GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רובי קיים: אני עובד עם על"מ ועם רעות.
<רובי קיים: אני עובד ברמה הארצית.
<רובי קיים: יש לנו עכשיו פעילות עם על"מ בעיר מסוימת וכל הזמן יש אותה.
<רובי קיים: בשלוש השנים שאני בתפקיד לא שמעתי, חוץ מהמקרה עליו דיבר דותן, על מקרה שעל"מ או כל ארגון אחר הציפו בפנינו כבעיה.
<רובי קיים: לא כתופעה אלא כבעיה.
<רובי קיים: מה שאני יודע זה שבירושלים אין.
<רובי קיים: יכול להיות שפה ושם יש, אבל לא מצליחים להגיע לכל.
דוד צור: אגף הרווחה בירושלים.
<ציפי לפלר: אני ממונה על מחלקת ילד, נוער ומשפחה באגף הרווחה בעיריית ירושלים.
<ציפי לפלר: יושבות כאן גם יהודית גבאי שהיא מנהלת היחידה למתבגרים אצלנו ואביגיל פרנקל שהיא מנהלת מרכז תמר שזה המרכז לטיפול בפגיעות מיניות.
<ציפי לפלר: גם אנחנו לא מכירים בירושלים את בעיית הזנות כתופעה.
<ציפי לפלר: אני רוצה להדגיש נקודה אחת לגבי נוער, נערות ונערים ובעיקר נערות.
<ציפי לפלר: נערות בודדות אנחנו יכולים לומר שהן עובדות בזנות.
<ציפי לפלר: אנחנו מגדירים אותן כנערות שיש פיזור מיני ומקיימות יחסי מין עם גברים רבים ולפעמים בתמורה לטובות הנאה.
<ציפי לפלר: זה עדיין לא אומר שהן עוסקות בזנות.
שולי מועלם-רפאלי: בואו נעצור.
שולי מועלם-רפאלי: זאת הגדרה חדשה כדי לייפות איזה מציאות?
<ציפי לפלר: ממש לא.
שולי מועלם-רפאלי: לעניות דעתי נערה ששוכבת עם גברים רבים תמורת טובות הנאה, לא מצאתי – אפרת תתקן אותי כי היא המומחית מבחינתי ויש כאן מומחים רבים נוספים – הגדרה אחרת חוץ מזנות.
<יהודית גבאי: זה נכון שההגדרה התרחבה ומתייחסת לחלקים של פעילות של נערות תמורת כל מיני טובות הנאה.
<יהודית גבאי: אנחנו מכירות את התופעה הזאת.
<יהודית גבאי: אני כן חושבת שצריך להיות מאוד זהיר בעניין של המידתיות ובעניין של ההקשר.
<יהודית גבאי: אני פחות אתייחס למזרח העיר אלא אחזור למערבה, אבל יותר קל לי לדבר על מזרח העיר.
<ציפי לפלר: אני אסיים בעוד שני משפטים.
<ציפי לפלר: אנחנו מכירים נערות במערב העיר.
דוד צור: הן באות מבית מסודר?
דוד צור: אלה שציינת, זאת שגרת חיים או שזה תוך כדי זה שהן בבית ספר או משהו ואז הן מקיימות יחסי מין תמורת כסף?
<ציפי לפלר: גם וגם.
דוד צור: הן נמצאות במסגרות?
<ציפי לפלר: חלקן כן וחלקן לא.
<ציפי לפלר: חלקן הן כאלה שממתינות לסידורים כאלה ואחרים כמו צופיה שם בהחלט יש התקדמות אבל יש תור המתנה ואני לא אומרת את זה בנימת האשמה אלא פשוט מציינת את זה כעובדה.
<ציפי לפלר: יש בהחלט רשימת המתנה לא פשוטה והחודשים האלה הרבה פעמים מביאים גם להידרדרות במצב.
<ציפי לפלר: יש לנו מעט במזרח ירושלים וזאת תופעה קצת יותר שכיחה.
<ציפי לפלר: אמרתי קודם בשקט שיש לנו כל כך הרבה בעיות.
דוד צור: גם הן מטופלות?
<ציפי לפלר: בהחלט.
דוד צור: מטופלות על ידכם.
<ציפי לפלר: בירושלים יש המון בעיות כולל עם בני נוער וצעירים.
<יוסי סילמן: אני רוצה להעיר משהו לגבי ההגדרה.
<יוסי סילמן: אני מבין את החשש שלכם מסטיגמתיות והמשרד באמת נוטה להגדרה של חברת הכנסת שכל דבר הוא זנות.
<יוסי סילמן: לא כל דבר, סליחה.
שולי מועלם-רפאלי: זנות היא זנות.
שולי מועלם-רפאלי: אפשר לדברים אחרים לא לקרוא זנות.
<יוסי סילמן: גם ברמת הזנות יש לנו את הפילוח הפנימי.
<יוסי סילמן: לכן אני גם ער לרגישות של אגפי הרווחה שמנסים למזער את הסטיגמה.
<יוסי סילמן: אפשר אולי להגיד את זה למטופלות, אבל בדיון מקצועי אנחנו צריכים להתייחס לזה כאל זנות.
<ציפי לפלר: אלה רמות שונות.
<יוסי סילמן: יכול להיות שצריך לדון בזה יותר לעניין, אבל אני קיבלתי את ההערה של חברת הכנסת.
דוד צור: בוא נגיד שאנחנו רואים ששירותי מין תמורת כסף, זאת זנות.
דוד צור: אפשר לעשות כל מיני מניפולציות, ניסיונות כיבוס של מלים אבל השורה התחתונה זאת זנות.
דוד צור: חלק מההכחשה של אותן בנות היא לומר שאני בכלל לא במעגל הזנות, אני לוקחת אותו, אני עושה לו ככה ומקבלת כסף.
דוד צור: היה לנו על זה דיון גם לגבי באר שבע, שם היה לנו את אותו תהליך.
דוד צור: בבאר שבע אמרו שנכון, היא יוצאת לשעה מבית ספר, עושה מה שעושה ומקבלת אלף שקלים בשבוע אבל היא לא זונה.
דוד צור: היא תלמידה ולא זונה.
<יוסי סילמן: נורמטיבית.
דוד צור: כן, נורמטיבית לגמרי.
דוד צור: בוא נאמר שאף אחד מאתנו לא מוכן לקבל דעה כזאת אבל אני לא נכנס כאן עכשיו לדיון.
<יהודית גבאי: אנחנו עוסקים דרך המשקפיים של הזנות, של התופעה.
<יהודית גבאי: צריך לזכור שהנערות האלה הן נערות שזה אחד מהדפוסים שלהן אבל אלה נערות ונערים שבאים עם בגירויות נוספות וביטויים נוספים של מצוקה וזה אחד מהם.
<יהודית גבאי: אנחנו רואים את כל המכלול ובהקשר הזה אנחנו בונים תכנית שמתייחסת לכל המכלול.
<יהודית גבאי: אני כן רוצה לדבר על חיבורים ולומר שאנחנו כן רואים יותר חיבור לשימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים וקשר לעניין של הדפוסים האלה.
<יהודית גבאי: אנחנו רואים לגבי בנים את העניין של הזהות המינית.
<יהודית גבאי: עלה כאן העניין של הבנים מהקהילה ההומו-לסבית שבודקים את הזהות שלהם.
<יהודית גבאי: לפעמים אנחנו רואים שם כר לניצול בהקשר הזה.
<יהודית גבאי: לגבי מזרח העיר אני אומר שיש כעשרים נערות וצעירות שמוכרות לנו.
שולי מועלם-רפאלי: שהן בעצמן ממזרח העיר והזנות מתנהלת במערב העיר או שגם הזנות מתנהלת במזרח העיר?
<יהודית גבאי: בתקופה האחרונה הן נוסעות לרמאללה ושמענו שנפתח שם מקום של זנות.
<יהודית גבאי: הן מגיעות עד לשם.
דוד צור: רמאללה לא בטיפול הוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: היו כאלה שהיו רוצים, אבל מוותרים.
דוד צור: חברת הכנסת שולי מועלם הייתה מאוד רוצה.
שולי מועלם-רפאלי: במקרה הזה מספיק לי להעלות את ירושלים על ראש שמחתי ולא את רמאללה.
<יהודית גבאי: אבל אלה נערות שלנו ואנחנו מטפלים גם בהן.
<יהודית גבאי: אנחנו לא ניסע לשם אבל אנחנו מטפלים בהן.
<יהודית גבאי: שאלת איפה ולכן אני אומרת שגם שם, במזרח העיר, אנחנו כן יודעים על דירות ועל אימהות.
<יהודית גבאי: הייתה אימא אחת במיוחד פופולרית שהעסיקה את הבנות שלה ואת החברות שלהן.
<יהודית גבאי: יש גם תופעות כאלה שזה בתוך הבית ולכן פחות אפשר לומר שזאת דירה עם פעילות של זנות, אבל בהחלט אנחנו יודעים על אימהות שמסרסרות במזרח העיר.
<יהודית גבאי: לחזק את מה שציפי אמרה.
<יהודית גבאי: נערות שממתינות למסגרות נעולות, נערות שבעצם הטיפול בקהילה מוצה ואלה נערות שנמצאות בתהליכי הידרדרות, יש לנו קושי עקב זמן המתנה ממושך.
<יהודית גבאי: יש המון מאמץ מצד חסות הנוער והרבה עבודה.
<יוסי סילמן: ברשותך, אני רוצה להעיר לגבי העניין הזה.
<יוסי סילמן: היו לנו 400 ממתינים ובהובלתה של טלי יוגב, אישה חשובה במשרד, אנחנו מצמצמים את המספר.
<יוסי סילמן: שם אין קיצורי זמן כי זה זמן בנייה.
<יוסי סילמן: אנחנו מרחיבים את המעונות.
<יוסי סילמן: טלי, כמה מקומות הוספנו השנה?
<טלי יוגב: ב-2014 עוד ארבע מסגרות לנערות.
<יוסי סילמן: תני להם מספרים.
<יוסי סילמן: כמה זה בשנה?
<טלי יוגב: בערך חמישים בשנה.
<יוסי סילמן: חמישים בשנה נוספו ואנחנו בתכנית מואצת כדי לצמצם את רשימת ההמתנה כי אנחנו מודעים לעניין הזה של בנות שממתינות כי אז זאת חממה פורה לפעילות.
שולי מועלם-רפאלי: להידרדרות.
<יוסי סילמן: לכן במשרד זאת תפיסה מערכתית להרחיב.
<יוסי סילמן: לא שאחרי שנרחיב לא יהיו עוד פעם 400 ברשימת ההמתנה כי אנחנו מכירים את הדינמיקה בחיים, אבל בהחלט אנחנו נצמצם שם פערים.
דוד צור: אני רוצה את השורה התחתונה.
דוד צור: תתעלמו לרגע מהמנכ"ל שנמצא כאן, למרות שאני מכיר את הפלורליזם לדעות גם במשרד הרווחה, גם של השר וגם של המנכ"ל.
דוד צור: בהנחה שזאת תמונת המצב, אתם מסכימים שלא דרושה מסגרת בירושלים בנוסח סלעית או כפי שקיימת בחיפה וכי זה מספיק להפנות מירושלים?
דוד צור: האם הריחוק מאזור המגורים שלהן תורם לשיקום שלהן בחברה או להפך, גורם לכך שהן בורחות?
<ציפי לפלר: אני לא רואה היום מקום להקים מסגרת בירושלים.
<עידית הראל שמש: את מצפה שאישה בזנות תיסע מירושלים לתל אביב כדי לקבל טיפול?
<עידית הראל שמש: הרי להרים טלפון היא לא מסוגלת.
<יוסי סילמן: יש לנו כן טיפול בקהילה פתוחה.
<יוסי סילמן: זה אותו המרחב הפתוח.
<יוסי סילמן: אני חייב לומר שפתרון כזה יש.
<יוסי סילמן: מרכז תמר עושה עבודה מצוינת, שם יש לנו כעשרים עד שלושים אחוזים.
<יוסי סילמן: כאשר צריך טיפול אינטנסיבי, היא תיסע לתל אביב.
<יוסי סילמן: דרך אגב, חלק מהרעיון השיקומי הוא שרוצה אני.
<יוסי סילמן: הרי אישה שלא תרצה לצאת מהמעגל, היא לא תוכל להיות מטופלת.
<יוסי סילמן: לכן לא נתקלתי בבעיה כאשר היה צורך בטיפול אינטנסיבי שנשים אמרו לא.
<יוסי סילמן: דרך אגב, לעניות דעתי זה אפילו מרענן שהיא עוזבת את מרחב המחיה הטבעי שלה.
<ליאת קליין: ואם יש לה ילדים?
שולי מועלם-רפאלי: נראה לי שיש כאן קצת ערבוב בין הנערים והנערות שהגברת מעיריית ירושלים דיברה עליהם לבין הנשים שאת מדברת עליהן.
<ציפי לפלר: אני רוצה בבקשה להבהיר את הדברים שלי.
<ציפי לפלר: כשאני אמרתי שאני לא רואה היום מקום לפתיחת מסגרת נוספת, אני התכוונתי למסגרת טוטלית.
<ציפי לפלר: אני לא רואה היום פתיחת הוסטל שם ישהו נשים או נערות בתוך ירושלים.
<ציפי לפלר: אני חושבת ששימוש בהוסטל, אפשר להשתמש גם במסגרות שהן מחוץ לעיר.
<ציפי לפלר: לזה התכוונתי.
<ציפי לפלר: לטיפול יותר אינטנסיבי, לתת מענים רחבים יותר, זאת פונקציה של כוח אדם ושל משאבים ובהחלט כאן הייתי שמחה אם היה תגבור בתוך העיר.
<אפרת שרעבי: אני רוצה להדגיש משהו.
<אפרת שרעבי: כדי להקים שירות של מרכז יום או דירת חירום, צריכה להיות אוכלוסייה שתשתמש בשירותים האלה.
<אפרת שרעבי: להקים דירה, להוציא מיליון או מיליון וחצי או שני מיליון שקלים מכספי ציבור ולהותיר אותה ריקה ולומר שיש לנו שירות, לא עשינו בזה כלום.
<אפרת שרעבי: כרגע, על פניו, לפי הנתונים הראשונים שיש לנו, אין אוכלוסייה שתזדקק לשירות הזה.
דוד צור: אני רוצה להמשיך לנהל את הדיון באופן מסודר.
דוד צור: אני מניח שמרכז תמר – אביגיל תסביר לנו קצת בעניין הזה – הוא מדרגת ביניים ונראה אם היא מספיקה או לא.
דוד צור: הייתי רוצה גם את חוות הדעת שלך בעניין הזה אבל קודם כל ספרי לנו קצת מה אתם עושים במרכז תמר.
<אביגיל פרנקל: מרכז תמר הוא מרכז שמופעל על ידי עיריית ירושלים והוא חלק מתכנית משרד הרווחה.
<אביגיל פרנקל: זה מרכז שמטפל בצעירות, לא בנערות, ובנשים מבוגרים ובזמן האחרון גם בבוגרים ובגברים שעברו פגיעות מיניות, בעיקר אנשים שעברו פגיעות מיניות בילדות ובבגרות סוחבים השלכות של הפגיעות האלה.
<אביגיל פרנקל: לגבי גברים אנחנו יודעים פחות כי זה עניין חדש בטיפול שלנו, למרות שאני כן יכולה להגיד שחלק גדול מהגברים מתחילים להגיע אלינו ומדווחים על זנות.
<אביגיל פרנקל: ביום שני פגשתי אדם חרדי, מתקרב לגיל שלושים, שסיפר איך הוא עד שהתחתן – בערך לפני שנתיים – היה עולה לדירה עם אנשים בשביל מאתיים שקלים ומקיים אתם יחסי מין.
<אביגיל פרנקל: רק עכשיו מתחילים לצוץ נתונים על גברים.
<אביגיל פרנקל: גם לי נראה שזנות הגברים עומדת להיות דבר משמעותי, אבל אני עוד לא יודעת.
<אביגיל פרנקל: לגבי צעירות ונשים.
<אביגיל פרנקל: עשינו בתוך המרכז שלנו, בעקבות ההזמנה לדיון הזה, איזושהי מחשבה בצוות ואפשר לומר שנשים שנמצאות בזנות של רחוב במהלך שבע השנים שמרכז תמר קיים היו אחדות.
<אביגיל פרנקל: אני לא יודעת אם הם לא הגיעו אלינו כדי לצרוך את השירות שלנו אבל במרכז תמר נשים כאלה לאורך שבע השנים האחרונות היו אחדות.
שולי מועלם-רפאלי: איך מרכז תמר בא לידי ביטוי בפני הנשים האלה?
שולי מועלם-רפאלי: אני שומעת גם ממך וגם מאפרת את אותו סדר גודל של נתון מספרי.
<אביגיל פרנקל: אני רוצה להשלים ולומר שיש נשים שנמצאות במשהו כמו זנות שקטה.
<אביגיל פרנקל: אישה שאומרת שהיא הולכת להיכן שההורים שלה גרים, הולכת לשכן שם והיא מקיימת אתו יחסי מין פעם בשבועיים-שלושה כי הוא נותן לה 300 שקלים.
<אביגיל פרנקל: זאת אישה שיש לה חיים נורמטיביים אבל מבחינתי היא ממשיכה בתהליכים של פגיעה עצמית על ידי הזנות ואלה דברים שאנחנו שומעים במרכז תמר.
<אביגיל פרנקל: זאת לא זנות רחוב.
<יוסי סילמן: זאת לא האוכלוסייה שתטופל בהוסטל.
<אביגיל פרנקל: נכון.
<יוסי סילמן: את זה צריך להדגיש.
<אביגיל פרנקל: אני יכולה להגיד שהפנינו פה ושם נשים לסלעית.
דוד צור: יש לכם נתונים?
<אביגיל פרנקל: אני חושבת שעד היום הפנינו שלוש נשים שלא הצלחנו בסופו של דבר לסכם את התהליך ולייצר טיפול.
<אביגיל פרנקל: אני כן חושבת, ואלה דברים שבעבר השתעשענו אתם בתוך המרכז וזה לגמרי עניין של כסף, שצריך להרחיב את השירותים שניתנים במרכז תמר, או בתוך המרכז או לצד המרכז - אני לא עוסקת כרגע בחלק הארגוני כי זה גדול עלי – כדי להרחיב את מעטפת השירותים לנשים שזקוקות לשיקום יותר מסיבי ולאו דווקא בהוצאתן מהבית.
<אביגיל פרנקל: אני חושבת שמעטות מהן נמצאות במקום שהן יכולות לצאת מהבית אבל הן כן יכולות להיעזר בשירותים.
<אביגיל פרנקל: אולי בהמשך, במהלך התהליך כן לעשות את זה אבל כרגע הן זקוקות להרבה מאוד תשומות.
<אביגיל פרנקל: לא מספיקות להן חמישים דקות בשבוע, שזאת השעה הטיפולית במרכז תמר, כדי לעשות את התהליך הזה.
<אביגיל פרנקל: זאת טיפה בים לעומת העוצמות של הצרכים ושל החוויות הקשות.
<אביגיל פרנקל: הייתי מאוד מאוד שמחה להרחבה של המעטפת גם סביב תעסוקה, סביב שירותי יום, סביב קבוצות במהלך השבוע ודברים נוספים שהיום אנחנו לא יכולות לתת אותן.
<אביגיל פרנקל: עוד דבר, במענה לשאלה שלך.
<אביגיל פרנקל: מרכז תמר, כמו הרבה מאוד מהשירותים שניתנים במדינה, הוא מרכז שיש לו רשימת המתנה.
שולי מועלם-רפאלי: ספרי לנו משהו חדש.
<אביגיל פרנקל: מצטערת אבל אני לא יכולה.
<אביגיל פרנקל: אנחנו לא עושים בכלל עבודה של איתור.
<אביגיל פרנקל: אנחנו מקבלים הרבה מאוד פניות.
<אביגיל פרנקל: אנחנו לא מיומנות בעבודת שטח אלא בעבודת מרפאה כפי שזה נקרא – אנחנו מרכז טיפולי – ולא עושות בכלל איתור.
<אביגיל פרנקל: הרבה מאוד מהמטופלות שלנו מגיעות לפי חברה מביאה חברה, ואם אין חברה אחת, כל השורה שאחריה בעצם לא מגיעה.
<אביגיל פרנקל: אנחנו גם לא מתכוונות לעשות עבודת איתור כרגע כי אין לו מענים לתת לכמויות כאלה של אנשים.
דוד צור: אני רוצה לשמוע את על"מ, את הדס גול.
<הדס גול: שלום.
<הדס גול: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו כאן.
<הדס גול: אני חושבת שיש כאן ויכוח על הגדרת הזנות.
<הדס גול: לדעתי זה מה שעולה מהשולחן וזה קצת מפתיע.
<הדס גול: אנחנו הגשנו את המסמך הזה בעקבות מיפוי שרננה הובילה, ואולי כדאי שהיא תספר עליו קצת יותר.
<הדס גול: אני חושבת שהמסקנה העיקרית היא שיש זנות בירושלים אבל המאפיינים שלה הם מאוד מאוד שונים מאשר בערים האחרות כמו חיפה ותל אביב וצריך לקחת את זה בחשבון עת באים לבדוק האם דרושים כאן מענים או לא ואיך המענים צריכים להיראות.
<הדס גול: צריך להתחשב במאפיינים של העיר הזאת.
<הדס גול: אני רוצה לומר משהו לגבי השלטר ואז אולי רננה תדבר על המיפוי.
<הדס גול: השלטר הוקם בשנת 2008 ומאז הוא מלא בצעירות חסרות בית ואפשר לומר שרובן הגדול, שבעים-שמונים אחוזים מהצעירות שצורכות את השלטר, נמצאות על רצף הזנות.
<הדס גול: חד משמעית.
<הדס גול: השלטר הוא גלגל והפרויקטים של על"מ בירושלים הם לא מענה ייעודי לזנות.
<הדס גול: אנחנו נדרשים להתמודד עם התופעה הזאת ובהיעדר מענה אחר הוליסטי והולם אנחנו עושים את זה, אבל זה לא מענה ייעודי לזנות ואנחנו פוגשים זנות ופוגשים אותה בכמויות קצת יותר רחבות מכפי שהוצג כאן.
<הדס גול: אני רוצה לומר שרשימת ההמתנה למרכז תמר היא של שנה.
<הדס גול: הרבה פעמים הצעירות שלנו שמגיעות למצב שהן מוכנות להגיע לטיפול, לחכות שנה זה הרבה יותר מדי בשביל צעירה בזנות.
<אביגיל פרנקל: זה נכון מאוד ואני יכולה להוסיף ולומר שבסופו של דבר כאשר היא מגיעה לטיפול, המענה שאנחנו נותנות הרבה פעמים לצעירות מהשלטר, הוא לא מתאים כי הוא מאוד מאוד מצומצם והן לא יכולות להחזיק את הטיפול.
דוד צור: אם כן, לאן מפנים אותן?
דוד צור: לתל אביב?
<הדס גול: זאת בדיוק הבעיה.
<הדס גול: הרבה פעמים בשיחות כשאנחנו מנסות להפנות צעירות, נאמר – ואני מאוד מסכימה עם זה – שכאשר - - -
דוד צור: כשאת אומרת שאתן רואות תופעה יותר גדולה מכפי שהוצגה כאן, בכמה?
דוד צור: תגידי מספרים.
<הדס גול: אין לי מספרים לתת.
דוד צור: אלה עשרות שממתינות?
דוד צור: אלה בודדות?
<הדס גול: אני לא יודעת לתת נתונים מספריים.
<הדס גול: אני יודעת לדבר – ואולי רננה תדבר – על כמה חודשים של מיפוי שאנחנו עשינו.
<הדס גול: זה לא מספיק מעמיק כדי לתת נתונים מספריים.
<יוסי סילמן: אני לא מקבל שום עבודת מיפוי להוציא המיפוי של המשרד והאגף.
<יוסי סילמן: זה כמו המיפוי של ה-600 נערים בזנות בתל אביב שעד היום אף אחד לא יודע מאיפה הביאו את המספר הזה.
<יוסי סילמן: אנחנו לא עובדים בתחושות אצבע.
<יוסי סילמן: המיפוי היחיד שיהיה ומבחינתנו יהיה כרפרנס לעבודת מטה, זה המיפוי שמתבצע עכשיו במשרד אותו מובילה אפרת והמיפוי בשטח על ידי אגף הרווחה.
<יוסי סילמן: לכן אני לא רוצה להיכנס כאן למיפוי שלי ולמיפוי שלך.
<יוסי סילמן: צריך להסכים על העיקרון הזה.
דוד צור: היתרון שלנו בכנסת הוא שאנחנו שומעים גם את הממשלה וגם את ארגוני הסיוע למיניהם ואת העמותות.
דוד צור: הרבה פעמים ראינו שיש פערים גדולים מאוד.
דוד צור: אגב, בעיקרון אני לא חולק עליך ולכן אנחנו מאוד מבקשים לשמוע כבר את הסקר של משרד הרווחה ומבקשים זאת מזה זמן.
דוד צור: אני שמח לשמוע שבדצמבר הוא יוצג בפנינו.
<אפרת שרעבי: לא.
<אפרת שרעבי: יוצג חלק מסוים של הסקר.
<אפרת שרעבי: יוצג סקר עמדות הציבור.
דוד צור: סילמן, אני אומר לך שבעניין הזה אני מכהן בראש הוועדה שנה וחצי ואני שומע כל פעם על הסקר הזה ואומרים לי שעוד מעט הוא יהיה.
דוד צור: אני בא ממערכת שעובדת על סטטיסטיקות ועל נתונים לכאורה אבל אנחנו יודעים שיש לא מעט דברים.
דוד צור: אומרת לי הדס שאמונה עלי שהיא רואה את האנשים והיא נוגעת בהם.
דוד צור: בסוף הם חומקים לה בנתונים הסטטיסטיים.
דוד צור: מה שכן, הדס, איך זה עובד ביום יום, בפרקטיקה?
דוד צור: אנחנו מדברים כאן על מספרים ועל נתונים.
דוד צור: אחת כזאת שבאה, כבר אמרה שהיא מוכנה להיכנס לטיפול, ואז היא צריכה לחכות שנה.
דוד צור: מה זאת אומרת שנה?
דוד צור: נראה לי שהיא צריכה לחכות שעה.
דוד צור: אני לא נאיבי, אבל אותה אחת שאמרה עכשיו, היא צריכה באותו יום להישלח כי אחרי שנה היא כבר לא תהיה שם.
דוד צור: היא בעצמה תאבד אמון במערכת והיא תחזור למה שהיא מכירה הכי טוב.
דוד צור: כנ"ל עם סמים.
דוד צור: אלה אוכלוסיות חלשות ומוחלשות.
דוד צור: לכן אני לא מצליח להבין.
<הדס גול: אתה צודק, מה גם שהמענה שניתן במרכז תמר הוא באמת לא מתאים לאוכלוסייה הזאת כי לקחת צעירה שנמצאת עם כל כך הרבה פגיעות, היא חסרת בית, עוסקת בזנות ועם כל כך הרבה תכנים טעונים לפגישה של חמישים דקות ולהחזיר אותה לרחוב, זה כאילו לפתוח את הכול ולהשאיר אותה ברחוב עוד הרבה יותר חשופה מכפי שהייתה קודם לכן.
דוד צור: במידי את שולחת אותה לסלעית?
<הדס גול: אני מנסה לעשות הפניות לסלעית ולעשות הפניות לאופק נשי אבל לא תמיד זה עובד כי לא תמיד הן מוכנות לעבור לשם.
דוד צור: שגרת החיים שלהן היא בירושלים.
<הדס גול: בדיוק.
דוד צור: לסגור את הדבר הזה.
דוד צור: אני מאוד מתחבר למה שאמרה כאן אביגיל.
דוד צור: אני לא מסכם את הדיון אבל אני רוצה לעשות סיכום ביניים.
דוד צור: הצטרפה אלינו גם חברת הכנסת עליזה לביא, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
דוד צור: אנחנו מאוד מברכים על הצטרפותך.
דוד צור: המנכ"ל, אני עושה סיכום ביניים אולי כדי לצאת מכאן
דוד צור: עם פתרון שהוא נכון כי בסוף איך שלא נסת
דוד צור: כל על זה, יש ולו אחת – אבל כנראה יש יותר – שצריכה את הסיוע הזה.
דוד צור: להרחיב את השירותים הניתנים במרכז תמר כפלטפורמה, אבל לתת אולי את האפשרות שהן יקבלו טיפול אחר.
דוד צור: אני לא אומר עכשיו להקים מעון יום והוסטלים.
<יוסי סילמן: חשוב לי שנבין שכל הטיפול בנערות במצוקה כולל על הרצף הזנות, זה לא רק תמר.
<יוסי סילמן: יש לנו עובדות סוציאליות, יש לנו עוד מערכות.
דוד צור: היא תמתין שנה?
<יוסי סילמן: אולי לבית תמר.
<יהודית גבאי: ביחידה למתבגרים לא ממתינים שנה.
<יוסי סילמן: אין מצב כזה.
<יוסי סילמן: אני אומר לך שיש לנו עובדות סוציאליות ואנחנו יודעים לתת טיפולים נוספים.
דוד צור: אם כן, איך הפער הזה?
דוד צור: אומרת כאן מי שביום יום נוגעת בהן.
<יוסי סילמן: הפער הזה נובע מעבודה לא מסודרת.
<יוסי סילמן: כאשר על"מ מפנה לבית תמר, יכולה להיות רשימת המתנה.
<יוסי סילמן: מהרגע שאגף הרווחה מודע לזה ואנחנו נכנסים לתמונה, היא תטופל במידית.
<יוסי סילמן: כאשר עמותה עובדת מול עמותה, זה מתחת לרדאר שלנו.
<יוסי סילמן: לכן אני אומר שצריך לדווח לאגף הרווחה.
<יוסי סילמן: יש לנו עובדים סוציאליים מסורים ומיד יטפלו בה.
<יוסי סילמן: דרך אגב, יש לנו עוד מענים.
<יוסי סילמן: אנחנו יודעים לתת מענים נוספים.
<אביגיל פרנקל: מרכז תמר הוא חלק ממשרד הרווחה והעירייה.
<אביגיל פרנקל: הוא לא עמותה.
<יוסי סילמן: אני יודע.
<יוסי סילמן: אבל אני יודע שברגע שעובדים ישירות, לא דרך העובדות הסוציאליות, יכול להיות מצב שיש המתנה.
<יהודית גבאי: אני שוב רוצה להדגיש את אגף הרווחה והיחידה למתבגרים.
<יהודית גבאי: יש רצף של מענים.
<יהודית גבאי: כמו ששבי אמר קודם, יש את החוט המשולש, יש את על"מ ואנחנו עושים עבודה יחד עם על"מ, יש עובד סוציאלי בניידת של על"מ – זה פרויקט חדש שנכנס בשנים האחרונות – ואנחנו עושים עבודה משותפת.
<יהודית גבאי: כלומר, כן יש רצף של מענים.
<יהודית גבאי: זה לא אומר שאין כאלה שאולי נופלים בין הכיסאות אבל בעיקרון יש הרבה יותר עבודה משותפת ורצף של מענים שאני חושבת שבאמת כל נערה צריך להתייחס אליה ברמת הצרכים שלה.
<יהודית גבאי: צריך לעשות הפרדה בין הנוער הצעיר למבוגרים יותר.
<הדס גול: אני רוצה לומר שלפי תפיסת העולם שלנו, מענה לנשים בזנות צריך להיות מענה ייעודי לנשים בזנות.
<הדס גול: צריך לדעת לטפל בתופעה הזאת.
<הדס גול: צריך לבנות מענה שמותאם לצרכים שלה.
<יוסי סילמן: אני כאן סומך על אגף הרווחה בירושלים שהוא מקצוען ונותן מענה.
<יוסי סילמן: זה לא שעכשיו מישהו מגלה לנו ומוריד את התורה מסיני.
<יוסי סילמן: יש שם נשות מקצוע ויש לנו מענה כוללני.
<יוסי סילמן: לכן אני אומר שאני לא יודע להתמודד עם נתונים כשזה לא עובר דרך אגף הרווחה.
<יוסי סילמן: ההוא אמר להוא וההוא אמר שנתיים וההוא אמר לו חמש שנים.
<יוסי סילמן: אני יודע נתונים שעוברים דרך אגף הרווחה.
<יוסי סילמן: ציפי, ברגע שאתם תגידו לי שאין לכם מענים מספיקים כדי לטפל בתופעה, תקבלו תקציב ונפתח.
<יוסי סילמן: כל השאר לא רלוונטי.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שלא יכולת לגבי מחויבות יותר גדולה מזאת.
<ציפי לפלר: אני רוצה להדגיש.
<ציפי לפלר: מרכז תמר הוא לא מרכז לטיפול בזנות.
<ציפי לפלר: מרכז תמר הוא מרכז לטיפול בנשים ובגברים נפגעים מינית, ביניהם יש גם כאלה שעוסקים בזנות.