GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: הוא ער לנושא?
עליזה לביא: הוא מכיר את הנושא?
עליזה לביא: הוא יצהיר על זה שזו שנת בינוי המעונות בשלטון המקומי?
<רות דיין מדר: הוא יצהיר על כל דבר שיתרום חברתית לשינוי החברתי, גם הייתה תקשורת - - -
עליזה לביא: אני מצטטת אותך, את יודעת, את מוקלטת, מצולמת, יש פרוטוקול.
<רות דיין מדר: לא צריך.
<רות דיין מדר: אפשר לקרוא מהתקשורת שהייתה אתמול, הדברים שלו גם נאמרו לתקשורת ב"גלובס", ב"כלכליסט", והשלטון המקומי מתחייב.
<רות דיין מדר: הובלנו את העגלה הזאת במשך שלוש-ארבע שנים כדי שהרשויות המקומיות תוכלנה לבנות.
<רות דיין מדר: לא פתאום עכשיו כשהגענו עד כמה שאפשר לומר לנחלה, אז עכשיו נעצור.
<רות דיין מדר: נלווה את הרשויות לאורך כל הדרך.
עליזה לביא: לא הגענו לנחלה.
עליזה לביא: אנחנו עוד בנו"ן, נחמן, נחמן מאומן.
<רות דיין מדר: תשמעי, אני מסכימה אתך, הגענו לנו"ן, נמשיך הלאה.
עליזה לביא: יעל שמרגד, ארגון נשי חירות ישראל, מנכ"לית העמותה, בבקשה.
<יעל שמרגד: אני יעל שמרגד, לא ביקשתי זכות דיבור.
<יעל שמרגד: כרגע לא.
עליזה לביא: כרגע לא.
עליזה לביא: נעבור הלאה לד"ר נעמי מורנו מנהלת האגף לגיל-הרך בוויצו ישראל.
<נעמי מורנו: ביקשתי זכות דיבור ואשמח קודם כול באמת לומר, אני חושבת שיש פה איזשהו סוג של התקדמות גם באווירה סביב השולחן וגם בעצם במסר המרכזי.
<נעמי מורנו: אני חוברת למה שאמרה רות לגבי עלויות הבנייה.
<נעמי מורנו: בתוך בנייה אינטנסיבית בשטח אנחנו יודעים שהעלויות הרבה יותר גבוהות מהעלות המוצהרת כאן.
<נעמי מורנו: לצערנו נאלצנו לוותר על מכרזים שזכינו בהם כאשר עלות הבנייה הגיעה כמעט ל-6 מיליון בחלק מהמקומות, אז זו סוגיה - - -
עליזה לביא: על כמה מעונות נאלצתם לוותר?
<נעמי מורנו: מספר מעונות.
<נעמי מורנו: זה לא כמויות גדולות, כי בחלק אנחנו מלווים את כל הבנייה בעצמנו.
<נעמי מורנו: פשוט צריך לשים את זה על השולחן.
<נעמי מורנו: דבר נוסף שאני רוצה להציג זה נושא של מעונות במקומות עבודה.
<נעמי מורנו: יש חשיבות רבה לבניית מעונות במקומות עבודה.
<נעמי מורנו: אנחנו מכירים את זה, אנחנו מפעילים מעונות במקומות עבודה.
<נעמי מורנו: וככל שאני שומעת, אין התייחסות למרכיב הזה בנוהל.
<נעמי מורנו: זאת אומרת, אלא אם כן יש פה משהו שאני לא שומעת בצורת ההצגה, אבל כרגע בעצם כל הדיאלוג, כל הערוצים הם באמצעות הרשות המקומית.
עליזה לביא: רגע, דיברנו על זה בישיבה הקודמת.
עליזה לביא: יצאתי מנקודת הנחה שדיברנו על אזורי תעשייה, - -
<מיכל צוק: אתייחס לזה עוד שנייה, עוד רגע, תקבלו את הכול.
עליזה לביא: - - דיברנו על מפעלים.
עליזה לביא: אני רוצה להגיד לך שמהסיורים – אני בטוחה שגם את, יעל, מכירה את זה, שבמקומות שיש מעונות בתוך המפעלים או ליד או בקרבה זה מקרין גם על מי יכולה ויכול לבוא לעבוד.
עליזה לביא: גם לגבי כל מה שקשור לכל המניעים הביורוקרטיים של אזורי תעשייה, כן אפשר, אי-אפשר.
<נעמי מורנו: עוד נקודה - גם בתי-חולים - - -
עליזה לביא: נכון, הנה, למשל, אחת הבקשות הרבות שהגיעו אלינו כאן בתקופה של המלחמה זה מרופאות מ"איכילוב" למשל, שגם הקולגות שלהם עזבו את חדרי המיון ורצו לשטח וגם בני-הזוג שלהם גויסו, הם נדרשו לתת יותר תורנויות מטבע הדברים ואין מעונות, אין מעונות, אז נכון.
<נעמי מורנו: אני רוצה עוד נקודה אחת נוספת, ברשותכם.
עליזה לביא: ב"איכילוב" אין.
<יעל אנדורן: יש ממול.
<יעל אנדורן: כמו כל מעונות-היום שמלאים.
עליזה לביא: בסדר, אבל מה לעשות, כנראה התור לא כולל – עיקר הבקשות שהגיעו היו של הרופאות מ"איכילוב", אבל גם פה מירושלים, גם נשים שבני-הזוג שלהם גויסו וגם הרופאים בחדרי הניתוח שגויסו ונדרשו לעוד ועוד משמרות.
<נעמי מורנו: יש נקודה לדעתי שדורשת עוד התייחסות, זה הנושא של ההשלמה של העלויות ככל שתהיינה, כי כיום המכרזים שמוצאים על-ידי הרשויות המקומיות הם מכרזים שכוללים דרישה מהמפעיל שמציע את עצמו במכרז הפעלה להשלים את עלויות הבנייה.
<נעמי מורנו: האם הדרישה הזאת תהיה לגיטימית גם בתהליך הנוכחי?
<נעמי מורנו: זה דבר שצריך לשאול אותו בקול רם, אולי יש לו תשובה אחת, אולי יש לו כמה תשובות, אולי אין לו תשובות, אבל בהינתן הנתון הברור שהעלות גבוהה יותר – לא חשוב בכמה אחוזים, או לפחות בחלק מהמקומות ממה שננקב – מי מצופה לשאת בהשלמה?
<נעמי מורנו: והאם זה לגיטימי שזה יהיה חלק מהמכרז שיפורסם?
<נעמי מורנו: וכמובן, אני רוצה לחזור ולהדגיש שכאשר מדובר בגורמים מפעילים - לאורך הדרך היו כמה פעמים שהיו דרישות לדמי שכירות מצד הרשויות המקומיות.
<נעמי מורנו: אני רוצה לחזור ולהדגיש שזה דבר שאינו נכלל בסל התשומות, לפיכך זו דרישה לא סבירה במסגרת העלויות, ואני רוצה להבטיח שגם בנוהל הזה ישנה אמירה ברורה שזה לא יהיה לגיטימי לדרוש דבר כזה במסגרת מכרז כזה או אחר.
<נעמי מורנו: אז זה דברים שככה על פניו מתוך ההיכרות שלי עם עולם התוכן הזה.
עליזה לביא: אתן רושמות לכן?
עליזה לביא: אני מחכה לך.
עליזה לביא: איך לא?
עליזה לביא: אחרי השואו שהיה פה בדצמבר.
<דורון יחיאלי: אני מאותו מקום של נעמי, אני מוויצו, מנהל אגף בינוי.
<דורון יחיאלי: אני קצת רוצה לקלקל לכם את החגיגה, מה שנקרא.
עליזה לביא: חיכינו לך, אמרנו לך.
<קריאה: בשביל זה אתה גבר.
<דורון יחיאלי: אני פשוט בא מהשטח ולא מהשולחנות פה.
עליזה לביא: אני זוכרת עוד בנתניה את הדוגמה שנתת שם על מעון שלכם, הוא נפתח או לא נפתח?
<דורון יחיאלי: אני יכול לתת לך עוד כמה דוגמאות.
עליזה לביא: אבל המעון ההוא אז?
<דורון יחיאלי: יפתח ב-1 בספטמבר.
עליזה לביא: הוא יפתח?
<דורון יחיאלי: כן.
עליזה לביא: כלומר, מאז שנפגשנו הוא היה סגור?
<דורון יחיאלי: נכון.
עליזה לביא: מה אתה אומר?
<דורון יחיאלי: והגנים בנתניה.
עליזה לביא: כלומר, מדצמבר 2013 המעון סגור.
<דורון יחיאלי: שלא תחשבי שהוא נפתח בזכות המימון של משרד הכלכלה.
עליזה לביא: תספר לי, רק כדי שנבין על מה אנחנו מדברים, מדברים על מעון שהיה מוכן, אני זוכרת שסיפרת את זה פה בוועדה בדצמבר 2013, ואמרת שאתה לא - - -
<דורון יחיאלי: פתחו שני מעונות, אחד של נעמ"ת, אחד של ויצו.
עליזה לביא: הנה, בבקשה, ואמרת שאתם לא פותחים.
<דורון יחיאלי: אבל הכסף עוד לא שולם.
<מיכל צוק: ולמה הוא לא שולם?
<מיכל צוק: תספר.
עליזה לביא: תספר לנו.
<דורון יחיאלי: למה הוא לא שולם?
<דורון יחיאלי: כי משרד הכלכלה עם כל הביורוקרטיה - - -
<מיכל צוק: בגלל שנדרשו הערות אזהרה וזיקות הנאה וכל מיני דברים שדרשו מאתנו לדרוש, ועכשיו בדיוק בנוהל החדש אין כלום.
<דורון יחיאלי: אבל עדיין, שלא תחשבי שאם ביטלת את הדברים האלה עשית משהו נוסף מעבר.
<מיכל צוק: למה?
<מיכל צוק: עכשיו לא הבנתי.
<דורון יחיאלי: בוא נגיד, הסרת חסמים מסוימים, אבל סתם לצורך התסריט של בניית מעון.
<דורון יחיאלי: קודם כול, חלק מהעניין אתם רק עובדים מול הרשויות המקומיות, למה שהארגונים לא יקימו מעונות?
<מיכל צוק: אתייחס לזה, הבטחתי שאתייחס לזה.
<דורון יחיאלי: להתייחס זה לא, זה צריך להיות בנוהל כנקודת מימון.
<מיכל צוק: שאלתם שאלה, צריך או לא צריך, תכף אתייחס, אני מבטיחה.
<דורון יחיאלי: אבל נאמר שיש רשות מקומית, עיריית תל-אביב, היא רוצה להקים מעון, היא מאתרת קרקע בתחום העיר ואומרת: אוקיי, פה אני רוצה להקים מעון, היא פונה למשרד הכלכלה ומצד שני יש לה נוהל הקצאה.
<דורון יחיאלי: זאת אומרת, היא צריכה להכריז שהשטח הזה הוא קרקע למעון, אחר כך בנתה את המעון היא צריכה לתת אותו למישהו להפעיל, אז מי יפעיל?
<דורון יחיאלי: ויצו?
<דורון יחיאלי: נעמ"ת?
<דורון יחיאלי: פש"ר?
<דורון יחיאלי: אמונה?
<דורון יחיאלי: אז היא צריכה לעשות עוד פעם נוהל הקצאה של מי יפעיל את המעון, ועל כל נוהל כזה יש החלטת ועדה, התנגדויות, דיון בהתנגדויות, אישור ועדה, זה שנה לפני שהתחלנו בכלל לדבר מי מתחיל לתכנן את הבנייה של המעון, לתכנן את המעון, לא לבנות אותו.
<דורון יחיאלי: זאת אומרת, אנחנו רק בעוד שנה.
<דורון יחיאלי: אם מחר העירייה תגיד שהיא רוצה להקים עשרה מעונות, והיא תגיד אפילו באילו שטחים מסוימים, זה רק כמשפט, זה לא תכל'ס לבנות מעון.
<דורון יחיאלי: בגלל זה הנושא של שנה ושנתיים זה מאוד - - -
<מיכל צוק: אני רוצה רגע לדייק, גם אסביר תכף יותר בפירוט את לוחות הזמנים, אבל בואו נגיד כאן בצורה נורא ברורה, משרד הכלכלה לא יכול לשנות את כל דיני התכנון והבנייה במדינת ישראל, זאת סוגיה משמעותית וכבדה.
<מיכל צוק: עשינו, ולדעתי את כל מה שניתן לעשות, ואם לא, אז כמו שאמרנו, אנחנו כאן, נגלה עוד כל מיני דברים תוך כדי תנועה - -
<דורון יחיאלי: חלק, חלק, לא את כל, חלק.
עליזה לביא: רגע, לא כל- .
<דורון יחיאלי: חלק, חלק.
<מיכל צוק: - - כדי שברגע שיש לרשות היתר או שהיא צריכה כסף לתכנון כדי לתכנן היא תוכל לעשות את זה.
עליזה לביא: מיכל, קודם כול אי-אפשר להגיד "כל", כי יש לנו את ה-300 מעונות שאתן בכלל לא מדברות עליהם.
עליזה לביא: אנחנו מדברים כרגע רק על 400 מתוך ה-700.
<יעל אנדורן: לא, היא מדברת עוד בהקשר של ההקצאה.
עליזה לביא: לא, אנחנו מדברים על 700 מעונות שחסרים במדינת ישראל.
<דורון יחיאלי: זה תהליך.
עליזה לביא: כרגע אני מבינה שגם כל החסמים שאתם – באמת כל העבודה ברוכה – אנחנו מדברים בסך הכול על 400 מעונות מתוך ה-700 שחסרים במדינת ישראל, אז אי-אפשר לדבר על "כל", יש לנו 300 שבכלל עוד לא דיברנו עליהם.
<מיכל צוק: כל החסמים.
<מיכל צוק: לא דיברנו על כל הביקוש, מדברים על כל החסמים.
עליזה לביא: אוקיי, עכשיו חסמים.
<מיכל צוק: עוד פעם, לא יודעים להתחייב, אבל בסופו של דבר זה עניין תקציבי, עד עכשיו הבעיה שנתקלנו בה בגלל כל החסמים והבעיות לא הייתה בעיה של כסף.
<מיכל צוק: כלומר, לצורך העניין, היא הייתה בעיה של ביצוע של הכסף.
<מיכל צוק: אני מאוד מאמינה שלאור החשיבות של הנושא הזה כשנתקל בבעיה של הכסף נדע לפנות למשרד האוצר, ואני מאמינה שנקבל שם את האוזן הקשבת לנושא החשוב הזה.
<דורון יחיאלי: לא סיימתי.
עליזה לביא: כן, בבקשה, דורון.
<דורון יחיאלי: דיברנו על העברת כספים גם לארגונים ולא רק לרשויות מקומיות, דיברנו על זה שההליך של הקצאת מעון או שהתחלת תכנון של מעון לצורך היתר – אין היום עירייה: חיפה, באר-שבע, תל-אביב, נתניה, כל עירייה, זה הליך של בערך שנה עד להוצאת היתר, אם היא רוצה ואם היא לא רוצה.
<דורון יחיאלי: כך שאנחנו מדברים על סדר גודל שמהיום זה שנה וחצי שאולי יהיה היתר לבנות מעון ועוד שנה לבנות מעון.
<דורון יחיאלי: כך שצפוי שאנחנו נשב פה עוד שתי ישיבות - - -
<מיכל צוק: הנוהל מתייחס קצת אחרת, תכף נסביר אותו.
<דורון יחיאלי: יצא ממש לאחרונה נוהל רפורמת המרפסת של ראש הממשלה.
<דורון יחיאלי: אפשר היה גם להכניס לתוך הנוהל הזה את הנושא של מעונות-יום על מנת לקבוע קיצור זמנים לעיריות.
<דורון יחיאלי: לא יכול להיות שאגיש בקשה להיתר לעיריית תל-אביב או לעיריית באר-שבע ואחרי שנה וחצי אקבל היתר.
<דורון יחיאלי: ממ"ד בעיריית באר-שבע - - -
עליזה לביא: כל בית צריך מרפסת וכל שכונה צריכה מעון, זה דווקא סלוגן לא רע, נכון?
<דורון יחיאלי: בדיוק.
<דורון יחיאלי: אז למה שבנוהל הזה לא יכנס גם נושא של מעון?
<דורון יחיאלי: תעשו, זה תפקידכם.
<יעל אנדורן: נכנסו שם מוסדות ציבור.
<דורון יחיאלי: אנחנו לא מבקשים הנחות מבחינת דרישות של מה דרישות החוק אומרות.
עליזה לביא: יש לך פה כמה שאלות, כל הנושא הזה של ארגונים ובמסגרות תעשייה.
<דורון יחיאלי: זו לא הנחה בדרישת החוק מה לעשות, אבל אם הפקידה שיושבת או מהנדסת הרישוי שיושבת תדע שאת התיק של המעון היא צריכה להעלות למעלה ולא להשאיר למטה, אז נקצר בשליש את משך הזמן של הוצאת היתר, וכנ"ל ועדת ההקצאות שצריכה להקצות שטח למעון או לגוף שיפעיל אותו.
<דורון יחיאלי: זה עוד עניין.
<דורון יחיאלי: והקטע של התשלומים - הרי משרד הכלכלה מפעיל מפקחים שבאים למעונות שקיימים כבר והם רואים שפה יש בורג בולט ופה יש מגן אצבעות שחסר, ברגע שמעון עובד יש ויכוח עם מגיע כסף לגוף שהקים אותו או לא?
<דורון יחיאלי: אז כל הדרישות שהיו עד היום, זיקת ההנאה והערת האזהרה, צריך למחוק אותן ומעון עובד.
<דורון יחיאלי: בעוד שבועיים יש מעונות שעובדים למרות ועל אף זה שלא קיבלו כסף, אז אפשר להזרים את הכספים האלה ולא להתחשבן עם כל מיני הערות ישנות, דרישות ישנות.
<מיכל צוק: אתייחס לזה.
עליזה לביא: אז את רושמת לך?
<מיכל צוק: כן, אני רושמת.
עליזה לביא: ליזה ריבקין מנהלת רשת הגיל-הרך בנעמ"ת, בבקשה.
<ליזה ריבקין: קודם כול, אני רוצה לברך על המהלך הזה של לנסות לשנות ולקצר את כל התהליך לבניית מעונות, ואני רוצה לקוות ולהיות אופטימית שאכן גם אם לא יהיו 400 מעונות, אבל אפילו מחציתם, כבר התקדמנו צעד אחד קדימה, ומי כמונו יודעים טוב יחד עם משרד הכלכלה שהביקוש די רב וההיצע קטן.
<ליזה ריבקין: אני רוצה רק להוסיף שני דברים, אחד, שאלת המיגון שכן חשובה לאור מיגון המעונות.
עליזה לביא: מייד נפנה למשרד הביטחון.
עליזה לביא: אנחנו מייד פונים.
<ליזה ריבקין: רק אם ככה אכניס את שאלתי בכל זאת.
<ליזה ריבקין: השאלה, יש את הפרוגרמה, יש ממ"ד או מקלט לפי התכנון של הפרוגרמה, וצריכים לתת את הדעת ולומר לפחות במה אנחנו כרגע ניצבים מול ההורים, ובצדק, אחרי מבצע "צוק איתן" זה היה ברור לנו שבמקומות שעד גבולות ה-40 קילומטר ולא רק בעוטף עזה – על עוטף עזה אין בכלל דיון שיש למגן את כל המעון – אבל הייתי רוצה לשמוע גם על גבולות ה-40 קילומטר בנושא של מיגון מעונות.
<ליזה ריבקין: היום אנחנו נתקלים ביום שאחרי "צוק איתן" בהורים חרדים, הורים שמפחדים להחזיר את ילדיהם לתוך המעונות, צריך לתת על זה את הדעת ולא להתעלם ולעסוק רק בבניית מעונות חדשים אם אנחנו מדברים על מיגון אלא גם על מעונות קיימים, אם אפשר בכל זאת להכניס את העניין הזה כדי שנוכל לתת שירות.
<ליזה ריבקין: כי אם רוצים לשמור על שגרה, וזה מה שפיקוד העורף בעצם דרש, ובצדק, לשמור על שגרה, צריך לתת את המענה ללקוחות.
<ליזה ריבקין: אז זה עוד דבר שהייתי מציעה להכניס לתוך הדיון, כי אם יש תקציבים לבניית מעונות אז בואו גם נדבר על המעונות הקיימים, אי-אפשר להתעלם מהם.
<ליזה ריבקין: זה משהו שאני חושבת שחשוב.
<ליזה ריבקין: ואני שוב חוזרת, גם במקומות עבודה ובתי-חולים זה הוכיח את עצמו.
<ליזה ריבקין: אנחנו מפעילים, הפעלנו ב"סורוקה", ויצו הפעילו - -
<נעמי מורנו: "ברזילי".
<ליזה ריבקין: - - ב"ברזילי", וראינו שנתנו שירות.
עליזה לביא: אני רוצה לדעת את זה לעניין אחר, באיזה בתי-חולים יש מעונות?
<ליזה ריבקין: לנו בבית-החולים "סורוקה" בבאר-שבע.
עליזה לביא: וב"ברזילי".
<נעמי מורנו: לנו ב"ברזילי".
<נעמי מורנו: אנחנו פותחים ב"רמב"ם".
עליזה לביא: ב"רמב"ם", מתי?
<נעמי מורנו: בינואר הקרוב.
<נעמי מורנו: יש לנו ב"הדסה עין-כרם".
עליזה לביא: אתם יודעים שאחד המקצועות שעברו פמיניזציה זה מקצוע הרפואה - עבר פמיניזציה באופן מוחלט, וזה אחד הדברים בהם אנחנו מטפלים פה בוועדה.
עליזה לביא: אז ב"סורוקה", ב"רמב"ם", ב"ברזילי" ו-?
<נעמי מורנו: יש לנו ב"הדסה עין-כרם" ויש לנו ב"אסף הרופא".
עליזה לביא: ב"עין-כרם" יש?
<נעמי מורנו: כן, יש.
<ליזה ריבקין: אנחנו עובדים גם בבית-החולים "מגדל העמק".
<דורון יחיאלי: בוויצו מול "איכילוב".
עליזה לביא: כן, אבל הרופאות, כמה רופאות?
עליזה לביא: תנו העדפה לרופאות.
<קריאה: אני מוכנה לפתוח ב"איכילוב", אני מוכנה, מה הבעיה?
<רבקה קנריק: הם לא יכולים לתת העדפה אלא לתת את - - - של משרד הכלכלה.
עליזה לביא: אומרת דוברת הוועדה - הקיימים מפוצצים.
<רבקה קנריק: הם מלאים.
עליזה לביא: ותתכוננו, כי עוד שנה הבטיחו לנו הרבה לידות.
<נעמי מורנו: אז אנחנו רוצים עוד להיערך, ולכן העליתי את הסוגיה הזו.
<נעמי מורנו: אנחנו רואים כמה זה רלוונטי וכמה הביקוש רב.
<נעמי מורנו: מעונות שאינם במקומות עבודה וסמוכים – אה, ויש לנו כמובן במוסדות מחקר ואקדמיה, זה גם כן משהו מאוד חשוב לציין.
<ליזה ריבקין: כן, באקדמיה גם.
<נעמי מורנו: גם ב"באר-שבע", גם באוניברסיטת תל-אביב" וגם ב"מכון ויצמן".
<נעמי מורנו: דיברתם על נושא הביקוש, המעונות מלאים עם רשימות המתנה, עם - - -
עליזה לביא: בסדר, תודה.
עליזה לביא: אגב, מה לגבי האוניברסיטאות ומכללות?
<נעמי מורנו: אז זה מה שציינתי.
<נעמי מורנו: לנו יש ב"אוניברסיטת תל-אביב", "באר-שבע".
עליזה לביא: ב"בר-אילן" יש גם של "אמונה".
<ליזה ריבקין: לנו יש ב"טכניון".
<ליזה ריבקין: אבל שוב, באמת מה שחשוב כאן, ואולי פה צריך לעשות את העניין הזה של עוד משפט אחד שאומר על עניין גובה התמיכה לבנייה, אסור להתעלם מזה, הנתונים ידועים, נאמר פה, בניית מעון זה סדרי גודל שבין 3.2 מיליון, ואפילו 4 - - -
<דורון יחיאלי: בין 4 ל-6 מיליון.
<יעל שמרגד: בין 4 ל-6, היא לא צריכה להגיד את זה, זה בין 4 ל-6.
<מאירה בסוק: לא, אבל העניין הוא שהאוצר מדבר על 2.8 אז מראש יש פה בעיה.
עליזה לביא: נגיע אלייך, נגיע אלייך.
<מאירה בסוק: לא, אין לי מה להגיד.
עליזה לביא: לך אין מה להגיד?
<מאירה בסוק: יש לי, אבל - - - להגיד את זה כהיסטוריה, אז את זה אני יוזמת.
עליזה לביא: לא, זה יום חג.
<ליזה ריבקין: תודה, שיהיה בהצלחה בכל מקרה.
עליזה לביא: עורכת-הדין קרן גרינבלט, שדולת הנשים.
<קרן גרינבלט: אני כמובן גם מברכת על הניסיון המרשים לשתף פעולה כדי לפתור את הבעיה האקוטית הזאת, ואנחנו גם במיוחד בתקופה האחרונה רואות כמה קריטי הנושא של מעונות-יום לא רק מבחינת השתלבות נשים בשוק העבודה, אלא גם הקיימות שלהן בתוך שוק העבודה והאפשרויות שיש להן לא להיות מפוטרות כשהן צריכות להיות עם הילדים וכו'.
<קרן גרינבלט: רק רציתי לתת נקודה קטנה שבאמת מהצד השני של התמונה הכללית, שהיא אולי טיפה סוטה מהדיון, אבל לדעתי חשוב להגיד אותה.
<קרן גרינבלט: זה הנושא שבמקום שבו התקצוב לא מספיק אז יהיה צריך לקצץ בעלויות של דברים אחרים, והמקום שאנחנו כבר רואות שנים שמקצצים בעלויות זה הרבה פעמים בזכויות העובדות בצוותים של מעונות-היום, בכלל אצל נשים שעובדות במקצועות הטיפול ובמקצועות החינוך.
<קרן גרינבלט: אז רציתי לומר שכשאנחנו מדברות על פרויקט לאומי שמתוקצב על-ידי הממשלה חשוב לשים לב למקומות שבהם הממשלה נותנת חסות במובן מסוים להעסקה פוגענית, וחשוב גם לזה לשים לב.
עליזה לביא: רבקה פישמן, חברה למתנ"סים.
<רבקה פישמן: אני רוצה להוסיף שאלה נוספת.
<רבקה פישמן: החברה אולי שונה בעניין הזה לגבי הסבת מבנים לטובת בינוי מעונות-יום, האם זה בתוך החשיבה?
<רבקה פישמן: כי לנו יש את היכולת, אולי בשונה מארגונים אחרים, להתמודד עם האתגר הזה ובצורה כזו לקצר את התהליכים.
עליזה לביא: האם החברה למתנ"סים יש לה באיזשהו מקום - - -
<רבקה פישמן: יש מתנ"סים שאפשר לתת לזה עדיפות ולהיות שותפים לאתגר הלאומי בנושא של בינוי מעונות, אנחנו עושים את זה בעצם ביומיום, אבל אם כרגע תאמרו שהתשובה חיובית ניתן לזה עדיפות.
עליזה לביא: עורכת-הדין מאירה בסוק, הגענו אלייך.
<מאירה בסוק: לא אחזור לעבר כי אני למודת ניסיון אז אני לא בטוחה בכלל שזה יתקיים.
<מאירה בסוק: אני מצטערת שאני סקפטית.
עליזה לביא: חשבתי שמאז שאני פה קצת שינית את - - -
<מאירה בסוק: אין ספק.
<מאירה בסוק: אבל אני זוכרת כל כך את כל מה שדובר כאן והיו פה כולם וכולם דיברו, וכבר עכשיו אם נסתכל, אם השלטון המקומי וויצו, לצורך העניין, אומרים שזה בין 4 ל-6 מיליון שקל והאוצר אומר 2.8, אנחנו כבר מההתחלה בבעיה, זה א'.
<מאירה בסוק: ב', דיבר האדון מוויצו על שנתיים לפחות, אז אנחנו לא רואים ב-2015 שזה ייבנה, לכן אני, עם כל הכבוד, נראה מה שיהיה, זה הכול.
עליזה לביא: תודה, תודה רבה לך.
<קריאה: ימים יגידו.
עליזה לביא: אל"מ בני שיק, אני שמחה לארח אותך בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עליזה לביא: אני רגילה לראות אותך בוועדה אחרת, אז אני שמחה שאתה פה אתנו בצוק העתים.
<בני שיק: אתחיל עם סיפור המיגון.
<בני שיק: אחד, צריך להסתכל על עוטף עזה בנפרד ממה שמסתכלים על האחרים.
<בני שיק: עוטף עזה אמור לקבל מעון ממוגן באופן מלא ולא באופן חלקי, זה משמעותית כבד גם בהיבט של הבינוי וגם בהיבט של המחיר.
<בני שיק: שאר המעונות בישראל בנויים על בסיס התקנה המוגדרת בפיקוד העורף - איזה מרחב מוגן נותנים לאיזה גודל של כיתה על-פי הכיתות הקבועות והמוכרות, זו באופן עקרוני השיטה שעל-פיה אנחנו עובדים.
<בני שיק: על השאלה של גבולות ה-40 קילומטר.
<בני שיק: אין לנו כוונה להפוך את 40 הקילומטר לאפס-שבע, לשים את כל המעונות או גני-הילדים ממוגנים באופן מלא, אלא רק על-פי המרחבים המינימליים ההכרחיים שאנחנו מגדירים, שזה פחות או יותר 12 מטר למבנה.
<בני שיק: ואם תחליטו שאתם רוצים, אנחנו - - -
<דורון יחיאלי: לכיתה.
<בני שיק: לכיתה אחת בתוך המעון.
<בני שיק: אם תחליטו שאנחנו רוצים, אנחנו בשמחה נרחיב את זה, רק יש לזה משמעויות כלכליות מאוד כבדות בהיבט של הסיפור של זה.
<בני שיק: הייתי רוצה לגעת בשלוש נקודות נוספות שעלו כאן.
עליזה לביא: אני רוצה להבין, סליחה, ברשותך, שדרות כמשל, שדרות אפשר היה להמשיך בגני-הילדים, אפשר היה להמשיך בקייטנות במתנ"ס כי היה מיגון.
<בני שיק: נכון.
עליזה לביא: 50% מילדי שדרות היו בקייטנות.
<בני שיק: היו מוגנים מלא.
עליזה לביא: אשדוד זה לא היה הסיפור.
<בני שיק: לא.
עליזה לביא: כמו שאתה יודע, וגם אתה מבקר וביקרת, ואני מקווה שלא נחזור לסיפור הזה, אבל אי-אפשר היה להמשיך בשוטף.
עליזה לביא: אני לא רוצה להזכיר כמה אנשים לא הגיעו לעולם העבודה.
עליזה לביא: אגב, היה פער של 100% בין נשים שלא הגיעו לעבודה לגברים שלא הגיעו לעבודה, וגם הסיבה לפער הזה היא עניין של השולחן הזה.
עליזה לביא: אבל למשל עיר כמו אשדוד, למה כשאנחנו בונים היום, וזה המקום שלכם לבוא ולתת את ההמלצה שלכם לפחות - - -
<בני שיק: למה הכוונה להכניס את כל המדינה הזאת ולהפוך אותה למדינת מקלט?
<בני שיק: אנחנו אומרים לעצמנו מה אנחנו רוצים במינימום ההכרחי שאפשר יהיה לתפקד אתו.
<בני שיק: אחרי שישבנו דרך אגב עם המסגרות, מה לתת למעונות-יום, זו לא החלטה של פיקוד העורף לבד, היא התבצעה בעבודה מטה משותפת עם משרד הכלכלה ועם גופים נוספים.
<בני שיק: ההחלטה באיך מקיימים את זה או אם זה מספיק או לא מספיק אפשר לפתוח אותה ואפשר להגדיר שאנחנו רוצים מרחבים גדולים יותר, זה אפשרי.
<בני שיק: לך אני אומר שבעיני באפס-40 בזמן ההתראה שיש או במהלכים שהם חירום ניתן להצטמצם ובמירכאות "להצטמק" עם חוסר הנוחות ולהיכנס לתוך מרחבים מוגנים מספיק גדולים יחסית לכיתה.
<בני שיק: אנחנו יכולים להחליט להרחיב, זה באמת לא בעיה, זה עניין של נייר, רק העלות ביכולת של הרשות, של המשרדים, זה לא יתקיים, זה יהרוג את זה לגמרי.
<בני שיק: לכן, זה בסדר מבחינתי, מחר בבוקר כל הגנים מוגנים במדינת ישראל.
<בני שיק: הגיונית, קשה מאוד ליישם את זה, בלתי-אפשרי, לא נהיה מחוברים למציאות, לצרכים של הגופים, של הרשויות, של האזרחים וביכולת לממש את זה.
<בני שיק: אגיד פה עוד שני דברים בעייתיים.
<בני שיק: יש הרבה מאוד גנים שקיימים היום ואין להם מיגון, גם בטווח השבע-40.
<בני שיק: בגלל שלקחו מבנים קיימים, עשו להם שינוי ייעוד ונתנו להם רישיון עסק ללא בחינה מלאה של הצורך בהיתר.
<בני שיק: אני פונה פה לשלטון המקומי או למי שמנפק את רישיונות העסק.
<בני שיק: אסור שיפתח גן ללא מיגון.
עליזה לביא: על אפס-שבע אתה מדבר.
<בני שיק: לא, על כל מקום.
<בני שיק: לכל מקום, לא רק שבע-40, שבע על כל הארץ.
עליזה לביא: אוקיי, אז תחזור על זה.
<בני שיק: כשאתה מגיע לפתוח כזה גן אתה עובר דרך הרשות ודרך מספר גורמים ומקבל רישיון עסק.
<בני שיק: ברישיון עסק הזה לא נבחן נושא המיגון מכיוון שפיקוד העורף הוא לא תחנה ברישיונות העסק.
<בני שיק: אם הוא היה תחנה ברישיונות עסק כנראה שהוא לא היה חותם על התהליך הזה.
<בני שיק: גם בשינוי ייעוד בחלק מהמקרים הוא לא יכול להשפיע יותר מדי בשינוי ייעוד למבנה.
<בני שיק: לכן, אסור שיקרה מצב שפותחים גן-ילדים לבן-אדם פרטי או לגוף אחר שמפעיל אותו ללא מיגון צמוד, אחרת אנחנו נתקלים בזה במה שאת אומרת, בכל סבב הסלמה, בכל אירוע חירום יסגרו את הגן כי אין בו מיגון.
<מאירה בסוק: מה זה מיגון צמוד?
<רות דיין מדר: הוא מדבר על הגנים הפרטיים.
<דורון יחיאלי: מה את רוצה?
<דורון יחיאלי: גנים עירוניים של העירייה שבנתה את המעון כמעון ולא עשתה לו מיגון בכלל.
<דורון יחיאלי: לפני 30 ו-40 שנה לא דיברו על כל זה.
<ציפי רון: נכון, 40 ו-50 שנה, כן.
<בני שיק: עוד אמירה אחת מהניסיון שיש לי ברשויות.
<בני שיק: לא תתנו כסף מלא, לא יהיו גנים.
<בני שיק: לא יהיו.
<בני שיק: אני פשוט בונה עכשיו את כל הגנים בעוטף עזה ובחלק אחר בשבע-15.
<רות דיין מדר: זה מה שאת אמרת.
<בני שיק: אם לא יתוקצב מלא – אבל זה לא הצד שלי, אני עכשיו כאילו נציג הפיקוד, אבל מכיוון שאני מתעסק בעניין בניית הגנים הממוגנים או גנים אחרים בשבע-15 אחרי החלטת הממשלה האחרונה שהייתה לפני שנתיים, לא יהיה תקצוב מלא, בעיקר רשויות שהן פחות חזקות או ערים שהן לא מספיק יכולות לממן את התהליך הזה, לא ייבנה, גם לא ב-80%.
<בני שיק: תראו מה קורה במשרד החינוך, משרד החינוך מממן גם את הזמנים לכיתות אם שמתפתחות וגם את הבנייה המלאה.
<בני שיק: אגף הבינוי שלו בונה את כל בית-הספר מקצה לקצה.
<בני שיק: זאת אומרת, הוא נותן מפתח לרשות ואומר לה קחי על-פי פרוגרמה.
<בני שיק: נכון שהרשות מובילה את זה, השלטון המקומי שותף לזה, הוועדות וכו', אבל לרשויות קשה מאוד בנושא הבינוי, על אחת כמה וכמה באפס-שבע כשנכנס לזה גם נושא המיגון.
<בני שיק: בכלל אני אומר על אפס-שבע, מכיוון שהמדינה החליטה שהגנים יהיו ממוגנים, ראוי שהתקצוב שהיום מחליטים לתקצב יתקצבו מלא את המיגון, זה החלק הכבד בעניין של הבנייה ומשבע והלאה זה החלק היחסי.
עליזה לביא: מישהו שלא הקראתי שרוצה לדבר?
עליזה לביא: דורון.
עליזה לביא: גם את רוצה?
עליזה לביא: יש מישהו שלא דיבר שרוצה, רוצה?
עליזה לביא: אני כבר עוברת אליך.
<בני שיק: סליחה, עוד משהו על תכנון ובנייה.
<בני שיק: מכיוון שגם בזה אני קצת עסוק כי זה קשור אלינו, אפשר להשיג מהלכים מקוצרים לבניית הגנים, צריך להביא את ועדת התכנון, את בינת ואנשיה, הם יודעים לעשות את זה באופן מהיר דרך ועדות מקומיות וועדות מחוזיות ולפתור את הבעיה באופן מהיר.
<בני שיק: זה לא יכול לעבוד בפטור כמו המרפסות, אי-אפשר להשוות גן למרפסת.
<בני שיק: יש תהליך מאוד מסודר, במיוחד ברפורמה ברישוי גם לתהליכים מקוצרים.
<דורון יחיאלי: אבל ממ"ד למרפסת אפשר להשוות.
<בני שיק: לממ"ד לא נותנים פטור.
<בני שיק: חבר'ה, יש מסלול מקוצר לממ"ד, לא נותנים פטור לממ"ד.
<ציפי רון: אתמול אישרו מיגוניות בהליך מזורז.
<בני שיק: מיגונית זה לא מיגון וזה לא ממ"ד.
<דורון יחיאלי: מיגונית לא תיקנית אז אין לך מה לעשות עם זה.
<ציפי רון: אישרו אתמול במועצה הארצית בהליך מזורז.
<בני שיק: מיגונית זה ליופי.
<ציפי רון: לא משנה, אבל אישרו.
<דורון יחיאלי: כן?
<דורון יחיאלי: יאללה.
<דורון יחיאלי: יש לי הערה אליך דווקא, בבאר-שבע יש לנו מעון חדש שבנינו עם ממ"ד, זה ארבע כיתות, 48 מטר.
<דורון יחיאלי: בא נציג פיקוד העורף, אמר: רק 15 ילדים יכולים להיות בממ"ד, את כל היתר תשלחו הביתה.
<מאירה בסוק: זרוק אותם הביתה.
<דורון יחיאלי: אז בשביל מה לבנות ממ"ד של 48?
<בני שיק: אין לי מושג על מה אתה מדבר, אבל מבטיח לבדוק.
עליזה לביא: תיקח עכשיו את הפרטים, בני.
<נעמי מורנו: הפרטים זה מעון באוניברסיטת בן-גוריון.
עליזה לביא: כי העדויות האלה, אתה יודע, אנחנו לא מדברים באוויר, אנחנו אחרי חודש וחצי מאוד - - -
<בני שיק: אגיד את זה בעדינות, אני רמ"ח מיגון, אחראי על כל המיגון, אין מעלי מיגון, יש רק בעיקר מתחתי.
<בני שיק: אם מישהו מאנשי אמר את זה, אבדוק למה, מבטיח.
<נעמי מורנו: אוקיי, נשמח לקבל תשובה.
<דורון יחיאלי: ויצו היה היחידי בעולם ובארץ שבנה מעון ממוגן מלא.
<דורון יחיאלי: זאת אומרת, לא רק הכיתות, אלא גם החצרות בשדרות.
<דורון יחיאלי: הבאנו כסף מחוץ-לארץ - - -
עליזה לביא: בגלל זה יכולנו לבקר בשדרות ולראות את הילדים נמצאים בבתי-הספר ובקייטנות, זה מה שלא ראינו בערים אחרות.
<דורון יחיאלי: למדו מאתנו פיקוד העורף, אבל משום מה יד אחת נפלה להם, הם עשו רק את המעון בלי החצרות, אז לחצרות היינו צריכים להביא מיגוניות בשביל להשלים את השהייה של הילדים.
<ציפי רון: יש 14 שנה טפטוף כל הזמן.
עליזה לביא: דורון, אבל בשדרות רק 50% מהילדים היו בקייטנות, אתה יודע למה?
עליזה לביא: כי המרחק בין מיגונית למיגונית הוא 20 דקות, ואימהות שלא יכולות להרשות לעצמן את התחבורה הציבורית או שאין להן רכבים לא שלחו את הילדים ונשארו אתם בבית.
עליזה לביא: אז גם על זה.
<דורון יחיאלי: במעון שלנו לא הייתה בעיה כזאת - - - ילדים נהנו מכל רגע.
עליזה לביא: אליעזר שוורץ, הכנת לנו את הדוח לדצמבר, ושם כתבת – אני יודעת שיש לך גם כמה דברים – שב-2012 "כחלק מאישור המלצותיה של הוועדה לשינוי כלכלי-חברתי החליטה הממשלה להגדיל את היצע המקומות במעונות ב-30,000 מקומות נוספים בתהליך שיימשך שש שנים, 2012 עד 2017" שזה אם היינו מתחילים בזמן.