמעותית לבעיות של אלימות במשפחה, ניצול מיני בסחר בנשים.
<עדנה ארבל: חשוב לעשות שימוש מרבי בערך כבוד האדם בכל הקשור למניעת פגיעה בנשים, בקידום מעמדן, בין היתר, באמצעות מאבק נחוש, עקבי, ובלתי מתפשר באלימות כלפי נשים.
<עדנה ארבל: לא חשוב על איזה נושא אני אדבר, אני תמיד אגיד את זה, כי הנושא הזה הוא באמת בנפשנו, ולפורום הנכבד שיושב פה, אני בוודאי לא יכולה לחדש שום דבר בעניין הזה, אבל אנחנו לא צריכים לשכוח את זה לרגע.
<עדנה ארבל: החל ממניעת פגיעה באוטונומיה גופנית והמינית של נשים, דרך איסור סחר בנשים, ומלחמה בתופעה, איסור על זנות ופורנוגרפיה, הטרדה מינית ומלחמה בעבירות מין בכלל ובמשפחה בפרט.
<עדנה ארבל: בראש ובראשונה, וכאן אני מדגישה, בפשיעה אלימה כלפי נשים, הפשיעה שאינה נעצרת על מפתן הבית, והפגיעה באה דווקא מידו של בן המשפחה בתוך הבית שאמור בעצם להיות מבצרו של אדם.
<עדנה ארבל: על-פי רוב קורבנותיו של אלימות זו שיש בה השפלה, ביזוי, ודיכוי, הן נשים וילדים  והסביבה לא פעם רואה ושותקת.
<עדנה ארבל: כאן אני רוצה גם להזכיר דבר שאתם יודעים, אבל אני אומרת אותו כל פעם, להזכיר את פסק הדין בעניין כרמלה בוחבוט, שבמשך כל השנים, כל הסביבה ראתה איך שבעלה מתעלל בה ומכה אותה, וכולם שתקו.
<עדנה ארבל: ואומרת השופטת דליה דורנר – "אם כל חטאת זה שתיקת החברה".
<עדנה ארבל: זאת אומרת, זה לא רק לקרוא למעשה, אלא לקרוא גם לחברה ולסביבה הקרובה, כל הזמן להשגיח ולעולם לא לשתוק.
<עדנה ארבל: מאבק אמתי ואפקטיבי בנגע האלימות צריך להיעשות בשילוב ידיים על ידי כלל המערכות.
<עדנה ארבל: מערכת החינוך, מערך הרווחה, הקליטה ומערכות רלבנטיות נוספות.
<עדנה ארבל: לאלה כמובן מתלוות מערכת החוק, ומערכות מהמשפט, וכמובן לתקשורת יש תפקיד נכבד בהקשר זה.
<עדנה ארבל: אני אומרת את הדברים רק ככה בנגיעות קלות, אבל אני חושבת שלבוא לוועדה הזאת ולא להזכיר את הדברים האלה, אז בוודאי אני לא יכולתי להרשות לעצמי.
<עדנה ארבל: חברה שוויונית שנשים מהוות חלק משמעותי ושוויי זכויות בה, ובעיקר שמירת כבודה של האשה כאדם שווי מעמד, שווי זכויות שאין להפלותה, ואין להדירה, אני אומרת בפירוש, להדירה לא מהאוטובוס ולא משום מקום אחר, לא משום שהיא אשה, אלא משום שהיא טובה וראויה כמו הגבר המתמודד לתפקיד, או כמו הנוסע האחר באוטובוס.
<עדנה ארבל: זה תמיד אני אומרת, צריכים לבחור את הנשים לא משום שהן נשים, שוויון זכויות צריך להיות, אבל כשאתה בוחר אשה לתפקיד, תמיד אמרתי, צריך לבחור אותה משום שהיא טובה וראויה בזכות עצמה, ומשום שהיא שווה לגבר שמתמודד מולה.
<עדנה ארבל: עוד חשוב לי להדגיש, כשאני אומרת אשה, אני מתייחסת לכל אשה הנמצאת כאן בארץ עמנו, ללא הבדל גזע, דת, לאום כמו שכבר ציטטתי מאבות האומה, גם אם היא אינה אזרחית או תושבת, כל עוד היא נמצאת בקרבנו, אף מהגרת עבודה, או כאזרחית ללא מעמד, או פליטה, או אשה כאדם באשר היא אדם.
<עדנה ארבל: אין זה סוד, ואני מניחה כולכם יודעים, זה כבר נאמר שרק לאחרונה סיימתי 10 שנות כהונה בבית המשפט העליון, וחתמתי על פסקי הדין האחרונים שניתנו על ידי.
<עדנה ארבל: העשור האחרון, כמו שאתם מלווים ועוקבים אחרי הפסיקה, היה עשיר במשפט, רוויי בהכרעות שיפוטיות בכל תחומי החיים והמשפט.
<עדנה ארבל: אני רוצה לציין שבתקופה הזאת, בתקופה שהייתי שופטת בית משפט העליון, היחסים בין הרשות המחוקקת והרשות השופטת היו יחסים מצוינים.
<עדנה ארבל: ההתנהלות הייתה התנהלות בכבוד הדדי, כל אחד עושה כמובן את תפקידו.
<עדנה ארבל: יכולה להיות ביקורת, יכולה להיות לפעמים ביטול פסק דין, יכולה להיות החלטה, אבל כל מערכת עושה את תפקידה ואת מחויבויותיה, וכמובן היא עצמאית.
<עדנה ארבל: אני תמיד אומרת, כשאני נותנת הרצאות לסטודנטים, או למתמחים שבאים אלינו, שהרשויות האלה עובדות כמו גלגלי שיניים, כל גלגל מסתובב בפני עצמו, וכל גלגל משתלב עם הגלגל השני, וזה מהות הדמוקרטיה.
<עדנה ארבל: 3 הרשויות האלה שישנן, כשכל אחת רוצה לתפקד, וכל אחת עושה את תפקידה, שלכנסת בוודאי יש בוודאי תפקיד חשוב, מרכזי, הכנסת היא הריבון, ותפקידו של בית המשפט כמובן לפקח על הרשות המבצעת, וגם על הרשות המחוקקת.
<עדנה ארבל: בדברי הסיכום, ביום הפרישה אני קצת משתפת אתכם מהפרידה מחבריי השופטים, אמרתי בין היתר דברים שאת מקצתם אני רוצה לשתף אתכם, זה היה בבחינת ה"אני מאמין" שלי.
<עדנה ארבל: "אני אומרת שלום לביתי במשפט, חותמת עשורים של עשייה נפלאה שנשזרים בה חברים לדרך, למחשבה, לכתיבה ולפסיקה.
<עדנה ארבל: חוטי עשיית הצדק וערכים שחיברו בינינו במהלך השנים יישמרו לעד.
<עדנה ארבל: אני נפרדת, אך איני מתנתקת משרשרת דורות מפוארת של שופטים שהניחו את המסד, והקימו את הטפחות לחומה הבצורה של שלטון החוק, ושל אושיות המשפט במדינת ישראל.
<עדנה ארבל: חומה שידעתי לה, אך גם עמדה במטחי בליסטראות ונותרה איתנה, ממשיכה בנחישות בנתיבה.
<עדנה ארבל: מתוך תחושה של שליחות וצדקת הדרך, זכיתי, וכאן העיקר לענייננו, לכהן בבית המשפט הגבוה לצדק בתקופה בה נתבקשנו לבחון את חוקיותם של חוקים והחלטות של הרשות המבצעת.
<עדנה ארבל: הארגונים החברתיים בארגוני זכויות האדם, שאני מניחה שחלק נמצאים פה, הפכו לגורם מרכזי בהבאת סוגיות משפטיות כבדות משקל הנוגעות בליבת חיינו כאן לפתחו של בית המשפט.
<עדנה ארבל: בסופו של דבר בית המשפט דן במה שמביאים לפניו, ולא שהוא מזמין.
<עדנה ארבל: את העשור האחרון בבית המשפט ניתן לאפיין כעשור של כבוד האדם, כערך חוקתי וכזכות חוקתית ההולכת ומתגבשת בישראל.
<עדנה ארבל: באופן כללי אומר, כי על פי גישתי שעברה כחוט השני בפסקי הדין שניתנו על ידי, בהתייחס לקבוצות חסרות מעמד, או קבוצות חלשות בחברה, הושם דגש רב על כבודם כאנשים ועל הבטחת זכויותיהם.
<עדנה ארבל: בהקשר זה אמרנו לא אחת בפסקי הדין שניתנו על ידינו - כבוד האדם וחירותו, זו התורה כולה על רגל אחת, זוהי ההכרה כי האדם הוא יצור חופשי, וכי יש להעמיד את החרות בראש דאגותינו.
<עדנה ארבל: ההיסטוריה האנושית היא סיפור מלחמתו של האדם להבטחת חירותו, ואנו חלק מהיסטוריה שטעמה המר של גלות אינו זר לנו, הלא ידענו את נפש הגר, שכן גרים היינו בארץ מצרים – שמות כ"ג, ט', כפי שחזר ושנה הנשיא ברק.
<עדנה ארבל: עם ישראל עוד בטרם היותו לעם ידע טעמה של זרות וגרות והיה נתון לא פעם לחסדיו של עם אחר.
<עדנה ארבל: בעקבות התנשאות זו, מצווה אותנו התורה פעמים רבות ליחס ראוי לגר.
<עדנה ארבל: תורה אחת, ומשפט אחד יהיה לכם ולגר אתכם.
<עדנה ארבל: "וגר לא תאנה ולא תלחצנו כי גרים הייתם בארץ מצרים" - במדבר ט"ו, ט"ז ושמות כ"ב, כ'.
<עדנה ארבל: גם בהמשך מהלכה של ההיסטוריה, היה עם ישראל שנים ארוכות גולה בארצות ניכר מחוץ לארצו תחת שלטון זר, ויודע טעמה של זרות בתלות.
<עדנה ארבל: גם משום כך מחויבים אנו ליחס ראוי והגון כפי שהיינו מצפים כאשר היינו אנו תחת חסותם של אחרים.
<עדנה ארבל: אין כמובן לשכוח, ואיננו שוכחים את האינטרס הציבורי וטובתו של הכלל וכמובן שיש לאזן את זכויות הזר עם אינטרסים אלו.
<עדנה ארבל: אך באיזון שאנו עורכים, שומה עלינו לשים לנגד עינינו את העקרונות ההומניים, את ראייתו של האדם שתחליף בפני עצמה ולא כמטרה, כדברי הפילוסוף עמנואל קנט – "אין להתייחס אל אדם כאל אמצעי בלבד להשגת  תכליות נלוות חיצוניות, שכן בכך נעוצה הפגיעה בכבודו".
<עדנה ארבל: אני לא מצטטת, אני אומרת את העיקרון.
<עדנה ארבל: עלינו תמיד לראות את המצוקות והקשיים בהם נתון הזר שבתוכנו, ואת זכויותיו וכבודו של כל אדם באשר הוא אדם.
<עדנה ארבל: בשנים האחרונות ניתנו על ידי בית המשפט העליון לא מעט פסקי דין שעניינם כבוד האדם בהתייחס לנשים בין היתר נשים חסרות מעמד, או מהגרות עבודה שביקשו זכויות כאלה ואחרות.
<עדנה ארבל: אזכיר בקצרה רק שני פסקי דין, קודם כל את פסק הדין המונומנטלי בעניין איחוד משפחות שעסק בזכות לחיי משפחה,  ולשוויון של בני זוג לא ישראליים הנישאים לערביי ישראל.
<עדנה ארבל: ברוב דעות של 6 מתוך 11 שופטי ההרכב, זכה בג"צ את העתירות שהוגשו נגד חוקתיות הוראת השעה שהוספה לחוק האזרחות והגבילה למעשה את איחוד המשפחות של ערביי ישראל עם בני ובנות זוגם  תושבי השטחים, או ארבע מדינות אויב מחשש לסיכון  ביטחוני – איראן, לבנון, סוריה ועיראק.
<עדנה ארבל: שופטי הרוב הכירו בקיומה של הזכות לחיי משפחה הנגזרת מהזכות לכבוד האדם, וקבעו כי היקפה של הזכות אינו משתרע כדי מימושה בישראל דווקא.
<עדנה ארבל: שופטי המיעוט סברו כי הזכות החוקתית לחיי משפחה של בן זוג ישראלי, משתרעת גם על מימושה של הזכות, והקמת משפחה בישראל.
<עדנה ארבל: זאת אומרת, שופטי הרוב חשבו שלא צריך לבטל את התיקון, והתיקון נשאר כפי שהכנסת חוקקה.
<עדנה ארבל: מקרים אחרים מאופיינים ברצונם של העותרים לרכוש מעמד בישראל אם מכוח נישואין, או מכוח חוק השבות, או מכוח טעמים הומניטריים כאלה ואחרים, דיי אם אזכיר ממש במילה, בעניין קו לעובד, פסק דין שנכתב על ידי השופטת פרוקצ'ה, והסכמת השופט רובינשטיין ושופט ג'ובראן.
<עדנה ארבל: מדובר בנוהל עובדת זרה בהריון שמשרד הפנים קבע נוהל שלפיו מהגרת עבודה כזו שנמצאת כחוק בארץ, אם היא ילדה בישראל את תינוקה, היא תקבל רשיון ישיבה ל-90 יום לאחר הלידה, כאשר במהלכם היא נדרשת לצאת מן הארץ עם תינוקה.
<עדנה ארבל: עוד קבע הנוהל כי היא תוכל לשוב לצרכי עבודה בישראל בלעדי התינוק, וזאת במשך תקופה של עד שנתיים מאז הלידה.
<עדנה ארבל: בית משפט קבע, השופטת פרוקצ'ה, פסק דין יפיפייה, שהרשות הציבורית לא שקלה את היקף הפגיעה הערכית והחוקתית בהרחקתה של עובדת זרה מישראל בעילה של לידת ילדה, ואת הפגיעה העמוקה בזכויותיה החוקתיות בכלל, ובזכות להורות בפרט.
<עדנה ארבל: האיזון שקבע הנוהל אינו עומד במבחני הסבירות.
<עדנה ארבל: אנחנו לא יכולים רק לשמור על העקרונות, על המוסר ועל ערכים כלפי עצמנו, ולא להסתכל מה נעשה ממש מאנשים שבאים לכאן לטפל בנו, לעזור לנו, הרי מהגרי עבודה הם חלק חקלאי בדרום, חלק מטפלים בנשים קשישות, וחלק טיפולים סיעודיים ואחרים.
<עדנה ארבל: המקרה הנוסף והאחרון שאני רוצה להזכיר זה עניין גלוטן.
<עדנה ארבל: עובדת זרה מהפיליפינים, שהיא הועסקה ברישיון כעובדת סיעוד בביתה של אשה מבוגרת, ימים ולילות היא טיפלה בה.
<עדנה ארבל: היא כעובדת סיעוד, היא באה ברישיון, הרי עובדי סיעוד נותנים להם להיות חמש שנים, ועוד חמש שנים - כל שעות היממה, אחרי שהסתיימה העסקה שלה, היא ביקשה לשלם לה שעות נוספות עבור כל הימים ולילות שהיא הייתה.
<עדנה ארבל: בית המשפט העליון במסגרת דיון נוסף זה היה דחה ברוב דעות של חמישה שופטים את העתירה שלה, וקבע כי כל עוד לא גובש על ידי המחוקק, וזה אתם, הסדר חקיקתי בנוגע למתכונת העסקת עובדי הסיעוד, לא ניתן להחיל על אותם עובדים את חוק שעות עבודה ומנוחה.
<עדנה ארבל: ודעת מיעוט של חברותיי, השופטת נאור הנשיאה העתידית – שלושת הנשים שהיו אז בבית המשפט, אני כתבתי פסק דין, ואמרתי, שלטעמי מבחינה משפטית אין כל מניעה להחיל את חוק שעות עבודה ומנוחה על עובדי סיעוד שהם נמצאים פה כמו תושבים, ולזכותם בתוספת עבור שעות נוספות.
<עדנה ארבל: בפסק הדין ציינתי בין היתר, לא ניתן לטעמי ליהנות משרותיהם הטובים של עובדים זרים ומהיתרונות ששירותים אלה מצמיחים למשק הישראלי ולאזרחיו מבלי לשאת בנטל הזכויות המגיעות לעובדים אלו, עם עצם שהייתם ועבודתם כאן, ואם כתוצאה נלווית לשהייה ממושכת בישראל העשויה להצמיח זכויות נוספות.
<עדנה ארבל: לא ניתן להתייחס אל העובדים הזרים כאל אמצעי להפקת תועלת בלבד, התייחסות שאינה מתיישבת עם הערך כבוד האדם.
<עדנה ארבל: לא ניתן להתייחס אליהם כחוטבי עצים ושואבי המים של החברה הישראלית, ולהתעלם מצרכיהם הבסיסיים.
<עדנה ארבל: לסיכום, ערך כבוד האדם שהקדשתי לו חלק משמעותי מדבריי, מחייב אותנו להסתכל גם על הזרים השוהים בתוכנו כבני אדם שוויי ערך, ולא כאמצעי להשגת מטרה בלבד.
<עדנה ארבל: על שני האדנים האלה, וזה הדגש שלי בדברים שלי - חוק שיווי זכויות האישה מצד אחד, וכל הנושאים הנלווים, והאדן השני של כבוד האדם, אני חושבת שעם שני האדנים האלה אפשר לעשות שימוש ערכי חשוב גם לקדם את הזכויות של הנשים, וגם כמובן להשיג הישגים להיות חברה טובה יותר וראויה יותר.
<עדנה ארבל: ולסיום, אני רוצה בנימה מעט אופטימית, אם אנחנו מדברים על נשים, חשוב לי להזכיר שנשים רבות משמשות היום בעמדות מפתח בתפקידי ניהול כרופאות, מהנדסות, רואות חשבון, כלכלניות, מנכ"ליות ונשות עסקים.
<עדנה ארבל: כמי שמגיעה ממערכת המשפט, אני יכולה לומר בגאווה שנשים ממלאות תפקיד חשוב במערכת המשפט.
<עדנה ארבל: היום ארבע נשים מכהנות בבית משפט העליון, זה לא מספיק מתוך 15, אבל עדיין בעבר עמדה נשיאה, היום כעת שוב התמנתה אשה נשיאה, ואני מקווה שמספר הנשים בבית המשפט העליון יגדל.
<עדנה ארבל: נשים מכהנות כנשיאות, שופטות, ורשמות בערכאות השונות.
<עדנה ארבל: מצב דומה קיים בפרקליטות המדינה, בייעוץ המשפטי, בכלל, פרקליטויות בכל הארץ, עורכות דין, הן מחזה נפוץ בשוק הפרטי, ואף בדור העתיד.
<עדנה ארבל: יש לנו שוטרות בכירות שתורמות, וזה אני יודעת מידיעה אישית, כי חלק יושבות איתי בוועדה מאוד חשובה, וגם סטודנטים שחובשים את ספסלי הפקולטה.
<עדנה ארבל: אבל אני עדיין סבורה שאסור לנוח על זרי הדפנה, מותר לחוש גאווה על ההישגים שהושגו כבר, ויש לכם הישגים נהדרים.
<עדנה ארבל: גם לך, גברתי היושבת ראש, אני אומרת, וגם לך חברת הכנסת גילה גמליאל, עשיתם בוועדה הזאת דברים אדירים, זאת ועדה מאוד חשובה.
<עדנה ארבל: מותר לחוש גאווה על ההישגים, אבל צריך עוד לטפל במחסומים הניצבים בפני קידום נשים שעדיין קיימים, בפערי שכר לרעתם של נשים שעדיין קיימים, בגילויי אפליה בעבודה שעדיין קיימים.
<עדנה ארבל: בעיוותים כלפי נשים במגזר המשקי שעדיין קיימים.
<עדנה ארבל: ישנם מקומות בישראל בהם עדיין אין זה מובן מאליו שאשה זכאית לרכוש השכלה ולהחליט באשר לגורלה.
<עדנה ארבל: ישנם מקומות בהם נשים עדיין מנוצלות  בעבודת כפיים קשה, ועדיין חולמות על עבודה יצירתית בביטוי אישי.
<עדנה ארבל: כל אלה משמעם כי אנו שומעים את פעמי השוויון, אך עדיין לא חוזים בו.
<עדנה ארבל: עדיין יש מה לעשות לשפר ולקדם כל אחת בתחום עיסוקה.
<עדנה ארבל: אם זה התחום הפרלמנטארי התקשורתי החברתי והעסקי או בתחום הציבורי הפוליטי הצבאי החינוכי והמשפטי.
<עדנה ארבל: ביום בו לא יידרש עוד שריון מקומות לנשים, ביום בו ייבחר אדם לתפקיד איש או אשה, לא שיהיה צורך לתת את הדעת על מינו או מינה, ביום שוועדה נכבדה זו לא תידרש לדון בנושא שוויון, אז נגיע לשוויון או לפחות נדע שאנו מתקרבים אליו.
<עדנה ארבל: תצליחו במשימות שלכם, באמת משימות חשובות.
<עדנה ארבל: יישר כוח על כל העשייה.
<עדנה ארבל: תודה רבה שוב על ההזמנה".
עליזה לביא: תודה גברתי, הזכרת ככה בדברים שלך ושזרת גם את היחסים המשפטיים והחברתיים שבאמת השארת לנו, ועוד נכס שהיא אורחת בוועדה שלנו זו בתך, ד"ר שגית ארבל אלון, רופאת נשים מומחית לאונקולוגיה שפוקדת את הוועדה בהחלט בנושאים של הטרדות ופגיעה מינית.
עליזה לביא: היא הקימה את המרכז לטיפול בנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, והיא עוזרת לנו הרבה מאוד.
עליזה לביא: אבל דווקא בתוך הדברים שלך כאשר דיברת, הדמות שעלתה לי - הזכרת את הסיפור ההיסטוריה היהודי, ואת יודעת שופטות לא היו - שופטים ושוטרים תתנו לך.
<קריאות: הייתה אחת דבורה הנביאה.
עליזה לביא: לשמוע אותך מדברת בדור שיש לנו נשים שופטות, וכפי שציינת ופרסת, כן, דבורה הנביאה היא דמות – הפרשנים לאורך הדורות לא יודעים איך לאכול אותה, והם עוד אפולוגטיים לגביהן, בכלל, אין כמעט פרשנות לגבי מקומה של דבורה הנביאה.
עליזה לביא: אני רוצה לבוא ולהעלות את הנושא הזה, כי המקום, ואת אמרת תוך כדי הדברים שלך, היינו שלוש שופטות ולא בכדי, ואחד החוקים שהעברתי במושב הקודם, זה נשים בוועדה למינוי שופטים.
עליזה לביא: נכון שיש היום נשים, אבל אני חושבות שאנחנו צריכות לקחת אחריות על הדורות הבאים, כי לא תמיד, ולא בכל הרכבי ממשלה כזו או אחרת יכול שיהיה, ומה שלא נקבע בחוק, כי אנחנו רואות שגם חוקים משנות החמישים, והמרחק בין האכיפה של החוקים, או איך הנראות החברתית כלפי כל מה שציינת כרגע, מבחינת שוויון, ערכים, המקום של נשים, המקום, לכאורה של הדרישה הבסיסית מאוד שקראת לזה פעמי שוויון, אנחנו במקומות רבים, ובטח בשכבות בחברה בישראל אנחנו רחוקים מאוד אפילו מהפעמים הללו של השוויון.
עליזה לביא: נשיא בית המשפט העליון בוועדה שקיימנו כאן בעקבות המבוכה הגדולה אחרי הדברים שאמר עמיתך, השופט בדימוס ישעיה, בדברים מיוחדים שהוא שולח לנו כאן בחוות דעת מיוחדת שנכתבה לוועדה ב-6 לפני שנה, ואני מצטטת: "מדבר על הגינוי הציבורי שנלווה לדברי השופט בדימוס ישעיה, משקף את התפיסה החברתית הבלתי מתפשרת ביחס לעבירות מין, ולצורך בהגנה על קורבנות מין".
עליזה לביא: והוא ממשיך, וכותב לנו כאן את הדברים המאוד נחרצים שלו.
עליזה לביא: אבל, גברתי, לא מעט פעמים מפסקי דין, המרחק רחוק וגדול מאוד, כי גם בתוך הנחלה של שופטי מדינת ישראל, הקו שאת, עמיתייך, והדברים שהזכרת בפתח הדברים, והדברים שאת ציינת, רחוק מאוד.
עליזה לביא: לפני שאני נותנת לעמיתיי חבריי הכנסת, וכמובן לנציגי הארגונים, הייתי מאוד שמחה, כי את ביקשת לשמוע קודם את הדברים, ולאחר מכן נחזור, גם לדבר מהמקום היום שלך מחוץ למערכת, מעבר להכשרות, ומעבר לדברים שאנחנו ביקשנו ונעקוב איך מעבירים את הלפיד הלאה, בטח לשופטים שהתמנו היום – 19 שופטים שמתמנים היום על ידי הנשיא החדש בבית הנשיא.
עליזה לביא: אני רוצה לעבור לעו"ד שירי לנג, מהנהלת בתי-המשפט.
<שירי לנג: אני באמת אנסה לתת לכם תמונה לגבי הנושא של הכשרות שופטים.
<שירי לנג: כפי שאתם ודאי יודעים, הכשרות לשופטים נערכות במסגרת המכון להשתלמות שופטים שבראשו עומד השופט בדימוס שלמה לוין.
<שירי לנג: תכנית ההשתלמות לשנת 2014, כוללת שתי השתלמויות שהן ייחודיות לנושא של עבירות מין ואלימות מינית.
<שירי לנג: ההשתלמות הראשונה היא השתלמות בנושא עבירות מין וסחר בבני אדם, ההשתלמות השנייה – השתלמות בנושא זנות וסחר בנשים.
פנינה תמנו: גברתי אולי באמת לפני שדנים בנושא המקצועי - - -
עליזה לביא: אני רוצה את ההתייחסות שלהם לנושא הזה, ואחר כך נעבור אליכם.
<שירי לנג: ההשתלמות הראשונה, כפי שציינתי, השתלמות בנושא עבירות מין וסחר בבני אדם היא השתלמות חובה, בת ארבעה ימים רצופים, שנערכת כשלוש פעמים בשנה, ומשתתפים כל השופטים שעוסקים בתחום הפלילי, כ-220 שופטים.
<שירי לנג: חשוב לי לציין, הזכרת שופטים חדשים, אז גם, כל שופט חדש שמתמנה וצפוי לעסוק בעניינים פליליים מחויב להשתתף בהשתלמות הזו.
<שירי לנג: ההשתלמות כוללת הרצאות ופאנלים בהשתתפות מגוון של אנשים שיש להם היכרות מעמיקה מהתחום של עבירות המין, בין אם זה משפטנים, אקדמאים, גורמים טיפוליים, פסיכולוגים שמלווים נפגעי תקיפה מינית, פסיכיאטרים שמטפלים בטראומה מינית, גורמים ממרכזי סיוע לנפגעי תקיפה מינית, ועוד עמותות שעוסקות בנושא.
<שירי לנג: ברשותכם, אני אסקור ממש בקצרה את מקצת מהנושאים שנדונים בהשתלמויות.
<שירי לנג: ישנה הרצאה בנושא יחידות השפיטה בעבירות מין, הנושא של עדות מול עדות.
<שירי לנג: ישנה הרצאה בנושא יישום צווי הגנה, ויישום חוק ההגנה לציבור מפני עברייני מין.
<שירי לנג: חקירת ילדים, תיאוריה ופרקטיקה.
<שירי לנג: פאנל בעניין שירותי סיוע וטיפול בנפגעות תקיפה מינית, שמנהלת אותו עורכת דין רינת קדם, מנהלת מרכז סיוע לנפגעי תקיפה מינית.
<שירי לנג: ישנה הרצאה של פרופ' אלי זומר, פסיכולוג, בנושא התוצאות הנפשיות המאוחרות של התעללות מינית בילדים.
<שירי לנג: ישנה סוגיה של פגיעות מיניות במגזרים שונים, הערכת מיומנות של קורבן עבירת המין.
<שירי לנג: יש גם הרצאה בנושא התמודדות של השופט עם העיסוק בתחום עבירות המין על ידי פסיכולוג.
<שירי לנג: כמו-כן, במהלך ההשתלמויות מתקיימים מפגשים בלתי אמצעיים של השופטים עם נפגעות עבירות מין שמספרות את הסיפור שלהן, ואת החוויה שלהן מההליך הפלילי שהתנהל בעניינן.
<שירי לנג: השתלמות גם כוללת צפייה בסרט שש פעמים, שוודאי שמעתם עליו, ושיחה עם יוצרי הסרט.
<שירי לנג: כמו-כן, ישנה הצגת יחיד שנקראת - "שאף אחד לא ישמע" - של היוצרת דפנה ארגמן, זו הצגת יחיד שמבוססת על הסיפור האישי שלה, סיפור של ילדה קטנה שנאנסה על ידי אביה, וזה באמת רק מקצת.
<שירי לנג: שוב, זו תכנית השתלמות של ארבעה ימים רצופים, ציינתי בו רק מקצת מההרצאות והפאנלים והנושאים שנדונים בהשתלמות הזאת.
<שירי לנג: ההשתלמות השנייה שהיא השתלמות ייחודית בנושא הזה, זה השתלמות בנושא זנות וסחר בנשים, השתלמות בת יום אחד שעוסקת גם בסוגיות שונות בנושא תופעת הזנות.
<שירי לנג: מנהלת מכון תודעה למאבק בתופעת הזנות, הגברת עידית הראל שמש, מרצה על תופעת הזנות – מיתוסים אל מול מציאות.
<שירי לנג: ישנה הרצאה בנושא קורבנות וטראומת הזנות בשילוב סיפור של אישה ששרדה את הזנות.
<שירי לנג: גברת רעות גיא מעמותת על"ם, תרצה על זנות קטינים וזנות טרנסיות.
<שירי לנג: יהיה פאנל בנושא המפגש של קורבנות הזנות עם מערכת המשפט בשיתוף יעל גור, שעומדת בראש מרפאת לוינסקי בתל אביב.
<שירי לנג: נבנתה כאן תכנית השתלמות, כפי שאתם שומעים, מגוונת שכוללת את כלל ההיבטים.
<שירי לנג: חשוב לנו לציין, שמעבר להשתלמויות האלה שהן ייחודיות לתחום, ישנן גם השתלמויות בנושאים הכלליים של ההליכים הפלילים שגם הן משלבות בתוכן הרצאות בנושא של עבירות מין.
<שירי לנג: לדוגמה, השתלמות בנושא ענישה ופלילים, כוללת הרצאה של ד"ר דנה פוג'ץ, ממרכז "נגה".
<שירי לנג: ועוד במסגרת השתלמות רגילה שהיא לכלל השופטים, או השתלמות חובה, פאנל שעוסק בענישה בעבירות מין.
מיכל רוזין: זה חובה?
<שירי לנג: מה שאני כרגע מציינת לא, אלה השתלמויות רגילות בנושאים של הליכים פליליים.
<שירי לנג: חובה זה מה שאמרתי קודם.
עליזה לביא: אני מבקשת, אני רק מבקשת שחברי הכנסת, לפני שהם עוזבים אותי לוועדות השונות, יש מע"מ אפס, ישמעו באמת על ההתקדמות.
עליזה לביא: יש הרבה שאלות גם לגבי חובה, לא חובה.
עליזה לביא: אני אתן לך את רשות הדיבור.
עליזה לביא: אני רוצה לעבור לחברי הכנסת שבאו במיוחד להיפרד.
עליזה לביא: היה חשוב לי מאוד שהם ישמעו על ההתקדמות, וגם השופטת שאמרה שהיא לא הכירה, והנה, יש הרבה התקדמות.
עליזה לביא: מייד נשאל חובה, לא חובה, מי מגיע, מה התכיפות, מה תהליך ההכשרה.
עליזה לביא: אני שמחה מאוד לשמוע על ההתקדמות, אבל אני רוצה לאפשר לחברי הכנסת שבאו לכבד את השופטת.
עליזה לביא: בבקשה, חברתי, חברת הכנסת גילה גמליאל, בבקשה.