GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<סיגל אבישי: זה אומר שאם אני צריכה למלא את מקומה של הגננת אז אני אמלא את מקומה של הגננת, אם אני צריכה למלא את מקומה של המורה, של המחנכת אני אמלא את מקום המחנכת, אם אני צריכה לעשות תיווך חברתי בין ילדים אחרים שלא קשורים אלי אני אעשה את התיווך החברתי.
<סיגל אבישי: אלו הדרישות, זאת ההגדרה שחוזר מנכ"ל העביר.
<רויטל לן כהן: אין לה בעיה לעשות את זה, אבל תנו להכשרה כדי לעשות את זה.
<רויטל לן כהן: נראה לך הגיוני שהיא תמלא את מקומה של מורה בכיתה של 40 תלמידים?
<רויטל לן כהן: אלו הדרישות שלכם.
עליזה לביא: חברים, אי אפשר כך, אני אוציא אתכם החוצה.
עליזה לביא: תראו, זה גולש מעבר למה שבאנו היום לדון.
עליזה לביא: אני מבינה שהנושא טעון, אני גם מבינה למה הוא טעון.
עליזה לביא: לאט, לאט, אנחנו רואים עוד טעויות בנושא שמוזנח שנים רבות בצורה איומה.
עליזה לביא: הכרזתי עליו כנושא שאנחנו נכנס אליו.
עליזה לביא: אנחנו גם נוציא את המכתבים למי שצריך.
עליזה לביא: אבל ברור לי שיש כאן עוד נושאים שקשורים.
<עינב גוטרמן: אני עורכת דין מעמותת "כולנו משפחה", עמותת הורים שעוסקים בין היתר בנושא שיפור המסגרות החינוכיות בגיל הרך.
<עינב גוטרמן: הגענו לכאן היום, מעבר לכל כדי להודות לסייעות על עבודת הקודש, סליחה שאני משתמשת בביטוי, אבל כן, גם אנחנו ההורים צריכים להודות לסייעות האלה על מה שהן עושות.
<עינב גוטרמן: אנחנו כאן כדי לתמוך במאבק שלהן.
<עינב גוטרמן: צריך להבין דבר אחד, מעבר לפן המוסרי והחברתי של שוויון, מגדר וזכויות עובדים, יש פן נוסף בעניין הזה, לשפר את תנאי ההעסקה ולהשקיע בהכשרתן המקצועית של סייעות, בסדר, זה לא רק למעמדן המקצועי ולמצבן הכלכלי, לתדמית ולהערכה העצמית שלהן, זה מסייע גם להתפתחות התקינה של הילדים.
<עינב גוטרמן: אני אקריא לכם כי אני מבינה שהזמן קצר.
<עינב גוטרמן: אני מבקשת להקריא לכם מאמר שכתבה הגברת נועה לאור "מדינות חברתית בגיל הרך, מנגנונים להבטחת איכות חינוך, טיפול במסגרות לגיל הרך" - "קיים קשר חזק בין ההכשרה והתמיכה בצוות כולל תנאי העסקה הולמים לאיכות, שירות וטיפול.
<עינב גוטרמן: במיוחד נמצא שצוות שיש לו השכלה פורמאלית הכוללת התמחות לגיל הרך הוא חם יותר, תומך ורגיש באינטראקציות עם הילדים.
<עינב גוטרמן: גורם נוסף שנמצא משפיע על אינטראקציות חיוביות הוא הכשרת המטפלת וההדרכה שהיא מקבלת במהלך עבודתה.
<עינב גוטרמן: נמצא שמטפלות משכילות יותר ובעלות הכשרה מעמיקה בתחום החינוך והטיפול בגיל הרך ושמקבלות הדרכה, הן מספקות סביבה עשירה, מותאמת ורגישה יותר עבור הילדים.
<עינב גוטרמן: בתנאים אלה המטפלות נמצאות חמות, תגובתיות ותומכות יותר בילדים, נצפו פחות הגבלות ואיסורים על פעילות הילדים והילדים נראו פחות אפתיים ופחות לחוצים".
<עינב גוטרמן: המחקרים היום מוכיחים שהאיכות של הצוות, זאת אומרת הכשרה וגם הכשרה מקצועית וגם תנאי העסקה הולמים תורמים לאיכות החינוך והטיפול.
<עינב גוטרמן: אי אפשר שלא להתייחס לזה.
<עינב גוטרמן: צריך להתייחס לסייעות כחלק אינטגראלי מהצוות החינוכי ולדאוג לזה לקרות גם לטובת הילדים ולא רק לטובת הסייעות.
<עינב גוטרמן: זה היבט שמתעלמים ממנו והוא חשוב לא פחות.
<גילי אלון: אני מבקשת לשים דגש גם על פער שעות עבודה.
<גילי אלון: כשאני עובדת עם הגננת, בעצם, 'כתף אל כתף' ואנחנו עושות כמעט את אותה עבודה בעוד שלי יש תוספת עבודה פיסית.
<גילי אלון: אני מגיעה בשעה 07:30 והגננת שלי מגיעה בשעה 08:00, היא הולכת בשעה 14:00, אני נשארת כדי להשלים 42.5 השעות השבועיות.
פנינה תמנו: עבדות מודרנית, זה מה זה נקרא.
<גילי אלון: זה ממש כך.
<גילי אלון: איך משרד החינוך מאפשר להן לעבוד משרה של100% עם 30 שעות שבועיות ואותי כשאני עובדת עבודה יותר פיסית מחייבים ל-42.5 שעות שבועיות.
פנינה תמנו: אנחנו התחלנו דרך חדשה.
פנינה תמנו: אני חושבת שכולם בשולחן מבינים שזה לא הולך להישאר כך.
<גילי אלון: אין היגיון.
עליזה לביא: הבנתי, אני הבנתי.
עליזה לביא: חברת הכנסת מרב מיכאלי לפני שאני מסכמת.
מרב מיכאלי: אנחנו יושבות פה וגם בוועדות אחרות שוב ושוב אנחנו מתכנסות, מתאספות, מוחות ודורשות את מה שמגיע לסייעות ולילדות וילדים שמטופלים על ידן, סליחה שאני אגיד את המילה הלא פרלמנטארית, זה "מחרפן" שלא קורה עם זה דבר.
עליזה לביא: סיפרו כאן קודם שהיית בכנס שאיימו שם על סייעות.
<רויטל לן כהן: אני אמרתי, את זוכרת שהיינו אז בכנס שאיימו - - -
עליזה לביא: את יכולה לשתף אותנו, האומנם איימו על הסייעות שאם הן יפנו להתאגד דמם בראשם?
מרב מיכאלי: כן, היה שם אחד מההסתדרות, מר טרבלסי.
מרב מיכאלי: אני אגיד לך, לא רק האיום הספציפי, כל הטון, כל ההתייחסות הייתה, אני הופתעתי שהוא בא בכלל, אבל הטון היה אדונתי, כוחני, ואיימני באופן כללי, אין ספק.
מרב מיכאלי: אגב, מאז חשבנו שהייתה התקדמות - -
<רויטל לן כהן: חלילה, מה פתאום.
מרב מיכאלי: הייתה התקדמות מסוימת, היו מגעים.
פנינה תמנו: הייתה התקדמות והיא נעצרה.
<רויטל לן כהן: ההסתדרות פוצצה את המשא ומתן עם השלטון המקומי.
<שלמה שטרן: מה זאת אומרת?
מרב מיכאלי: עד כה נראה, שזאת הייתה התקדמות למראית עין בלבד.
<שלמה שטרן: זו לא התנהגות פרלמנטארית, זה שקר וכזב.
<רויטל לן כהן: סליחה - - -
<שלמה שטרן: שקר וכזב.
עליזה לביא: למה שקר וכזב?
<שלמה שטרן: כי זה לא נכון.
<שלמה שטרן: מה ההסתדרות פוצצה, את איזה משא ומתן?
פנינה תמנו: אז בוא תגיד לנו, איפה זה עומד?
<רויטל לן כהן: זה מה שמרכז השלטון המקומי אמר לנו.
<שלמה שטרן: על מה את מדברת?
<רויטל לן כהן: המשא ומתן התפוצץ.
פנינה תמנו: השלטון המקומי נתן תשובות בוועדת החינוך, אמרו שזה ההסתדרות, אחר כך פניתם להסתדרות והבנתם שגם השלטון המקומי אחראי על הסיפור הזה.
פנינה תמנו: בבקשה, אמרתי בסוף, שהאחריות כאן מתחלקת שווה בשווה.
<רויטל לן כהן: הכי פשוט להגיד שלא יכול להיות שהם לא משתפים את הסייעות בדיון הזה.
פנינה תמנו: מה שאת אומרת, אתם תעבדו בשיתוף פעולה ובזמן הקרוב זה יסתדר.
<סימה חדד מה יפית: אני אומרת, שאנחנו ממש לפני חתימה - - -
<רויטל לן כהן: איך יכול להיות?
<רויטל לן כהן: אתם לא מדברים איתן, לא עלינו בלעדנו.
<רויטל לן כהן: איך אתם עושים את זה?
<רויטל לן כהן: הוא כפה את עצמו עליהן.
פנינה תמנו: גברתי, את לא יכולה לצעוק כך.
עליזה לביא: אני אוציא אותך החוצה, אני מבקשת לשמור - - -
<שלמה שטרן: אני מצטער, אני חייב למחות, אני כופה את עצמי עליכן?
<שלמה שטרן: <קריאה:> כן,
<שלמה שטרן: אני כופה את עצמי עליכן?
<שלמה שטרן: אני נבחרתי לתפקידי, ממלא אותו באמונה, אי אפשר להגיד שאני כופה את עצמי.
מרב מיכאלי: אם אדוני יאפשר לי לסיים את הדברים שהתחלתי להגיד קודם אני אסביר באיזה אופן.
מרב מיכאלי: אנחנו מדברות על העובדה, שההסתדרות לא מוכנה לאפשר לסייעות להקים וועד משלהן.
מרב מיכאלי: זה האופן שרויטל אומרת שאתם כופים את עצכם עליהן.
מרב מיכאלי: הסייעות לא ביקשו לפרוש מהסתדרות, הסייעות ביקשו בתוך ההסתדרות, בדיוק כמו לכבאים למשל, גם הם מקבלים את משכורתיהם דרך הרשויות המקומיות ועובדים ישירות מול הרשויות המקומיות ויש להם ועד משל עצמם.
מרב מיכאלי: לעומת זאת לסייעות שהן רבות בהרבה, בהמון, הן הרבה יותר במספרים, אם אדוני כאמור לא יתפרץ לדבריי, להן לא מאפשרים למרות שהן באמת הרבה יותר.
מרב מיכאלי: אפשר להתווכח על העובדה של מי העבודה יותר - - -
פנינה תמנו: דיברנו שאנחנו הולכים לבקש את כל רשימת ההתאגדויות בתוך ההסתדרות.
מרב מיכאלי: רק כדי להשלים, צריך להגיד שכן יש כאן גורם אחד והוא משרד החינוך.
מרב מיכאלי: אני פניתי לשר החינוך חזור ופנו וגם למנכ"ליות, הקודמת והנוכחית, שמן הראוי שהסייעות תהיינה עובדות חינוך לכל דבר ועניין.
מרב מיכאלי: שזאת תהייה ההכשרה שלהן, זאת תהייה ההגדרה שלהן, שזה יהיה התגמול שלהן וזאת תהייה צורת העסקה שלהן דרך משרד החינוך, שאלו יהיו ההשתלמויות שלהן - -
עליזה לביא: אנחנו מתלבטים, אולי את יודעת כי שאלתי כאן שאלה שאף אחד לא ידע לענות, ביקשתי מה.
עליזה לביא: ממ"מ לבדוק האם הן היו בעבר במשרד החינוך ובאיזה שלב לא, והאם מלכתחילה הן לא היו עובדות משרד החינוך.
מרב מיכאלי: שאלה טובה.
מרב מיכאלי: כשקראו להן 'עוזרות גננות' או כשלא היו סייעות משלבות בכלל?
עליזה לביא: אני מבקשת על זה תשובה, כי יכול להיות שמישהו דרך - - -
מרב מיכאלי: זה לא כל כך משנה כי היום נדרש רצון פוליטי ונדרשת החלטה פוליטית.
מרב מיכאלי: לא משנה אם זה בשביל להחזיר אותן או להפוך אותן לראשונה.
מרב מיכאלי: זה מעניין מבחינה אקדמית - - -
עליזה לביא: יש הרבה הבטחות, זה אותו דיון בעניין האחיות שאני רוצה להחזיק.
פנינה תמנו: כך מעבירים כסף לרשות.
פנינה תמנו: ברשותך הם אמרו כאן משהו שהוא חשוב, אמרו שהם במגעים מתקדמים.
פנינה תמנו: אני מבקשת מכם, בשביל התקינות ובשביל להראות שיש כאן שיתוף פעולה לזמן את נציגות הסייעות לפני החתימה, להציג אותו בפניהן.
פנינה תמנו: שניכם, - -
<חגית מגן: מרכז השלטון המקומי מנהל - - -
פנינה תמנו: מר שטרן, אני רואה שהנושא הזה, לפחות מכמה מילים שאני שומעת, זה נושא שאכפת לך ממנו.
פנינה תמנו: אני מבקשת ממך לזמן את הסייעות.
פנינה תמנו: לא לעכב את החתימה, אבל כן לזמן אותן גם אם זה יהיה מחר כדי שהן תהיינה שותפות, שהן תדענה לקראת מה הן הולכות.
מרב מיכאלי: שזה יהיה על דעתן, מה זאת אומרת.
עליזה לביא: עוד דבר אחד אני רוצה לפרוטוקול, הזכרתם קודם שינוי שם.
עליזה לביא: הצעתן שם אחר "תומכות חינוכיות" במקום סייעות.
תמר זנדברג: אני מאוד תומכת בחשיבותה של השפה, היא יוצרת מציאות וכדומה.
תמר זנדברג: עם זאת, אם עברנו מעוזרת לסייעת, הסברה לא משנה מציאות והיא לא תחליף את המטרה.
תמר זנדברג: כל הזמן מלבינים את המונחים, השכר לא השתנה והמעמד האמיתי לא השתנה והשיוך החינוכי לא השתנה, אז התדמית השלילית תרדוף.
פנינה תמנו: חברות, הוועדה להגדרת תפקידכן יכולה לדון גם בשם.
<שלמה שטרן: מאחר והזכירו כאן לא פעם אחת את שכר, אני חייב להזכיר ששכרן של הסייעות השתפר לעין ערוך, בשלוש השנים האחרונות, באופן מאוד משמעותי על חשבון עובדים אחרים ברשות המקומית.
פנינה תמנו: אבל צריך להבין, פער שעות.
פנינה תמנו: מר שטרן, פער השעות של הגננות במשרת 100% הוא 28 שעות שבועיות - - -
<שלמה שטרן: סליחה, לא שמעתי.
<רויטל לן כהן: מה זה, מה?
פנינה תמנו: שוב, אני רוצה להראות את הפער בין גננות לסייעות.
פנינה תמנו: פחות או יותר הגננות מחויבות ל-30 שעות בשבוע בשביל 100% משרה, סייעות נדרשות ל- 42.5 שעות שבועיות – זה בלתי אפשרי, זה בלתי אפשרי, זה לא הגיוני.
פנינה תמנו: השבוע אני הייתי שעתיים עם הילדים, אני כמעט השתגעתי.
<שלמה שטרן: אני מסכים איתך.
<נטע לוי: אני רוצה לציין שתוספת השכר עליה מדבר מר שטרן, היא תוספת של 10%.
<נטע לוי: בשם תוספת השכר הזאת השתיקו את כל זעקות הסייעות במשך שנתיים.
<נטע לוי: תוספת שכר של 10% שנתינה לשכר היסוד היא במקרה הטוב לסייעת עם 22 שנות ותק, זו תוספת שכר של 380 שקל.
<נטע לוי: אצל הרבה מאוד סייעות זו תוספת של 130 שקל.
<שלמה שטרן: זה לא נכון מה שאת אומרת, זה חלקי מה שאת אומרת.
עליזה לביא: אני סוגרת את הדיון.
עליזה לביא: הבנתי שיש כאן עבודה רבה לפנינו והרבה עבודה שהוזנחה.
עליזה לביא: הנושא עלה בוועדות שונות.
עליזה לביא: אני רוצה להתייחס גם לנושא השכר, תנאי ההעסקה,
עליזה לביא: שעות העבודה ולעניין ההגדרה המקצועית כי גם להגדרה יש כוח.
עליזה לביא: לא את הכול נפתור, אבל בהחלט צריך לראות מי האב ומי האם של הסייעות.
עליזה לביא: כמו שהצהרתי ואמרתי, אנחנו ניקח את זה כנושא של הוועדה ונכנס וועדה משותפת, שלנו, של וועדת החינוך וועדת העבודה.
עליזה לביא: אנחנו נעשה וועדה משותפת עם שלושת הוועדות כדי לראות ולסגור את כל הקצוות שבאות, חוזרות ועולות.
עליזה לביא: הוועדה פונה ליושב ראש המרכז לשלטון המקומי בבקשה לקבל נתונים.
עליזה לביא: אני חוזרת לתחילת הישבה שלנו, נותנים על מספר הסייעות המועסקות בשלטון המקומי בגני הילדים.
עליזה לביא: אני מבקשת שהנתונים יגיעו לוועדה עד ה-15 בספטמבר כפי שדיברנו בראשית הישיבה.
עליזה לביא: הוועדה פונה ליושב ראש מרכז השלטון המקומי בבקשה לדאוג לכינוס הוועדה להגדרה מחודשת של תפקיד הסייעת בהשתתפות נציגות הסייעות.
עליזה לביא: הוועדה פונה להסתדרות בבקשה לקבל מידע על המקצועות ארציים שמאוגדים באיגודים נפרדים ושל אלה שאינם מאוגדים באיגודים נפרדים.
עליזה לביא: אני מבקשת לקבל מכם את הרשימה המסודרת, כלומר, מי זכאי ומי לא זכאי, מי ראוי ומי לא ראוי על פי הבנתכם.
עליזה לביא: אנחנו רוצים ללמוד את הנושא לעמוק.
עליזה לביא: במקביל אני רוצה לקרוא את עבודת הדוקטורט שהזכרתי כדי ללמוד.
עליזה לביא: אני מבינה שיש כאן ידע שאנחנו לא מכירים אותו.
עליזה לביא: הוועדה תקיים ישיבה נוספת בנושא בהשתתפות יושב ראש ההסתדרות ויושב ראש מרכז השלטון המקומי.
עליזה לביא: הוועדה תהייה משותפת לוועדת החינוך ולוועדת העבודה.
עליזה לביא: אנחנו נכנס את כל הידע ואת המידע שיש כאן גם על ידי חברות הכנסת שמלוות את הנושא הזה, אני מבינה שלא מעט זמן ושמכירות גם על ידי ארגונים אחרים ונציגי הורים שמכירים.
עליזה לביא: כמובן הידע שקיים אצלכם בממ"מ וכמובן את מה שעוד תכינו לישיבה.
עליזה לביא: לחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה יש לה כמה וכמה שאלות בעקבות הדיון כאן, היא תעביר אליכם.
עליזה לביא: ממרכז המחקר והמידע של הכנסת אני מבקשת לבחון את ההיסטוריה של העסקת הסייעות על ידי משרד החינוך או השלטון המקומי ולהגיש לנו מידע מסודר איך הדברים התחילו, מתי היה שינוי, מי יזם את השינוי ועוד.
פנינה תמנו: את המלצת שהם יזמינו אותם להסכם.
עליזה לביא: ביקשנו שהנציגות שלהן תהיינה בוועדה הזאת.
עליזה לביא: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה אני רוצה להודות לך על היוזמה של הדיון הזה ועל כך שהסבת באמת את תשומת ליבנו לעוול מתמשך, לא יעלה על הדעת שהוא ממשיך במקומותינו.
עליזה לביא: גם הדיון הזה, הדיון השלישי היום מתקיים בי"ז בתמוז.
עליזה לביא: כנראה לא במקרה הוא קורה כאן ביום זה.
עליזה לביא: יש לנו, לכולנו, לחשוב הרבה על היום הזה ועל העוול שמתמשך יותר מדי שנים כלפי נשים בחברה הישראלית, נשים, עובדות, תומכות, מסייעות, ומעבר לכל הן מביאות את היכולת לנשים ולגברים לצאת לעולם עובדה שקטים ובטוחים.
עליזה לביא: אנחנו צריכים לשים אותן בראש מענייננו.
עליזה לביא: המשך יום טוב ושקט, צום קל למי שצם.
דוד צור: ראשית אני מתכבד לפתוח את הדיון בנושא דו"ח מחלקת המדינה האמריקאית, הדו"ח השנתי שכידוע פורסם לפני כחודש.
דוד צור: אנחנו בשנה השלישית ברציפות מסווגים במקום הראשון במדינות שעושות ופועלות בעניין.
דוד צור: אני מתכבד ומודה לסגן השר.
דוד צור: זו ההזדמנות הראשונה גם לברך אותך על כניסתך לתפקיד סגן שר החוץ וגם לאודות לך על שכיבדת אותנו בנוכחותך בדיון הזה.
דוד צור: אנחנו מייחסים חשיבות רבה מאד לדו"ח, כי הדו"ח הוא דו"ח אובייקטיבי וכידוע היינו גם במקומות אחרים בשנים הקודמות בדו"ח הזה, מקומות שבהם לא היינו רוצים להיות, לא היינו רוצים לחזור אליהם, ולכן אנחנו גם עושים מאמץ גדול מאד וגם הדו"ח מציין את זה ובעיקר נותן לנו את הציון החיובי.
דוד צור: נמצאים איתנו גם נציגי השגרירות ותיכף נשמע גם מהם לגבי הדו"ח.
דוד צור: הדו"ח גם מציין באופן חיובי את הפעילות בתחומי האכיפה והטיפול, את נושא הפתיחה של מעונות נוספים.
דוד צור: יחד עם זאת, גם יש בו ביקורת מסוימת ושווה להקשיב לה בקשב רב, כי אנחנו יודעים מהדיונים שאנחנו עוקבים אחריהם כאן, וגם במשרדי הממשלה, מירב שמואלי שמתאמת את כלל המשרדים בתוך פעילות הממשלה – בסך הכל היינו מאד רוצים לראות אכיפה נוספת וגם ענישה יותר מחמירה, וגם לראות בעיקר בתחומי הטיפול והשיקום כיצד הדברים מתקדמים.
דוד צור: צריך לציין שהדו"ח בזווית שאנחנו עוסקים כאן בוועדה, מתרכז גם בתחום של בכלל סחר בבני אדם, שלא קשור בהכרח לפעילות הוועדה, הוא משיק יותר לוועדה שמיכל רוזין מטפלת בה, והוא עוסק בכלל בסחר בבני אדם – גם למטרות תעסוקה ומטרות אחרות.
דוד צור: אנחנו בוועדה מתרכזים בעיקר בתחום של מניעת סחר בנשים וזנות.
דוד צור: נכון שזו פעם ראשונה גם שהכנסת הרחיבה את מנדט הוועדה ודיברנו על זה, והפעילות שלנו מתרכזת מאד גם במניעת זנות.
דוד צור: לצערי, כמו שאתם יודעים, ועדת השרים דנה אתמול בנושא הזה של חוק הפללת הלקוח, שעשינו פה שני דיונים מקדימים לגביו.
דוד צור: החוק הגיע לוועדת השרים, החוק הוא חוק הצעה פרטית של האופוזיציה, של הגברת חברת הכנסת זהבה גלאון ועוד חברות כנסת נוספות שהצטרפו.
דוד צור: כפי שאמרנו, הממשלה, ועדת השרים בעיקרון הייתה מוכנה להתקדם עם הצעת החוק, דרך זה שתוקם ועדה שתגיד מה המשמעויות - מה שניסינו לעשות פה בשני דיונים מאד מואצים ובדחק של זמן - כדי להביא את המשמעויות של סל השיקום וההשלכות התקציביות שיש לעניין הזה.
דוד צור: ומכיוון שיש לזה השלכות תקציביות רחבות והנושא הוא לא נושא שמוכן להצגה בפני ועדת השרים, אז הם ביקשו להקים ועדה שתטפל בנושא הזה.
דוד צור: חברת הכנסת גלאון החליטה שהיא מושכת את הצעת החוק בשלב הזה מוועדת השרים ואתמול היא משכה את הצעת החוק, ולכן ועדת השרים לא נדרשה גם להצביע על חוק הפללת הלקוח.
דוד צור: אין ספק שזה לא המילה האחרונה ואנחנו בתוך הוועדה וגם מחוצה לה, נמצא את הדרך המקצועית כדי להביא חוק, או דרך החוק הזה או חוק יותר שלם, הצעת חוק יותר שלמה, שיש בה גם את סל השיקום, או כפי שהממשלה הציעה – תוקם ועדה שתגיד מה המשמעויות של העניין הזה.
דוד צור: נקדם את הצעת החוק הפרטית של חברת הכנסת גלאון ובצידה נגיש הצעת חוק נוספת שמדברת על מימד השיקום והתקצוב של הנושא.
דוד צור: אני אשמח אם הגברת מרים, שהיא שנציגת השגרירות והיא גם דוברת עברית, אז זה בכלל טוב.
דוד צור: אם את רוצה לדבר באנגלית זה גם בסדר.
דוד צור: מה שנוח לך.
<מרים אזנס: אני אשתדל לדבר בעברית.
<מרים אזנס: אני בטוחה שמירב תעזור לי.
<מירב שמואלי: העברית שלה מעולה.
דוד צור: אז נשמע קודם כל את הגברת מרים מהשגרירות האמריקאית, שתגיד את עיקרי הדברים ולאחר מכן נשמע את מירב ונפתח את הנושא לדיון.
דוד צור: סגן השר, ככל שזמנך יתיר לך ותרצה להתייחס, אנחנו נשמח.
<מרים אזנס: תודה.
<מרים אזנס: אני כל כך שמחה להיות פה.
<מרים אזנס: לגבי הדו"ח השנתי שלנו, אנחנו נמצאים באותו מעמד של ישראל.
<מרים אזנס: הדו"ח השנתי על סחר בנשים כולל גם דו"ח על ארצות הברית שזה משהו שאני חושבת שהוא די טוב.
<מרים אזנס: אם נשווה בין ההמלצות שאנחנו ממליצים לארצות הברית וממליצים לישראל – הרבה מהן דומות.
<מרים אזנס: לגבינו, הנושא של סחר באנשים, בבני אדם, זה אתגר שאנחנו משתתפים אתכם בניסיון, באתגר, להתנגד לתופעה הזאת בעולם.
<מרים אזנס: מבחינתנו המאמצים שלכם היו מאד משמעותיים ואנחנו כל כך שמחים שאתם שומרים על המעמד שלהם, שאפשר להגדיר את זה כמשהו עילית בעולם.
<מרים אזנס: אבל האתגר שעומד לפני כולנו זה האתגר שימשיך לצערי, וההמלצות שלנו לישראל מתייחסות לעונש, העונש שמקבלים האנשים שסוחרים בבני אדם, גם לשירותים שניתנים לקורבנות של התופעה הזאת מבחינת מקלטים, אבל גם לשוטרים, אנשים שמטפלים בהם, היכולת לזהות ולטפל בסחר באנשים.
<מרים אזנס: אני חושבת שהאתגר בארצות הברית ובישראל זה להתייחס לאוכלוסיות מוחלשות.
<מרים אזנס: אוכלוסיות שאולי לא מדברות את שפת המדינה, אוכלוסיות שסובלות מעוני יותר מהממוצע.
<מרים אזנס: לאוכלוסיות האלה גם יותר קשה למצוא את השירותים שכבר נמצאים.
<מרים אזנס: אז במדינות שלנו עלינו להתאמץ עוד יותר כדי להגיע לאוכלוסיות האלה.
<מרים אזנס: אצלכם אני חושבת שזה בעיקרון אנשים שמגיעים, אולי עולים חדשים, גם אנשים שמגיעים לעבוד בישראל וגם אנשים שמגיעים כדי לבקש מקלט, אנשים שהגיעו לישראל מתוך אוכלוסיות שונות באפריקה.
<מרים אזנס: אז אני מודה לכם ולמירב על תקופות שונות בממשלת ישראל שמתייחסות לאוכלוסיות האלה.
<מרים אזנס: השאלה לכולנו, אחרי התקופה - ואני יודעת שבארץ ישראל יש תקופה של שנה לגבי מישהו שמוגדר כמישהו שסחרו בו, שמקבל שנה של שירותים.
<מרים אזנס: השאלה שנשארת פתוחה היא מה אפשר לעשות לטובת האנשים האלה אחרי השנה הזאת.
<מרים אזנס: אני יודעת שיש כבר דיונים רציניים בממשלה שלכם ובגופים שמטפלים באוכלוסיות האלה – איך להגן על האנשים האלה ולא לתת להם שוב להיות קורבנות של סחר, בגלל המעמד המוחלש שלהם.
<מרים אזנס: אני ממליצה לכם גם על הדו"ח השנתי שלנו לגבי ארצות הברית, כי יש הרבה מה ללמוד על האתגרים שיש לנו גם בארצות הברית, ואני חושבת שיש דרך ארוכה לפנינו, לפני כולנו, אבל אנחנו משתפים פעולה אתכם ומודים לכם על המאמץ הרציני פה.
<מרים אזנס: זה ממש משהו מדהים ונלך קדימה ביחד.
<מרים אזנס: נצעד קדימה צעד-צעד.
דוד צור: מירב, את רוצה לומר משהו?
דוד צור: משרד החוץ?
<חיים חושן: אני בעצם אחראי על רוב המדינות שמהן באים רוב העובדים הזרים לישראל – זה הודו, תאילנד, נפאל, סרילנקה, פיליפינים ועוד מדינות אחרות.
<חיים חושן: אני קודם כל שמח לראות באמת את דו"ח מחלקת המדינה האחרון.
<חיים חושן: מבחינתי זה סיפוק מאד גדול, כי אני רואה שיש תוצאה למאמצים שאנחנו עשינו בשנים האחרונות במשרד החוץ, ותאמינו לי שעשינו הרבה הרבה מאד מאמצים.
<חיים חושן: אני אישית נמצא בתפקיד שלי בשש השנים האחרונות, והקדשתי הרבה מאד זמן, אנרגיה, לטפל בתחום הזה של העובדים הזרים.
<חיים חושן: אני לא מתייחס בהכרח לתחום הנשים והזנות, אלא לתחום במבט הרחב יותר.
<חיים חושן: אני חושב ששיתוף הפעולה שלנו עם משרד הפנים ומשרדים אחרים – משרד החקלאות, משרד האוצר ועוד משרדי ממשלה אחרים, הוא שיתוף מאד אינטנסיבי וטוב, וכל המשרדים האלה גם כן עשו את המאמצים הנדרשים.
<חיים חושן: הבעיה שהטרידה אותנו מזה מספר שנים ועדיין קיימת, לצערי הרב, זו גביית היתר שמשלמים העובדים שרוצים לבוא לעבוד בישראל, בעיקר עובדי הסיעוד, אבל גם בתחומים אחרים, סכומים שהגיעו לפעמים ל-8,000 דולר, 15,000 דולר, אפילו שמעתי על 30,000 דולר מסין.
<חיים חושן: משנת 2007 התקבלה, כמו שאתם יודעים, החלטת ממשלה שהטילה עלינו לנסות ולהגיע להסכמים בילטראליים, אם אפשר בתיווך או בשיתוף פעולה עם ארגון ההגירה הבינלאומי – IOM, כדי לחסל או לצמצם עד כמה שאפשר את התופעה הזאת, ואנחנו פעלנו בהתאם.
<חיים חושן: אמנם השגנו הסכם מאד מאד ייחודי שאני חושב שאין לו דוגמא בעצם במקומות אחרים בעולם, עם ארגון ההגירה הבינלאומי, שמסדיר את הגעת העובדים בחקלאות מתאילנד לישראל - יש כיום משהו כמו 26,000 עובדים כאלה בישראל – ללא תשלום דמי תיווך, והפידבק שאנחנו מקבלים ההסכם הזה עובד.
<חיים חושן: יש עלינו לחצים מצד הלובי החקלאי לנסות ולהביא עובדי חקלאות ממקומות אחרים בעולם וגם לחצים מצד מדינות מסוימות שמטבע הדברים אני לא רוצה לנקוב בשמן, להביא חקלאים ממדינות אחרות שאין הסכם איתן, ואנחנו עומדים בפרץ והעניין של זכויות העובדים עומד תמיד לנגד עינינו.
<חיים חושן: ואם אנחנו חושבים שבמדינה מסוימת זכויות העובדים - - -
דוד צור: אני לא רוצה לקטוע אותך, אבל אני חייב בכל זאת להכניס אותך לקונטקסט של הדיון.
<חיים חושן: לצמצם.
דוד צור: לא, לא בהקשר של לצמצם.
דוד צור: אני הייתי שמח אם היית מרחיב, אבל לא בקונטקסט הזה, כי כל נושא העובדים לחקלאות, העובדים הזרים וכן הלאה, זה נדון בוועדה אחרת.
דוד צור: אני לא רוצה להיכנס בדיון הזה לתחום הזה, גם כי זה זר לרוב האוכלוסייה שנמצאת פה, וגם כי הוועדה מתייחסת רק לנושא של מניעת סחר לשם ניצול מיני.
<חיים חושן: אני חושב שהדו"ח מתייחס גם ל - - -
דוד צור: לא, אני אומר הוועדה.
<חיים חושן: אה, הוועדה עצמה.
דוד צור: הדו"ח עצמו אכן מתייחס גם לזה וגם לזה ודיברתי על זה בהתחלה, אבל הייתי מבקש שתהיה התייחסות לזה בוועדה של מיכל רוזין.
דוד צור: אז אם יש בתחום הזה, למשל בתחום של הורדת הויזות בין מדינות, שהן מדינות מקור ואנחנו מדינת יעד, להגעה של נשים או גברים, כמעט לא ראינו גברים, אבל בעיקר נשים לתופעת סחר בתעשיית המין, יבוא כלות, כל מיני חליפות חדשות שאנחנו מוצאים – תיירות למיניהן וכן הלאה, אז אלה הנושאים שאני יודע שבמחלקה הקונסולרית נותנים להם את הדעת.
דוד צור: איך משרד החוץ מטפל, חלק מזה למשל זה הורדת הויזות במקומות מסוימים, שהיה חשש שהדבר יגביר גם את התופעה.
דוד צור: אם תוכל להצטמצם לנושא הזה, אני אודה לך
<חיים חושן: כן.
<חיים חושן: לצערי הרב אני לא כל כך יכול להתייחס לנושא הזה ספציפית, הוא לא בתחום אחריותי.
<הילה טנא-גלעד: אני אשמח לדבר אחר כך אם תרצה.
דוד צור: כן, בהחלט.
דוד צור: בבקשה, מירב.
<מירב שמואלי: הילה תתחיל ואני אמשיך.
<הילה טנא-גלעד: בוקר טוב אדוני.
<הילה טנא-גלעד: שמי הילה טנא גלעד, אני ממחלקת ייעוץ וחקיקה משפט בינלאומי.
<הילה טנא-גלעד: אנחנו אמונים על כתיבת המענים למחלקת המדינה האמריקאית בדו"ח.
<הילה טנא-גלעד: הדו"ח, כפי שיודעים רוב האנשים כאן ואני פשוט אציג את זה באופן כללי, זה דו"ח שמוגש מדי שנה והוא למעשה מחויבות של מחלקת המדינה האמריקנית מכוח החקיקה של הקונגרס.
<הילה טנא-גלעד: הדו"ח למעשה מדרג את כל מדינות העולם לגבי המחויבות שלהם למאבק בסחר בבני אדם, לפי רשימה סגורה של קריטריונים, כשהרעיון הוא באמת לוודא שהמדינות עושות מה שנקרא מאמצים משמעותיים למאבק בסחר בבני אדם.
<הילה טנא-גלעד: יש ארבעה דירוגים ומדינת ישראל, כמו שציין אדוני, נמצאת כבר שנה שלישית בדירוג הראשון ואנחנו מאד מאד מרוצים.
<הילה טנא-גלעד: זה באמת תודות למאמצים מאד משמעותיים של כל הגורמים שנמצאים סביב השולחן וגם אלה שלא, בהובלה כמובן של היחידה לתיאום המאבק בסחר בבני אדם במשרד המשפטים.
<הילה טנא-גלעד: הדו"ח השנה, כמו כל שנה, פחות או יותר מתחלק כמקובל בדירוג כאן לאכיפה, הגנה ומניעה.
<הילה טנא-גלעד: אני אסקור באופן כללי רק את התחומים של הוועדה של אדוני.
<הילה טנא-גלעד: כאמור הדו"ח שב ומציין שישראל היא עדיין מדינת יעד לגברים ונשים, גם בנושאים של סחר למטרות ניצול מיני מסחרי, גם מדינת מקור, הוא אמנם מציין בצורה פחותה נשים שנתונות לסחר למטרות ניצול מיני.
<הילה טנא-גלעד: הוא מציין רשימה של מדינות שחלקה קצת מטרידה את מי שעוסק בתחום, שמהן מגיעות נשים שחשופות לסחר למטרות ניצול מיני מסחרי – אוקראינה, רוסיה, מולדובה, אוזבקיסטן, סין, גאנה, דרום אמריקה.
<הילה טנא-גלעד: הוא מציין שחלקן הגיעו באשרות תיירות, כביכול כדי לעבוד כאן בזנות מרצונן לתקופה מוגבלת, אבל הן עוסקות למעשה בזנות בכפייה.
<הילה טנא-גלעד: יש התייחסות כמובן גם לנושא של המהגרים שמגיעים מאריתריאה, סודן ודרום סודן, שהם איפה שהוא על התפר בין הוועדה של אדוני לוועדה של חברת הכנסת מיכל רוזין, כי חלקם נסחרו, נשים וגם חלק מהגברים, נוצלו ניצול מיני.
<הילה טנא-גלעד: באופן כללי, הדו"ח מציין שאנחנו עומדים באופן מלא בסטנדרטים המינימאליים.
<הילה טנא-גלעד: בתחום של ניצול מיני מסחרי מצוין לרעה נושא היקף הענישה.
<הילה טנא-גלעד: ד"ר מירב שמואלי תתייחס לזה בהמשך.
<הילה טנא-גלעד: צוין לטובה הרבה עשייה, בפרט בנושא ההגנה, המקלט הנוסף לקורבנות סחר, מרכז היום, הזיהוי היזום, שחרור ממעצר של קורבנות סחר.
<הילה טנא-גלעד: באופן כללי הדו"ח באמת מזהה הרבה מאד עשייה חיובית, גם חקירות יזומות, גם עשייה יזומה ובחינה יזומה של מקרים על ידי משטרת ישראל, כתבי אישום, הרשעות שנעשו לאורך השנים, הסגרות.
<הילה טנא-גלעד: השנה היה דגש מאד משמעותי שגם מצוין לטובה בדו"ח על נושא הכשרות, בפרט בקרב משטרת ישראל, שבאמת ירדו לכל רמה ורמה וזה מצוין לטובה בדו"ח.
<הילה טנא-גלעד: כמובן יש קריאה להמשיך את זה, וזה נעשה באופן שוטף על ידי כל הגורמים שמעורבים.
<הילה טנא-גלעד: מבחינת המקלטים - - -
דוד צור: הייתה הערה שגם אמרה אותה מרים בדברים שלה, שהענישה היא לא מספיק מחמירה.
דוד צור: אני חייב להגיד שלפחות בעיני זה קצת היה מוזר, לנוכח הענישה דווקא במקרי הסחר, אני מדבר על מקרים שאנשים הואשמו בסחר, שהייתה ענישה מאד, בקנה מידה ישראלי, אני לא יודע אם זה בקנה מידה אמריקאי – אבל 18 שנה, לדעתי אפילו בכל קנה מידה, אני טועה?
<מירב שמואלי: אתה רואה לאורך השנים מגמה של החמרה והחמרה בענישה בתחום הזה, מאז שבתי המשפט התחילו להתערב.
דוד צור: היו נותנים שנה-שנתיים בקושי.
<מירב שמואלי: מעבר לזה אבל, הנקודה שקפצה לי בעיקר, זה שפשוט אין תיקי סחר בנשים כמעט וזה דבר טוב.
<מירב שמואלי: זה תוצאה של דבר טוב.
<מירב שמואלי: אין כמעט תיקים חדשים.
<מירב שמואלי: התיקים שישנם בהקשר לנשים שמובאות לארץ למטרת זנות, בדרך כלל זה על עבירות אחרות.
<מירב שמואלי: כי לא תמיד יסודות עבירת הסחר מתקיימים, שקשה מאד להוכיח אותם, כך שאני לא לחלוטין חושבת שההערה הזאת היא מדויקת.
<מירב שמואלי: הילה, את רוצה להוסיף?
<הילה טנא-גלעד: לא.
<תמר פרוש: שמי תמר פרוש מפרקליטות המדינה.
<תמר פרוש: אין לי הרבה מה להוסיף.