GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל בירן: הייתי שנים רבות בתנועת הנוער העובד והלומד, עד גיל 28, וכאשר עזבתי התחלתי לחשוב מה אני רוצה לעשות בחיים.
מיכל בירן: אני ממש זוכרת את הרגע הזה בו הבנתי שלא משנה מה אני אעשה, ישלמו לי על זה 5,000 שקלים כי אני אישה.
מיכל בירן: אני אוכל לנהל את כל תנועות הנוער בישוב מסוים, אני אוכל לעשות דברים רבים, אבל איכשהו יש תקרת זכוכית מאוד מאוד ברורה וברגע שאישה ממלאת את התפקיד, אפשר לשלם מעט כסף ולא משנה כמה אחריות יש בתפקיד ולא משנה כמה כישורים נדרשים למילוי התפקיד.
מיכל בירן: לא בכדי אני עוסקת בכנסת בעיקר בנשים בשוק העבודה וזה הדבר שבוער בי.
מיכל בירן: יש לי הצעת חוק אחת עם חברת הכנסת גילה גמליאל מהליכוד.
מיכל בירן: יש סעיף מאוד מעצבן - אני לא יודעת אם יצא לכם להיתקל בו – שמוסיפים לחוזים של עובדים בכלל כאשר אוסרים עליהם לדבר עם עובדים אחרים באותה חברה על תנאי העסקה שלהם.
מיכל בירן: הדבר הזה מעצבן מאוד.
מיכל בירן: הוא חזק בהייטק, הוא חזק בתקשורת והוא פוגע בעובדים בכלל אבל במיוחד הוא פוגע בנשים כי אני לא יודעת איך אבל לגברים יש יותר אומץ או חוצפה או תעוזה, לא יודעת איך לקרוא לזה, ויש יותר גברים שמוכנים להיכנס לבוס ולומר לו שהעבודה שלהם שווה יותר ולכן או שיעלו לו את המשכורת או שהוא הולך.
מיכל בירן: נראה שיש יותר נשים – שוב, יכול להיות שהחלוקה הזאת היא סטיגמטית ומגדרית – שאיכשהו מזדהות עם הבעיות של החברה, עם הקשיים שלה, עם זה שאין לה כסף ולא נעים להן.
מיכל בירן: פעמים רבות נוצרים מצבים שנשים עובדות במשרד ליד גבר שעושה בדיוק את אותה עבודה ובכל זאת הוא מרוויח יותר מהן.
מיכל בירן: דיברתי עם בני נוער חמודים וילדה אחת בכיתה ט' שאלה האם גם בכנסת חברי הכנסת ממין זכר מקבלים משכורת יותר גבוהה מזו שמקבלות חברות הכנסת.
מיכל בירן: היא לא הבינה איך עובד המנגנון הזה בו אפשר להפלות.
מיכל בירן: הייתי צריכה להסביר לה שהחוק לא מאפשר את ההפליה הזאת אבל הדינמיקה הבלתי פורמלית שהדברים לא חשופים ולא שקופים כן מאפשרת את זה.
מיכל בירן: הסעיף הזה בחוזה לא יעמוד בשום מבחן משפטי אבל הוא לא נאלץ לעמוד בשום מבחן משפטי.
מיכל בירן: האדם הסביר והאישה הסבירה, זה מופיע שם, מצייתים לו ואנחנו מקווים שזה שיהיה אסור לשים אותו, כן יעזור קצת במאבק המגדרי.
מיכל בירן: חוץ מזה, אני עוסקת עכשיו במאבק המיילדות.
מיכל בירן: איכשהו יש חפיפה רבה בין מאבקים של נשים למאבקי עובדים וזה הדבר המרכזי בו אני עושה בכנסת.
מיכל בירן: מאבק על הפנסיה כאשר גם שם אף אחד לא מדבר על כך כי זאת בעיה שהולכת להתפוצץ והיא כללית, אבל נשים גם בתחום הזה נמצאות במצב יותר בעייתי.
מיכל בירן: הן חיות יותר, הן עובדות פחות, גם פחות שנים וגם בגלל היציאה לחופשות לידה.
<קריאה: הן עובדות גם בבית.
מיכל בירן: הן עובדות גם בבית ועל העבודה הזאת לא אף אחד לא משלם פנסיה.
מיכל בירן: זה גורם לכך שהן יוצאות לפנסיה ואין להן כל יכולת להסתדר בעצמן ולקבל עצמאות כלכלית גם בגיל שלאחר פרישה, בגלל החולשה שלהן בשוק העבודה בתקופה שלאחר הפרישה יחד עם זה שהן פשוט חיות יותר שנים וקרנות הפנסיה משקללות גם את זה.
מיכל בירן: בכל התחומים האלה אני לרשותכן.
מיכל בירן: למי שיש רעיון, למי שיש בעיה והיא צריכה עזרה, אני לרשותכן כמו חברותיי חברות הכנסת שיושבות כאן ומי שיושב כאן מהווה הרכב ממש מצוין כי הן מהלוחמות על זכויות נשים בכנסת.
מיכל בירן: שיהיה המשך כנס מוצלח.
מיכל בירן: אני רצה למאבק הבא.
עליזה לביא: תודה רבה למיכל בירן.
שולי מועלם-רפאלי: קודם כל, תודה לעליזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שהתודה על היום הזה היא בתוך מכלול.
שולי מועלם-רפאלי: היושבות כאן נמצאות בקשר קבוע עם הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, ומי שלא, צריכה לדעת שהרבה נושאים שלא הוצפו בכנסות קודמים או פחות נגעו בהם או פחות דיברו עליהם, עתה מדברים, נוגעים בהם, מרימים אותם ובעיקר חושפים אותם לאור השמש בוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה גם על היום הזה וגם על פעילות מאוד אינטנסיבית.
שולי מועלם-רפאלי: אני זכיתי לעשות את אחד הדברים המשמעותיים בחיי לטובת נשים עוד לפני שבאתי לכנסת.
שולי מועלם-רפאלי: בזכות זה אני כאן, בזכות המאבק לטובת אלמנות צה"ל ואלמנות נפגעי טרור.
שולי מועלם-רפאלי: הדבר הזה היווה עבורי הוכחה לשני דברים דרמטיים בתפיסת העולם שלי, שאחד משלושת הנושאים המרכזיים עליהם באתי לכנסת ובהם אני עוסקת כל יום וכל היום היה הנושא של נשים ואני הגדרתי את זה במשמעות של קידום נשים לצמתים של קבלת החלטות.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שלמרות שיש לנו עוד מה לתקן, ברשותכן חברותיי מהשמאל, אני אצטט משהו שאמרנו על ההתיישבות ביהודה ושומרון והוא שאנחנו לא צריכים להיות עסוקים בעוד בית ובעוד גבעה וכך עם נשים.
שולי מועלם-רפאלי: לא צריכים להיות עסוקים בעוד אישה פה ובעוד אישה שם אלא צריך לגעת בנקודות הליבתיות.
שולי מועלם-רפאלי: צריך לגעת בכך שצריך שכר שווה לעובדות ולעובדים וזאת נקודת ליבה.
שולי מועלם-רפאלי: זה לא משנה אם יהיו במקום מסוים מאה נשים במקום חמישים אבל אם עדיין הן יקבלו בין 15 ל-30 אחוזים פחות שכר מאשר מקבלים הגברים, מה יצא לנו מזה?
שולי מועלם-רפאלי: לכן אני חושבת שהמשמעות המרכזית מבחינת ריכוז המאמץ הוא לנסות להביא כמה שיותר נשים לצמתים של קבלת החלטות.
שולי מועלם-רפאלי: ברוך השם עוברים כאן חוקים רבים שזאת המטרה שלהם כאשר גם החוק הראשון בכנסת הזאת של עליזה ושלי דיבר בדיוק על העניין הזה, להביא נשים לצומת של קבלת החלטות.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שחופש של נשים הוא קודם כל חופש כלכלי ואי תלות כלכלית וזה מבחינתי מתחיל ממילה שאם תבואו לכנסת אפילו פעם אחת, תשמעו אותה בממוצע עשר פעמים בשעה וזה הנושא של חינוך.
שולי מועלם-רפאלי: חינוך גם במשמעות של מתן אפשרות להתקדמות בתהליכי בית הספר, האקדמיה ורכישת מקצוע וחינוך גם במשמעות של חינוך של החברה וזכויות שוות של נשים.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאי אפשר לדבר על חופש כלכלי של נשים בלי לדבר על מה קורה כאשר נשים יוצאת לעבוד.
שולי מועלם-רפאלי: זה יפה שאנחנו מבקשים או רוצים או מצפים שנשים תלכנה לעבוד אבל כאימא לשבעה ילדים שעובדת הרבה מאוד גם בבית, אם אני אישה צעירה והתשלום למעון שאני צריכה לשלם על הילד שלי - בגלל שאין מספיק מעונות במדינת ישראל שמסובסדים - הוא בסכום עתק ומתחיל הדו שיח הפנים משפחתי מי עדיף שיעבוד, אני או הבעל שלי, אז פספסנו.
שולי מועלם-רפאלי: לכן הלחץ למשל שלי הוא מאוד גדול על שר הכלכלה שבמקרה יושב ראש המפלגה שלי לא להרפות מבנייה של עוד ועוד ועוד מעונות ולהכניס כמה שיותר נשים בכל מיני שלבים בחיים שלהם תחת הכותרת של זכאיות לסבסוד של המדינה.
שולי מועלם-רפאלי: החוויה האישית שלי.
שולי מועלם-רפאלי: אני אישה בת 49 וכבר עברתי יותר ממשהו אחד בחיים שלי אבל בתהליך ההתבגרות האישי שלי בכנסת, את התהליך הזה אני עוברת בתת הוועדה של מניעת סחר בנשים וזנות.
שולי מועלם-רפאלי: כל אחד ומה שנשרט לו בתהליך.
שולי מועלם-רפאלי: העניין הזה שאני רואה אותו בנושא של סחר בנשים, הוא לדעתי הקריאה שחייבת לצאת גם החוצה כי כאן בכנסת היא מתקיימת.
שולי מועלם-רפאלי: יש 27 חברות כנסת שגם אם תהום פעורה בינינו בכל מיני נושאים, בנושא של זכויות נשים אנחנו מאוד מאוד מאוד מאחדות כוחות ומאוד מאוד מאוד נלחמות על החוקים שמגישות חברות הכנסת.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת ששיתוף הפעולה של ארגוני נשים ונשים, שיתוף פעולה עם הארגונים המוניציפאליים ושיתוף הפעולה עם הארגונים הממלכתיים החל מהכנסת, זה נכון אבל אני חושבת שהדבר המרכזי הוא שיתוף פעולה.
שולי מועלם-רפאלי: ככל שאנחנו נשתף יותר פעולה, לדעתי נצליח להביא יותר נשים שיצאו החוצה גם ממקומות שיותר קל להוציא אותן וגם ממקומות או מנושאים שהם יותר חשוכים.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לברך כל אחת ואחת מכן שהייתה ביום הזה ולהתנצל על כך שבאתי באופן אישי רק לחלק הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני בטוחה שיכולתי ללמוד הרבה מכל אחת מכן.
שולי מועלם-רפאלי: גם אני אתנצל על כך שאני הולכת לשדולה מרכזית בנושא של מניעת שר"פ בבתי החולים.
עליזה לביא: תודה רבה לחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.
מיכל רוזין: אני חושבת שלדבר עם נשים זה אומר לדבר בגובה העיניים ולא מאחורי פודיום.
מיכל רוזין: אני מקווה שזה בסדר מבחינתכן.
מיכל רוזין: נאמר כאן כל כך הרבה ואני באמת לא אחזור על דברים שנאמרו אבל אני חושבת שכאשר אנחנו מדברות על שיתוף פעולה, אנחנו מדברות על נשים בכנסת, אנחנו תמיד צריכות לזכור שכל נושא זכויות נשים ובכלל פמיניזם – ואני פמיניסטית, ואם לא אמרתי, אולי כדאי להתחיל עם זה – הוא תפיסת עולם כוללת.
מיכל רוזין: זאת תפיסת עולם בה אנחנו רואים את כל מה שקורה בחברה, את כל הגוונים של החברה ואת כל הנושאים השונים.
מיכל רוזין: אי אפשר להסתכל על שוק התעסוקה ולא להסתכל על דיני האישות במדינת ישראל, וחבל ששולי יצאה אבל עליזה נמצאת כאן.
מיכל רוזין: אי אפשר לדבר על שוק התעסוקה ולא לדבר על הליך גירושין ונישואין במדינת ישראל.
מיכל רוזין: אי אפשר לדבר על הליך גירושין ונישואין במדינת ישראל בלי לדבר על ועדת שניט וחזקת הגיל הרך.
מיכל רוזין: אי אפשר לדבר על שוק התעסוקה ולא לדבר על פנסיה ופרישה, על גיל פרישה ועל העלאת גיל הפרישה ששוב רוצים להעלות.
מיכל רוזין: כל החיבורים האלה חייבים להיעשות כי הכול קשור אחד בשני.
מיכל רוזין: צריך תמיד לזכור שכאשר אנחנו חברות הכנסת מדברות, רובנו נשים מאוד פריבילגיות.
מיכל רוזין: נשים שיכלו, שהגיעו, נשים שהצליחו וטוב שכך למרות שכולנו חווינו את השאלות.
מיכל רוזין: קראתי הבוקר שגם את עליזה נשאלת אם את לא המשכורת השנייה.
מיכל רוזין: גם אותי שאל מעסיק בראיון עבודה למה אני מבקשת משכורת יותר גבוהה.
מיכל רוזין: לא היה לו נעים לשאול אותי אם אני נשואה ולכן הוא שאל אותי אם אני לא המשכורת השנייה בבית.
מיכל רוזין: כולנו חווינו את זה, כולנו מכירות את זה, כולנו מכירות את התופעה של לצאת מעולם העבודה לחופשת לידה ומה קורה כאשר את חוזרת ופתאום הדרישות משתנות, פתאום מבקשים ממך דברים שלא היו קודם בתפקיד ומה קורה כשאת בכלל יוצאת מעבודה אחת לחופשת לידה מעט יותר ארוכה ומנסה לחזור לשוק העבודה.
מיכל רוזין: אפילו במובן של התחושה שלך, שאת במקום מוחלש יותר, שאת לא במקום של לדרוש ולומר שאת טובה.
מיכל רוזין: כרגע היית בבית עם חיתולים ולכן את לא באה עם כל העוצמות, ההעצמה והביטחון העצמי ואומרת שאני שווה ואני טובה אלא מראש את באה עם איזושהי עמדה פחות קשוחה.
מיכל רוזין: באחוזים כמעט ואין הבדל בין נשים לגברים במעורבות בשוק התעסוקה אבל יש הבדל אדיר בשכר.
מיכל רוזין: אנחנו משתכרות שישים אחוזים מהסכום אותו משתכרים הגברים.
מיכל רוזין: יש הבדל אדיר בהיקפי המשרה.
מיכל רוזין: אנחנו מדברים על כך שרוב הנשים עובדות בחצאי משרה, ברבע שמרה ובשמינית משרה.
מיכל רוזין: מי שבאה מעולם העמותות – למי שלא יודע, הייתי מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית – יודעת כי שם בכלל מדברים על שני שליש משרה, על רבע משרה, על שתי שישיות, כל מיני חישובים כאלה כדי להצליח לממן את כל המשכורות.
מיכל רוזין: אין ספק שנשים מופלות בשוק העבודה אבל זה לא רק שוק העבודה.
מיכל רוזין: שוק העבודה חי בתוך מדינת ישראל, בתוך החברה הישראלית, בתוך העובדה שרוב הנשים הן עדיין אלה שעליהן מוטל רוב הנטל של הטיפול בילדים ובמשק הבית, גם אם הן קרייריסטיות ועובדות, גם אם הן מרוויחות את המשכורות הנאותות וגם אם יש להן שכר שווה ערך לגברים, עדיין הן אלה – לפי כל המחקרים – שנושאות בנטל גידול הילדים ובמשק הבית.
מיכל רוזין: יותר מכך, הן גם אלה שבגילאים יותר מבוגרים יישאו בנטל של הטיפול בהורים המתבגרים ובסביבה המתבגרת שלהן כמו דוד ודודה.
מיכל רוזין: הן אלה שיישאו בנטל הזה.
מיכל רוזין: לכן כאשר אנחנו מדברים על שוק התעסוקה ומדברים על הנושאים האלה, אי אפשר רק לדבר ספציפית על נושאי תעסוקה אלא חייבים לראות את כל התמונה.
מיכל רוזין: צריך להסתכל על הכול.
מיכל רוזין: צריך לדבר על חופשת לידה, צריך לדבר על מעונות יום, צריך לדבר על הליכי נישואין וגירושין, על מזונות, על ביטוח לאומי וצריך לדבר גם על אלימות.
מיכל רוזין: אלימות, אלימות, אלימות.
מיכל רוזין: יש אלימות כלכלית רבה מאוד, אלימות כלכלית שגם במידה רבה נתמכת על ידי המדינה ועל ידי מוסדות המדינה.
מיכל רוזין: אלימות כלכלית כלפי נשים ואלימות בכלל.
מיכל רוזין: נשים שסובלות מאלימות לא יכולות להיות במקום של העצמה, לפתח את עצמן, להגיע למקומות, לפתח קריירה.
מיכל רוזין: הן לא מסוגלות לכך.
מיכל רוזין: אלימות מינית שפוגעת, שלא נדבר על 11 אלף שנים בשנה שעוזבות את מקום העבודה בגלל הטרדות מיניות.
מיכל רוזין: אי אפשר לומר שזה נושא אחר ובנושא הזה נטפל במסגרת אלימות מינית ועכשיו בואו נדבר על שכר שווה ערך בעבודה.
מיכל רוזין: אי אפשר להפריד.
מיכל רוזין: כל הנושאים האלה מחוברים, כל הנושאים האלה בסופו של דבר מרכיבים את עולמנו של הנשים ולכן הכול קשור אחד בשני.
מיכל רוזין: אנחנו נקיים את כל המאבקים זה לצד זה בקווים מקבילים אנחנו כאן בשבילכן.
מיכל רוזין: אנחנו הגענו לכאן לשרת אתכן, לשרת את הציבור ולקדם את זכויות הנשים עד שתהיינה כאן נשים נוספות שיוכלו לדבר בשמן.
מיכל רוזין: חשוב מאוד שלא יהיו כאן רק נשים שמדברות בקול אחד ובצבע אחד.
מיכל רוזין: אני חושבת שחסרים עוד צבעים רבים של נשים שקיימים באוכלוסייה ובחברה ועדיין לא נמצאים כאן אתנו אבל חשוב שנביא את הקול שלהן אבל גם נצליח להביא אותן לכנסת כדי שהן יאמרו את קולן בעצמן.
עליזה לביא: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל רוזין.
תמר זנדברג: קודם כל, תודה על היום הזה, על היוזמה ועל היכולת להחזיק את האודיטוריום של הכנסת מלא במשך כל כך הרבה שעות.
תמר זנדברג: אתן יודעות, בפוליטיקה אומרים שכל הדברים כבר נאמרו אבל לא על ידי כל האנשים.
תמר זנדברג: תרשו לי להצטרף לכל הדברים החשובים והמלומדים שנאמרו על ידי חברותיי, אלה מהן ששמעתי, ואני מצטרפת לכל מילה.
תמר זנדברג: בהמשך לדברים של מיכל שדיברה גם על תפיסת עולם כוללת ועל הקשר בין הדברים, אני רוצה לחזור על הדברים שאמר כאן לפני מספר שעות אודי אלוני, הבן של שולמית אלוני.
תמר זנדברג: הוא דיבר על הפמיניזם של אימא שלו, שבטח מיכל ואני רואות אותה כאימא הרוחנית והפוליטית שלנו, ובמיוחד שני דברים בדברים שלו תפסו את האוזן שלי.
תמר זנדברג: האחד, הוא דיבר על שולמית אלוני שכולנו התרגלנו לראות כאישה חזקה, כמנהיגה, כפוליטיקאית מאוד מאוד מלומדת וגם בדברי ההספד אליה הרבה דיברו על הידיעות שלה בתנ"ך, בהיסטוריה, באזרחות וכולי, והוא דווקא דיבר לא על המקום המלומד והשכלתני אלא על הלב.
תמר זנדברג: הוא אמר שאימא שלו פעלה והרבה מהדברים שהנחו אותה בבחירת המאבקים, למה לעזור, מה לקדם, היו אינסטנקטיביים.
תמר זנדברג: הוא אמר, תקראו לזה אינסטינקט נשי, תקראו לזה לב, רק את הלב הזה היא הייתה צריכה הרבה פעמים להסתיר כדי לנצח בעולם של גברים.
תמר זנדברג: אני חושבת שהוא האיר איזשהו פן אחד שבעצם משותף לכולנו במאבק שלנו, לא להידמות לגברים אלא להיות נשים אבל לקבל את אותה זכות שווה.
תמר זנדברג: בהקשר הזה אני רוצה לספר – ושוב, זה מתקשר לתפיסה הכוללת ולכך שבעצם כל המאבקים הם מאבק אחד – שמחר, שבוע האישה הבינלאומי, מעלה הצעת חוק שחתומות עליה גם מיכל, זהבה, נדמה לי שגם עליזה, מרב מיכאלי ואחרות העוסקת בניסוח שלטים וטפסים במוסדות ממשלתיים במרחב הציבורי בפנייה שוויונית.
תמר זנדברג: נמאס לי שמבקשים ממני חתום כאן ושכאשר מבקשים ממני להופיע בכנסים פונים אלי כחבר כנסת יקר.
תמר זנדברג: התגובות שהתקבלו בעיקר מגברים היו: מה זה חשוב, מה אתן מתעסקות עם הדברים האלה, מה עם המאבק לשכר.
תמר זנדברג: שמנו לב – מי שמכירה קצת מאבקים אקטיביסטיים – שבדרך כלל אלה שאומרים שזה יותר חשוב מזה, לא עושים לא את זה ולא את זה.
תמר זנדברג: לעומת זאת, אנחנו שעושות גם את זה וגם את זה, יודעות שאין זה בלי זה כי אם אנחנו מודרות מהשפה, אנחנו מודרות משוק העבודה, אנחנו מודרות מהרחוב ומכל מקום אחר, אז פתאום הקול שלנו נשמע צפצפני כי אנשים לא רגילים לשמוע קול של אישה מדברת במרחב הציבורי ורק אומרים כמה היא נשמעת מורתית וצפצפנית, ואנחנו לא מרוויחות שכר שווה.
תמר זנדברג: נשים שנשלחות לכנסת, כל הזמן אנחנו אומרים שזה מספר שיא של נשים אבל אנחנו עדיין פחות מרבע מהיושבים והיושבות בבית הזה, וזה בכנסת שהיא עם מספר שיא.
תמר זנדברג: אלה, כמו שמיכל אמרה, הנשים שנלחמות בתקרת הזכוכית אבל לצדנו יש גם את הנשים שנלחמות ברצפת הבוץ, נשים שעובדות במשרות החלקיות וחיות בעוני.
תמר זנדברג: אני מדברת כרגע בשם שלושתנו שמאמינות בחשיבותו של ייצוג ובכך שכל אחת צריכה לייצג את עצמה.
תמר זנדברג: עם זאת אני חייבת לציין את דוד צור.
תמר זנדברג: אני חברה גם בוועדה לסחר בנשים ולנשים בזנות, עוד נשים שנמצאות ברצפת הבוץ המאוד מאוד טובענית, וזה מסוג המאבקים שככל שהוא מתקדם, אנחנו מגלות ומגלים כמה הוא ארוך וקשה ועד כמה כל התחומים – הכלכלי, האתני, הגלובלי, הפמיניסטי, המאבק של הייצוג – נמצאים וקיימים בכל אחד מהמאבקים האלה.
תמר זנדברג: למה לדבר רק על מאבקים?
תמר זנדברג: אני רוצה קודם כל לחזק אתכן ואותנו.
תמר זנדברג: הבוקר ראיינו אותי בתכנית רדיו ושאלו אותי האם עדיין צריך את יום האישה הבינלאומי.
תמר זנדברג: אמרתי שכאשר נשים ישתכרו כמו גברים, יפסיקו לסבול מתקיפות מיניות ומהטרדות מיניות, יישאו בתפקיד שווה בחלוקת העבודה במשפחה, לא יאכלסו את העשירונים התחתונים של העוני, של המשרות החלקיות וכולי וכולי, אז אנחנו בהחלט נבטל את יום האישה הבינלאומי ונפסיק לציין אותו.
תמר זנדברג: עד אז נמשיך לציין אותו ובגאווה.
עליזה לביא: תודה לחברת הכנסת תמר זנדברג.
עליזה לביא: אנחנו נסיים את החלק הזה עם שותף, חבר הכנסת דוד צור שעומד בראש תת הוועדה להתמודדות עם סחר וזנות.
עליזה לביא: את נושא הזנות הוספתי לתת הוועדה.
עליזה לביא: הוועדה נקרה הוועדה לסחר בנשים והיום היא כוללת גם את הנושא של זנות.
עליזה לביא: לפני שהתמניתי באופן רשמי להיות יושבת ראש הוועדה, צורי לקח אותי לסיור בתל אביב יחד עם השוטרים היקרים שהכרתי באמצעותו.
עליזה לביא: צורי מהווה שילוב מדהים בין איש שטח שמכיר את המשטרה אבל גם את המציאות הקשה.
עליזה לביא: בסחר ירדנו ובאמת אנחנו מקבלים תעודות כבוד על השיפור המדהים שחל בחברה בישראל, אבל סוגיית הזנות ובעיית הזנות, זנות נוער וזנות ילדים, הופכת להיות בעיה מאוד קשה גם במרחבי האינטרנט, הטרדות מיניות באינטרנט ועוד ועוד נושאים שנערמים על שולחנו.
דוד צור: יישר כוח לך עליזה על היום הזה.
דוד צור: צר לי שלא יכולתי ליטול בו חלק במשך זמן רב יותר.
דוד צור: למען האמת אני בא מהצבעות מאוד אינטנסיביות בנושא של השוויון בנטל ודווקא עיקר הדיון היה בנושא הארכת השירות לבנות מתוך תפיסת עולם שאומרת שכדי לאזן את קיצור משך השירות לבנים, נעשה שוויון בנטל ונאריך את משך השירות לבנות.
דוד צור: כמה סמלי.
דוד צור: אפילו שאנחנו מהקואליציה, כמובן שהתנגדנו לחוסר האיזון הזה.
עליזה לביא: לא נפתח דיון כי זאת סוגיה.
דוד צור: לא לייצר שוויון דרך העמסה דווקא על ציבור שכן משרת כמו הנשים.
דוד צור: בת שמשרתת בחוד, בקרקל, שעושה את השירות המלא והיא אפילו נותנת מעל ומעבר ואני חושב שיש כאן ממש חוסר איזון.
דוד צור: זה בהקשר של היום המיוחד הזה ממנו באתי.
דוד צור: אמרה חברת הכנסת עליזה לביא שהעיסוק שלי בנושא הזה הולך הרבה מאוד שנים אחורה, גם מהתקופה בה הייתי במדים, עוד לפני היותי מפקד מחוז אלא דווקא בתפקידיי במטה.
דוד צור: צריך לומר שזאת פינה אפלה שלצערי היא אמנם פינה בקצה, שנמצאת אולי ממש בחצר האחורית של החברה, אבל היא מייצגת כי בסוף האוכלוסיות הכי מוחלשות, הכי פגיעות שסבלו מהטרדה מינית כבר בתחילת הדרך ולאחר מכן הידרדרו ממש לשולי החברה ונפלו, בפירוש נפלו, לזנות או היו קורבנות לסחר, הן לצערי מראה מאוד מטרידה שלנו כחברה ביחס שלה לנשים ובמיוחד לנשים היותר חלשות.
דוד צור: למרות שאפשר לומר שבסך הכול החברה עברה כברת דרך לא מבוטלת גם בשוויון המגדרי וגם במיצוב הנשים בתוך החברה, עדיין צריך לומר שיותר קשה לאישה לשרוד בחברה המאוד שוביניסטית וכוחנית כמו שלנו.
דוד צור: אני רואה כאן פקודות שלי לשעבר ואני אומר את זה ממש בגאווה גדולה.
דוד צור: את שתיהן אני מכיר היטב.
דוד צור: אחת מהן ממש פקודה ישירה שלי שאפילו היה לי העונג לקדם אותה, לא בזכות היותה אישה.
דוד צור: יעידו על כך אלה ששירתו אתי עת הייתי גם במשמר הגבול וגם במשטרה הקלאסית שבפירוש יש תפקידים בהם לנשים יש יתרון יחסי גדול מאוד על פני גברים וזה אמור לגבי תפקידי חקירות וגם בתפקידי פיקוד ושטח.
דוד צור: אמרתי ליועצת לענייני נשים של הרמטכ"ל שהלוואי והתפקיד שלה יתייתר אבל כנראה שהוא לא יתייתר כי הוא חיוני במצב הזה בו צריך לדאוג כל הזמן שהנושא הזה לא ירד מעל הפרק, אם כי צריך לומר שדווקא המסגרות האלה של צבא ושל משטרה הן מסגרות יחסית יותר פתוחות בקידום ובהתייחסות לנשים למרות שגם שם הדרך ארוכה בנושא השוויוני.
דוד צור: בנושא בו אנחנו מטפלים, הנושא הקלאסי, קיימנו כאן יום עיון נפרד שכרגע לא נדבר בו בהרחבה, אבל אתן כולכן מוזמנות לבוא בזמנכן ולתרום כפי שאתן יכולות כי הנושא הזה ללא ספק עוד דורש הרבה מאוד דחיפה ואני מקבל את העזרה מלוא החופן גם מחברותיי וגם מחבריי בכנסת.
דוד צור: תודה רבה לכן.
עליזה לביא: תודה לחבר הכנסת דוד צור.
עליזה לביא: השעון עובד מהר.
עליזה לביא: אני רוצה שנעבור לחלק הבא.
עליזה לביא: כמו שראינו כאן את חברי וחברות הכנסת, הרי שבכנסת הזאת באמת נוצרת כל הזמן חברות נשית גם עם גברים שמכירים וקרובים לנושאים שחשובים לנו ושנזנחו לא מעט שנים.
עליזה לביא: אנחנו באמת מנסים.
עליזה לביא: שולחן הוועדה עמוס מאוד בנושאים רבים, חלקם ישנים וחלקם חדשים.
עליזה לביא: אנחנו עוסקים גם בחקיקה, גם במודעות.
עליזה לביא: הוועדה היא באמת בית של כולם.
עליזה לביא: אחד הדברים הראשונים שעשיתי היה למנות משקיפות, נשים שבאות מאוכלוסיות שאינן מיוצגות בכנסת ישראל.
עליזה לביא: לתדהמתי גיליתי שנשים במפלגות החרדיות והערביות - יש נציגה אחת מתוך שלוש מפלגות - נשים דרוזיות ונשים בדואיות אינן מיוצגות בכנסת ישראל.
עליזה לביא: אגב, גם הזמנתי נשים יהודיות מהעולם.
עליזה לביא: יש הרבה מאוד נושאים שהם נושאים משותפים לישראליות וליהודיות בעולם וזאת עוד דרך לשתף פעולה ולעבוד יחד.
עליזה לביא: בשבוע הבא נקיים כאן דיון על מצב העגונות במדינת ישראל, יום העגונה, תענית אסתר ואנחנו בדרך לחשיבה של הקמת בית דין בינלאומי להתרת עגונות.
עליזה לביא: גם זה נושא שהוא מעניינה של הוועדה.
עליזה לביא: כאמור, הזמנתי לוועדה משקיפות, נשים שמלוות אותנו וחלקן נמצאות כאן, נשים ערביות, נשים בדואיות, נשים דרוזיות, נשים חרדיות.
עליזה לביא: הזמנתי אותן גם כדי לבוא ולשמוע כי לבד אי אפשר.
עליזה לביא: אנחנו כוח אדם מצומצם וכאן זה המקום להודות לאנשים היקרים שעומדים מאחורי היום הזה, למנהלת הוועדה דלית אזולאי, לעמל, לאריאלה ולצוות הנפלא שלי, לעורכת הדין עמליה שרייר, למיטל מאמו ולשיר שכל היום רץ ועומד מאחורי הכנס.
עליזה לביא: אני רוצה להודות למנכ"ל הכנסת שפינק אותנו בדברים רבים.
עליזה לביא: אני מודה למשמר הכנסת, למדריכות ובאמת לכל האנשים הטובים שהתגייסו ובאו.
עליזה לביא: למרצות הנפלאות, לשותפות, לגוגל, לכולם.
עליזה לביא: אנחנו נעבור לחלק הבא.
עליזה לביא: אנחנו עכשיו מתפצלים לשלוש קבוצות של מעגלי שיח שלא יתקיימו כאן.
עליזה לביא: אנחנו עוברים עכשיו לשלושה אולמות.
עליזה לביא: מי שבוחרת ללכת ל"קשר בין אלימות לתלות כלכלית" עם פרופסור רינת פלג מהחוג לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב ויושב ראש הוועדה מנהל של עמותת רוח נשית, נשאר כאן.
עליזה לביא: צהריים טובים לכולם.
עליזה לביא: היום 13.5.2014, י"ג באייר, תשע"ד.
עליזה לביא: על סדר-היום: יישום האיסור על חברות הביטוח לכיסוי ביטוחי למטרידים מינית.
עליזה לביא: אני שמחה לארח כאן בוועדה, בפעם הראשונה, את דורית סלינגר, הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר.
עליזה לביא: לנו יש היסטוריה עם חברת הכנסת זהבה גלאון, שבאמת שמה זרקור ויחד אנחנו מול הסוגיה שלא תיאמן, אבל שקורית במקומותינו וזה כיסוי ביטוחי למטרידים מינית.
עליזה לביא: אני מזכירה לכולם שקיימנו ישיבה ב-23.7.13 בנושא של הטרדה מינית בחסות מעביד, ביטוח מנהלים וזאת בעקבות פנייתך, חברת הכנסת זהבה גלאון.
עליזה לביא: אני מזכירה לכולם שבסיום הישיבה, שבה השתתף קודמך בתפקיד, החליטה הוועדה כי היא רואה בביטוחים שהוצאו פגיעה בתקנת הציבור והרציונאלים של הרתעת מטרידים ועידוד מעסיקים למנוע הטרדות מיניות.
עליזה לביא: הוועדה סבורה שאין הצדקה לסעיף ספציפי שמאפשר ביטוח להליכים של הטרדה מינית ושל אפליה, כאילו שמדובר על דברים שנעשים בתוקף תפקידם של נושאי המשרה.
עליזה לביא: קראנו אז לממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון, לשנות את ההנחיה ולוודא שלמעט מקרים שאדם מזוכה או שנקבע שלא ביצע עבירה, לא יינתן כיסוי ביטוח וגם זאת לא בסעיף שכותרתו: הטרדה מינית.
עליזה לביא: כיום גם כאשר יש פשרות או מקרים של זיכוי מטעמים טכניים מכוסים.
עליזה לביא: אני רוצה לברך אותך, דורית, שעם כניסתך לתפקיד הנושא הזה היה על שולחנך.
עליזה לביא: את התגייסת מייד, את לא היית צריכה יותר מידי הסברים.
עליזה לביא: חברת הכנסת זהבה גלאון ואנוכי ישבנו איתך לישיבה זמן קצר אחרי הכניסה שלך לתפקיד.
עליזה לביא: גילינו שותפה והבנת את הנושא בלי שהיינו צריכות יותר מידי להרחיב, מה שלצערי הרב לא מצאנו אצל קודמך בתפקיד.
עליזה לביא: אני מאוד שמחה ומברכת אותך.
עליזה לביא: לא יעלה על הדעת שבמדינה מתוקנת אנחנו נמצא בפוליסות ביטוח ביטוחים למטרידים מינית.
עליזה לביא: והיה אם משרדי עורכי דין ועיריות וגופים אחרים, שמבטחים עובדים שלהם, לא יעלה על הדעת שזה יינתן.
עליזה לביא: בטח כשזה נותן איזו פתח לאיזו לגיטימציה להטרדה מינית, דהיינו, אם תמעד, אנחנו שם בשביל לתת לך את רשת התמיכה, את המזרון הנעים שתוכל ליפול עליו.
עליזה לביא: אני רוצה להודות לך על ההתגייסות ואנחנו קוראות לך ידידת הוועדה.
עליזה לביא: כמנהגנו, אנחנו פותחים כל ועדה בדמות של אישה.
עליזה לביא: לפני כן אני רוצה להפנות את תשומת לבכם להתגייסות של נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, לנושא של ההתמודדות עם הטרדות מיניות.
עליזה לביא: השבוע אנחנו מדברים על שבוע האלימות ועל ההתמודדות עם האלימות.
עליזה לביא: צריך לחשוב על דרכים יצירתיות והתגייסות של אנשים בכירים וגם של גברים.
עליזה לביא: בואו נראה מה הנשיא אובמה עושה יחד עם החברים שלו כדי להעלות את הנושא הזה על סדר-היום בארצות הברית.
עליזה לביא: אני חושבת שבסרטון הקצר שנראה יש בהחלט מסר ברור להנהגה במדינת ישראל.
עליזה לביא: (מוצג סרט)
עליזה לביא: אני מחכה לראות את הגרסה הישראלית.
עליזה לביא: בדרך-כלל לוקח 20 שנה עד שאנחנו מאמצים משהו.
עליזה לביא: אין לנו אובמה אבל אני מקווה שהגרסה הישראלית תגיע.
עליזה לביא: כמנהגנו אנחנו פותחים בדמות של אישה.
עליזה לביא: קרן, בבקשה.
<קרן גרינבלט: תודה.
<קרן גרינבלט: ברוח האופטימיות של הוועדה הנוכחית אני רוצה לנסוך אופטימיות ולספר שהרקע להיכרות שלי עם האישה שאני הולכת לדבר עליה זה פרויקט שנת מצוות בבית הספר של בתי הבכורה.
<קרן גרינבלט: התבקשו כל תלמידי השכבה, בנים ובנות, לכתוב על אישה פורצת דרך בעיניהם.
<קרן גרינבלט: אחרי מגוון של הצעות שהצעתי לבת שלי היא הלכה וחיפשה לבד קראה ומצאה אישה שלא הכרתי קודם והיא בחרה לספר עליה בכיתה.
<קרן גרינבלט: אני שמחה לספר עליה גם פה, אני בטוחה שרבים כן מכירים אותה.
<קרן גרינבלט: שרה ברוורמן נולדה בשנת 1918 ברומניה.
<קרן גרינבלט: עלתה ארצה והחלה ללמוד רפתנות בבית ספר חקלאי.
<קרן גרינבלט: בשנת 1944 התגייסה לפלמ"ח.
<קרן גרינבלט: בשנת 1944 היא נמנתה עם 34 צנחני היישוב שהתנדבו לצנוח בשטח אירופה הכבודה, במסגרת המאבק בנאצים.
<קרן גרינבלט: למרבה השמחה חזרה ממשימתה.
<קרן גרינבלט: בשנים אחר-כך ועד קום המדינה היא שימשה כרכזת חברות הפלמ"ח בצפון הארץ.
<קרן גרינבלט: היא קיימה קורסים ארציים לחברות הפלמ"ח.
<קרן גרינבלט: בשנת 1948, עם ההקמה של צה"ל, היא היתה אחת משתי המקימות של חיל הנשים ושימשה כמדריכה בקורס הראשון של צה"ל למפקדות חיל נשים.
<קרן גרינבלט: בעצם נשארה שם עד שהגיעה לדרגת רב סרן.
<קרן גרינבלט: בשנת 2008, כשהיתה בת 89 הוענק לה אות השירות המבצעי וב-2010 היא היתה בין מדליקות המשואות בשנת ה-62 למדינת ישראל.
<קרן גרינבלט: היא נפתרה בשנת 2013 בקיבוץ שמיר.
עליזה לביא: תודה קרן.
עליזה לביא: אנחנו נפתח ונשמע איפה אנחנו עומדים.
זהבה גלאון: תודה רבה, חברת הכנסת עליזה לביא, על הנכונות שלך לדון בעניין הזה כבר בקדנציה הקודמת.
זהבה גלאון: יושב פה עו"ד אורי קדר שבשנת 2005 עתר בשבילי לבג"צ נגד חברת AIG, שהכניסה אופציה לפוליסת ביטוח למנהלים שהורשעו או שהואשמו בהטרדה מינית.
זהבה גלאון: חשבנו שהדבר הזה הוא בלתי מתקבל על הדעת.