GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכאל דור: אני רק רציתי לציין - - -
דוד צור: כן, משרד הבריאות, בבקשה.
<מיכאל דור: לציין בשמחה שאנחנו לא מופיעים פה.
<מיכאל דור: זאת אומרת שאין טענות, אבל מעבר לזה, ניתנים במקום שירותים רפואיים מלאים, ביקורת רפואית בבית החולים בילינסון.
<מיכאל דור: יש רופאה שתגברנו את שעות הנוכחות שלה לאחרונה, ולמעט מה שהוזכר שם, אני חושב שמקבלים טיפול ראוי.
<מיכאל דור: תמיד עולה השאלה מה קורה כשהם מסיימים את תקופת השיקום או השהייה במקלט, מה קורה איתם מבחינת ביטוח רפואי הלאה.
<מיכאל דור: הגשנו את ההצעות שלנו, אבל זה כמובן עוד לא מוסדר.
דוד צור: אוקיי, לא דיברנו, כי הדו"ח לא מתייחס, לעניינים שאנחנו כן מדברים עליהם – המרפאות הניידות בנושא של הזנות.
דוד צור: שם אין ספק שצריך לתגבר ולחזק.
דוד צור: סגן השר, בבקשה.
צחי הנגבי: תודה אדוני יושב הראש.
צחי הנגבי: אני שמח לברך אותך לאחר שבמשך שש שנים אני ישבתי בכיסא שבו ניהלתי דיונים.
צחי הנגבי: בזכותך אני חוזר למקום שהתרגלתי בעבר להיות ובאמת זו הרגשה נעימה.
צחי הנגבי: כלל בדיון הזה זו הרגשה שיש לי פה איזה סוג של חיים שכאלה, כי יש פה אנשים שעבדתי איתם כשר הבריאות, משרד המשפטים, משרד ביטחון הפנים.
צחי הנגבי: איתך זכיתי לעבוד כשהייתי השר לביטחון פנים, אז זו באמת הרגשה נעימה.
צחי הנגבי: המפגש הראשון שלי עם הנושא הזה היה בשנת 1997, כששגריר ארצות הברית בישראל ביקש לפגוש אותי, בתחילת כהונתי כשר המשפטים לכמה נושאים, כשאחד מהם היה להעמיד אותי על העובדה המצערת שישראל נמצאת במקום לא טוב במיקום שלה, בדירוג של המאבק העולמי בסחר בנשים ובזנות.
צחי הנגבי: נדמה לי שהיינו אז במקום שלישי, לא זוכר, 1997.
<מרים אזנס: זה היה מאז 5 שנים שהיו לנו את הדירוגים.
צחי הנגבי: בשנת 1997 הוא בא אלי ואני לא יודע אם כבר היה את הדירוג הזה, אבל הוא נזף בנו בכל הנימוס על זה שאנחנו צריכים להתחיל לעשות כמה וכמה דברים.
צחי הנגבי: ובאמת משרד המשפטים ומשרדים אחרים התחילו להתארגן באופן הרבה יותר ממוקד.
צחי הנגבי: במשרד לביטחון הפנים אני חושב שצורי היה אז מפקד מחוז תל אביב, כשהגדרנו את המאבק בארגוני הפשיעה בקדמת סעד העדיפות של המשרד, לאור כמה וכמה אירועים שאז פגשנו אותם ברחובות.
צחי הנגבי: זיהינו את כל נושא הסחר בנשים ובתי הבושת, בעיקר באזור תל אביב, אבל לא רק, כאחד ממקורות ההכנסה העיקריים של ארגוני הפשיעה ובאמת נעשתה עבודה יסודית בנושא הזה, למרות שהיינו תוך כדי האינתיפאדה השנייה ובשנים מאד מאד קשות מבחינת פעילותה של המשטרה ומחויבותה לעמוד בקדמת המאבק בטרור בתוך הערים.
צחי הנגבי: אני שמח לפגוש את הנושא שוב במשרד החוץ.
צחי הנגבי: האמת שאני לא עסקתי בנושא כלל במשרד החוץ, אבל מאד הופתעתי לקראת הדיון הזה, כשביקשתי לקבל סקירה מחיים ומהחבורה שעוסקת בנושא הזה במשרד החוץ ונתקלתי באמת בהיקף פעילות מאד משמעותי על פי הנחיית השר ובהובלתו לאורך שנים.
צחי הנגבי: אני לא אצטט פה את כל 17 הסעיפים שהוכנו עבורי, אבל נושא אחד מעניין ובכל זאת חשוב להזכיר.
צחי הנגבי: הוא גם מופיע בדו"ח, הוזכר בדו"ח, וזאת העובדה שהאגף לעניינים קונסולריים של משרד החוץ, נקט שורה של צעדים להגביר את המודעות לנושא של סחר בבני אדם, למניעת הסחר, להגנה על הקורבנות, בעיקר באמצעות אותם קונסולים ונציבויות שלנו, שמצויים בארצות שמוגדרות כארצות המקור.
צחי הנגבי: משרד החוץ מפעיל תכנית להכשרה של קונסולים שיוצאים למדינות המוצא של קורבנות הסחר בפוטנציה.
צחי הנגבי: האגף הקונסולרי מקיים עבור הקונסולים היוצאים לחו"ל סדנה לזיהוי קורבנות סחר, בשיתוף המתאמת הבין משרדית של המאבק לסחר בבני אדם במשרד המשפטים.
צחי הנגבי: הסדנה הזאת מאפשרת לנציגים שלנו, שיוצאים למדינות השונות, לזהות את דפוסי הפעולה של סחר בבני אדם במדינות השירות שלהם ובעקבות ההכשרה הזאת בתחום שהם קיבלו, הקונסולים שלנו איתרו קורבנות סחר פוטנציאליים, בזמן הראיונות למתן אשרות עבודה.
צחי הנגבי: המידע הזה הועבר לרשויות בארץ ונמנעו מקרים של כניסה לארץ למטרות סחר בבני אדם ועוד כהנה וכהנה דברים שעושים בקונסוליות ובנציבויות.
צחי הנגבי: אז אני מאד שמח שמשרד החוץ מעורב ומשולב במערכה שמדינת ישראל כולה חרטה על דגלה – לקדם עד כדי מיגורה המוחלט, אני מקווה, ביום מן הימים, כחלק מן הערכים שלנו כמדינה יהודית, הערכים שלנו כמדינה דמוקרטית והמחויבות שלנו לערכים הבינלאומיים.
צחי הנגבי: אז יישר כוח לכל מי שעוסק במלאכה ולוועדה שדואגת לדרבן ולפקח.
דוד צור: תודה רבה לך, אדוני סגן השר.
דוד צור: אם יש שאלות שאתם רוצים להפנות לסגן השר בהכרח, כי הוא תיכף יעזוב אותנו.
דוד צור: אם לא, אנחנו נמשיך בדיון ותודה רבה.
דוד צור: כמובן שאם אתה יכול להישאר אני אשמח.
צחי הנגבי: אני אשאר עוד קצת.
דוד צור: סיימנו את הסרט של הטיפול והשיקום.
דוד צור: אם יש מישהו שרוצה לדבר מהמקומות אחרים, גם מה-NGO'S או מגופים אחרים, אז אני פותח את הדיון.
דוד צור: אמי סער, בבקשה.
<אמי אסתר סער: אני אמי סער מהמוקד לפליטים מהגרים.
<אמי אסתר סער: אני אדבר על שני נושאים שקשורים לנשים, לדרישתו של דוד.
<אמי אסתר סער: יש פה את מה שכתבנו למי שרוצה לקרוא.
<אמי אסתר סער: קודם כל אני מבקשת לשבח את רשויות המדינה.
<אמי אסתר סער: אני חושבת שבאמת נעשו פה דברים שגם בעולם אין אותם, כמו למשל המקלט לגברים שיש לנו, ההרחבה של המקלטים ושל הטיפול בקורבנות סיני, ההכרה של המדינה בקורבנות סיני, כל הסיוע המשפטי שאנחנו יודעים, שאנחנו בקשר טוב ואנחנו יודעים כמה שהיום דברים שאנחנו עשינו בעבר נעשים היום על ידי המדינה, ההסכמים הבילאטרליים.
<אמי אסתר סער: באמת נעשים פה דברים.
<אמי אסתר סער: עם זאת, יש עדיין כמובן דברים שלא נעשים ואני אתייחס פה לשני נושאים.
<אמי אסתר סער: הנושא הראשון הוא קורבנות הסחר מסיני, שהמדינה לקחה, טיפלה, מגיעים למקלט.
<אמי אסתר סער: מה שלמעשה קורה הוא שגברים ונשים שנמצאים במקלט מקבלים אשרת ב/1 לתקופה כמו שהיו מקבלות כל אותן קורבנות שהיו מגיעות ממזרח אירופה ובתום השהות שלהן בארץ ושנת שיקום, היו חוזרות לארץ שלהן, כי היה להן לאן לחזור.
<אמי אסתר סער: רוב קורבנות הסחר מסיני הן מאריתריאה, מדינה שלא ניתן לחזור אליה.
<אמי אסתר סער: מדינה שהאו"ם החליט שאין מה להחזיר את האנשים שברחו ממנה, הם מבקשי מקלט.
<אמי אסתר סער: כשהם עוזבים את המקלט, מקבלים את שנת השיקום שלהם, מה שקורה הוא שביום א' יש להם אשרת ב/1 ועבודה מסודרת ואחרי יומיים מודיעים להן שהן עוזבות את המקלט.
<אמי אסתר סער: אותה אשרה פגה.
<אמי אסתר סער: קודם כל הם מפסידים את מקום העבודה שלהן ואין להן שום אשרה, יש להן את אשרת 2 א' 5 שהיא לא אשרת עבודה אמיתית, ויש להן קשיים לעסוק בעבודה ולהשתקם.
<אמי אסתר סער: ואז מה שקורה הוא שכל השיקום וכל מה שהשקיעו בהן במקלט, ברגע שהן עוזבות את המקלט ומצליחות להתחיל לחפש עבודה או נותרות חסרות פרנסה, למעשה כל מה שהיה מתקלקל.
<אמי אסתר סער: אותן נשים מתקשות להשיג עבודה ותהליך השיקום שלהן נקטע.
<אמי אסתר סער: מה שעוד יותר חמור, חלק גדול מאותן נשים הן נשים שהמשפחות שלהן שילמו אלפי דולרים לשחרור שלהן מהמקלט והמשפחות מצפות שאותן נשים תעבודנה ותשלמנה ותשלחנה את הכסף הביתה.
<אמי אסתר סער: ובמקרים רבים, ואנחנו כבר יודעים על כל מיני דיבורים על נשים אריתראיות שעוסקות היום בזנות לפרנסתן, לאו דווקא בגלל שמישהו סוחר בהן, אלא בגלל שאין להן הרבה ברירה והן צריכות לשלוח מהר כסף הביתה.
<אמי אסתר סער: ואני חושבת שאם לאותן נשים – אני לא חושבת, אני בטוחה – אם לאותן נשים יתנו אשרת ב/1 גם בהמשך השהייה שלהן בארץ, עד שתיפתר הבעיה ואנשים יוכלו לחזור לאריתריאה, זה יהיה צעד מאד חיובי ומאד נחוץ.
דוד צור: מה ההערכה?
<אמי אסתר סער: כמה עזבו את המקלט או כמה - - -
דוד צור: מה האוכלוסייה הזאת עליה את מדברת, שהיה להם ב/1?
<אמי אסתר סער: 200?
<אמי אסתר סער: לא יודעת, זה מאות.
דוד צור: מאות בודדות.
<אמי אסתר סער: זה מאות בודדות.
דוד צור: יש פה נציג של משרד הפנים?
<מירב שמואלי: אני רק יכולה לומר שהבעיה הזאת היא באמת מאד מאד חשובה, מה קורה אחרי שנת השיקום.
<מירב שמואלי: יש באמת דיונים כפי שעלה פה.
<מירב שמואלי: משרד הרווחה כבר הרחיב קצת את השירותים שהוא נותן.
<מירב שמואלי: רשות ההגירה לא פה, אבל אנחנו דנים בנושא הזה, אנחנו מודעים לקושי.
<אמי אסתר סער: אני רק רוצה להגיד בהקשר לאותן נשים, שאנחנו מודעים לקיום התופעה כבר שנתיים ועשינו הרבה דיונים עם ארגונים אחרים.
<אמי אסתר סער: לצערנו, בהעדר תקציבים, אנחנו לא יכולים להיכנס לזה.
<אמי אסתר סער: יש לנו תכנית מוכנה מה לעשות, אנחנו - - -
דוד צור: אני מזכיר לך שהוועדה בעצם הביאה לזה שבסוף יתנו להם ב/1.
דוד צור: הבאנו לפה את - - -
<אמי אסתר סער: כן, את אמנון בן עמי.
דוד צור: את אמנון בן עמי קיבלנו את ההתחייבות, אבל מה שאת מציינת כרגע זה להאריך את זה ואני מבטיח שאנחנו נעשה פנייה בעניין הזה.
דוד צור: אנחנו נפנה עוד פעם למשרד הפנים שבסך הכל יש לו מחויבות לנושאים האלה, אבל מה שחשוב לי זה נתונים מדויקים שאוכל לקבל אותם מכם או ממשרד הרווחה.
<מירב שמואלי: זה עשרות, זה לא מאות.
דוד צור: עשרות.
דוד צור: זה לא יותר טוב.
<מירב שמואלי: זה מספר קטן מאד.
<אמי אסתר סער: כן, אבל עוד כמה זמן תהיינה עוד.
<מירב שמואלי: סך הכל אלה שהוגדרו כקורבנות סחר מקרב האריתראים, זה פחות מ-200, וזה גם גברים.
<אמי אסתר סער: לא, אבל יש עוד כאלה שממתינות.
<אמי אסתר סער: לא משנה.
<מירב שמואלי: אבל זה מספרים קטנים.
<אמי אסתר סער: בואו נגיד שזה לא משהו שיערער הכל.
דוד צור: אוקיי, אבל בסוף כשתגיעו להבנה כמה מספרים, צריך לבוא ולתת אותם וצריך לדעת אפילו שמית.
דוד צור: להגיע ממש לרשימה שמית, עם איזה נספח ואני מבטיח שהוועדה תפנה עוד פעם לאמנון בן עמי ותבקש, כי את מעלה נקודה מאד חשובה.
<אמי אסתר סער: דבר שני, אנחנו נתקלים ואני בטוחה שיש פה עוד ארגונים שמטפלים בנשים בזנות שיכולים לספר, באטריז, המקלטים, המרפאות הניידות, וקורבנות סחר מהעבר, קורבנות סחר שהגיעו לארץ לפני 10-15 שנים ונשארו פה מכל מיני סיבות וכיום לא יכולות לחזור למדינה שלהן, לא שלא יקבלו אותן שם, אבל למעשה לשלוח אותן לשם זה לשלוח אותן למצב עוד יותר גרוע מ - - -
דוד צור: בקיצור, השתקעו פה וממשיכות לעסוק בזנות.
<אמי אסתר סער: חלקן כן.
דוד צור: כן, פגשנו בהן.
<אמי אסתר סער: אני פגשתי עכשיו מישהי בכלא, סיפור מאד עצוב, ואני חושבת שצריך להתייחס שוב, גם משרד הפנים, גם לאותן נשים ולתת את הדעת ולמצוא להן מענה כאן בארץ.
דוד צור: הבנתי, אוקיי.
<אמי אסתר סער: נושא אחר שאני לא אדבר עליו אבל אולי נדבר עליו בוועדה אחרת, זה העניין של הדיג ובטוח שאין פה אף אישה, אז אין לי מה לדבר על זה בוועדה הזאת.
דוד צור: זה לא קשור רק לנשים, אגב.
דוד צור: אנחנו מדברים רק על ניצול נשים.
דוד צור: דיג לדעתי זה קלאסי למיכל רוזין.
דוד צור: יש לה כישורי דיג ידועים ואני בטוח שהיא תשמח.
<אמי אסתר סער: אנחנו מוציאים בקרוב דו"ח על זה.
דוד צור: עוד מישהו שרוצה להתייחס?
דוד צור: כן, מיכל.
<מיכל ליבל: אני רוצה להתייחס למה שמירב אמרה.
<מיכל ליבל: אני חושבת שזה באמת דבר נורא חשוב שכל עוד התעשייה רווחית – החסר משנה את פניו ובגלל זה העבודה החשובה שאנחנו עושים פה בהקשר לזנות בישראל, ברור שהיא תשפיע גם על הסחר.
דוד צור: כן, צעד משלים, ללא ספק.
<מיכל ליבל: ואי אפשר להפריד בין הדברים האלה.
<מיכל ליבל: זאת אומרת סחר הוא לא משהו שקיים בעולם באופן אובייקטיבי בלי קשר למה שקורה - - -
דוד צור: לביקוש.
<מיכל ליבל: לביקוש.
<מיכל ליבל: וזה נכון בכל התחומים שבהם יש סחר, אני מניחה, וזו נקודה שחשוב לזכור אותה.
<מיכל ליבל: אי אפשר להפריד ובוודאי ביחס להשתנות של פני הסחר ולמודל הזה שמירב הזכירה של נשים שבאות על אשרת תייר והמאפיינים של הסחר או הכניסה לעבירה של הסחר הם באמת לא קיימים וזה ברור למה, כי עבירה של סחר היא מאד ...
<מיכל ליבל: ויכול להיות שגם צריך לחשוב בהמשך על איזה שינוי שיכיל או יחבר בין העבירות השונות.
<מיכל ליבל: זאת אומרת יש מדינות שבהן החקיקה של הסחר בבני אדם הרבה יותר קשורה לחקיקה הספציפית גם על עבירות מין, זאת אומרת שזה מחובר.
<מיכל ליבל: אני לא יודעת איזה מודל יותר טוב, אני לא אומרת.
<מיכל ליבל: זאת אומרת הדגש על חקיקה על סחר בישראל הוא מאד חשוב וברור שזו התוצאה של ההישג הזה, אבל זה משהו שחשוב לזכור אותו ולראות איפה הדברים האלה נפגשים.
<מיכל ליבל: הייתה לי גם שאלה.
<מיכל ליבל: אני לא יודעת אם היא רלבנטית.
דוד צור: לא נמצאים פה הגורמים.
דוד צור: יכול להיות שנפנה אותם.
דוד צור: מירב, הייתה פה שאלה ובשביל זה אנחנו נקבל את הנתון הזה ממשרד הפנים – כמה נכנסו לפה עם אשרות תייר, תיירות, ולא יצאו ובעצם - - -
<מירב שמואלי: רק משרד הפנים יכול לענות על זה.
דוד צור: והן נשארו פה ואנחנו יודעים שחלקן מגיעות ממדינות המקור.
<מירב שמואלי: אני לא יודעת כמה זה, זה משרד הפנים.
<מירב שמואלי: אני כן יודעת שבדפוסים החדשים של הסחר זה גם הרבה שנכנסות ויוצאות.
<מירב שמואלי: כלומר, באות באמת לחודשיים-שלושה לעשות כסף ולחזור ועדיין זה חמור ביותר כמובן.
<מירב שמואלי: כמה מתוכן נשארות?
<מירב שמואלי: אין לי את הנתון.
דוד צור: כמה נשארו ואנחנו יודעים שהן בזנות.
<מיכל ליבל: אז לפי הנתונים של רשות האוכלוסין וההגירה, יש משהו כמו 100,000 אנשים מחבר המדינות לשעבר שנכנסו על אשרת תייר והיא פגה.
<מיכל ליבל: זה בכלל לא אומר שכולם קשורים לדיון שלנו.
<מיכל ליבל: רק השאלה המעניינת אם חלק מהם כן ואין לי מושג.
דוד צור: עוד אנשים שרוצים?
דוד צור: בבקשה, באטריז.
<באטריז רוזן כץ: יש לי שני נושאים שאני רוצה להעלות, אבל לשים אותם על השולחן להמשך דיון, דוד, אם אפשר.
<באטריז רוזן כץ: אחד זה הנושא שדיברתם עליו עכשיו של תיירות מין, של אותן נשים שנכנסות עם אשרת תיירות, נמצאות בכל המכונים ונמצאות בכל הדירות.
<באטריז רוזן כץ: זה נורא מעניין ופה אני חושבת שחייבים לקבל דיון ספציפי, כי מדובר בשיתוף פעולה בין כולנו.
<באטריז רוזן כץ: כי כשמשטרה נכנסת למועדון חשפנות ורואים את אותן נשים שנמצאות באשרת תיירות, מה עושים עם זה?
<באטריז רוזן כץ: והן נמצאות בכל מקום, הן לא במקום מוסתר.
<באטריז רוזן כץ: אז מצד אחד היא כאילו חוקית במדינה ואומרים שחשפנות זה לא עבודה, זה כן עבודה, אז מה זה הדבר הזה?
<באטריז רוזן כץ: זה נמצא.
<באטריז רוזן כץ: פשוט חייבים לפתח איזו שהיא אסטרטגיה משותפת של התמודדות עם הנושא.
<באטריז רוזן כץ: דבר נוסף, והוא קשור למשרד הפנים, זה שלא יכול להיות שאישה נכנסת לתהליך של שיקום אם אין לה אשרה במדינה.
<באטריז רוזן כץ: זאת אומרת אם אישה הייתה בזנות, חלקן נסחרו, חלקן מבחירה, מה שאתה רוצה, אישה נכנסת לתהליך של שיקום – צריך לאפשר לה אשרה לפחות של שנה של שיקום, שנוכל לעזור לה.
<באטריז רוזן כץ: אנחנו מוצאות נשים שנמצאות 10 שנים, 12 שנים במדינה ללא אשרה, שפעם נסחרו - - -
דוד צור: זה מה שאמי אמרה.
<באטריז רוזן כץ: מה שאמי אמרה.
<באטריז רוזן כץ: זה בלתי אפשרי.
<באטריז רוזן כץ: אני רוצה לעזור לה, משרד הרווחה מאפשר לי - - -
דוד צור: אין לה מעמד.
<באטריז רוזן כץ: משרד הרווחה לא מונע ממני לקבל אותה.
<באטריז רוזן כץ: אני יכולה לקבל אותה לתהליכי שיקום, אבל מה אני עושה אחרי חצי שנה?
<באטריז רוזן כץ: אני צריכה לשלב אותה בעבודה ואני לא יכולה.
<באטריז רוזן כץ: שלא לדבר על כל הבעיות שקשורות למשרד הבריאות, שאין להן טיפול רפואי ואנחנו פריפריה.
<באטריז רוזן כץ: משמעות הפריפריה היא שאין לנו שירותי בריאות כמו - - -
דוד צור: איך חיפה פריפריה?
<באטריז רוזן כץ: תתפלא.
<באטריז רוזן כץ: אני אגיד לך בדיוק איך.
<באטריז רוזן כץ: אני מקבלת כזאת אישה - - -
דוד צור: אל תגידי את זה בקול רם לגבי חיפה.
דוד צור: באטריז, אפילו נופלים שם טילים.
דוד צור: תהיו גאים, אתם מרכז שבמרכז.
<באטריז רוזן כץ: אנחנו פריפריה גאה.
<באטריז רוזן כץ: אבל אני רוצה להגיד לך דוד, כשאני מקבלת אישה כזאת ואין לה מעמד, אבל מה – יש לה מלא בעיות בריאות.
<באטריז רוזן כץ: אישה אחרי 10 שנים בזנות מאד חולה.
<באטריז רוזן כץ: אין בצפון רופאים לזכויות אדם, כל זה.
<באטריז רוזן כץ: אין.
<באטריז רוזן כץ: לא קיים.
<באטריז רוזן כץ: אני אומרת מה אני עושה כשהיא חולה?
<באטריז רוזן כץ: אני צריכה לנסוע - - -
דוד צור: רובם בעזה.
<באטריז רוזן כץ: אני חייבת להסיע אותה לתל אביב לקבל שם איזה שהוא טיפול, לחכות בתור מהבוקר עד הערב - - -
<מיכאל דור: יש ניידת שמגיעה לחיפה.
<באטריז רוזן כץ: יש מרפאה ניידת, ברור שיש מרפאה ניידת, אבל היא לא מטפלת בבעיות שקשורות לצהבת והשלכות של הצהבת, והנשים מאד חולות.
<באטריז רוזן כץ: יש נושא שלישי שאנחנו בדרך כלל לא מדברים עליו, וזה הנושא של נשים פלסטינאיות.
<באטריז רוזן כץ: יש לנו גם נשים פלסטינאיות שנסחרות בישראל ושגם אין להן מעמד והן שב"חיות, והן מגיעות אלינו - - -
דוד צור: הן גם לא יכולות לחזור לשם, בשום פנים ואופן.
<באטריז רוזן כץ: בדיוק, הן לא יכולות לחזור לשם, אין להן מעמד בישראל ושוב אותו דבר.
<באטריז רוזן כץ: אני אקבל אותן לטיפול – איך אני אשקם אותה?
<באטריז רוזן כץ: איפה אני אשלב אותה בעבודה?
<באטריז רוזן כץ: אלה שלושת הנושאים.
<מירב שמואלי: אם הן נסחרות – זה לא משנה מאיפה הן נסחרות.
<מירב שמואלי: ברגע שמפנים להליך הזיהוי הן יכולות לקבל את כל מה שקשור - - -
<באטריז רוזן כץ: אבל תביני, אותה אישה שמנוצלת מינית, ויש לנו כרגע בהוסטל אישה שהמשפחה שלה הביאה אותה לתחנה המרכזית.
<באטריז רוזן כץ: שנים היא הייתה בתחנה המרכזית, עבדה בזנות, אח שלה צמוד אליה, לוקח את הכסף.
<באטריז רוזן כץ: בסוף היא נפגעה, תקפו אותה והיא שברה את האגן.
<באטריז רוזן כץ: כרגע היא הגיעה אלינו והיא עדיין בלי שום מעמד.
דוד צור: פלסטינית?
<באטריז רוזן כץ: כן.
<באטריז רוזן כץ: עכשיו, אנחנו ראינו את הנשים האלה, דרך אגב בצפון ראינו אותן אולי קצת יותר, ואני חושב שכן צריך לראות, זאת אומרת בתהליך של להכיר בהן גם כקורבנות סחר של נשים פלסטינאיות.
<מירב שמואלי: מדינת המוצא אינה רלבנטית.
<מירב שמואלי: כל מקרה לגופו צריך להיבדק.
<מירב שמואלי: אם הראיות מצביעות על זה, יש ראשית ראייה שהיא קורבן סחר, אין מניעה.
<באטריז רוזן כץ: משרד הרווחה הפנה אותה אלי.
<קריאה: זו טעות, כי היא צריכה להיות במקלט.
<באטריז רוזן כץ: יש עוד נשים פלסטינאיות אצלכם?
<ליאור שלו: לא, אבל את זה צריך קודם לבחון אם יש ראשית ראייה, כי לא כל אחת שהיא בתחום יש ראשית ראייה שהיא נסחרה.
<ליאור שלו: צריך להביא את זה לבחינה.
דוד צור: אנחנו נכנסים לסיכום.
דוד צור: הצטרפה אלינו יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, חברת הכנסת עליזה לביא, שוועדת המשנה הזאת פועלת מתוקף הוועדה שלה כמובן ואנחנו שמחים מאד שהצטרפת אלינו לסיכום.
עליזה לביא: אני מתנצלת על האיחור, הניסיונות הבלתי פוסקים להגיע לכל המקומות.
עליזה לביא: אני ממש מברכת על ההישג המתמשך והמקובע אפשר לומר, בהקשר של הדו"ח.
עליזה לביא: אני חייבת לשתף אתכם שדיברנו גם על המצב בישראל בכנס הנשים של ה-OECD שהיה לפני כחודשיים בפריז וציינו את זה והשתמשנו בדוגמא הזאת פעמיים.
עליזה לביא: פעם אחת כדי להראות שאפשר, אבל פעם שנייה כדי להמחיש שכשמדינות מחליטות על נושא משותף ויש איום כלכלי, אפשר לעשות ואפשר להגיע להישגים; וזה בהקשה לנושאים אחרים שהם חשובים בהחלט, שאנחנו גם ברמה העולמית לא מצליחים להתמודד איתם.
עליזה לביא: אני רוצה לשתף אתכם בשני דברים שיהיו פה בשנה הבאה, שאני רוצה שוועדת המשנה מאד מאד תיקח חלק גם בהכנה אבל גם בהשתתפות.
עליזה לביא: אנחנו נקיים פה שני כנסים ענקיים.
עליזה לביא: אחד זה בעצם כנס שיהיה באו"ם במרס, שזה כנס שיציין 20 שנה להחלטת ועדת בייג'ינג, ושם המשלחת הישראלית תהיה מאד מאד גדולה ויש לה אפשרות לשתף גם נציגי ארגונים ולהעלות נושאים גם בפאנלים וגם בכל מה שקשור ל-OFF הכנס.
עליזה לביא: אנחנו בשלבים שאפשר לומר מתקדמים של חשיבה בנושא הזה ואני קוראת גם לכם להגיש הצעות, רעיונות, לאו דווקא בפאנלים וורבליים.
עליזה לביא: זה יכול להיות סרט, זה יכול להיות תוצר, זו יכולה להיות תערוכה ועוד ועוד כלים שימחישו גם את ההתמודדות, גם את ההישגים, גם את המצוקה, גם את המגוון שיש פה בחברה הישראלית לגבי ההתמודדות עם הנושאים הללו.
עליזה לביא: יש לנו כמובן גם הנושא של הסחר, אבל גם את הנושא של הזנות שהצטרף לוועדת המשנה וההתמודדות על הקשיים, על המניפה שאפשר לקרוא לזה קבוצות בחברה בישראל במקום הזה של הזנות.
עליזה לביא: הכנס השני שיהיה והוא יהיה בישראל בפעם הראשונה זה במאי, כשכאן אנחנו נארח פה בפעם הראשונה נשים מנהיגות בעולם ברמה של אנגלה מרקל, מישל, אני עוד לא יודעת אם מישל, אבל הילרי קילנטון כבר נתנה את ההסכמה שלה ועוד ועוד.
עליזה לביא: מי שיארגן את הכנס זה שותפות של משרדי הממשלה, אבל כאן בכנסת אנחנו אחראים.
עליזה לביא: זה כנס הנשים הגדול שאני מאד מאד שמחה שהסכימו שהוא יתקיים בישראל, וגם כאן תהיה לנו במה לדבר על ההישגים, נושאים, מועקות, נושאים שאנחנו כן מצליחים, פחות מצליחים, אבל בטח ובטח בהקשר של ועדת המשנה, שזה שני נושאים שהם נושאים שמדברים לעולם.
עליזה לביא: כלומר זה לא נושאים ישראלים מובהקים שקשה לנו תמיד אולי לדברר אותם, להסביר אותם, להראות אותם מהפרספקטיבה הישראלית.
עליזה לביא: כאן יש לנו שני נושאים שמעסיקים את העולם, הם עולים בבמות שונות.
עליזה לביא: להיפך, אנחנו רואים את הנושא של סחר בנשים כנושא שכשהעולם מתגייס אז אפשר לבוא ולהתמודד והנה הדו"ח המאד משמח הזה.
עליזה לביא: אז אני אומרת את שתי הנקודות הללו, חבר הכנסת דוד צור, שפה באמת המקום שוב לחזור ולהודות על העבודה הנהדרת בוועדת המשנה ועל ההובלה של הנושאים ועל הפתרונות שאולי אפשר להתחיל לראות גם מההיבט החוקתי, אבל גם מההיבט של ההתמודדות בנושא הזה של הזנות בישראל.
עליזה לביא: אני עוקבת אחרי עבודת הוועדה, אני קוראת את הפרוטוקולים ואני בהחלט רוצה לבוא ולחזק את הידיים שלכם, כי אין כמו ועדת המשנה הזאת להראות שכשיש שיתוף פעולה – אז אנחנו כן יכולים לצאת לדרך; ואני קוראת לכם לחשוב על שני היעדים האלה - במרס באו"ם, במאי בישראל, כדי להכין.
עליזה לביא: יש לנו אישור גם לשתף, לא מבחינה כלכלית, אבל כן מבחינת אירוח במשלחת הישראלית לאו"ם, נציגי ארגונים.
עליזה לביא: אז אני כבר אומרת את זה עכשיו כי אני יודעת שכל הדברים הללו לוקחים זמן גם בהיערכות וגם בהכנות וגם בניירות העמדה.
עליזה לביא: אתם מוזמנים להגיש לוועדה.
<יעל בוקאי: לפני הסיכום אני יכולה לומר כמה מילות הערכה?
<יעל בוקאי: קודם כל הדיון הזה מאד מחמם את ליבי.
<יעל בוקאי: לשמוע כל כך הרבה מחמאות וכל כך הרבה סופרלטיבים.
<יעל בוקאי: כל היושבים סביב השולחן, כל הגופים והמשרדים, אני רואה את זה כמו איזה מין משפך שמוביל לכיוון המקלט, שהוא הסל שנותנים לאותן נשים וכמי שמלווה את המקלט, את שני המקלטים ואת הדירות, אני חייבת להגיד שעבודת הצוות שם, קודם כל הצוות שנים לא מתחלף.
<יעל בוקאי: יש שם צוות יציב של עובדות שקשורות זו בזו, שמנהלות מענה נשי נרחב לטיפול נשי, שמעורר השראה והתפעלות ברמה של רזולוציות של טיפול במקרים פרטניים, ירידה לניתוחים מאד מאד ספציפיים.
<יעל בוקאי: זה לא סתם שזה כל כך מצליח.
<יעל בוקאי: זה באמת מסגרת מאד יציבה ברמת האווירה שם וברמת הטיפול המאד מעמיק שיש שם, וזה ממש מעורר התפעלות.
<יעל בוקאי: אני חייב לומר שבכל המענים שאני מלווה במשרד הרווחה, זאת ממש פנינה במשרד הרווחה, ואני חושבת שמגיעות כל התודות באמת, מעבר גם למי שיושב פה כרגע, באמת לצוות שנחבא אל הכלים, לא נמצא פה כרגע ויש מקום להודות לו.
דוד צור: כמה מילות סיכום, כי כבר נאמר די הרבה.
דוד צור: אני חייב לומר, אני מצטרף מאד גם לדברים שלך יעל וגם לדברים של חברת הכנסת עליזה לביא, שאין ספק שאולי מילת המפתח בכל ההצלחה של העשייה הזאת היא שיתוף הפעולה בין הגורמים הממשלתיים, הפורמאליים – שזה מתוך אחריותם – אנחנו מדברים פה על האכיפה אז זה בראש ובראשונה כמובן הצוות של מירב, שמתאם את כל הנושא במשרד המשפטים ומאגד בתוכו את כל הגורמים שיש להם יד ורגל בנושא הזה, דרך האכיפה, כשהמשרד לביטחון פנים והפרקליטות אולי הם המרכיבים העיקריים שלה; וכמובן כל נושא הטיפול והמניעה, שיש בהם גם את אנשי הרווחה וגם את גופי ה-NGO'S למיניהם בשטח, שבאמת הרבה פעמים הם המצפן והמצפון של כלל הגורמים, שלפעמים, ביום יום השחיקה גורמת לזה שלא תמיד רואים את הפרטים ומדלגים קדימה.
דוד צור: ואני חייב להגיד שכל הגורמים שבאים אלינו פה לוועדה ומציגים את הדברים כפי שהם מציגים, אולי דבר אחד משותף לכולם – שיש להם נשמה מאד עמוקה וממש נשמה יתרה לפעילות בנושא הזה, כי לא תמיד זה מובן מאליו.
דוד צור: הרבה פעמים אנשים פורמליסטים, עובדים לפי הנהלים ומתקדמים למטרות ויעדים, אבל בלי הנשמה בטיפול בנושאים האלה, ואני לא מדבר על נשים שזו באמת המהות שלהן, נשים כמו באטריז או כמו יסמין, או אלה שבאמת מטפלים במקומות האלה ביום יום.
דוד צור: אני מדבר על אנשים – אנשי מדים או אנשי משרד המשפטים, אנשים שהם יותר,איך נאמר - "קרים" – מבלי לפגוע באף אחד, אבל הם מאד משימתיים נאמר.
דוד צור: אבל פה זה אנשים משימתיים עם נשמה.
דוד צור: ועל רכך אני חושב שזו אולי מילת מפתח להצלחה של העניין הזה.
דוד צור: הדו"ח הוא דו"ח שהרבה פעמים שם לנו מראה, שאנחנו הרבה פעמים נהנים אולי להסתכל בה בשנים האחרונות.
דוד צור: מאד לא נהננו להסתכל בה בשנים הקודמות, ואתם יודעים, אם אני יכול להביא את זה מעולם הדימויים, אם אנחנו כבר מול מראה – זה בערך כמו אנשים שעושים איזו דיאטה טובה, מסתכלים על עצמם, מאד מרוצים, ואחרי זה לאט לאט הם מתפרקים על זרי הדפנה ומתחילים לתקוע.
דוד צור: ואז אחרי חצי שנה או שנה הם מסתכלים עוד פעם והם כבר לא רואים את מה שהם היו והם מתגעגעים למה שהם היו קודם במראה.
דוד צור: לכן, אני חושב שאחד הדברים שמאד חשוב לקחת מהדו"ח הזה, זה דווקא את המקומות שבהם הדו"ח אומר לנו מה לא בסדר.
דוד צור: איפה אנחנו כן צריכים להשתפר.
דוד צור: אגב, אנחנו יודעים לעצמנו, גם בלי הדו"ח, מה אנחנו כן צריכים לעשות כדי להשתפר בלא מעט מהתחומים.
דוד צור: אנחנו גם עוסקים הרי בתחומים של הזנות שלהם הדו"ח לא בהכרח מתייחס, ואני מסכים אגב עם ההערה של מיכל פה שנאמרה.
דוד צור: אנחנו מטפלים בבעיה ולא בכדי, ואני חושב שחברת הכנסת עליזה לביא עשתה פה מעשה מאד נבון ומבורך, כשהרחיבה את מנדט ועדת המשנה לטפל לא רק בתופעת הסחר בנשים, אלא גם בנושא הזנות, כי ללא ספק הזנות היא המחולל ברמת הביקוש הכי גבוהה, המחולל המרכזי לתופעת הסחר.
דוד צור: ופעם שנפגע בביקושים, אנחנו מכירים את זה גם מתופעות אחרות גם של סחר בסמים ועוד כהנה וכהנה דברים, ומבלי כמובן לעשות השוואות, אני מדבר רק על התהליך, התופעה – אז גם נגיע להישגים בעניין הזה.
דוד צור: פתחתי ואמרתי שהנושא של הפללת הלקוח הוא נושא שעומד על הפרק.
דוד צור: זה שאתמול השיגו אותו מוועדת השרים לא אומר שקברו אותו, אלא טקטית נצטרך לתקוף אותו בצורה יותר הוליסטית, רחבה, עם סל השיקום וכל הדברים - - -
<קריאה: פוליטית.
דוד צור: פוליטית גם.
דוד צור: הכל נכון, אבל בסוף זה שאנחנו מסכימים על זה שצריך ללכת קדימה עם הנושא הזה, פה בוועדה לפחות אין מחלוקת, גם מחוצה לה בגדול ולכן אני חושב שאנחנו כן נצליח.
דוד צור: צריך להיות דיון משלים פה, שאמרנו שהוא בוועדה השנייה של חברת הכנסת מיכל רוזין, שדנה בכל תופעות הדיג, סחר לעבודות וכן הלאה, תחום שהוא לא בתחום הוועדה ולכן לא רציתי להיכנס אליו, אז גם קטעתי אולי חלק מהאנשים ועימם הסליחה, כדי לא להפליג למקומות שלא רצינו להיות בהם.
דוד צור: ולכן הדיון הזה צריך להיות לו דיון המשך, שצריך לעשות אותו בוועדות האחרות ואם צריך לתאם אותו – אני אדבר עם חברת הכנסת מיכל רוזין, כי צריך לעשות אותו יחסית מהר.
דוד צור: יש פה תופעות שעלו שנצטרך לתת עליהם את הדעת.
דוד צור: העלו בצדק את נושא אשרות התיירות.
דוד צור: נוציא מסמך למשרד הפנים בעניין הזה כדי לקבל מהם גם תשובה לגבי מה שהעלתה אמי והנושא הזה הוא נכון.
דוד צור: תודה רבה למחלקת המדינה האמריקאית על זה שאתם לא מתייאשים ועושים עבודה יסודית, טובה, ואנחנו מקווים מאד שהמשך שיתוף הפעולה הזה רק ילך ויפרח ואנחנו בטח כתובת לכל פנייה.
דוד צור: אז תודה רבה לכם.
עליזה לביא: צהריים טובים, יום שלישי ה-13 באוגוסט 2014, י"ז באב תשע"ד, ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי: התנאי לשינוי חברתי - בינוי מעונות-יום - תקציבים, קשיים ומעקב אחר ביצוע ומיגון.
עליזה לביא: אני שמחה מאוד לפגוש אתכם בשנית, הישיבה הקודמת הייתה בדצמבר 2013.
עליזה לביא: בוועדה היום אנחנו מאוד שמחות, שמחים לארח אותך, מנכ"לית משרד האוצר, יעל אנדורן.
עליזה לביא: אנחנו צריכים מעונות במדינת ישראל כמו שאת יודעת, אני מאוד שמחה שאת כאן; מיכל צוק משנה למנכ"ל והממונה על התעסוקה במשרד הכלכלה.