GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אריה דרעי: המינוי הראשון והבכיר ביותר שאני אעשה כאשר אני אאושר בעזרת השם ברשות השניה, תהיה אישה, בתור סמנכ"לית, וכבר הודעתי את זה לגב' שמיר אתמול.
<אריה דרעי: נשים נמצאות בתכנית, עובדות ברדיו, עובדות מול הרדיו.
<אריה דרעי: בתפקיד הקודם שלי הייתי מנכ"ל של המכללה החרדית של הרבנית עדינה בר שלום במשך שלוש שנים.
<אריה דרעי: אחר כך הקמתי את הקמפוס החרדי באשקלון והייתי מנכ"ל של תנועת "טוב" שדוגלת בשילובם של חרדים בתחום העבודה ובתחומים נוספים.
<אריה דרעי: הרבנית עדינה בר שלום הקימה את המכללה שלה בשנת 2001 עם 23 בנות חרדיות.
<אריה דרעי: היום לומדות במכללה, בשנת הלימודים הבאה תלמדנה שם יותר מאלף נשים.
<אריה דרעי: אני זוקף לזכותה של הרבנית את אותו מהלך קטן ויסודי שבזכותה גם כל אלפי הנשים שלומדות בכל המוסדות האקדמיים האחרים.
<אריה דרעי: זה לא היה מצליח אם זה לא היה נעשה – כמו שאמרתי בתחילת דברי – בצורה שקולה, יסודית, ומתאימה לאורח החיים של החברה החרדית.
<אריה דרעי: יכול להיות שבאמת היינו עושים מהלכים יותר דרסטיים שאולי היו מייצרים שיח בולט יותר, אבל היינו גורמים לריאקציה ונסיגה מאד משמעותית.
<אריה דרעי: לגבי הנושאים של הלימודים האקדמיים – חייתי את הנושא הזה שש שנים ואני לא יכול להימנע מהנושא הזה.
<אריה דרעי: המועצה להשכלה גבוהה החליטה בשנת 2011 על תכנית המח"ר שמסדירה את תכנית ההשכלה הגבוהה לחרדים.
<אריה דרעי: הוקמו הרבה מוסדות לימוד אקדמיים חדשים, שאחד מהם אני הקמתי באשקלון.
<אריה דרעי: אגב, לא ניתן להשוות בין המוסד האקדמי שמיוד לנשים שנמצא בקמפוס הכי מפואר בתוך הקמפוס באשקלון, לעומת הגברים שנמצאים במקום הרבה יותר מיושן, אבל לא זו הנקודה.
<אריה דרעי: הנקודה – שתוך המועצה להשכלה גבוהה נקבע שלא יתקיימו לימודים אקדמיים מתקדמים בתכניות לימוד נפרדות.
עליזה לביא: אנחנו נקיים על זה ישיבה נפרדת, זה לא המקום כאן.
עליזה לביא: אנחנו עוצרים כאן.
<אריאל דרעי: מה שקרה – רק המסר - - -
עליזה לביא: אנ י מבקשת, אנחנו עוצרים כאן.
<אריה דרעי: רק בנושא אתר האינטרנט – אני יכול לכפות על שדריות שעובדות אצלי לשים את התמונה שלהן באתר.
<אריה דרעי: אני לא חושב שמישהו רוצה את זה.
<אריה דרעי: מי שרוצה להופיע באתר האינטרנט זה מי שרוצה להופיע באתר האינטרנט.
<אריה דרעי: אז נכון, אולי בשם השוויון אני יכול לשים אותה אבל זה בניגוד להשקפת עולמה ובניגוד לאורח חייה ורצונה.
<אריה דרעי: אישה שלא מעוניינת שאני אשים את תמונתה באתר האינטרנט – זכותה המלאה.
<אריה דרעי: לכן אני אומר שגם האמירה בנייר העמדה שתחנת הרדיו ממשיכה להדיר נשים, היא אמירה שטחית, לדעתי, וכוללנית – והיא לא משקפת את השינוי העמוק שהתחנה עוברת ותעבור בזמן הקרוב.
עליזה לביא: קודם כל, הייתי רוצה לאחל לך הצלחה.
עליזה לביא: אתה בא, באמת, עם רקורד מאד עשיר והכרות תרבותית.
עליזה לביא: אני בטוחה שאתה תיקח את התחנה למקומות טובים.
עליזה לביא: הייתי מאד מבקשת ממך לקבל נתונים באחוזים לגבי ההשתתפות של גברים ונשים – כמרואיינים, כמשתתפים, כמפרשני שיח – הייתי שמחה אם עד מושב החורף תציב לנו נתונים באחוזים.
<אריאל דרעי: אני אשמח ל - - את השינוי שבעזרת השם אנחנו עוברים.
עליזה לביא: אז נמשיך ונעקוב במושב - - -
<הילה שמיר: אני רק אציין שבדוח של היועץ המשפטי לממשלה, מה שנדרשנו בעניין הזה – לא שתהיה תוצאה בהכרח של 50-50, אלא שתפתח האפשרות.
<הילה שמיר: נכתב שם במפורש.
עליזה לביא: אז - - - לגבי האפשרות וגם כאן אני חייבת לומר שעם הביקורת שהיתה מוצדקת, על רדיו "קול ברמה" אני ממליצה לשולחן הזה, על הפעילות החברתית המואצת שבו, לשים עין על השידור הציבורי ועל החלוקה בין נשים וגברים כמרואיינים וכמפרשני שיח.
עליזה לביא: זה לא קיים רק ברדיו "קול ברמה.
עליזה לביא: אנחנו מדברים כבר על סוף שנות ה 80 על 15-145 נשים כמרואיינות, כמרחיבות שיח, כפרשניות והשאר הם גברים.
עליזה לביא: למעשה, הנתון הזה מקובע מאז שנות ה 80.
עליזה לביא: אין פריצת דרך, אין שינוי.
עליזה לביא: יושבת פה יושבת ראש הרשות לקידום מעמד האישה ברשות השידור שמחייכת ומהנהנת בראש.
עליזה לביא: למעשה, יש אולי איזה בלבול וטשטוש, כי יש יותר נשות מקצוע, יותר שדריות שנמצאות על המרקע או על גלי האתר, אבל אנחנו לא רואים את השינוי במרואיינות.
עליזה לביא: אז באותה נשימה, בואו נשים את העין ואת הלב גם על השידור הציבורי.
עליזה לביא: גם הדוחות שלכם - -
<הילה שמיר: זו תופעה בשירות המסחרי.
עליזה לביא: - - גם הדוח הראשון, השני והשלישי מלמד על נתונים מאד קשים.
עליזה לביא: אנחנו גם לה נקדיש ישיבה נפרדת.
עליזה לביא: אני רוצה לעבור למשרד התחבורה.
עליזה לביא: מנהל אגף תחבורה ציבורית, בבקשה.
<דרור גנון: קודם כל, בהמשך להתנהלות בעבר ובכלל בנושא הזה, וכל השדרוגים שעשינו, אז השנה הקדשנו את תשומת הלב שלנו לפתיחת דלתות בתחבורה הציבורית.
<דרור גנון: בהתייעצות עם משרד המשפטים ובכלל עם משרד האוצר התחלנו תכנית רב שנתית שהחלה כבר עכשיו, של פתיחת דלתות, לפי קריטריונים, בכל הקווים העמוסים, בשלב הראשון – במטרופולינים הגדולים, תוך כדי התווית פרמטרים וכללים שבגינם נמשיך את הפתיחה בשלב ב' ובשלב ג'.
<דרור גנון: מדובר, בשלב הראשון, בשלושת המטרופולינים, זה אומר – בתל אביב, יש את הפתיחה של קו 51, אני לא יודע כמה אנשים מכירים כאן.
<דרור גנון: ביום שלישי נפתח קו נוסף שנקרא "קו מכין" שגם יהיה מלא בכל הדלתות, ללא התערבות והתערבות של נהגים.
<דרור גנון: בסך הכל מדובר בקו 125, בסביבות 800 נסיעות ביום באזור תל אביב.
<דרור גנון: בירושלים, בקבלת אישור סופי של תקציב – אנחנו הולכים לפתוח את כל קווי ה 70, הקווים הtאורכיים, קווי ה BOT של ירושלים, שמרכזים פעילות של קרוב ל 17% מכלל הפעילות של התחבורה הציבורית בירושלים, ובחיפה – מדובר גם ב 3 קווים כבדים, כשלב א', עד סוף השנה.
<דרור גנון: יש לנו פרמטרים שבגינם אנחנו בוחנים את ההצלחה או הכישלון של התהליך, ובהמשך, בכל שלב אנחנו ממשיכים ופותחים עוד ועוד קווים, כך יהיה עד סוף 2016 ונגיע למצב שבו נוכל לפתוח קווים שיש צורך וקווים שאין צורך, וכל הנושא של קווי מהדרין ייכללו בתוך אותה חבילה.
<דרור גנון: זאת אומרת, אם קווי המהדרין יעמדו בפרמטרים – הם יישארו פתוחים בדלתות האחוריות, ואם הם לא יעמדו בפרמטרים, הדלתות ייסגרו.
עליזה לביא: מה אתה אומר, בעצם?
<דרור גנון: במילים פשוטות – אנחנו הולכים למהלך של עליה בכל הדלתות בכל הקווים במדינת ישראל.
עליזה לביא: משתי הדלתות יוכלו לעלות כולם?
<דרור גנון: לא רק בקווים שהוגדרו במסגרת הבג"ץ אלא בכלל, וגם – במסגרת הבחינה נבחן את הנחיצות מבחינת תחבורה ציבורית בקווים הפתוחים הקיימים.
<דרור גנון: זאת אומרת, אם יש קווים, אפילו, לכאורה, קווים שנקראים "קווי מהדרין", שאין הצדקה לפתוח את הדלתות – לא נפתח את הדלתות.
<דרור גנון: השיקול יהיה שיקול מקצועי תחבורתי רחבי לכלל הקווים ועל פיו - - -
עליזה לביא: ניקח את אחד היישובים, לא נזכיר שמות, שהיישוב עצמו מארגן הסעה לירושלים, וההסעה היא נפרדת.
עליזה לביא: מה המנדט שלך להתערב?
<דרור גנון: אנחנו, בעיקרון, לא מעודדים, לא מאשרים ולא נותנים למפעיל שום אישור להסעה נפרדת.
<דרור גנון: כל העניין הנפרד הוא וולונטרי לטובת העניין, הוא כבר נדון, ודיברנו עליו הרבה.
<דרור גנון: נשארה הסוגיה שדיברנו עליה בעבר, של מתן אפשרות עליה של נוסעים בכל הדלתות באוטובוסים.
<דרור גנון: לשם אנחנו הולכים, בעיקר בקווים העירוניים.
<דרור גנון: בקווים הבין עירוניים העליה היא בכל מקרה מהדלת הקדמית.
עליזה לביא: אני מרגישה אי נוחות מול הדברים שאתה מציג לנו כאן, אני צריכה הבהרה: מה קורה בתחבורה הציבורית.
עליזה לביא: משהו פה לא מסתדר לי.
<דינה זילבר: הצוות המקורי גילה שבעצם יש הפרדה בקווים שנקראים "קווי מהדרין" כאשר סיבת ההפרדה היא סיבות דתיות של הפרדה, שבעצם, נשים עולות בדלת האחורית, גברים – מהדלת הקדמית, באופן שחייב התייחסות של הוועדה.
<דינה זילבר: משרד התחבורה בא במסגרת הדיאלוג בינינו ואמר – אתם באים בשם הרצון להפרדה, ואנחנו רוצים לייעל, להנהיג רפורמה כללית בכל הארץ.
<דינה זילבר: אנחנו אמרנו – ככל שאתם רוצים לקדם רפורמה כללית בכל הארץ צריך להוכיח שההפרדה מתקיימת לא רק בקווים באותם ערים שאת דיברת עליהם – אותם מקומות יישוב מועדים לפורענות, במירכאות, אלא – תראו שאתם פותחים את הדלתות בכלל האוטובוסים במטרופולינים מרכזיות, דהיינו – ירושלים, תל אביב ואולי גם חיפה.
<דינה זילבר: וא, אם מסת האוטובוסים תהיה אוטובוסים שבהם, משיקולים תחבורתיים, הדלתות הקדמיות והאחוריות פתוחות במקביל, באופן שבו הנהג לא יידרש לגבות כסף, באופן שבו זמן ההמתנה לתור יתקצר, באופן שהנהג יהיה מרוכז בנהיגה, והתשלום יתבצע בדרך אחרת, וזה ישרת מטרות תחבורתיות אחרות, העוקץ מהעניין הזה של קווי מהדרין יוקהה, ואז לא תהיה נחיצות לבוא ולהיאבק דווקא באוטובוסים המופרדים באותם יישובים כי כלל האוטובוסים יהיו עם דלתות פתוחות מקדימה ומאחורה, אבל, על מנת שה יקרה, ולא תהיה הוראה מחייבת של היועץ המשפטי לממשלה לשר התחבורה לטפל באותם קווים מופרדים צריך באמת להראות שזו באמת רפורמה מתקדמת, והיא רחבית, והיא ארצית.
עליזה לביא: כמה קווים מופרדים יש במדינת ישראל, להערכתך?
<דרור גנון: היום יש משהו כמו 50.
<דרור גנון: בערך.
עליזה לביא: ואתה מתייחס אליהם כמשהו שאתה כרגע בשלב הזה מטפל, או לא?
<דרור גנון: אנחנו לא מפרידים את הקווים.
<דרור גנון: משרד התחבורה לא מתייחס אליהם כאל קווים מופרדים.
<דרור גנון: המרכיב היחיד שנמצא בהם, לפחות בעירוני, לא בבין עירוני, זה פתיחת דלתות אחוריות, שאפשר לעלות גם מהדלת האחורית.
עליזה לביא: הנחת העבודה שלך - אתה לא נוגע בהם.
עליזה לביא: זו הנחת העבודה הבסיסית, הראשונית.
<דינה זילבר: מה יקרה אחרי הרפורמה?
<דינה זילבר: תציג.
<דרור גנון: כל הרפורמה הזו בוחנת את הקריטריונים של הפתיחה של הדלת, באופן כללי, והם יכללו בתוך הבחינה עצמה.
<דרור גנון: זאת אומרת, אנחנו מדברים על קווים עם מספר נוסעים גדול, יחסית, עם קווי שירות עם מספר תחנות גדול, יחסית, הרבה תחנות שבהן יש תחלופה של עולים ויורדים, ובמסגרת הבחינה אנחנו נבחן את העליה בדלת האחורית.
<דרור גנון: אני חייב להסביר - חלק מהקווים הם עם עליה בדלת הקדמית.
<דרור גנון: הישיבה באוטובוס היא וולנטרית, אנחנו לא מגדירים, למשל, בקווים הבין עירוניים שזה קו מהדרין.
<דרור גנון: אין לנו כזו הגדרה.
<דרור גנון: אנחנו מונעים את העניין הזה, אנחנו גם פועלים בחומרה רבה במידה ומתגלה כזו בעיה, שמישהו אומר למישהו לשבת מאחור, או פונה למישהי בצורה כזו או אחרת, יש מדבקות באוטובוסים שמגדירות שכל אחד ראשי לשבת איפה שהוא רוצה ושמי שפוגע בזה מסתכן בעבירה פלילית - - -
עליזה לביא: אתם עושים ביקורות?
עליזה לביא: יש לכם - - -
<דרור גנון: עושים ביקורות.
<דרור גנון: בשלב הזה אנחנו נמצאים כרגע בהליך של מכרז, שאמור להסתיים בחודש ספטמבר, כך אני מקווה.
<דרור גנון: המכרז הוא לבקרה.
עליזה לביא: זאת אומרת – אתם לא עושים ביקורת, אתם רק בשלב של מכרז.
<שרון צ'רקסקי: יש רק בקרים, לא בקריות.
<דרור גנון: יש גם בקריות.
<דרור גנון: היו בקריות.
<דרור גנון: עכשיו אין, אבל תהיינה, בחודש ספטמבר.
עליזה לביא: אני מרגישה מבולבלת, לא ברור לי כאן.
עליזה לביא: נראה לי שאני שואלת על X ואתה מנסה לענות לי בדרך Y, דרך איזושהי רפורמה כוללת שתטפל בסוגיה הזו.
עליזה לביא: אני לא מקבלת תשובות.
עליזה לביא: אני מצטערת.
עליזה לביא: אני רוצה לקראת מושב החורף תשובות יותר ברורות.
עליזה לביא: לא ברור לי.
עליזה לביא: אם יש קווים במדינת ישראל שהם מופרדים, וזאת הבנה ומגמה לאפשר לקווים פרטיים – למשל בבית"ר עלית, בירושלים, למשל – קרית צענז באשדוד, עוד ועוד, אני מקבלת את המידע הזה.
עליזה לביא: אז אני רוצה לדעת – אם זה בסדר, ואם יש חברות פרטיות והמדינה מאפשרת, אז אנחנו צריכים שהדברים יהיו ברורים ומוכרים, וידועים.
<דרור גנון: המדינה לא מאפשרת הפרדה.
<דרור גנון: אין כזה דבר.
<דרור גנון: אנחנו לא מאפשרים הפרדה, נקודה.
<דרור גנון: יש עליה בקווים עירוניים מכל הדלתות בקווים מסוימים, שבמסגרת בג"ץ הוא התיר את העליה והשאיר את העליה בדלתות.
<דרור גנון: אנחנו, כדי להקטין את הבעיה הזו ולהגדיל את השוויוניות גם לאחרים, שיוכלו לעלות בכל הדלתות, מתכוונים ברפורמה שאנחנו מובילים, ברמה המקצועית והתחבורתית, לפתוח את כל הדלתות באותם קווים שמתאימים לאותם קריטריונים, ואז, במידה ונראה שבקווים כאלה ואחרים שיש גם עליה בדלת האחורית, שלכאורה נקראים "מהדרין" אין הצדק – אנחנו נסגור את הדלתות.
<דרור גנון: זו הכוונה שלי.
<דרור גנון: אבל אנחנו נייצר את השוויוניות.
<לוריין פוקס: אולי כדאי לקיים סיור של הוועדה כדי לבחון את הסוגיה על מספר קווי - - -
עליזה לביא: ובכלל כל הנושא של פתיחה מאחורה.
עליזה לביא: אנחנו נקיים דיון נפרד בנושא הזה.
עליזה לביא: אני מאד לא מבינה מה קורה.
עליזה לביא: נעבור למשרד לשירותי דת.
<אילנה מזרחי: המשרד לשירותי דת מבצע פיקוח ובקרה על כ 600 חברות לענייני קבורה, ועל כ 1,200 בתי עלמין.
<אילנה מזרחי: בעקבות הפעילות שביצע צוות המשרד עם משרד המשפטים, שבעקבותיו הוגש הדוח ליועץ המשפטי לממשלה, הוצאנו, בשיתוף פעולה מלא עם משרד המשפטים הנחיות בחוזר מנכ"ל שאוסרות על חברות לענייני קבורה לאסור הספד של נשים ולבצע הכוונה לעמוד בהפרדה, בין נשים וגברים.
<אילנה מזרחי: מאז פורסמו ההנחיות, מתוך 600 חברות לענייני קבורה התקבלו פניות.
<אילנה מזרחי: אני חייבת לציין בהקשר הזה שאנחנו מבחינת המידע שאנחנו מקבלים על תלונות של הדרת נשים מכל סוג שהוא, גם מבחינת הספד וגם מבחינת הפרדה מגדרית, אנחנו מאפשרים קבלת פניות גם באמצעות האגף לפניות הציבור אצלנו במשרד, וגם באמצעות מוקד טלפוני שאנחנו מפעילים 24/7, וגם מקבלים פניות באמצעות המרכז הרפורמי, מתוך כ 600 חברות לענייני קבורה קיבלנו תלונות על כ 20 מקומות, זה בעצם מתוך כ 1,200 בתי עלמין – קיבלנו פניות לגבי 20 מקומות שבהם לא הוסרו השלטים בהתאם לחוזרי המנכ"ל שהוצאנו.
<אילנה מזרחי: מתוך 20 הפניות האלה נשארנו עם שני מקומות בודדים שבהם, לאחר פניות שלנו והידברות עם אותם הגופים, נתקלנו בסירוב להסרה של השלטים.
<אילנה מזרחי: אותן מקומות כמו שצוין פה – זה חברת קדישא בהר המנוחות וחברת קדישא ברחובות.
<אילנה מזרחי: במהלך הניסיון שלנו להתמודד עם שתי החברות האלה ניהלנו אתם גם דין ודברים בין גורמים בכירים במשרד ובין גורמי ההנהלה שם, גם ניסינו לערב את הרבנות הראשית בישראל כדי שהיא תחווה דעה בשאלה, כי כשיצאו הנחיות של חוזר מנכ"ל הרבנות הראשית חיוותה דעה בשאלה של הספד נשים ולא - - זאת אומרת, אין היום איזשהו פסק הלכתי שאותו אנחנו יכולים להציג ולומר: ראו, אין מניעה הלכתית.
עליזה לביא: למה את צריכה להוכיח להם שאסור?
עליזה לביא: איפה כתוב שאסור?
<אילנה מזרחי: אני לא צריכה להוכיח לאף אחד שום דבר.
<אילנה מזרחי: החברה לענייני קבורה, גם בתנאי הרשיון וגם מבחינת הקונספט – היא חברה שמחזיקה ברישיון מכוח חוק שירותי הדת היהודיים ובתנאי הרישיון היא כפופה להלכה של הרבנות הראשית לישראל, וצריכה לפעול בהתאם.
עליזה לביא: הרישיון הזה הוא לכל החיים?
<אילנה מזרחי: הרישיון הזה הוא רישיון שמתחדש כל שנתיים.
עליזה לביא: אז אפשר להתנות את חידוש הרישיון.
<אילנה מזרחי: תנאי הרישיון כוללים גם הישמעות להנחיות של חוזרי המנכ"ל.
<אילנה מזרחי: אז במסגרת הציות להוראות בחוזרי המנכ"ל בעצם נוצרה כאן סתירה, ברמה הזו.
<אילנה מזרחי: העמדה שלנו, כמובן, כגורם ממשלתי היא שההנחיות שלנו גוברות, בהקשר הזה, ולהפך – אנחנו מנסים להניע איזשהו מהלך מול הרבנות הראשית בישראל, כדי שהיא תחווה דעה שתסייע לנו מול אותם גורמים, ושוב, אני מציינת – מדובר בשני מקומות בלבד, מתוך כ 1,200 בתי עלמין.
עליזה לביא: בדקתם את כל בתי העלמין?
<אילנה מזרחי: שוב אני אומרת – לא בדקנו את כל בתי העלמין, מכיוון שאין לנו יכולת פרקטית לעשות את הדבר הזה, אין לנו מפקחים.
<אילנה מזרחי: אני רוצה לציין שבמסגרת ההידברות, גם עם ההנהלה של ירושלים וגם עם ההנהלה של רחובות, אנחנו מנסים להגיע לפתרונות יצירתיים.
<אילנה מזרחי: איפה הבעיה שלנו?
<אילנה מזרחי: שאין לנו יכולות אכיפה מול אותם גורמים.
<אילנה מזרחי: הכלי האכיפתי היחידי שעומד היום לרשות המשרד לשירותי דת הוא לא לחדש את הרישיון.
<אילנה מזרחי: זה, בעצם, הכלי היחידי.
<אילנה מזרחי: אבל אז, אותו ציבור שמבקש להיקבר – צריך יהיה למצוא לו פתרון שאנחנו לא יודעים היום לייצר אותו, כי אין לנו כלים לכפות על חברה אחרת להיכנס לשטח שמוחזק על ידי עמותה, שטח שהוא בבעלותה, יש כאן סוגיות משפטיות שהן הרבה מעבר לשאלה של הדרת נשים.
<אילנה מזרחי: אני רק רוצה, בהקשר הזה לציין – נכון שיש שם שלטים שהם מסרבים להוריד, אבל אין שם איזשהו פיקוח שבאמת מישהו עומד ו - - -
עליזה לביא: ברחובות נשים יכולות להספיד?
<אילנה מזרחי: התלונות התקבלו רק לגבי הצבת השלטים, גם לא לגבי האכיפה לגביהם.
<אילנה מזרחי: זאת אומרת, החברה לענייני קבורה לא עומדת ומציבה נציג מטעמם שמופקדים על ההפרדה.
<אילנה מזרחי: זה לא קורה שם.
<אילנה מזרחי: אני רוצה, בהקשר הזה לומר שבשנה וחצי האחרונות המשרד שלנו שוקד על גיבוש של תזכיר חוק שירותי קבורה, שזה תזכיר שהוא באמת הולך לעשות מהפך בכל התחום של שירותי הקבורה בישראל.
<אילנה מזרחי: התזכיר הזה הוגש ליועץ המשפטי לממשלה בערך לפני 3 שבועות, לרפרנטים הרלבנטיים.
<אילנה מזרחי: מי שמלווה אותנו שם זה הרפרנט לייעוץ וחקיקה, יגאל פז, שהוא העביר את זה, כמובן, לגורמים הרלבנטיים.
<אילנה מזרחי: סיכום הדברים שלנו עם משרד המשפטים הוא שעד סוף אוגוסט תתקבל התייחסות ראשונית ואז נפיץ את תזכיר החוק באופן רשמי, לכל משרדי הממשלה.
<אילנה מזרחי: מה שהתזכיר מבקש לעשות זה לייצר באמת סמכויות אכיפה, ובכלל זה סמכויות להציב מנהלים מורשים, בכפיה, לתת עיצומים כספיים.
<אילנה מזרחי: אנחנו מניחים שהכלים האלה באמת יוכלו לאפשר למשרד שלנו להתמודד גם עם אותם מקומות בעייתיים, גם אם הם מאד - - להתמודד גם אתם.
<אילנה מזרחי: זה קצת מחוץ לקונטקסט של הדרת נשים בבתי עלמין, אבל המשרד שלנו, מלבד ההתמודדות שלו, ואני חושבת שבתקופת זמן כל קצת קצרה להציג נתונים שבהם מתוך 1,200 בתי עלמין ידועה בעיה רק עם שני מקומות – אני חושבת שזה נתון באמת מכובד.
<אילנה מזרחי: אני רק רוצה להגיד שהמשרד לשירותי דת - - -
<אילנה מזרחי: אתם בדקתם 7 בתי עלמין אבל אנחנו עשינו ביקורות ביותר בתי עלמין, ואנחנו מזמינים את הציבור לפנות אלינו, והציבור שמקבל שירותי דת פונה למוקד הטלפוני שלנו בעשרות פניות בשבוע.
<אילנה מזרחי: אנחנו מוצפים בפניות ואני חושבת שאני יכולה להציג נתונים יותר ודאיים אבל ממה שידוע לי – מחצית מהפניות הן בנושא שירותי קבורה, ויש גם פניות שמתקבלות בנושא של נישואין, מבני דת, מקוואות וכיו"ב, אבל 50% מהפניות הן בענייני קבורה.
<אילנה מזרחי: לא התקבלו – ואני מדברת אתכם על מאו ואפילו עשרות פניות - בנוגע להדרה של הספד נשים.
<אילנה מזרחי: התלונות שהתקבלו לגבי הדרה מגדרית, הפרדה פיזית, הן באמת זניחות והן טופלו מיידית.
<אילנה מזרחי: הגענו למצב שאנחנו נמצאים עם שני מקומות בעייתיים.
<אילנה מזרחי: אז מתוך 1,200 – שני מקומות בעייתייים בתקופת זמן מאד קצרה, אני חושבת שזו רגולציה מכובדת כשלעצמה.
<אילנה מזרחי: אני רוצה לומר בשני משפטים על עוד דברים שהמשרד שלנו ביצע בנושא של הדרת נשים - ובכלל זה שינינו את הליך בחירת שם המשפחה בעקבות נישואין, כך שהיום – שם המשפחה של האישה הוא זה שנשאר, זאת אומרת, שינינו את הליך כך שאישה, כל עוד היא לא בוחרת אחרת, אז שם הנעורים שלה הוא השם שלה.
<אילנה מזרחי: שינינו את ההנחיות בנוגע לקבלת עדות נשים לצורך הוכחת מעמד אישי, והיום אישה יכולה לבוא ולהעיד, מה שלא היה קיים בעבר.
<אילנה מזרחי: אנחנו לא מכוננים הרכבים של מועצות דתיות אלא אם יש בהם נציגות נשית.
<אילנה מזרחי: הגענו למצב שאנחנו שינינו את ההוראות לגבי שילוב משגיחות כשרות - - -
עליזה לביא: אנחנו מאד אוהבים שהשינויים במשרד שלכם נעשים בעקבות הצעות חוק שאנחנו מניחים.
עליזה לביא: תמשיכו, תמשיכו.
עליזה לביא: זה טוב.
עליזה לביא: אנחנו מברכים.
<אילנה מזרחי: לא, דווקא - - -
עליזה לביא: וגם בעניין הזה של סגן השר אלי בן דהן – אני יודעת שהנושא הזה של כל בתי הקברות והנושאים הללו מטופלים על ידו והם קרובים לליבו, וגם כאן נמשיך ונעקוב ונשמע יותר במושב החורף, כי לא יעלה על הדעת שבעיר כמו רחובות לא תימצא אלטרנטיבה.
עליזה לביא: לא יעלה על הדעת שבשעה כל כך קשה לא יינתן לנשים להספיד - - -
<אילנה מזרחי: לא, זה לא קורה.
<אילנה מזרחי: לא היתה תלונה אחת.
<אילנה מזרחי: גם עורכת הדין ארז לחובסקי אמרה בתחילת דבריה שהתלונות העיקריות שהיא מטפלת בהן - - -
עליזה לביא: את לא תקטעי את דברי.
עליזה לביא: אני הייתי בפתח תקווה בלוויה שבעקבותיה הוגש הבג"ץ.
עליזה לביא: אז את צעירה ממני, ואם כאן לא היתה מעורבות, לא היתה פניה לבג"ץ, אז בעוד בתי קברות נשים לא היו יכולות להספיד.
עליזה לביא: כל מה שאני מנסה לומר – הדברים הללו לא מקובעים, וברגע שיש שינוי חברתי כזה או אחר, אז חלילה – יש לנו מדרון חלקלק, ולכן אנחנו צריכים לקבע את הדברים, שלא יהיו נתונים לשבט או חסד, בטח ברגעים הכי קשים של אנשים.
עליזה לביא: אז היום יש לנו סגן שר שהנושא הזה, בשונה מנושאים אחרים, קרוב לליבו, אבל הנושא הזה לא יכול להיות גחמה של רצון טוב של פונקציה כזו או אחרת אלא חובתנו לקבע את ההבנה שבבתי הקברות כל הנושא של ההפרדה, של ההספדים ושל כל המעורבות שצריכה להיות שם – תהיה אפשרית לנשים.
<אילנה מזרחי: וזה בדיוק מה שמנסה התזכיר שלנו לעשות.
עליזה לביא: אז אני מבקשת שזה יבוא למושב החורף.
עליזה לביא: הבנו שהתזכיר הגיע לפני 3 שבועות.
עליזה לביא: עורכת הדין דינה זילבר לא מכירה אותו, היא תקרא אותו ואנחנו נבוא כולנו עם חוות דעת ועם הבנה לגבי מה קורה.
עליזה לביא: מה עם משרד הבריאות?
<מתן אונגר: אנחנו הוצאנו כבר לפני שנה חוזר לגבי הדרת נשים, עוד לפני שפורסמו ההמלצות הסופיות של הצוות הבין משרדי.
<מתן אונגר: מראש, היקף התופעה בקופות החולים ובסניפים לא היה גדול, אבל כן מיפינו את זה.
<מתן אונגר: ראינו שעיקר הבעיות היו בבית שמש, בירושלים, במאה שערים.
<מתן אונגר: ההוראות של החוזר הורו על ביטול אזורי המתנה נפרדים, או יותר נכון - הכריחו את קופות החולים להוסיף אזורי המתנה מעורבים במקומות שיש בהם אזורי המתנה נפרדים, הם הורו לאסור על כניסות נפרדות לנשים וגברים, וכמובן – אסרו על מבנים נפרדים לנשים וגברים.
<מתן אונגר: היתה רק בעיה אחת בקופת חולים כללית והיא נפתרה, וכמובן – אסרו על שעות קבלה נפרדות לנשים וגברים.
<מתן אונגר: כיום יש מספר סניפים מועטים, בעיקר של קופת חולים מאוחדת במאה שערים, שבהם יש אזורי המתנה נפרדים, אבל ההחלטה אם לאסור בכלל אזורי המתנה נפרדים, גם בסניפים שיש בהם אזורי המתנה מעורבים עלתה היום להחלטת משרד הבריאות, וזה על שולחנה.
<מתן אונגר: היה עוד סניף של קופת חולים מאוחדת בירושלים עם כניסות נפרדות.
<מתן אונגר: שם הורינו לאסור על שילוט שמורה על הפרדה, של כניסות נשים וגברים.
<מתן אונגר: השילוט הוסר.
<מתן אונגר: כמובן שכל פניה פרטנית – אנחנו מטפלים בה.
עליזה לביא: מה לגבי איוש מרפאות על ידי רופאים-רופאות?
עליזה לביא: יש הבנות לא ברורות לגבי כניסה של רופאות לקופות - - -
<מתן אונגר: לא שידוע לי.
<עדי ליברוס: לאחרונה, לבקשתנו, משרד הבריאות הוציא חוזר לכלל בתי החולים שאוסר - - -
<מתן אונגר: זה עדיין לא חוזר, זו הנחיה – הוצאה הנחיה לכל בתי החולים להסיר את כל השילוט שמורה על הפרדה בין נשים וגברים.
<עדי ליברוס: - - בבתי החולים, במרפאות בתי החולים להתלבש באופן צנוע ולא להיכנס לבית החולים באופן שהוא לא צנוע.
<עדי ליברוס: יצאה הנחיה מאד ברורה, גם בדרג קופות החולים וגם לבתי החולים.
<יוסף פרוסט: אני מנהל מחוז ירושלים של קופת חולים כללית.
<יוסף פרוסט: בירושלים היו לנו שני אתרים שבהן היתה הפרדה, בבית שמש ובמאה שערים, ואנחנו הוצאנו הנחיות ברורות להוריד את השלטים.
<יוסף פרוסט: היו שלטים בנוגע לצניעות ובנוגע להפרדה, וגם נבדק על ידי משרד הבריאות, אין כבר יותר הפרדה, אין כניסות נפרדות.
<רועי בן משה: אני מקופת חולים מאוחדת.
<רועי בן משה: היה לנו סניף בירושלים שהתקיימו בו כניסות נפרדות ואזורי המתנה נפרדים.
<רועי בן משה: הוסרו השלטים שהורו על כניסות נפרדות, הוסף אזור המתנה מעורב בתוך הסניף כאר אין שום התערבות, לא של צוות המרפאה ולא של אף אחד מעובדי המרפאה בכל מה שקשור למקומות ישיבה.
<רועי בן משה: מבדיקה התברר כי יש בפועל ישיבה שהיא מעורבת של גברים ונשים, כל אחד בהתאם לרצונו.
<רועי בן משה: מדובר בסניף שמשרת אוכלוסייה חרדית אך מגיעים אליו אוכלוסיות מכל קצות העיר, וכל אחד מתנהג בהתאם להשקפתו ולאמונתו.
<רועי בן משה: לשאלת הוועדה - אם אין הגבלה של מטפלים – כמובן שרופאים, גברים או נשים נבחרים בהתאם לייעוד שלהם ולא בהקשר למינם.
<מיכל שלם: קודם כל, אני מברכת, כמו חברי וחברותי כאן, על הדיון בוועדה.
<מיכל שלם: אני רוצה לציין שבעקבות הוצאת הדוח של היועץ המשפטי לממשלה הוציא היועץ המשפטי לעירית ירושלים הנחיה לכלל אגפי העיריה לפעול על פי הנחיות היועמ"ש בפעילויות העירוניות השונות.
<מיכל שלם: עירית ירושלים הותקפה לא אחת, כאן, בוועדה, על תופעות כאלה ואחרות.
<מיכל שלם: חשוב לי לציין שמאז כניסתו של ראש העיר ברקת לתפקיד, החל משנת 2008, עירית ירושלים בהנחיתו של ראש העיר פועלת כל העת למניעת ומיגור תופעות של הדרת נשים.
<מיכל שלם: אם אנחנו בוחנים היום את הימצאותן של נשים בשילוט במרחב הציבורי, נשים מופיעות שם בגאון.
<מיכל שלם: העיריה גם פעלה כנגד חברות מסחריות שבעבר בחרו לפרסם קמפיין X בערי המרכז וקמפיין Y בירושלים, בשל סיבות כאלה ואחרות, כולל חברות של שילוט חוצות.
<מיכל שלם: הייעוץ המשפטי של העיריה פנה לחברות האלה.
<מיכל שלם: היום אנחנו רואים את התופעה הזו, לשמחתי, הולכת ופוחתת.
<מיכל שלם: בוודאי בכל מה שקשור לקמפיינים של עירית ירושלים במרחב הציבורי.
<מיכל שלם: נשים נמצאות שם, ונמצאות שם בגאון.
<מיכל שלם: בכל מה שקשור לשילוט במרחב הציבורי, לשילוט של גורמים פרטיזניים פרטיים, שתולים במקומות כאלה ואחרים.
<מיכל שלם: אז קודם כל נתחיל ונאמר – אנחנו לא יודעים את מה שאנחנו לא יודעים.
<מיכל שלם: לכשמתקבלות תלונות נשלח הפיקוח העירוני והשלטים האלה מוסרים.
<מיכל שלם: אנחנו מתייחסים לכל תלונה שמתקבלת בהקשר הזה ומנסים למגר את התופעה.
<מיכל שלם: הוזכרו כאן קודם פסטיבלים.
<מיכל שלם: נשים, היום, מופיעות בירושלים בכל המקומות ובכל הפסטיבלים – בין אם מדובר ברקדניות או זמרות או להקות, החל בעיר העתיקה, המשך ברחובות העיר, כיכר העיר ומועצת העיר.
<מיכל שלם: רק לפני המבצע, נערך פסטיבל גדול של זומבה על רקע חומות העיר העתיקה, פסטיבל ספינינג, ובאמת – אלף דברים אחרים.
<מיכל שלם: נשים הופיעו בפסטיבל הצלילים האחרון, פסטיבל מקודשת ופסטיבל האבירים.
<מיכל שלם: לא תמצאו היום נשים שמודרות מאירועים ציבוריים במרחב הציבורי.
<מיכל שלם: לכשאנחנו נתקלים בתופעות כאלה, בדרך כלל זה באירועים פרטיים וגם שם אנחנו מנסים להתערב ככל יכולתנו.
<מיכל שלם: צריך לציין, וציינה את זה קודם היועצת המשפטית – יש בעיה משפטית כאשר מדובר בשלטים שנתלים במקומות פרטיים.
<מיכל שלם: יש פה איזושהי מורכבות משפטית וגם אתה אנחנו מנסים להתמודד.
<מיכל שלם: כמובן שנשמח לקבל סיוע וכלים משפטיים.
<מיכל שלם: היתה תלונה לגבי הדרת שמות נשים משמות רחובות.
<מיכל שלם: במועצת העיר האחרונה, כמדומני, הכנסנו יועצת מגדרית כחברה בוועדת השמות, על מנת שגם בנושא הזה ננסה לעשות קפיצת מדרגה משמעותית.
<מיכל שלם: עוד נקודה שחשוב להתייחס אליה – דובר קודם רבות על נושא ההשכלה הגבוהה, תעסוקה וכו'.
<מיכל שלם: אני חושבת שאנחנו צריכים להיות בנושא הזה מאד זהירות וזהירים - - -
עליזה לביא: אנחנו לא נדבר על זה עכשיו, אנחנו לקראת סיום.
<טלילה שחף רוזנפלד: ממש בקצרה – עלה כאן העניין של בית הדין ה - - באשדוד, שהיה בו שילוט שהמרחב המוגן הוא לגברים, ונשים הופנו לחדר דיונים.
<טלילה שחף רוזנפלד: במקרה זה נודע לי מהתקשורת, ובגלל שזו יחידת סמך של שירות המדינה אז פניתי, ועוד לפני הפניה שלי הנושא טופל.
<טלילה שחף רוזנפלד: זו היתה יוזמה עצמאית שם.
<טלילה שחף רוזנפלד: הנהלת בתי הדין הרבניים הוציאה הנחיה, כמובן, להסיר את השלט, והוציאה הנחיה שדבר כזה אסור, לכל בתי הדין.
<טלילה שחף רוזנפלד: היום, כנראה ינקטו צעדים משפטיים נגד כל מי שטיפל בנושא, המזכיר הראשי וסגנו עומדים בפני הליך משמעתי.
<שרון צ'רקסקי: רצתי להעיר לעורכת הדין זילבר, בהקשר של הדרת נשים בצבא.
<שרון צ'רקסקי: אנחנו בעצם כבר שלוש שנים מנסות להתמודד עם הנושא הזה.
<שרון צ'רקסקי: העניין הוא שהרבה פעמים מחפשים את ההדרה בטקסים ובאירועים וההדרה, למעשה, מתקיימת הרבה לפני זה.