GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה גפני: למיטב ידיעתי יכול להיות שמקדימים את הבחירות לכנסת.
משה גפני: זאת אפשרות.
משה גפני: אבל בחירות לרשויות לא מקדימים.
משה גפני: מה אתם כל כך ממהרים?
עליזה לביא: לפני חמש דקות אמרתי לך בוועדת החוקה שאתה יודע למי ניתנה הנבואה.
עליזה לביא: אני יכולה לחזור על זה גם כאן.
עליזה לביא: בוא נדבר על שבע הנביאות שהיו לעם ישראל.
עליזה לביא: זה יותר מעניין.
עליזה לביא: רוצה לדבר על שבע הנביאות שהיו לעם ישראל?
משה גפני: אני רוצה לדבר על דבר פרקטי.
משה גפני: אני נמצא כאן כדי לדבר על דבר פרקטי.
משה גפני: דברי תורה תגיד רות קלדרון.
עליזה לביא: אנחנו אוהבים לשמוע אותך.
עליזה לביא: לא היית בישיבות הוועדה כל כך הרבה שנים.
משה גפני: אני באתי לכנסת, אני הידרדרתי לכאן.
משה גפני: זה לא כמוך.
משה גפני: בבחירות לרשויות יש חוק, הבחירות לרשויות הן עוד ארבע וחצי שנים, למה צריך ביום האחרון של הכנסת להריץ אותנו כמו מטוטלת?
משה גפני: הרי החוק הזה הוא נגד שתי הסיעות החרדיות.
משה גפני: החוק הזה הוא נגד שתי הסיעות החרדיות.
משה גפני: זה בסדר, אני בעד לפגוע בהן.
עליזה לביא: יש לך עוד כמה דקות.
עליזה לביא: לכאורה הזמן אזל.
משה גפני: אני מבקש שהרשימות האלה שיקבלו 15 אחוזים יהיו רשימות שבראשן עומדת אישה ואומר למה.
משה גפני: אני הבנתי את הטענה שהנשים הן 52 אחוזים מהאוכלוסייה.
משה גפני: אני הבנתי את הטענה שהנשים הן לא פחות חכמות מאשר הגברים ואולי אפילו יותר.
משה גפני: אני הבנתי את הטענה שכדי לעודד נשים צריך להוסיף להן 15 אחוזים בתקציב.
משה גפני: את כל זה הבנתי.
יפעת קריב: הוא אמר ש-52 אחוזים הן נשים.
יפעת קריב: גדלנו באחוז.
משה גפני: 51 אחוזים.
משה גפני: אני מתקן.
משה גפני: האמת היא שאלה 51 אחוזים אבל אשתי אמרה לי בבוקר שאני אגיד 52 אחוזים.
עליזה לביא: אולי כדי לפצות על כך שחברות כנסת חרדיות לא יכולות כרגע להיות כי אתם מפריעים להן.
משה גפני: מזל שהיא לא כאן.
משה גפני: היא קיצונית ממש.
משה גפני: אני כאן המתון.
משה גפני: מכיוון שזאת המסקנה שאני מגיע אליה, שזה מה שאתן מתכוונות, לכן הכול קלאם פאדי.
משה גפני: מכיוון שמה זה לשים אישה במקום השלישי שעל זה את מוסיפה כסף?
משה גפני: צחוק.
משה גפני: שני גברים קדימה, שני גברים מאחור ואישה במקום השלישי.
<ענת מימון: אבל הכלל שונה לשליש מהנבחרים.
משה גפני: נשאר אותו העיקרון.
משה גפני: גם אם ישימו במקום העשרים?
<ענת מימון: זה צריך להיות שליש.
<ענת מימון: אם יש עשרים נבחרים, צריכות להיבחר שליש.
משה גפני: זאת אומרת, צריכות להיבחר שליש.
משה גפני: זה לא משנה, זה אותו עיקרון.
משה גפני: לא קידמתם את הנשים אפילו לא במילימטר.
משה גפני: עומדת אישה ברשימה, היא תעמוד במקום הרביעי והחמישי ברשימה של שישה.
משה גפני: לא עשינו בזה שום דבר.
משה גפני: אני מציע שבמקום שליש, הסיעה שתקבל 15 אחוזים, אם אכן זה ישפיע על הצבת המועמדות כי הבנתי שעל זה המאבק, אני מציע שזה יהיה לא רק 15 אחוזים אלא עשרים אחוזים אבל רק אם אישה עומדת בראש.
<ענת מימון: ולא משנה מה?
<ענת מימון: אם זאת רשימה של עשרים נבחרים?
משה גפני: רשימה של גברים.
משה גפני: אישה עומדת בראש.
משה גפני: הדמות הייצוגית, המובילה והקובעת, זאת שמובילה את המפלגה הזאת, שמובילה את הדרך, תהיה אישה.
משה גפני: אמרנו שזה 52 אחוזים נשים, אמרנו שצריך לקדם את העניין והשליש עליו אתם מדברים לא מקדם את העניין אלא אלה שטויות.
משה גפני: ישימו נשים לקישוט כדי שהגזבר יקבל עוד כסף.
משה גפני: אין לזה רלוונטיות בכלל.
משה גפני: בקרב חברי המועצה, המשמעות של העניין תמיד היא מי שעומד בראש.
משה גפני: מי שעומד בראש הוא גם מועמד לראשות העיר, מי שעומד בראש הוא מוביל את המפלגה וחברי המועצה זה טוב בשביל לדבר, לבוא לישיבת מועצה אחת לחודש ולומר משהו.
משה גפני: אם אכן כנים כוונותיהן של מציעות הצעת החוק, יש גם גברים בין המציעים?
עליזה לביא: אתה רוצה שאני אחזור על שמות המציעים?
משה גפני: אני חושב שאם באמת כנים כוונותיהם של מציעי החוק, צריך שבראש הרשימה תהיה אישה.
משה גפני: אני רוצה לדבר לגבי שם החוק.
משה גפני: הצעת חוק הרשויות המקומיות, ביטול השוויון בבחירות בישראל, תיקון מס' 12.
<ענת מימון: אני לא יכולה להוסיף לשם של הצעת חוק.
<ענת מימון: אני אתקן את שם החוק.
<ענת מימון: זה יהיה חוק מימון בחירות לרשויות המקומיות (מימון בחירות).
משה גפני: ביטול השוויון בבחירות בישראל.
משה גפני: אין שוויון יותר.
<ענת מימון: וזה יהיה השם של החוק.
משה גפני: זה יהיה שם החוק.
משה גפני: מבטלים את השוויון.
משה גפני: למה מבטלים את השוויון?
משה גפני: מכיוון שעד היום אנשים היו מציגים מועמדות , מי שהיה יותר טוב היה נבחר, מי שהיה פחות טוב לא היה נבחר, אבל כאן מכניסים אלמנט חדש שמתחיל להזכיר כבר את הבחירות בקרים.
עליזה לביא: הגענו כבר לקרים?
עליזה לביא: נתתי לך חמש דקות נוספות.
משה גפני: אני מוריד את קרים.
עליזה לביא: נגמר לך הזמן.
עליזה לביא: אזל הזמן.
עליזה לביא: נתתי לך עוד חמש דקות כמחווה ומתוך רצון טוב מאחר ויש שיתוף פעולה בינינו אבל נגמר הזמן.
עליזה לביא: אני אתן לך עוד שלוש דקות אבל אדוני, הזמן שנגמר.
משה גפני: אם כן, להוריד את קרים אבל להשאיר את אי השוויון ואני לא מביא דוגמאות כי היושבת ראש לא מסכימה.
משה גפני: אני חושב שאם באמת אנחנו רוצים לשלב בחברה את כולם, צריך שיכניסו גם את העובדים הזרים.
משה גפני: לא, אני מוריד את העובדים הזרים כי יש לי משהו אחר.
יפעת קריב: בוא נתמקד במגדר הנשים.
משה גפני: אני כל הזמן מתמקד בזה.
עליזה לביא: אנחנו נעשה קצת מקצה שיפורים בהתמקדות, אבל בסדר.
עליזה לביא: עד שאתה תתמקד, אני אתן לפיני קבלו שרוצה לומר כמה מלים.
<פיני קבלו: מזה באמת חששנו.
<פיני קבלו: אני סמנכ"ל בשלטון המקומי.
עליזה לביא: מה היה החשש?
<פיני קבלו: שזה יהווה פתח לתביעות נוספות של גופים אחרים ולכן השלטון המקומי הביע את התנגדותו.
יפעת קריב: מי הביע את התנגדותו לחוק הזה?
משה גפני: השלטון המקומי.
יפעת קריב: אם אני לא טועה, ישבתי אישית עם יושב ראש מרכז השלטון המקומי שהיה בעד החוק.
<פיני קבלו: היה כאן עורך דין כפיר, היועץ המשפטי שלנו.
יפעת קריב: שהתנגד להטלת קנס על הרשויות המקומיות.
עליזה לביא: למה הוא לא כאן?
עליזה לביא: למה הוא לא בא היום?
משה גפני: תנו לו להתייחס.
<פיני קבלו: אנחנו רגילים בכנסת לכל דבר שכאשר פותחים דלת, נכנסים נושאים אחרים ובסופו של דבר ראש העיר יקבל איזו רשימה מוגמרת של גופים.
<פיני קבלו: בימים אלה אנחנו מגבשים עם שר הפנים והשלטון המקומי חוק עיריות בו התחלנו והוא גם ייתן מעמד ייצוגי.
<פיני קבלו: אם זה היה עולה בהסתייגויות או בהצעת החוק הראשונית בוועדת השרים אני מניח שזה היה נדחה על ידי האוצר ועל ידי משרד הפנים, זה שאתם רוצים לגבש כאן שכר לחבר מועצה, דבר שאנחנו בעדו אבל שנקבל את השיפוי ממשרד הפנים על מנת לשלם אותו.
עליזה לביא: לא דיברנו על זה.
<פיני קבלו: זה מופיע בהסתייגויות.
<פיני קבלו: צריך לחשוב אולי להביא את החוק הזה בחוק העיריות, ששר הפנים יביא את זה באותו ספר חוקי העיריה בו כבר התחלנו והייתה כאן חקיקה מתקדמת.
עליזה לביא: כלומר, אין לך התנגדות מהותית אלא רק המיקום של החוק.
עליזה לביא: זה מה שמטריד אותך?
<פיני קבלו: זה לא מטריד אותי.
<פיני קבלו: אנחנו בעד שיהיה ייצוג נשים אבל אנחנו חוששים.
<פיני קבלו: אני יודע למשל שבמפלגות מתוקנות קובעים את זה בתקנות שלהן ומפלגת העבודה למשל נותנת שלושים-ארבעים אחוזים לייצוג שנים ודואגת שזה יקרה ברשימות וכך זה קיים בכל המסגרות שלנו.
<פיני קבלו: לכן יש מפלגות שבאמת הכניסו את זה בתקנונים הפנימיים שלהן והן מאלצות את המועמדים שלהן לקבל את זה.
<פיני קבלו: החשש שלנו הוא שברגע שאתה פותח את זה יבואו דרישות של גופים אחרים, של גמלאים, של צעירים ועוד אחרים ובסופו של דבר ראש העיר ייבחר כאשר יצטרך מראש לשריין לעצמו רשימה מסודרת שהוא יקבל אותה.
<פיני קבלו: שלא אובן לא נכון כי אנחנו לא נגד ייצוג נשים אלא אנחנו בעד ייצוג נשים ואנחנו דואגים שיהיה ייצוג נשים אבל כמובן שאנחנו רוצים את זה בסידור הפנימי שקיים בתוך העיריות, בדמוקרטיה שקיימת בעיריות ובמפלגות.
<פיני קבלו: אתם מביאים את זה להצעת חוק ואנחנו מתריעים שזה יהווה פתח עתידי וראינו את זה כאן גם בהסתייגויות כאשר יש כאן דרישות של קבוצות חלשות אחרות בחברה שצריך לשריין להן מקום, דבר ממנו חששנו.
משה גפני: אני מגיש הסתייגות האומרת שהחוק הזה מותנה בהסכמת השלטון המקומי.
יפעת קריב: יושב ראש השלטון המקומי הסכים לנוסח הזה ולא הסכים לנוסח הקודם.
יפעת קריב: הוא יצא נגד הנוסח הקודם.
משה גפני: ההסתייגות שלי אומרת שהחוק הזה מותנה בהסכמת מרכז השלטון המקומי.
<פיני קבלו: לי כרגע אין אישור לכך שאנחנו בעד החוק.
עליזה לביא: אדוני, תסכם כי אנחנו רוצים לעבור להצבעה.
משה גפני: אני מבקש שהחוק הזה יחול, אם הוא אכן מתקבל, ב-2022, בבחירות הבאות לרשויות המקומיות.
<ענת מימון: ב-2018 הבחירות הבאות.
משה גפני: אם כן, ב-2023.
משה גפני: אני רוצה שהחוק הזה יחול ב-2023.
משה גפני: אגב, לא הצגנו שכבה חלשה באוכלוסייה.
משה גפני: אנחנו הצגנו את החרדים שמהווים שכבה מאוד חזקה.
משה גפני: יכול להיות שיש אחרים שהם חלשים אבל אנחנו לא חלשים.
משה גפני: אני לא אוהב שאומרים את זה עלינו.
עליזה לביא: שאלו אותי למה אני לא עוצרת, אבל אמרתי שלחבר הכנסת גפני מגיעות עוד ארבע דקות, מתוך הערכה למחשבות שלך.
יפעת קריב: את השר שלום אני שולחת אליך אחר כך על כך שלא הגעתי לוועידת הנגב.
משה גפני: אתם צריכים להתנצל בפני על כך שהבאתם עלי היום את המבול.
עליזה לביא: התקשרת אלי ואמרת לי שאתה רוצה להתפלל.
עליזה לביא: אתה יודע שתפילה בשבילי זה משהו חשוב.
משה גפני: אני מבקש הסתייגות לגבי כל קבוצה באוכלוסייה.
משה גפני: אין לי זכות בחירה כאן, נכון?
עליזה לביא: לא זכות בחירה אלא זכות הצבעה.
משה גפני: לחברת הכנסת חנין זועבי יש זכות הצבעה?
עליזה לביא: ודאי.
עליזה לביא: היא חברת ועדה.
עליזה לביא: היא גם ניהלה את הישיבה.
משה גפני: כל קבוצה באוכלוסייה שלדעת הממונה על הבחירות איננה מיוצגת דיה ברשויות המקומיות, תהיה זכאית לתוספת של 15 אחוזים במידה והיא ברשימה בהתאם להחלטות שנקבעו בחוק הזה.
משה גפני: אז היא תקבל את התוספת הזאת.
משה גפני: זה יכול להיות עובד זר.
משה גפני: לא רציתי להשיב את פניך ריקם, פיני.
עליזה לביא: אבל לא בדואי.
משה גפני: בדואי לא.
משה גפני: גברתי היושבת ראש, יש לי עוד הרבה הסתייגויות אבל אני מכבד את החלטתך ולכן אני לא מביא הסתייגויות נוספות.
משה גפני: אני רק מבקש שכל ההסתייגויות יהיו על שם כל חברי סיעת יהדות התורה וכל חברי ש"ס.
משה גפני: אני אביא את החתימות.
משה גפני: אני אדאג לחתימות של כולם.
משה גפני: אגב, אני מתכוון לנמק כל הסתייגות במליאה.
עליזה לביא: אני יודעת ששריינו גם את יום חמישי.
עליזה לביא: אמרו לנו לא לקבוע שום דבר.
משה גפני: אפשר גם ביום שישי.
עליזה לביא: לי אין בעיה.
אורי מקלב: בוועדת חוקה היה שבעה נגד שישה.
עליזה לביא: הבית היהודי הצביע נגדך.
משה גפני: עכשיו ירד לך מצב הרוח.
עליזה לביא: לא ירד.
עליזה לביא: הנחתי חוק חדש.
עליזה לביא: אתה חושב שלא למדתי ממך לעבוד בכל החזיתות, עשרה כדורים באוויר?
עליזה לביא: באתי לשנות.
משה גפני: אני הצעתי הסתייגות שכל קבוצה באוכלוסייה שהממונה על הבחירות יגיד שבאמת היא מקופחת ומופלית לרעה ברשויות המקומיות, תהיה זכאית לתוספת של ה-15 אחוזים.
משה גפני: אמרתי שזאת הסתייגות של כל סיעת יהדות התורה ושל כל סיעת ש"ס.
עליזה לביא: בקשה אחרונה.
אורי מקלב: בקשה אחרונה, זה נשמע נורא.
אורי מקלב: נשמע מה גפני רוצה כבקשה אחרונה.
משה גפני: זאת לא בקשה אחרונה.
משה גפני: יש לי עוד הרבה בקשות.
אורי מקלב: קודם, כשלא היית כאן, היא דיברה על חוקים שאנחנו מאתגרים אותה וגם נותנים לה רעיונות.
משה גפני: אני יודע למה הם עושים את החוקים האלה.
עליזה לביא: חברים, אני סוגרת.
משה גפני: יש לי בקשה אליך, אל תביאי את זה למליאה השבוע.
משה גפני: תביאי את זה בתחילת מושב הקיץ.
משה גפני: הבחירות לרשויות המקומיות יהיו בעוד ארבע וחצי שנים.
משה גפני: אני לא אומר שזה כך, אבל זה נראה.
משה גפני: אמרתי לך שיושבת ראש ועדה היא יותר מהאפיפיור, כך לימדו אותי עת באתי לכנסת, אבל זה נראה לא טוב כי לא ממהרים לשום מקום.
משה גפני: זה להביא בתוך סדר יום עמוס כשיש את הנושא של ועדת הפנים, כל הנושא של תכנון ובנייה ויש דברים כבדים שנמצאים עכשיו במליאת הכנסת כדי לנקות את השולחן ואנחנו מדברים על שבוע שהוא יומיים.
משה גפני: בגלל שושן פורים אין לנו גם את יום שני.
משה גפני: אני מציע לך ואני לא מציע את זה סתם.
משה גפני: אחת משתיים, או שיקרה משהו בפגרה ואז יכול להיות שהקואליציה תשתנה ונוכל לעצור את החוק הזה.
עליזה לביא: הדברים נרשמו.
עליזה לביא: אני אשקול אותם.
<ענת מימון: אנחנו עוברים להצבעה.
<ענת מימון: נצביע קודם כל ההסתייגויות ואז נצביע על נוסח הצעת החוק.
<ענת מימון: חשוב לי להעיר לדברים שנאמרו בהתחלה.
<ענת מימון: אני כן הייתי בישיבה הקודמת והקביעה להגיש הסתייגויות עד מועד מסוים, אחרי שמסתיים הדיון בהצעה, היא סמכות שנתונה ליושב ראש הוועדה לפי תקנון הכנסת.
<ענת מימון: כלומר, אתם יכולים עד היום להגיש את ההסתייגויות כדי שלהצבעות נגיע כבר עם כל ההסתייגויות רשומות.
<ענת מימון: זה לא משנה כי ההסתייגויות כבר הוגשו היום.
משה גפני: יש עוד הסתייגויות שוויתרנו עליהן.
אורי מקלב: כיועצת משפטית מאוד מוערכת וכיועצת משפטים שבעבר הייתה בוועדת הכספים, מי כמוך יודעת הליכים.
אורי מקלב: האם היה תקדים כזה שדיון שנקבע לשעה, שהתחיל באיחור של עשרים דקות שהפכו לארבעים דקות, בסופו של דבר הדיון התחיל ב-8:50 עד 9:30, ואני באתי ואמרתי שיש לי עוד הסתייגויות לומר.
<ענת מימון: לכן ניתנה לכם עכשיו שעה וחצי שזה באמת מעל ומעבר להגיש הסתייגויות.
עליזה לביא: לא רק זה אלא למענכם קבעתי את הישיבה ל-10:30 כי יכולתי להיות כאן ב-8:30.
עליזה לביא: אני מזכירה לך שזה נעשה על פי בקשה של חבר הכנסת גפני ושלך.
עליזה לביא: פניתם לאיל ינון.
אורי מקלב: לא פנינו בגלל זה.
משה גפני: אני פניתי לענת ולא לאיל ינון.
אורי מקלב: אני פניתי.
עליזה לביא: יש כאן חוק שעבר ועדת שרים, עבר תהליך חקיקה מסודר, הקדשנו לו זמן ושעות.
עליזה לביא: ענת, בבקשה, הסתייגויות.
אורי מקלב: מה שעבר בוועדת שרים לעומת הקריאה הראשונה, זה שינוי מהפכני.
<ענת מימון: תמיד זה כך.
אורי מקלב: זה בכלל נושא חדש.
אורי מקלב: החוק הזה הוא נושא חדש.
עליזה לביא: הוצאת כאן את כל הכלים שלמדת אי פעם.
משה גפני: לא למדתי בשום מקום.
<ענת מימון: מה נושא חדש?
משה גפני: כל החוק הזה.
משה גפני: היה מדובר על מי שעומדת במקום השלישי.
אורי מקלב: היה מדובר על קנס וכאן מדובר על תוספת.
אורי מקלב: יש לזה משמעות גדולה מאוד.
<ענת מימון: נושא חדש זה בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית.
<ענת מימון: הקנס לא היה בקריאה הראשונה.
משה גפני: אני לא צריך אפילו לנמק מה נושא חדש.
משה גפני: אלה התקנות.
<ענת מימון: זה נכון.
<ענת מימון: אני יודעת.
משה גפני: רצית שאני לא אשתמש בכלים האלה?
משה גפני: אורי לא ישתמש בהם?
משה גפני: מה רצית?
אורי מקלב: היא למדה את זה אתי ביחד בוועדת חוקה.
משה גפני: אני לא צריך לנמק.
<ענת מימון: אני יודעת שאתה לא צריך לנמק.
משה גפני: אם את רוצה, אני אנמק במשך חצי שעה.
אורי מקלב: ליהדות התורה אין כאן נציגות.
משה גפני: זה רע מאוד.
אורי מקלב: בתחילת הדברים שלי הסברתי שזה לא אני שמגיש את ההסתייגויות בשמי אלא מצאו מישהו שיבוא לכאן ב-8:30 בבוקר.
משה גפני: אתם רוצים לשנות את התקנון?
עליזה לביא: אני לומדת את התקנון.
<ענת מימון: אנחנו נעשה הצבעה מותנית.
משה גפני: נושא חדש, צריך ללכת לוועדת הכנסת.
עליזה לביא: אנחנו נבדוק.
עליזה לביא: נחזור לכאן בשעה 12:45.
עליזה לביא: ה-18 במרץ 2014, ט"ז באדר ב' התשע"ד.
עליזה לביא: לאחר שקיבלנו את אישור ועדת הכנסת ואת אישור יושב ראש הכנסת, אנחנו מצביעים על החוק שנדון והתנהל כאן בוועדה לקידום מעמד האישה.
<ענת מימון: אני רק אבהיר שבישיבה הקודמת סיימנו להצביע על כל ההסתייגויות שנפלו ולכן אנחנו מצביעים עכשיו על הצעת החוק.
<ענת מימון: ההסתייגויות יעלו למליאה.
<ענת מימון: התשע"ד-2014 תיקון סעיף 7 בחוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות), התשנ"ג-1993, בסעיף 7 - בסעיף קטן (א), אחרי פסקה (2) יבוא: "(3) סיעה או רשימה שלפחות שליש מבין חברי המועצה שנבחרו ומכהנים מטעמה במועד האמור בסעיף קטן (ב)(2) הם נשים – 115 אחוזים מסכום המימון האמור בפסקה (1)".
<ענת מימון: בסעיף קטן (ב) - בפסקה (1) אחרי "סעיף קטן (א)" יבוא "(1) ו-(ד),.
<ענת מימון: בספקה (2), אחרי "יתרת 15 אחוזים" יבוא "מהסכום המגיע לפי סעיף קטן (א), (א1) או (א2) לפי העניין".
<ענת מימון: אחרי פסקה (2) יבוא: "(3) עמדה סיעה או רשימה בתנאי הזכאות לפי סעיף קטן (א)(3) ישולם לה במועד האמור בפסקה 2 ההפרש שבין 85 אחוזים מהסכום שהיא זכאות לו לפי סעיף קטן (א)(3) ובין הסכום ששולם לה לפי פסקה (1).
<ענת מימון: תחולה הוראות חוק זה יחולו החל מהבחירות הכלליות לרשויות המקומיות שייערכו לאחר יום פרסומו של חוק זה.
<ענת מימון: לעניין זה, "הבחירות הכליות" – כמשמעותן בסעיף 4 לחוק הרשויות המקומיות (בחירות), התשכ"ה-1965.
עליזה לביא: הצעת החוק אושרה פה אחד.
יפעת קריב: אני מבקשת להגיש רביזיה על כל החוק.
<ענת מימון: בעוד חצי שעה.
עליזה לביא: אני מחדשת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה.
עליזה לביא: אני רוצה להודות ליושב ראש הכנסת על שנתן אישור גם לישיבה הקודמת וגם לישיבה זאת.
עליזה לביא: קיבלנו אישור להצביע על החוק וגם אושר לנו להתכנס כאן בעקבות הרביזיה שהוגשה על ידי חברת הכנסת קריב.
<ענת מימון: אנחנו למעשה נמצאים לפי סעיף 115 לתקנון הכנסת ואנחנו מעמידים להצבעה את הבקשה לדיון מחדש כאשר מי שמצביע בעד הוא בעד לקבל את הרביזיה ולדון מחדש בהצעת החוק, ומי שמצביע נגד, הוא נגד קבלת הרביזיה ולא לפתוח את הדיון אלא מה שהוצבע, זה הנוסח שיוגש.
עליזה לביא: אנחנו נעמיד את זה להצבעה.
עליזה לביא: מי בעד הרביזיה?
עליזה לביא: נגד – פה אחד
עליזה לביא: פה אחד הרביזיה לא התקבלה.
עליזה לביא: אני מברכת על החוק.
עליזה לביא: תודה רבה לכולם על כל המאמצים.
עליזה לביא: קהל נכבד, אני מבקשת לקדם בברכה את כבוד יושב ראש הכנסת, מר יולי אדלשטיין, את מנכ"ל הכנסת, רונן פלוט, ואת מזכירת הכנסת, ירדנה מלר הורוביץ.
עליזה לביא: ברוכים הבאים.
עליזה לביא: אני מבקשת מכולם ומכולן לתפוס את המקומות.
עליזה לביא: אנחנו מבקשים להתחיל בזמן.
עליזה לביא: יושב ראש הכנסת מכבד אותנו בנוכחותו ואני אבקש ממנו עוד שניות אחדות לפתוח את הכנס שלנו ביום האישה הבינלאומי כאן בכנסת ישראל.
עליזה לביא: אני מבקשת מכולם ממש עכשיו לכבות או להשתיק את כל המכשירים הסלולריים.
עליזה לביא: בואו נעשה את זה ביחד ונכבד כולנו את האירוע.
עליזה לביא: אני מבקשת שהמכשירים יישארו סגורים עד תום האירוע.
עליזה לביא: אני מודה לכם מראש על שיתוף הפעולה.
עליזה לביא: אני שמחה מאוד שאתם ואתן כולכם הגעתם מרחוק להיות אתנו.
עליזה לביא: אני מבקשת בראש ובראשונה להזמין אותך אדוני, יושב ראש הכנסת, יולי יואל אדלשטיין, לברך אותנו ולפתוח את היום שלנו כאן בכנסת ישראל ובכלל בישראל.
יולי יואל אדלשטיין: יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי דוקטור עליזה לביא, אני חושב שזאת גם פעם ראשונה שאנחנו מציינים את היום הזה לאחר שינוי שם הוועדה וגם זה מסמל משהו.
יולי יואל אדלשטיין: חברות וחברי הכנסת, אני רואה כאן את חברות הכנסת זהבה גלאון, יפעת קריב, חבר הכנסת נחמן שי ועוד.
יולי יואל אדלשטיין: אני מברך גם את מזכירת הכנסת ירדנה מלר הורוביץ, את מנכ"ל הכנסת, את כל האורחים שלנו ואת כל הקהל הנכבד.
יולי יואל אדלשטיין: סיפרתי פעם ליושבת ראש הוועדה, לדוקטור עליזה לביא, שלי יצא להיות חבר בוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת ה-15.
יולי יואל אדלשטיין: בחשבון פשוט, זה כבר לפני הרבה שנים.
יולי יואל אדלשטיין: אז גם היה מחזה קצת יותר נדיר של חברי כנסת ולא חברות כנסת שמשתתפים בישיבות הוועדה.
יולי יואל אדלשטיין: אני באמת מנסה להשוות את הדיון שמתנהל כל הבוקר בתחנות הרדיו השונות, נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שפורסמו שהם נתונים מעודדים וגם נתונים פחות מעודדים ואני חושב שאם אני משווה את זה לדיונים שהתקיימו לפני 15 שנים, יש סיבה להיות מעודדים.
יולי יואל אדלשטיין: כלומר, יש בוודאי לא מעט דברים לטפל בהם אבל אם המאבקים היו הרבה יותר ברמה של סיסמאות, קלישאות ומעקב כדי שכל פעם לא יגיד איזשהו נציג של למשל המשרד לביטחון פנים או הפרקליטות או המשטרה שמדובר ברצח על רקע רומנטי וכולם, ובצדק, קפצו, הרי שהתופעות האלה כמעט פסו מן העולם.
יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שהדיון שמתנהל היום לגבי נשים במשרות הרמות ביותר, ניהוליות, כלכליות, מה כן קיים, מה עדיין חסר, זה דיון שמעיד על התקדמות כלשהי.
יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר שלפני 15 שנים הדיון הזה היה קצת חסר.
יולי יואל אדלשטיין: לדעתי אז, בגלל הצורך במאבק מאוד יסודי, פספסנו כמה דברים ותמיד חשבתי על שינויים נדרשים שהחברה צריכה לעבור על מנת לדבר במושגים מעשיים על השוויון.
יולי יואל אדלשטיין: כאשר השהות בגני הילדים מסתיימת בשעה 1:00, אני לא יודע מה הנחת היסוד ואיפה בדיוק מחפשים את השוויון האמיתי בקריירה או שיוצאים עם הנחת יסוד שאישה צריכה לעבוד באיזושהי עבודה כזאת שבשעה 12:00 היא כבר תרוץ הביתה.
יולי יואל אדלשטיין: כמו שאמרתי, אני חושב שעברנו דרך ארוכה.
יולי יואל אדלשטיין: אם אני חוזר לדיון שמתנהל ולכל העניין הזה של הצמרת הכלכלית שנכבשה סוף סוף בידי נשים – בנק ישראל, רוב הבנקים המסחריים, משרד האוצר וכן הלאה וכן הלאה – אפשר לחייך ואני עצמי מחייך עת אני מדבר על זה.
יולי יואל אדלשטיין: אפשר להעריך את זה לאו דווקא בזכות אותן חמש, שש, שבע שנים שהזכות שלהן עומדת להן, אבל כדוגמה יכול להיות שכדאי לנו, אפילו ברמה של בית ספר, לנסות לשנות את הדיסקט ולחשוב למה כולנו מכירים את רוטשילד ויש עליו שירים ולמה כולנו מכירים את מונטיפיורי עליו יש שירים, ונכון, לכבוד דונה גרציה יש פסטיבל מאוד נחמד בטבריה וכולם מתלבשים, אבל הרי שבמקרה של דונה גרציה אפשר לא רק לעשות פסטיבל בטבריה אלא לחשוב על כך שוורן באפט וביל גייטס גם יחד היו היום מתמלאים קנאה לחשוב על הטייקונית הזאת - מילה לא פופולרית בבית הזה – דונה גרציה ולא בזכות הירושה שהיא קיבלה כי רוב ההון נצבר לאחר מות בעלה.
יולי יואל אדלשטיין: כמו שאמרתי, גם את זה אני אומר בחצי חיוך, אבל יכול להיות שהדוגמאות האלה מאז ועד היום צריכות לשמש את כולנו ולומר שאנחנו בבעיות, במכשולים, במה שעדיין חסר צריכים לטפל בבית הזה ואכן נעשית כאן עבודה יום יום, קודם כל על ידי חברות הכנסת וגם לא מעט על ידי חברי הכנסת וצריך להמשיך את אותה עבודה.
יולי יואל אדלשטיין: גם מבחינה פסיכולוגית והשאיפה, אני חושב שיש לנו כאן מסר חשוב שצריך לצאת גם מהיום הזה וגם ביום יום שאכן היה אפשר, עכשיו עוד יותר אפשר, וצריך להמשיך את התהליך הזה על מנת שאולי יום אחד תבוא אלי יושבת ראש הוועדה – כמו שעשתה עליזה לפני כמה חודשים – ותשאל מה זה מעמד האישה, צריך ועדה לשוויון מגדרי.
עליזה לביא: תודה אדוני יושב ראש הכנסת על הדברים.
עליזה לביא: כן, דונה גרציה הרבה יותר ממוזיאון וצריך ללמוד את זכרה ואת מורשתה.
עליזה לביא: אני נחשפתי אל פועלה של דונה גרציה בגיל מבוגר, עת הייתי אם לבנות, ושאלתי את עצמי למה ההיסטוריה שלי נגנבה ממני.
עליזה לביא: האמת היא שזה מה שמאוד השפיע על חיי, על ההיסטוריה שנלקחה ממני ולא הועברה.
עליזה לביא: דונה גרציה בתקופה שהיא אחת העלומות בחיי העם היהודי עשתה מעשים אדירים שאני עוד לא רואה גם בממשיכות הנפלאות שיש לנו כאן בדור שלנו מישהי שהגיע לכך.
עליזה לביא: דונה גרציה היא לא היחידה ויש עוד הרבה נשים.
עליזה לביא: בין השאר התפקיד שלנו הוא באמת להחזיר מהעבר ומההיסטוריה שלנו קדימה לזירת הבמה.
עליזה לביא: אדוני היושב ראש, אנא הישאר אתנו לצפות בסרטון, ברכת ראש הממשלה מר בנימין נתניהו ליום האישה הבינלאומי וגם לנו כאן ולנשים בכלל באשר הן.
עליזה לביא: הקרנת סרטון, ברכת ראש הממשלה מר בנימין נתניהו: "ברכות לחברת הכנסת עליזה לביא, ברכות לורד סוויד ממשרדי וברכות לכם חברות וחברי הכנסת על המאמץ שאתם עושים כדי לקדם את מעמד האישה.
עליזה לביא: אתם עושים את זה בכל ימות השנה אבל במיוחד ביום הזה אתם ראויים לכל ברכה.
עליזה לביא: אנחנו שונים מהמדינות סביבנו.
עליזה לביא: אנחנו דמוקרטיה אמיתית, חרתנו על דגלנו את השוויון ואת השוויון בין המינים ואנחנו יודעים שזה יעד שאנחנו שואפים אליו ועדיין לא מימשנו אותו, אבל זה משתנה.
עליזה לביא: זה משתנה כתוצאה מקודם כל נשים שפורצות את המסגרות, פורצות דרך, פורצות את תקרת הזכוכית ואנחנו רואים את זה בכל תחום ותחום בכלכלה, בפוליטיקה, באקדמיה, בצבא, בקורס טיס, בבה"ד 1 שם הייתי עכשיו ובכל מקום ומקום.
עליזה לביא: כל מיני הנחות והערכות שהיו כמו אקסיומות של תחומים בהם נשים אינן יכולות להיכנס אליהם, וגם אם תיכנסנה, הן לא תוכלנה להעפיל לצמרת, כל ההנחות האלה נשברות וטוב שהן נשברות אבל הן נשברות על ידי המצוינות של הנשים, על ידי העובדה שמנהיגות תופסות מנהיגות ועושות דברים שמראים לאחרים שאפשר אחרת.
עליזה לביא: אני רוצה לברך אתכן במאמץ הזה ואני רוצה להבטיח לכם שאם תמשיכו כך, יכול להיות שיגיע יום בו תהיה ועדה לקידום מעמד הגבר.
עליזה לביא: בהצלחה".
עליזה לביא: תודה לראש הממשלה מר בנימין נתניהו.
עליזה לביא: אדוני יושב ראש הכנסת, תודה לך על הדברים, תודה שפתחת את היום שלנו והמשך יום פורה.
עליזה לביא: תודה למנכ"ל הכנסת ותודה למזכירת הכנסת שנשארת אתנו.
עליזה לביא: אני מעריכה את זה מאוד, ירדנה.
עליזה לביא: גברתי שרת הבריאות, חברתי, חברת הכנסת יעל גרמן, אישה יקרה, מורת דרך.
עליזה לביא: אני חושבת ששיתוף הפעולה חוצה האידיאולוגיות בינינו.
עליזה לביא: למדנו כולנו לעבוד יחד.
עליזה לביא: אני מבקשת ממך לבוא ולברך אותנו ביום חגנו, יום האישה הבינלאומי.
יעל גרמן: בוקר טוב לכולם, לכל המכובדים.
יעל גרמן: עוד לא ראיתי כמה חברות כנסת כאן אבל אני בטוחה שהן נמצאות כאן.
יעל גרמן: אני רוצה לברך במיוחד את יושבת ראש הוועדה למעמד האישה, את חברת הכנסת חברתי דוקטור עליזה לביא.
יעל גרמן: הכנסת הזאת פתחה לנו הזדמנות בלתי רגילה להמשיך ולהיאבק למען קידום מעמד האישה.
יעל גרמן: אני חייבת לציין שגם בכנסות האחרות והקודמות לנו היו שיתופי פעולה בין קואליציה לאופוזיציה והנושא של מעמד האישה חצה גבולות וחצה את האידיאולוגיות הפוליטיות, אבל בכנסת הזאת במיוחד, באמת בגלל הקונסטלציה הפוליטית המיוחדת שקיימת בתוך הקואליציה, אנחנו פורצות דרך.
יעל גרמן: רק לפני שבוע העברנו בקריאה ראשונה – אבל אני בטוחה שהוא יעבור גם בקריאה שנייה ושלישית - חוק שאף אחד לא היה מאמין שהוא יוכל לעבור, חוק שאומר שבראש בתי הדין הרבניים, בראש המינהלת, תוכל להיות אישה.
יעל גרמן: מי היה מאמין שבראש בתי הדין הרבניים תהיה אישה?
יעל גרמן: אף אחד לא היה מאמין שזה יכול להיות.
יעל גרמן: זה יכול להיות וזה יהיה.
יעל גרמן: זאת היא רק דוגמה אחת.
יעל גרמן: אני חושבת שאם אנחנו נספור ואם נמנה ונראה את החוקים הרבים שבאמת קידמו אותנו במהלך שנה אחת בלבד, אנחנו בסך הכול שנה, ב-19 במרץ נהיה שנה בממשלה, וכמה חוקים שמקדמים את מעמד האישה העברנו – אני לא חושבת שהיה דבר כזה.
יעל גרמן: זה בעיקר בגלל המודעות והמחויבות.
יעל גרמן: אני כשרה יכולה לומר לכם שאת כל הקריירה הפוליטית שלי אני חבה לנשים.
יעל גרמן: הגעתי לתפקידי הראשון הפוליטי, לראשות עיריית הרצליה, בזכות נשים.
יעל גרמן: לא הייתי מגיעה לשם בלי הנשים.
יעל גרמן: אותה אגדה שאומרת שנשים לא מצביעות ולא מפרגנות לנשים, היא פשוט לא נכונה.
יעל גרמן: יש אחוות שנים וזאת הראיה.
יעל גרמן: כל מה שאנחנו צריכות לעשות כאשר אנחנו באמת מגיעות לעמדות מפתח, זה לא לשכוח מי העלה אותנו, לא לשכוח מאין באנו ולא לשכוח למי אנחנו חייבות.
יעל גרמן: לי אין ספק שעצם המודעות, עצם זה שאני לא ממנה ועדה אחת בלי שאני רואה שיש בה ייצוג נשים הולם עד כמה שאפשר כאשר עד כמה שאפשר זה גם חמישים אחוזים.
יעל גרמן: אתן לכם דוגמה אחת, הדוגמה של ועדת הסל המפורסמת.
יעל גרמן: הביאו אלי את המינויים, הסתכלתי וראיתי שיש שתי נשים.
יעל גרמן: אמרתי לא, בבקשה להחליף ועד שלא היו חמישים אחוזי נשים, לא אישרתי את הרכב הוועדה.
יעל גרמן: אין לי ספק שהתוצאות וההחלטות של אותה ועדה, בין השאר בכל מה שקשור להפלות, הן גם בגלל הייצוג הנשי.
יעל גרמן: לאחרונה מיניתי ועדה לבדיקת הנושא של הדסה ואכן לקח לי זמן.
יעל גרמן: אני חייבת לומר שפניתי לארגונים שונים, ביקשתי שיביאו אלי נשים מובילות בתחום הכלכלה והניהול ועדיין היה לי קשה אבל עד שלא מצאתי שלוש נשים מתוך שבע, לא מיניתי את הוועדה.
יעל גרמן: זאת רק דוגמה אחת.
יעל גרמן: אני אומרת שזאת מודעות.