GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<ציונה קניג-יאיר: והבת הקטנה שלי אמרה לי: לאן את הולכת?
<ציונה קניג-יאיר: היא ראתה כבר שאני לבושה.
<ציונה קניג-יאיר: אמרתי לה שאני נוסעת לכנסת וזה הדיון.
<ציונה קניג-יאיר: אז היא אמרה לי: אז כשתחזרי הביתה תהיה הפסקת אש?
<ציונה קניג-יאיר: אמרתי לה: אם ביום מן הימים יישמו את 1325, אז מאוד יכול להיות שלנו, הנשים, יהיה קול הרבה יותר ברור, ואולי אולי אולי תהיה לנו אמירה משמעותית ונהיה במקום אחר.
<ציונה קניג-יאיר: לעצם הדיון הזה, אני מאוד שמחה לשמוע את הדברים ואני מאוד מברכת על הדיון, הוא חשוב מאוד.
<ציונה קניג-יאיר: אני רוצה שלא נשכח דבר אחד: יש לנשים ערך מוסף.
<ציונה קניג-יאיר: אני לכשעצמי קצת מאסתי בלהתנצל בפני הממשלה, ואני יושבת היום בתוך הממשלה, כל פעם לשכנע ולהגיד: אבל – ה-business case הוא שיש ערך מוסף לכולם, זה win-win situation.
<ציונה קניג-יאיר: אם יהיו נשים בתוך התהליכים האלה, אז גם התהליך מרוויח, גם הגברים שיושבים שם, גם הנשים.
<ציונה קניג-יאיר: אנחנו רואות את זה מעסקים, הנתונים של קטליסט עולמי מוכיחים את זה שככל שיש יותר נשים יש רווחים כלכליים.
<ציונה קניג-יאיר: כך גם בתהליכים מדיניים יש ערך רב לקולן של נשים.
<ציונה קניג-יאיר: והרווח בסופו של דבר הוא לא רק לנשים אלא גם לגברים שיושבים שם, ואני מקווה גם לחברה ולמדינת ישראל.
עליזה לביא: פרופ' נעמי חזן.
נעמי חזן: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.
נעמי חזן: אני רוצה גם לברך על הדיון הזה, אבל אני רוצה לפנות בצורה ישירה לחברות וחברי הכנסת: אתם "פיפטי-פיפטי", 50% ברגע זה.
יחיאל חיליק בר: רוב נשי.
עליזה לביא: חברת הכנסת מיכל בירן, בוקר טוב.
עליזה לביא: שמחה שהצטרפת אלינו.
נעמי חזן: אפילו יותר.
נעמי חזן: שנים רבות ישבתי בבית הזה.
נעמי חזן: בינתיים אני חושבת שאני עדיין האישה היחידה שישבה בוועדת המשנה של ועדת החוץ והביטחון, הייתי חברה בוועדת החוץ והביטחון למעלה משמונה שנים.
נעמי חזן: ואני רוצה להגיד דבר אחד ודבר אחד בלבד: לא צריך היום לנמק מדוע צריך נשים בכל מקום, דווקא היום לא צריך לנמק.
נעמי חזן: יש יתרון אדיר לאלה שנמצאים בפוליטיקה היום, כי המאפיין החשוב ביותר וגם המבחן החשוב ביותר של פוליטיקה זו העשייה.
נעמי חזן: ויש לכם את האפשרות לעשות היום מה שטרם נעשה במדינת ישראל, וזה לאמץ תוכנית כוללת ליישום 1325 במדינה שלנו.
נעמי חזן: ולכן אני פונה אליכם בתור אלה שחייבים יום-יום לקבל החלטות: קבלו עכשיו, ברגע זה, החלטה שאתם תקדמו יחד עם חברים מכל סיעות הבית את הפנייה לממשלה לאמץ תוכנית כוללת של 1325.
נעמי חזן: אנחנו פה למטרה הזאת.
נעמי חזן: גמרנו להצטדק ולנמק ולהסביר, הגיע הזמן לעשות.
נעמי חזן: ויש לכם את הכוח לעשות את זה, בבקשה עשו עכשיו.
עליזה לביא: תודה, פרופ' חזן.
יחיאל חיליק בר: גברתי היושבת-ראש, קודם כול, התנצלותי על האיחור בשל דיון שאני יזמתי בוועדת - - - אני רוצה ממש להתחבר לדבריה האחרונים של מורתי לשעבר, פרופ' נעמי חזן ולומר: תראו, קודם כול, אני גאה והייתי גאה להיות אחד מהח"כים הראשונים שהזדהו עם הקמפיין וקידמו אותו, ואני מצדיע למי שמוביל אותו בארץ כי זה מאוד חשוב.
יחיאל חיליק בר: עכשיו, איפה הדברים שאנחנו רוצים בהם לקדם העדפה מתקנת לנשים?
יחיאל חיליק בר: כביכול, איפה שהן לא יכולות להיכנס באופן טבעי.
יחיאל חיליק בר: ונראה שכאילו בנושאי חוץ וביטחון נשים לא מספיק מבינות או יכולות לתרום או שיש להן ערך מוסף, כאשר אנחנו רואים שיש לנו אישה שגם מנהלת את המשא ומתן או ניהלה, ויש לנו נשים בכירות וטובות כמעט בכל עמדות המפתח שנוגעות לביטחון וחוץ במדינת ישראל.
יחיאל חיליק בר: ועל כן, אם זה קורה, כבר כאילו באופן טבעי אבל לא מספיק, אנחנו חייבים, ופה אני רוצה להתחבר למה שאמרה נעמי, לדאוג לזה.
יחיאל חיליק בר: עכשיו, אני כן קורא לוועדה הזאת לקבל כהצעת החלטה אחד משני דברים: או שאנחנו ככנסת פונים לממשלה בדרישה לאותה תוכנית פעולה שיושמה ב-45 מדינות, ועובדה, זה קרה.
יחיאל חיליק בר: אנחנו תמיד חושבים שאנחנו צריכים להיות אור לגויים, לפעמים הגויים יכולים גם להאיר עלינו, וחבל שדווקא בנושא הזה של קידום מגדרי.
יחיאל חיליק בר: ואם לא, או עד שתהיה אותה תוכנית, לפחות לחייב בתקנות ממשלתיות של משרדי ממשלה, שבצמתים שאנחנו נחליט שנשים חייבות להיות בנושאי חוץ וביטחון, בחוזרי מנכ"ל, בתקנות ממשלתיות, לא חייב ישר ללכת לחקיקה גורפת, למרות שאני חושב שהנושא הזה צריך להיות גם בחקיקה.
יחיאל חיליק בר: לא, אני מדבר לגבי אותם גופים מצומצמים, יוקרתיים, ביטחוניסטיים – אני לא יודע אם החוק נוגע לזה.
יחיאל חיליק בר: אז אני אומר:
יחיאל חיליק בר: יכול להיות שאנחנו צריכים ללכת לחוק שנוגע גם לזה, להגיד: סליחה, אין פרות קדושות לנשים.
עליזה לביא: ועדת פרי, איזה חוק בדיוק הוא?
עליזה לביא: שום חוק.
יחיאל חיליק בר: לא, אין חוק שנוגע לדברים האלה.
יחיאל חיליק בר: יש נושאים הרי שהם כל כך יוקרתיים וחשובים, ש"רק גברים יכולים להבין בהם", במירכאות.
יחיאל חיליק בר: ולכן אני אומר: אחד זה ללכת לשינוי או עיבוי חקיקה.
יחיאל חיליק בר: שניים, המשרד של ורד סוויד יכול בהחלט לקדם גם תוכנית ממשלתית וגם דרישה בשם משרד ראש הממשלה לאותם משרדים ממשלתיים שאחראים על אותם צוותים יוקרתיים וקטנים, לחייב קווטה נשית מסוימת שתהיה שם, בהנחה שיש נשים שהפרופיל שלהן מתאים, ויש כמעט בכל נושא אם לא בכל נושא.
יחיאל חיליק בר: וכמובן שקריאה של הוועדה הזאת ללכת, כמו שאמרה פרופ' חזן, ולאמץ ולקדם ולדרוש תוכנית מקיפה כמו באותן מדינות.
יחיאל חיליק בר: ואשמח שהדבר הזה ייכנס להצעת ההחלטה שלכם.
עליזה לביא: לפני שאני מסכמת ומודה לך, הדיון שמתחיל עכשיו הוא חשוב לא פחות, דיון שעוסק בנושא של שכר שווה.
עליזה לביא: פערי השכר הם עוד חוליה בשרשרת של הנקודות שאנחנו מזהות כמעצימות את הפערים בין גברים לבין נשים.
עליזה לביא: גם בימים הללו, אגב, מי שנשארות יותר בבית זה מי שגם מרוויחות פחות, כי ליחידה המשפחתית משתלם שמי שמרוויחה פחות גם היא זו שלא תהיה בעולם העבודה.
עליזה לביא: וחלק גדול מהכשלים שלנו ומהקשיים שלנו בחקיקה, גם כאן יושבות נציגות של ארגונים ששותפות גם לחקיקה, זה הנושא של שיתופי הפעולה עם המעסיקים.
עליזה לביא: והיום בפעם הראשונה נמצאים פה ארגוני המעסיקים, לאחר מלחמות לא פשוטות איתם, כולל פיצול חוקים שאנחנו מעבירות, מתוך ניסיון דווקא כן לנהל דיאלוג ולהבין שהסוגיה הזאת של פערי השכר היא לא בעיה של נשים.
עליזה לביא: אז אני מבקשת ומזמינה אתכן להישאר גם לוועדה שתתחיל ממש כשאנחנו נסיים כאן.
עליזה לביא: חבר הכנסת רונן הופמן, אני רוצה לחזור ולהודות לך על תחילה של עבודה משותפת.
עליזה לביא: כלומר הוועדה הבוקר היא לא נקודתית אלא היא ועדה שמסמנת באמת התחלה של שיתוף פעולה בתוך הבית הזה בין שתי הוועדות וכמובן עם ארגוני השטח, נוכח האימוץ של התוכנית שהוצעה לפנינו.
עליזה לביא: הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי וועדת המשנה למדיניות חוץ, הסברה והתודעה המדינית של ועדת החוץ והביטחון מברכת את ארגוני הנשים על תוכנית הפעולה הכוללת, המפורטת והמקיפה שהוגשה לשולחננו ליישום החלטה 1325.
עליזה לביא: הוועדות רשמו לפניהן את הודעת הגברת ורד סוויד, מנהלת הרשות לקידום מעמד האישה, על הכוונה להוביל להחלטת ממשלה שתחייב את כל משרדי הממשלה בתוכנית מגדרית ובחובת דיווח אמת אחת לשנה, ואנחנו נפעל במשותף.
עליזה לביא: גברתי, אני מבקשת שבמחצית מושב החורף הבא נשב כאן כולנו יחד, גם הארגונים, וכמובן נקיים פה דיון משותף של שתי הוועדות.
עליזה לביא: אני מעריכה לקראת סוף חודש דצמבר נקיים כאן דיון משותף כדי לשמוע את הדיווח שלך על היישום.
עליזה לביא: את הצבת פה תחזית של חודשיים, אז כדי באמת לראות את הדברים הולכים ומתקדמים, וגם כמובן את השיקוף איך זה נעשה אצלכם, ועוד כמובן בארגונים עצמם.
עליזה לביא: אני רוצה לקרוא הודעה משותפת של כולנו: הוועדה לקידום מעמד האישה יחד עם ועדת המשנה של חוץ וביטחון של הכנסת רואות חשיבות עליונה בשילוב נשים במוקדי קבלת החלטות, מיגור האלימות נגד נשים וסיום סכסוכים אלימים, ולפיכך קוראות לממשלת לישראל לקדם ולאמץ החלטת ממשלה במסגרתה יוקם צוות בין משרדי.
עליזה לביא: צוות זה יפעל בשיתוף פעולה מלא לטובת הכנת תוכנית פעולה כוללת ליישום החלטה 1325 של מועצת הביטחון של האו"ם.
עליזה לביא: אנו נעשה שימוש בכל הכלים שברשותנו על מנת לחתור להגשמת היעד הזה.
עליזה לביא: הרבה הצלחה, המשך יום שקט, ולהתראות במושב החורף בישיבה הבאה.
עליזה לביא: תודה רבה לכולם, תודה לך, חבר הכנסת הופמן.
עליזה לביא: תודה, חברי הכנסת בר, רוזין.
עליזה לביא: היום ה- 17 ביולי 2014, י"ז בתמוז תשע"ד ואני מתכבדת לפתוח את ישיבתה השנייה היום של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עליזה לביא: הנושא שעל סדר היום הוא תנאי העסקתן של הסייעות, ביוזמת חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה ואני רוצה לברך אותך על הבחירה וההובלה של הנושא הזה.
עליזה לביא: אני חושבת שאת נוגעת באוכלוסייה רחבה וגדולה עד כדי כך, שמרכז המחקר והמידע של הכנסת לא מצליח אפילו לדעת את הנתונים עליה.
עליזה לביא: זו אוכלוסייה שלא מצליחה להתאגד ולדרוש את הדרישות.
עליזה לביא: כאן באמת המקום שלנו בבית הזה להגן גם על אלה שלא מסוגלים ולא יכולים, בנושא הזה לא יכולות.
עליזה לביא: לא בכדי זה לא יכולות.
עליזה לביא: בטח כשאנחנו כאן חשופים ונחשפים בעיקר לבעיות של נשים ובהיבטים המגדריים, חובה עלינו לבוא ולהגן על כולם.
עליזה לביא: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, לא במקרה הדיון שלך במסגרת וועדה שלנו מתקיים בי"ז בתמוז יום שבו אנחנו עוצרים לרגע וחושבים איך אנחנו נראים, מי אנחנו, מה הם הערכים שלנו כחברה ומי זכאי וזכאית ומי לא זכאי וזכאית.
עליזה לביא: איך כן עוזרים להם להיות זכאי וזכאית בכל ההטבות של אזרחים ואזרחיות במדינה.
עליזה לביא: אנחנו מדברים הבוקר על סייעות, תנאי העסקתן.
עליזה לביא: אני לא יודעת להגיד מהם התנאים, אבל כשהכנתי את הדיון הזה, זה הרגיש שכולם בורחים מאחריות עניין הסייעות ומנסים להעביר אותו ממקום למקום או מבית לבית, אבל אי אפשר בלי הסייעות.
עליזה לביא: כל אחת ואחד מאיתנו זוכר עד כמה חשוב שהסייעת תהייה נחמדה ואדיבה אם חלילה מאחרים, אם הילד שכח להביא את האוכל או שאנחנו שכחנו לתת לו את האוכל או את אותה אריזה שביקשו באותו יום כי צריך להדביק.
עליזה לביא: תמיד הסייעת נמצאת שם, תמיד היא קשובה ויש לה זמן ואורך רוח.
עליזה לביא: עד כמה אנחנו לא יודעים לומר תודה ועד כמה אנחנו לא יודעים לסייע, איך יכול להיות שזה ממשיך כל כך הרבה שנים?
עליזה לביא: במסגרת הפגישות של מטה הסייעות הארצי עם משרד החינוך והשלטון המקומי, הוחלט כבר בתחילת שנת 2013, להקים וועדה לבחינה מחודשת של תפקיד הסייעות.
עליזה לביא: בדיון של ועדת החינוך בינואר 2014, שזה לא היה מזמן, ציינה נציגת משרד החינוך שהוועדה הזאת התכנסה פעם אחת בלבד ולא חלה התקדמות בנושאים.
עליזה לביא: פניית מרכז המחקר והמידע שלנו, שבהמשך נשמע על המחקר שלהם, נענתה כי לא ידוע על פגישות נוספות.
עליזה לביא: כאן אני רוצה לפתוח הדיון שלנו בשאלה לגורמי הממשלה והשלטון המקומי, מה קורה עם התהליך שעליו בעצמכם הסכמתם והתחייבתם, איפה הוא עומד?
עליזה לביא: למה הוא לא ממשיך ומה אנו למדים מכך שהתהליך נעצר ולא ממשיך?
עליזה לביא: למעט אותה פגישה ראשונה שהייתה.
עליזה לביא: אשמח מאוד לשמוע היום את הדברים לעומק.
עליזה לביא: אם לא נשמע דברים שנרצה לשמוע, או, שלא יספקו אותנו, אנחנו בהחלט נכין פעולה אלטרנטיבת למה שאולי חשבו שיהיה.
עליזה לביא: בראש ובראשונה, אני מבקשת להודות לך חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה על היוזמה של הדיון ולאחל לנו דיון פורה.
עליזה לביא: בבקשה אני מעבירה אליך גברתי את רשות הדיבור.
פנינה תמנו: תודה לך גבירתי היו"ר.
פנינה תמנו: כשבחרתי שהדוח הזה יוצג בוועדה למעמד האישה ולשוויון מגדרי, זה היה דווקא בשל העובדה שיש 20 אלף נשים ואולי אף יותר, העוסקות בתחום שהוא כל כך חשוב לכולנו ועדיין הן נשארות בצל והן כאילו שקופות, מבחינת התנאים שלהן, מבחינת התארגנות, מבחינת הייצוג שלהן ומבחינת הגדרת תפקידן.
פנינה תמנו: התחושה היא, שכל הנושא סביבן מתגלגל, גם כאן במסדרונות הכנסת, אבל גם במשרד החינוך, בהסתדרות ובשלטון המקומי, ברשויות המקומיות.
פנינה תמנו: כולם מתנהגים כאילו מדובר בתפוח אדמה לוהט ואולי בתפוח אדמה קר שנוח לזרוק את האחריות לאחר.
פנינה תמנו: הקול שלהן לא רק שאינו נשמע, אנחנו מבינים שבהרבה מאוד דיונים שמתקיימים בתוך הכנסת, אמרתי את זה בדיון על הסייעות בוועדת החינוך, בנושא כזה שנוגע לאלפי נשים או אלפי אנשים היינו מצפים לראות דיון מלא שעמודים על הזכויות שלהן ובטח לראות התלהטות רוחות.
פנינה תמנו: זה לא קורה כי אנחנו רואים שהסייעות מבינות עד כמה חשובה העבודה שלהן והן לא רוצות לפספס יום העבודה גם אם הן יודעות שזה משפיע על התנאים שלהן והגדרת התפקיד שלהן.
פנינה תמנו: לצערי, הן גם לא יכולות להגיע היום.
פנינה תמנו: אני חושבת שגם את יושבת ראש הוועדה, במקומות שיש את האנשים השקופים אנחנו נהייה שם ולא נוותר.
פנינה תמנו: כדאי שגם הרשויות שנציגיהן יושבים פה וגם הגורמים השונים שעוסקים בכל מה שקשור בסייעות, יבינו שהנושא הזה לא ירד מסדר היום של הכנסת כי הוא חייב להיפתר.
פנינה תמנו: כולנו מבינים שהמלצות וועדות הכנסת יוצאות ונשארות יתומות.
פנינה תמנו: נכון, הוחלט על הקמת וועדה שאמורה להגדיר את תפקידן.
פנינה תמנו: בהתחלה הייתה ישיבה אצלי בלשכה, על כך שאין ייצוג באותה וועדה.
פנינה תמנו: היום אנחנו עסוקים במשהו שהוא יותר אקוטי, לכן הוועדה הזאת בכלל לא מתכנסת.
פנינה תמנו: אני מסתכלת על אלפי הנשים הללו, אולי אני לא רואה אותן כאן ואולי אני לא שומעת אותן צועקות בתחנות הטלוויזיה השונות ,
פנינה תמנו: אבל ברור לי שמול העיניים עומדים אותם ילדים ואותן סייעות שכל יום קמות לעבודה ועושות את העבודה הקדושה והמאומצת הזאת.
פנינה תמנו: הגדרת התפקיד שלהן שונתה בשנת 2001 על ידי חוזר מנכ"ל האחרון של השלטון המקומי, ועד היום לא נבחן באמת אם ההגדרה הזאת מעמיסה עליהן יתר על המידה.
פנינה תמנו: שלא נדבר על כך האם החלוקה היא נכונה, האם הפיקוח הוא נכון, האם התנאים שלהן נכונים, האם יש להן לאן להתקדם.
פנינה תמנו: כל הדברים הללו, בוודאי שלכולנו יש רעיונות וכולנו מבינים בסופו של דבר שאם לא יהיה כאן שיתוף פעולה של כל הרגולטורים שיושבים כאן, ושיתחילו להבין שחובה לפתור את הנושא הזה האחריות והחובה שלנו הם לא רק כלפי הסייעות אלא גם כלפי הילדים שלנו ובראש ובראשונה כדי להיות מדינה מתוקנת.
פנינה תמנו: כשביקשתי את הדוח הזה וכשהעברתי את השאלות למרכז המחקר והמידע של הכנסת, היה ברור לי שלא יתכן שאין נתונים בסיסיים, אין בסיס ראשוני להסתכל על תמונת המצב.
פנינה תמנו: אוקיי, אנחנו מקבלים מידע על סייעות רפואיות, על סייעות משלבות, על סייעות אחרות, אבל מי נגד מי, האם יד ימין מכירה את יד שמאל.
פנינה תמנו: כולנו מבינים שלא היה באמת איזה מסמך שריכז את הנושא.
פנינה תמנו: אני מבקשת להודות לממ"מ, לך ראדה חסייסי וליובל וורגן שעומד בראש הצוות, על העבודה המאומצת.
פנינה תמנו: אני יודעת שלא היה לכם פשוט לקבל את התשובות ושיש עדיין שאלות שנשארו פתוחות ושאתם עובדים על עוד מסמך.
פנינה תמנו: אני מקווה שהמסמך הזה רק ילך וישתפר ובעזרת ה' כבר הוא יחיל בפעם הבאה פתרונות.
פנינה תמנו: אני בטוחה שגם את היושבת ראש הוועדה, אם נראה שהדיון לא הולך למקום שהוא צריך ללכת, אז אולי נצטרך להביא קונסטלציה או פורמולה אחרת שתוביל לפתרון ההולם.
עליזה לביא: תודה רבה חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.
עליזה לביא: נבקש ממך ראדה, להציג את עיקרי הדוח שעשיתם על מעמדן ותנאי העסקתן של סייעות בגני הילדים.
<ראדה חסייסי: מרכז המחקר והמידע של הכנסת נתבקש להכין מסמך על סייעות.
<ראדה חסייסי: אני מבקשת לציין שהדוח מתייחס לסייעות בגני הילדים ואין התייחסות לסייעות בשילוב ובחינוך המיוחד.
עליזה לביא: בבתי הספר יש, כן, את זה אנחנו יודעים וגם ביקשנו.
<ראדה חסייסי: הבעיה הראשונה הייתה שלא מצאנו נתונים על מספר הסייעות המועסקות היום, היות הן שייכות לרשויות המקומיות.
<ראדה חסייסי: הן עובדות של הרשויות המקומיות, אבל התקציב לשכרן עובר ממשרד החינוך.
<ראדה חסייסי: כשפנינו למשרד החינוך, נענינו שאין למשרד החינוך נתונים על מספר הסייעות וגם במרכז השלטון לא היו נתונים על מספרן.
עליזה לביא: אני מבקשת להבין, סייעת מקבלת תלוש משכורת?
<ראדה חסייסי: מהרשויות המקומיות.
עליזה לביא: כתוב "עיריית ראשון לציון"?
<ראדה חסייסי: היא עובדת של הרשות המקומית וכל התנאים והשכר, מוגדרים בחוקת העבודה של לעובדי הרשויות המקומיות.
עליזה לביא: מבחינה משפטית המעסיק שלה, כשקורה לה משהו היא תובעת את העירייה שלה?
<רויטל לן כהן: סליחה, לא רק.
<רויטל לן כהן: לפעמים הן מועסקות על ידי בעלויות פרטיות, עמותות וכדומה.
עליזה לביא: אנחנו יכולים לדעת כמה מועסקות על ידי עיריות וכמה מועסקות על ידי עמותות?
עליזה לביא: את זה אנחנו כן יכולים לדעת?
עליזה לביא: יש איזה גוף שאנחנו כן יכולים לדעת - - -
פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, למשל אם אנחנו רואים רשות שכן משלמת למי שמועסקת על ידיה, גם כתוב "סייעת לגננות".
פנינה תמנו: זאת אומרת שאם הם באמת היו רוצים להעביר נתונים על סייעות שמועסקות על ידי הרשויות הם יכלו להעביר את המספר.
עליזה לביא: למה הם לא העבירו את המספר?
עליזה לביא: את פנית לעיריות?
<ראדה חסייסי: פנינו למרכז השלטון המקומי וגם לחברה לאוטומציה, שהיא חברה שמאגדת את כל - - -
עליזה לביא: נמצא כאן נציג השלטון המקומי?
עליזה לביא: אפשר לקבל תשובה?
<חגית מגן: מרכז השלטון המקומי, הוא גוף מעסיק.
<חגית מגן: אנחנו לא גוף מחקר, אנחנו לא אוספים נתונים מעיריות, אם נתבקש לאסוף, אנחנו נאסוף אותם.
<חגית מגן: לנו אין נתונים כמה מזכירות בתי ספר יש, כמה סייעות גני ילדים יש, כמה אבי בית יש.
<חגית מגן: כל רשות מעסיקה - - -
עליזה לביא: יש דוחות קודמים שפניתם למרכז השלטון המקומי וביקשתם מידע על מורים למשל, על עובדים אחרים?
עליזה לביא: פניתם פעם לשלטון המקומי כדי לקבל מידע ונעניתם?
<ראדה חסייסי: במסמכים שאני כתבי לא יצא לי - - -
עליזה לביא: אוקיי, אני מבקשת לבדוק.
<יובל וורגן: אני אענה.
<יובל וורגן: לגבי השאלה הקודמת, בנוגע לרשויות המקומיות ועמותות.
<יובל וורגן: כמו שראדה אמרה, אין לאף אחד את הנתונים על הסייעות.
<יובל וורגן: במסמך מוצגים הנתונים, שהם גלויים עבורנו של הגנים.
<יובל וורגן: מתוך 16 אלף גנים, אנחנו מדברים על 10,600 גני ילדים רשמיים, מה שאומר שהם בבעלות המדינה, כלומר השכר עובר לרשויות המקומיות – זה הרשויות ומדובר בגנים ולא בסייעות.
<יובל וורגן: לא ידוע אם בגן הזה מועסקת סייעת אחת או יותר, 5,500 גני ילדים קיימים במערכת החינוך של המוכר שאינו רשמי, זאת אומרת, שהם לא בבעלות המדינה אלא בבעלות פרטית.
<יובל וורגן: זה עובר לבעלות, שיכולה להיות עמותה או רשת - - -
עליזה לביא: אני מבינה שהם בעיקר החרדים.
פנינה תמנו: יש גם את "נעמת" "ויצ"ו" - - -
<יובל וורגן: "נעמת" וויצ"ו", הם יותר מעונות ולא גני ילדים.
<יובל וורגן: זה גם חרדים, אבל יש היום גם בחינוך הערבי ויש רשויות שנותנות - - -
פנינה תמנו: השלטון המקומי מחויב גם לחוק חופש המידע.
<חגית מגן: אבל אין לי את המידע, אם היה לי הייתי מעבירה.
פנינה תמנו: כל רשות יכולה להגיד שהיא לא מחויבת למידע כי היא לא אוספת את המידע.
פנינה תמנו: אבל, אם יש "חוק חופש מידע" ואתם מקבלים תקציבים גם מהמדינה, אלא אם תתקני אותי שהשלטון המקומי לא מקבל.
<חגית מגן: מה זה השלטון המקומי?
פנינה תמנו: השאלה שלי היא איך יכול להיות שאת המידע הבסיסי על עובדים אתם לא יכולים להשיג.
פנינה תמנו: גם אם אין לכם - - -
עליזה לביא: אדוני תשיב על השאלה השנייה.
<יובל וורגן: לגבי שאלה השנייה, האם השלטון המקומי לפעמים כן מחזיק נתונים או לא מחזיק נתונים?
<יובל וורגן: אני חושב שאין להם חובה להחזיק נתונים.
<יובל וורגן: הם יכולים, במקרים מסוימים בהם מרכז השלטון המקומי רוצה לקדם נושא מסוים, כדי לקדם אותו הוא אוסף נתונים ועל כמה אנשים רלוונטי להם הקידום של אותו נושא, אז הוא אוסף נתונים.
עליזה לביא: אדוני, האם בפניות קודמות שהיו לממ"מ לשלטון המקומי נתקבלו נתונים?
<יובל וורגן: אני חושב שכן, אבל כדי לתת דוגמאות אני צריך לבדוק.
<יובל וורגן: ברשותך מילה נוספת על מה שראדה אמרה לגבי החברה לאוטומציה, אני חייב להגיד שהנושא הזה הוא לא לגמרי ברור לנו.
<יובל וורגן: כאן זה כן קשור למרכז לשלטון המקומי.
<יובל וורגן: למיטב הבנתנו החברה לאוטומציה ממלאת תפקיד מרכזי בנושא הטכני בהעסקת כוח אדם ברשויות המקומיות.
<יובל וורגן: נכון?
<יובל וורגן: היא מנהלת משאבי אנוש עבור הרבה מאוד מהרשויות המקומיות.
<חגית מגן: היא לא מנהלת משאבי אנוש, היא חברת מחשוב שמנפיקה תלושי שכר, אבל הדירוג מופיע כדרוג מינהלי.
<חגית מגן: אין אפשרות למישהו - - -
<יובל וורגן: אין שם של תפקיד.
<יובל וורגן: יש שם או לא?
<חגית מגן: אם היה דירוג מפורש לסייעות כמו - - -
<יובל וורגן: הבנתי שזה לא בדירוג חגית.
<יובל וורגן: יש עמודה של תפקיד חוץ מהדירוג?
<יובל וורגן: יש מחלקה - - -
<חגית מגן: אני לא עובדת בחברה לאוטומציה.
<חגית מגן: אני לא יודעת להגיד לך איך זה מתנהל אצלם.
<יובל וורגן: גבירתי היושבת הראש, זו נקודה מאוד חשובה, כי אם מרכז השלטון המקומי יפנה לחברה לאוטומציה, הוא יקבל מהם את הנתון.
עליזה לביא: יובל, התחושה שלי שהולכת ומתחזקת תוך כדי חילופי הדברים וגם דרך ועדי המורים, אני חשה שיש כאן אינטרס לא לספר לנו כמה סייעות יש.
עליזה לביא: יש פה נושא שכנראה מתגלגל לפתחם של כמה שותפים וכל אחד מנסה שזה לא יהיה במקום שלו.
עליזה לביא: גם העובדה שההחלטה הקודמת שנעשתה בעניין הזה, הוועדה לא מתכנסת.
עליזה לביא: עכשיו כאן גם לגבי הנתונים 'זה ענייני לא ענייני'.
עליזה לביא: אם הסייעות מחר לא באות לגנים, מי הראשון שמזדעק?
עליזה לביא: איזה ארגון לדעתך?
<יובל וורגן: ההורים.
עליזה לביא: יכול להיות שבמקרה הזה, ההורים יסכימו עם הסייעות פעם אחת ולתמיד, אבל איזה ארגון?
עליזה לביא: ראשי הערים?
<יובל וורגן: כנראה.
עליזה לביא: כנראה.
עליזה לביא: טוב, אני רוצה שהשלטון המקומי יעביר את הנתונים, דרך החברה לאוטומציה לא דרך החברה לאוטומציה.
עליזה לביא: אני רוצה לדעת, אני רוצה לדעת כמה סייעות יש במדינת ישראל שעובדות תחת ראשי ערים, רשויות מקומיות, תקראי לזה איך שאת רוצה במילים המקצועיות שלך.
עליזה לביא: אני לא מומחית, אבל אני מבקשת לקבל פעם אחת ולתמיד נתונים שיספרו לנו כמה סייעות עוזרות לנו, לכולנו, להמשיך ביום-יום שלנו, גם תחת התקפות טילים במדינת ישראל, לשלוח את הילדים שלנו, לשלוח את הנכדים שלנו לגני הילדים.
עליזה לביא: כמה סייעות עובדות בגני הילדים?
עליזה לביא: אם זה לא ברור אני אחזור שוב על המשפט - - -
<חגית מגן: זה ברור.
עליזה לביא: עד עכשיו זה לא היה ברור.
<חגית מגן: לא התחמקנו - - -
עליזה לביא: אל תעני לי, לא קיבלת רשות דיבור.
עליזה לביא: כמה זמן את צריכה כדי להעביר לנו את הנתונים?
עליזה לביא: זאת התשובה היחידה שאת יכולה לענות לי, כמה זמן את צריכה?
<חגית מגן: כרגע אני לא יכולה להשיב לך.
<חגית מגן: לנוכח המצב, אני לא יודעת מה קורה ברשויות המקומיות, כרגע מנהלי משאבי אנוש לנוכח המצב שקורה במדינה וגם זה יולי אוגוסט - - -
עליזה לביא: אני מבקשת עד ה-15 בספטמבר להעביר לנו את הנתונים, בהתחשב במצב.
עליזה לביא: זה מספיק לך אדוני?
עליזה לביא: יש לך את כל אוגוסט לעבוד על זה.
פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, אני אשמח שזה יהיה חלק מהמסקנות של הוועדה.
עליזה לביא: אנחנו ממשיכים.
<ראדה חסייסי: חשוב לציין שבשנת 2001 כפי שציינת חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, היה חוזר מנכ"ל שנחתם עם משרד החינוך והרשויות המקומיות שהגדיר את תפקידה של הסייעת בגני הילדים.
<ראדה חסייסי: התפקיד שלה חולק גם כעובדת תחזוקה של הגן, אבל גם התווסף לו תפקיד פדגוגי, זו עבודה עם ילדים ובמיוחד עכשיו כשהגננת עובדת עם קבוצת ילדים היא נמצאת עם שאר הילדים בגן.
<ראדה חסייסי: לטענת מטה הסייעות זה משהו שהוסיף עוד יותר אחריות לתפקידה וזה לא רק עבודה פיסית ששמרה על ניקיון הגן, על סביבת הגן וגם של הילדים השוהים בגן.
<ראדה חסייסי: <קריאה:> אנחנו נשמח לפרט.
<ראדה חסייסי: נקודה נוספת שעלתה, היא גם עלתה בדיון לגבי סייעות בחינוך מיוחד, התשלום והשכר של סייעות שמשרד החינוך מסבסד - - -
פנינה תמנו: לפני שאנחנו עוברים לתשלום, אמרת שבשנת היה 2001 אותו חוזר מנכ"ל שהוסיף להם תפקידים וסמכויות נוספים, האם זה הוגדר במשרד החינוך או על ידי הרשות המקומית אותו תפקיד פדגוגי?
פנינה תמנו: האם הוא מוגדר היכן שהוא?
פנינה תמנו: האם בזמן שהחוזר יצא הן קיבלו על זה תוספת שכר, השתלמויות הולמות?
פנינה תמנו: הרי כיסאות נשארו בינתיים 'סייעות' גם בהגדרה.
<ראדה חסייסי: כשהסתכלנו על הנושאים יש בהשתלמויות דברים שכן קשורים לחינוך של הילדים, לתפקיד הפדגוגי של סייעת.
<ראדה חסייסי: שוב, נושא ההכשרות אם אנחנו רוצים להתייחס לזה, יש גם ביקורת שהסייעות מקבלות הכשרה שהיא לא תמיד מתאימה לעבודה שלה בגן.
פנינה תמנו: משרד החינוך מכיר בתפקיד החינוכי הזה?
<ראדה חסייסי: כן, כי זה משהו שהיה בחוזר מנכ"ל.
<ראדה חסייסי: זה משהו שמגודר כתפקיד שכולל השתתפות בישיבות - - -
פנינה תמנו: אבל זה חוזר מנכ"ל של השלטון המקומי.
פנינה תמנו: אני לא בטוחה שחוזר המנכ"ל שמרכז השלטון המקומי הוציא, משרד החינוך בכלל מכיר בו.
<ראדה חסייסי: הוא היה בשיתוף עם משרד החינוך, אבל הוא כן של הרשויות המקומיות.
עליזה לביא: את רוצה להוסיף עוד משהו?
<ראדה חסייסי: בהמשך אם יהיה מקום להוסיף.
עליזה לביא: אנחנו נתחיל איתך עורכת הדין נטע לוי מ"איתך- מעכי" שמלווה את התארגנות הסייעות הארצית.
עליזה לביא: אנחנו גם פגשנו אותך בוועדות קודמות כאן.
<נטע לוי: שלום ובוקר טוב.
<נטע לוי: תודה רבה לשתיכן על כינוס הוועדה בנושא הזה.
<נטע לוי: "איתך-מעכי" – משפטניות למען צדק חברתי.
<נטע לוי: אנחנו עוסקות בזכויות נשים ובין היתר בנשים עובדות בשכר נמוך.
<נטע לוי: כך בעצם התחיל פרויקט התארגנות הסייעות הארצית, נמצאת כאן גילי לצידי, בעצם סייעות נוספות התעוררו לעמוד על זכויותיהן לפני כשלוש שנים.
<נטע לוי: הן הבינו באופן כללי ולא באופן נקודתי שסייעת כאן או סייעת שם או רשות מקומית כזאת או אחרת, מעמדן של הסייעות ותנאי ההעסקה שלהן לא הולמים לא את מספרן, לא את תנאי דרישות העבודה.
<נטע לוי: בעצם מאז אנחנו פועלות בכמה וכמה אפיקים.
<נטע לוי: אני חושבת שהמסמך הזה מתמקד בסייעות בגני הילדים.
<נטע לוי: חשוב לי מאוד להדגיש, לדעתי תמיד צריך לראות את התמונה הכללית שהיא כוללת גם את הסייעות בחינוך המיוחד ואת הסייעות המשלבות.
<נטע לוי: בעצם כל הניסיונות לפצל ביניהן, הניסיונות האלה פוגעים גם בסייעות, אגב, גם בילדים עצמם כי בסופו של דבר לתנאי השכר של הסייעות יש השלכה ישירה על הילדים ועל כולנו כחברה.
<נטע לוי: אני מבקשת לעמוד על שתי נקודות קריטיות, בעיניי שעולות גם מהמסמך שהכין הממ"מ ובעצם גם מכל שנות הפעילות שלנו - - -
עליזה לביא: רגע, אני רוצה להבין כי חסר לי פה.
עליזה לביא: הגננות, למי הן שייכות?
<נטע לוי: הגננות הן עובדות ישירות של משרד החינוך.
<נטע לוי: כולן.
עליזה לביא: כולן בכל המערכת?
<נטע לוי: למיטב ידיעתי.
עליזה לביא: מתי נוצר הפער הזה בין המעמד של הגננת לבין מעמדה של הסייעת?
עליזה לביא: זו ירושה ממה?
<נטע לוי: קודם כל, יש את עניין ההכשרה.
<נטע לוי: ההכשרה שונה לסייעת והכשרה של הגננת - - -
עליזה לביא: האם הייתה מציאות אחרת או תמיד זה היה כך?
<נטע לוי: אולי גילי תוכל לספר.
<נטע לוי: גילי היא סייעת, עם ותק של 20 שנה בערך.
<נטע לוי: אחת הסייעות שלנו באחת הפגישות אמרה שלפני 20 או 15 שנה, היה פער בין תלוש השכר שלה לתלוש השכר של הגננת, אבל לא פער דרמטי'.
<נטע לוי: היום הפער משנה לשנה גדל - - -
פנינה תמנו: חוץ מהפער, מי שילם?
עליזה לביא: זאת השאלה שלי.
<גילי אלון: באיזשהו שלב, הן עברו ממשרד החינוך לרשויות המקומיות.
עליזה לביא: אדוני מההסתדרות, אתה מוכן להסביר לנו מה מקור הפער בין הגננת לסייעת?
<שלמה שטרן: ההכשרה וההשכלה - - -
עליזה לביא: זה ברור, אני יודעת מה אני שואלת, ברור לי שיש פער בהשכלה.
עליזה לביא: השאלה שלי היא מבחינת ההעסקה, האם הייתה מציאות אחרת בעבר?
עליזה לביא: האם בעבר הסייעות הועסקו על ידי משרד החינוך או לא?
<שלמה שטרן: אני עובד בהסתדרות 21 שנה, לפני כן הייתי עובד משרד החינוך, הייתי גם מנהל בית ספר והייתי אחראי גם על הסייעות לגננות.
<שלמה שטרן: מעולם לא היה מצב, שמשרד החינוך שילם את שכרן של הסייעות והגננות.
<שלמה שטרן: תמיד היה מצב שמשרד החינוך מממן ומעסיק את הגננות והסייעות לגננות היו תמיד עובדות הרשות המקומית.
פנינה תמנו: האם הממ"מ יכול לרשום לעצמו לבדוק את ההיסטוריה הזאת?
פנינה תמנו: כי יש כאן סייעת שאומרת לנו, שבזמנו לפני 15 שנה זה היה אחרת.