GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: אני חושבת שלאור הדברים שנאמרו כאן וגם לאור ההבנה שלכם שהנושא חייב להיות על סדר היום, אני כולי - - -
<יעקב עמר: לגבי הנוהל אני -- - לגבי גוף שנותן פתרונות - - -
עליזה לביא: אני אגיד לך.
עליזה לביא: כמעט חצי שנה תחלוף.
עליזה לביא: בנות מגיעות עוד מעט.
עליזה לביא: הן עוברות ראיונות, באלול הן מתחילות את שנת השירות הלאומי.
עליזה לביא: אני חושבת שראוי שלפחות הפירות האדירים הללו כבר יקרינו על השנה החדשה.
עליזה לביא: לא יכול להיות שנתחיל עם שנת שירות עם בנות ובנים שמגיעים לשנת שירות שלא מכירים את הזכויות שלהם ולא יודעים למי לפנות.
עליזה לביא: לא יעלה על הדעת שנחזור על עצמנו מבלי להתחיל לפחות תיקון עולם.
עליזה לביא: אני מבקשת שתוך חודש, יש לא עוד הרבה עבודה לעשות.
עליזה לביא: תציגו כאן הנוהל, תתחילו להפנים, נתחיל להטמיע.
עליזה לביא: דאג לעולם טוב יותר לכולם.
עליזה לביא: יום שני, י"ב באייר התשע"ד, ה-12.5.2014 – "נשים חרדיות בעולם העבודה, התעסוקה, יוזמות והכשרה".
עליזה לביא: לטובת כל מי שנמצאת/נמצא פה אתנו בפעם הראשונה, הוועדה הזאת היא ישיבת המשך שאנחנו מנסים לעבוד יחד עם ארגונים, עם קבוצות, עם בודדות במרחב החרדי שמבקשות לבוא לנסות לסייע, לקדם, להעלות יחד על סדר היום של הוועדה את הרגישות ואת ההבנות התרבותיות שיש לנקוט כלפי נשים חרדיות בכלל ובממשק עם החברה הישראלית בפרט.
עליזה לביא: מתוך חזון וסדר יום של הוועדה החלטתי שקבוצות שאינן מיוצגות בכנסת ישראל, שאינן יכולות להיות נציגות עבור עצמן ועבור הקהילות שלהן או שולחיהן מכל מיני סיבות, בין השאר כי המפלגות שאליהן הן משויכות או בוחרות לא מאפשרות לנשים להיבחר או מכל מיני סיבות תרבויות דתיות אחרות, יש לנו קבוצות בישראל של נשים שלא מיוצגות ישירות על ידי המפלגות שלהן, נשים ערביות, נשים בדואיות, נשים דרוזיות, נשים חרדיות, והוועדה היא ועדה של כולם והוועדה נותנת מקום לכל הנשים באשר הן.
עליזה לביא: יחד עם נשים חרדיות שהתחלנו לאתר ולעבור גם בארגונים וגם נשים שפנו אלינו וגם נשים מפה לאוזן, שיטת כדור השלג, הגענו לקבוצות עבודה שבעזרת עבודה משותפת מיקמנו את הנושאים על סדר היום.
עליזה לביא: אני מזכירה לכולם שבישיבה הראשונה שהיתה כאן ישבנו והעלינו נושאים שונים שדרושים טיפול, התייחסות, סיוע, עזרה, הבנות, רגישות.
עליזה לביא: הנושא הראשון שנבחר בתיאום הקבוצה עם הוועדה לקידום מעמד האישה, עם עמליה שמלווה את הקבוצה, היועצת שלי, נבחר הנושא של תעסוקת נשים חרדיות.
עליזה לביא: כבר בוועדה הקודמת שהיתה למדנו על כמה וכמה נקודות מאד מאד קשות, חלשות, על אפליה.
עליזה לביא: דיברנו על הגננות החרדיות ונתנו לזה מענה.
עליזה לביא: נדהמתי לשמוע על הערכה שונה שיש כלפי סמינרים וכלפי הישיבות מבחינת עולם התעסוקה והגמול שנשים וגברים בעולם החרדי זוכים, ועוד ועוד נקודות שעלו גם מצד הנשים החרדיות, גם מצד מעסיקות שמעסיקים, מעסיקות שמעסיקות נשים חרדיות וגם נוכח חוק שוויון בנטל וכל התמריצים שמדינת ישראל נותנת היום לגברים חרדים גם באשר ליכולת ההשכלה.
עליזה לביא: לאפשרויות להשכלה ולעידוד של מעסיקים להעסיק גברים חרדים, כל שכן שירות המדינה, השירות הציבורי - על כל מנעד התמריצים הללו הנשים החרדיות נשארות בחוץ.
עליזה לביא: הן לא בתוך כל סל ההטבות, כל סל התמריצים מתוך מקום והבנה שהמדינה, יחד עם שוויון בנטל, רוצה לקדם את הגברים החרדים.
עליזה לביא: זה טוב ויפה, ואני מברכת על כל ההטבות וההקלות והרצון באמת לבנות מארג מתחדש שבין החברה החרדית ובין החברה בישראל.
עליזה לביא: אנחנו עם אחד, חברה אחת, תוך התחשבות ברגישויות ובהתנהלות התרבותית של הקבוצות השונות.
עליזה לביא: אבל אינני מוכנה שההבנות הללו תגרומנה לפערים מול נשים.
עליזה לביא: נשים במדינת ישראל הן לא אזרחיות סוג ב' ואת כל זה באנו לתקן כאן היום.
עליזה לביא: כמנהגנו בוועדה לקידום מעמד האישה אנחנו נוהגים תמיד לפתוח בדמות של אישה, וממי שביקשנו היום לדבר זה מרחלי, נכון?
עליזה לביא: ביקשנו ממך לפתוח ולדבר אז רחלי איבנבוים, בבקשה.
<רחלי איבנבוים: תודה.
<רחלי איבנבוים: אני רוצה לדבר, ברשותך, לא על אישה אחת אלא על חמש נשים, על בנות צלפחד.
<רחלי איבנבוים: על מחלה, נעה, חוגלה, מלכה ותרצה.
<רחלי איבנבוים: הן היו נשים משכילות במיוחד שלא התביישו בתקופתן, שמין היתה פטריארכלית, לגשת למשה רבנו מול כל עם ישראל ולבקש נחלה משל עצמן.
<רחלי איבנבוים: באותה תקופה עבודת הכפיים התרחשה בשדות, המשפחות התקיימו מיבול האדמה.
<רחלי איבנבוים: בנות צלפחד ידעו שלא מקובל שנשים תעבודנה בעבודות מסוג זה אבל יתרה לא מקובל, כתוב בתורה בפירוש אחרת, שנחלה עוברת מאב לבנו בלבד.
<רחלי איבנבוים: בנים בלבד הם אלו שמעבדים את האדמה, הם אלו שאחראים ליבולה אבל הן, אותן חמש אחיות, היו בטוחות בצדקת דרכן, בכנות כוונותיהן.
<רחלי איבנבוים: החומש בפרשת פנחס מתאר את הפגישה בין אותן בנות לבין מנהיג הדור, משה רבינו, כך: "ותעמודנה לפני משה ולפני אלעזר הכהן ולפני הנשיאים וכל העדה, פתח אהל מועד לאמר:
<רחלי איבנבוים: אבינו מת במדבר והוא לא היה בתוך העדה הנועדים על ה' בעדת קרח, כי בחטאו מת ובנים לא היו לו.
<רחלי איבנבוים: למה יגרע שם אבינו מתוך משפחתו כי אין לו בן, תנה לנו אחוזה בתוך אחי אבינו.
<רחלי איבנבוים: ויקרב משה את משפטן לפני ה'.
<רחלי איבנבוים: ויאמר ה' אל משה לאמר.
<רחלי איבנבוים: כן בנות צלפחד דוברות נתון תתן להן אחוזת נחלה בתוך אחי אביהם, והעברת את נחלת אביהן להן".
<רחלי איבנבוים: אז בעצם למרות שאותן בנות היו עם תעוזה יוצאת דופן ועם אומץ, וראיית העולם שלהן היתה שונה משמעותית מראייתו של שאר עם ישראל באותה תקופה, נאמר מפי הקב"ה בעצמו שהן היו חכמות כיוון שהן הגישו את טיעוניהן בצורה ברורה כל כך והן היו צדיקות.
<רחלי איבנבוים: שמותיהן מופיעים במקרא כל פעם בסדר שונה כדי להוכיח שחוכמתן וצדקתן היתה במידה שווה.
<רחלי איבנבוים: אנחנו כאן, היום, בעצם מבקשות את אותה בקשה שאותן בנות צלפחד ביקשו.
<רחלי איבנבוים: אנחנו מבקשות בקשה שמתבקשת יותר, ראויה יותר.
<רחלי איבנבוים: היום מקובל שנשים נושאות בנטל הפרנסה ומשתתפות בשוק התעסוקה וגם לנשות המגזר החרדי בעצם יש על מה לסמוך מאותו סיפור.
<רחלי איבנבוים: אני מקווה שגם אנחנו כאן, היום, נזכה לעשות את זה באותה צורה רהוטה ובהירה ולא תהיה אופציה אחרת אלא לומר גם על הדיון הזה "צודק הוא".
עליזה לביא: אז באמת רק להבין איפה אנחנו עומדים/עומדות, קצת נתונים.
עליזה לביא: אנחנו נבקש עכשיו ממרכז "טאוב", מאיתן רגב, חוקר במרכז "טאוב", יש לך 10 דקות להציג לנו את מקומן של נשים חרדיות בחברה בישראל בהיבטים השונים ובפילוחים השונים.
<איתן רגב: (מצגת) אז אני אציג עכשיו נתונים מתוך מחקר גדול של מרכז "טאוב", שהתפרסם בדוח מצב המדינה האחרון של 2013, על תעסוקה והשכלה במגזר החרדי עם דגש על נשים חרדיות בשוק העבודה והחשיבות של השכלה עבורן.
<איתן רגב: - -
<מאירה בסוק: סליחה, זה הנייר?
<מאירה בסוק: של מי הנייר הזה?
<רחלי איבנבוים: שלנו.
<איתן רגב: מרבית הנתונים שלנו נמצאים בחוברת כאן.
<איתן רגב: - - אני אפתח בהדגמת דפוסי התעסוקה של נשים חרדיות בהשוואה לנשים ממגזרים אחרים בישראל.
<איתן רגב: אז נתחיל בנשים יהודיות לא חרדיות - אם מסתכלים על שיעורי תעסוקה לפי קבוצת גיל, אנחנו יכולים לראות שיהודיות לא חרדיות נכנסות בשלב מוקדם, בשנות ה-20 לחייהן, לשוק העבודה, ושומרות במשך שלושה עשורים על יציבות יחסית של כ-80% תעסוקה.
<איתן רגב: אם מסתכלים על ערביות נוצריות – זה נמוך יותר, כמובן.
<איתן רגב: גם הירידה מתחילה מוקדם יותר כיוון שהן עובדות במקצועות קצת יותר פיזיים ואצל מוסלמיות ודרוזיות גם יותר חסמים חברתיים וגם יותר עבודות פיסיות.
<איתן רגב: שיעורי תעסוקה יותר נמוכים.
<איתן רגב: אצל נשים חרדיות הסיפור קצת שונה:
<איתן רגב: הדפוס שאנחנו רואים הוא דפוס של כניסה בגיל מוקדם בשיעורי תעסוקה יחסית גבוהים, ועם העלייה בגיל והתרחבות המשפחה – ירידה הדרגתית בשיעורי התעסוקה כאשר לרוב, ככל שהמשפחה מתרחבת ושיעורי התעסוקה של האישה יורדים, שיעורי התעסוקה של הבעל עולים מעט עם הגיל, ויש איזו שהיא חלוקה יותר שוויונית בנטל הפרנסה עם התרחבות המשפחה.
<איתן רגב: אם נסתכל על שיעורי תעסוקה של נשים וגברים חרדים בגילאי העבודה העיקריים - 25-64, קודם כל נסתכל על נשים חרדיות ללא תואר - 50% מהן מועסקות.
<איתן רגב: גברים חרדים ללא תואר - כ-34% מהם מועסקים.
<איתן רגב: כשמסתכלים על נשים חרדיות עם תואר - שיעורי התעסוקה עולים ל-76%.
<איתן רגב: חשוב לזכור שנשים חרדיות הן לרוב המפרנסות העיקריות במשקי הבית שלהן.
<איתן רגב: כלומר, יש להן מוטיבציה לעבוד וזה רק מראה שלתואר יש בכל זאת השפעה מאד - -
עליזה לביא: "תואר" זה תואר אקדמי?
<איתן רגב: תואר אקדמי.
עליזה לביא: לא מכללה.
עליזה לביא: אתה מדבר רק על - -
<איתן רגב: תואר אקדמי זה כולל מכללה.
עליזה לביא: אבל לא הסמינרים.
<איתן רגב: לא סמינרים.
<איתן רגב: - - אצל גברים חרדים, כמובן שיש פה גם ענין של מוטיבציה לעבוד אבל גם של יכולת וגם העובדה שהם לא לומדים בתיכונים.
<איתן רגב: גברים חרדים שכן מצליחים להגיע לתואר, שיעורי התעסוקה שלהם קופצים ל-71%, וזה כמובן משפיע לחיוב על חלוקה יותר שוויונית של נטל הפרנסה במשפחה.
<איתן רגב: נסתכל על שכר – אז בשכר התמונה הפוכה.
<איתן רגב: למרות שהנשים הן לרוב המפרנסות העיקריות, נסתכל על השכר של נשים חרדיות במשרה מלאה ללא תואר - השכר הממוצע ב-2008 היה כ-5200 שקלים.
<איתן רגב: אצל גברים זה משמעותית גבוה – כ-7600 שקלים, ב-50% גבוה יותר, שזה פער גבוה יותר ממגזרים אחרים.
<איתן רגב: כשמסתכלים על נשים חרדיות עם תואר במשרה מלאה – השכר הממוצע הוא כ-9000 שקלים ואצל גברים חרדים זה שוב גבוה ב-50%.
<איתן רגב: חשוב לומר שאם גבר חרדי עובד במשרה מלאה, יש כאן איזו שהיא הטיית בחירה והעובדה שהוא בחר לצאת לשוק העבודה, כנראה שעמדה לנגד עיניו איזו שהיא משרה משתלמת וגם גברים חרדים שהצליחו לעשות תואר, זה מראה על יכולת גבוהה יותר כיוון שקשה מאד להשלים את הפערים ולכן, זה מעלה את הממוצע אבל עדין, הפערים בחברה החרדית בין גברים לנשים בכל הנוגע לשכר גבוהים משמעותית מכל המגזרים האחרים.
עליזה לביא: אתה יכול להסביר לנו מאיפה הפער הזה?
<איתן רגב: אני אגיע לזה בהמשך אבל זה קשור, כמובן, גם למקצועות שבהם עובדות נשים חרדיות ולאפשרויות המוגבלות לנוכח המקצועות שהן בוחרות.
<איתן רגב: יש התמקדות יתר בענף החינוך ותכף נראה את זה.
<איתן רגב: - - כמשחברים את שני הגורמים האלה ביחד, שיעורי התעסוקה והשכר, בואו נראה ממה יכולה להתקיים משפחה חרדית: כ-80% ממשקי הבית החרדים, גם לבעל וגם לאישה אין תואר והם מתקיימים מהכנסה ממוצעת של כ-7,400 שקל ברוטו ב-2008.
<איתן רגב: זה קצת עלה מאז אבל לא באופן משמעותי.
<איתן רגב: כאשר רק לאישה יש תואר - ההכנסה עולה לכ-12,000 שקלים.
<איתן רגב: כשרק לבעל יש תואר, וכפי שראינו, גברים משתכרים שכר גבוה יותר, ההכנסה עולה ל-14,000 שקלים.
<איתן רגב: כאשר לשני בני הזוג יש תואר הכנסת משק הבית עולה ל-19,000 שקלים כאשר בכחול – הכנסות הבעל, באדום – הכנסות האישה ובירוק – קצבאות מביטוח לאומי.
<איתן רגב: הכנסות אחרות זה בכתום.
<איתן רגב: כלומר, כאשר שני בני הזוג משכילים - משק הבית אינו עני וכאשר שני בני הזוג אינם משכילים, שזה 80% ממשקי הבית, המשפחות האלה עניות.
<מאירה בסוק: סליחה, אתה מתייחס למשרות מלאות בלבד גם לנשים או שאתה - -
<איתן רגב: כרגע אני לא מדבר על שיעור משרה.
<איתן רגב: כאשר אנחנו מדברים על תואר, אז חלק מהאנשים עם תואר מועסקים, חלק לא, חלק מועסקים במשרה חלקית.
<איתן רגב: זה המצב - -
<מאירה בסוק: כשאתה מסתכל כאן זה כאילו משרה מלאה לעומת הגבר - - -
<איתן רגב: לא, זה סך הכנסות משק הבית מקצבאות, בין אם הן עובדות או לא עובדות.
<איתן רגב: אלה הם ממוצעים.
<קריאה: אבל אישה עם תואר מרוויחה - - -
<איתן רגב: לא, חלקן לא מועסקות, חלקן עובדות במשרה חלקית - -
<רחלי איבנבוים: זאת הכנסת ממוצעת של אישה עם תואר.
<איתן רגב: זאת הכנסה ממוצעת של משק הבית.
<איתן רגב: כאשר הבעל עובד, האישה יכולה גם לעבוד פחות וזה ההסבר לזה כמובן.
עליזה לביא: כן, אבל הנתונים היותר הם 80% מהמשפחות אין תואר אקדמי.
עליזה לביא: זה הנתון.
<איתן רגב: נכון.
<איתן רגב: זו משפחה שגודלה הממוצע 6.6 נפשות.
<איתן רגב: משפחה כזאת היא אוטומטית ענייה.
<איתן רגב: - - אז אם תואר אקדמי זה כל כך חשוב, בואו נראה מה המגמות גם אצל גברים וגם אצל נשים חרדיות בעשור האחרון.
<איתן רגב: נתחיל בגברים - למרות השמועות שאנחנו שומעים על גידול של השתתפות גברים חרדים באקדמיה, אנחנו עדין לא יכולים לראות שיפור נראה לעין באחוז הגברים החרדים בעלי תואר אקדמי.
<איתן רגב: זה עדין על בין 8% ל-10%.
<איתן רגב: זה מדגם יחסית קטן, כ-200 אנשים, אז זה קצת תנודתי אבל אפשר לראות מגמות.
<איתן רגב: אצל הנשים החרדיות, לעומת זאת, אנחנו בהחלט רואים מגמת שיפור משמעותית בעיקר ב-5 השנים האחרונות, וזה עלה לסביבות 20%.
<איתן רגב: כלומר, יש כאן איזה שהוא שיפור, יש איזו שהיא בשורה.
<איתן רגב: אגב, גם בשיעורי תעסוקה של נשים חרדיות בשנים האחרונות, ממש בשנים האחרונות.
<איתן רגב: אני רוצה להראות לכם משהו על השינוי שחל בחברה החרדית בשלושת העשורים האחרונים, אחת החברות היותר דינמיות בישראל: לפני 35 שנה, רק כ-16% מהגברים החרדים לא היו מועסקים, עוד 14% היו מועסקים בחינוך ו-70% בענפים אחרים.
<איתן רגב: היום כ-52% מהם לא מועסקים, עוד 21% מועסקים בענף החינוך, ובענפים אחרים 26% .
<איתן רגב: כלומר, בענף החינוך יש עליה דווקא בשיעור הגברים המועסקים אבל בכל הענפים האחרים צניחה.
<איתן רגב: אצל נשים חרדיות, לפני 35 שנה כ-60% לא היו מועסקות.
<איתן רגב: היום שיפור משמעותי, רק כ-40% לא מועסקות.
<איתן רגב: אבל לפני 35 שנה כ-17% מהן היו מועסקות בחינוך והיום כ-35%.
<איתן רגב: למעשה, כל העלייה בשיעורי התעסוקה של נשים חרדיות ב-35 השנים האחרונות ניתן לייחס לענף החינוך.
<איתן רגב: בענפים האחרים למעשה היתה אפילו ירידה.
עליזה לביא: איך זה מסתדר עם כל המגמה הגדלה של ההשכלה?
<איתן רגב: הנתונים שהראיתי עכשיו הם מ-2011.
<איתן רגב: מה שאת מדברת עליו זה תהליכים שקורים ממש בשתיים, שלוש, ארבע האחרונות, ואני מאמין שאנחנו נראה אותם בנתונים של השנים הקרובות, את השינויים שחלים בחברה החרדית.
עליזה לביא: אני חוזרת מהכנס ב-OECD ואני יכולה לתת נתונים אמריקאים, שזה שרואים גידול בהשכלה, לא בהכרח נשים בוחרות לעבוד במקצוע שהן רכשו בו השכלה.
עליזה לביא: עכשיו שמעתי נתונים אמיתיים.
<איתן רגב: אני אתייחס לזה אבל באמת, רבות מהן, כפי שתכף נראה, לומדות בתחום החינוך וזה מגביל את האפשרויות.
<איתן רגב: - - אני רוצה שנשווה את זה ליהודים הלא-חרדים – אצל היהודים הלא-חרדים רק כ-4% מהגברים בגילאי העבודה העיקריים, 35-54, עובדים בתחום החינוך.
<איתן רגב: אצל החרדים זה פי 5.
<איתן רגב: אצל נשים יהודיות לא-חרדיות - כ-17% עובדות בענף החינוך ואצל נשים חרדיות זה פי 2, יותר מפי 2, כ-35%.
<איתן רגב: לשאלתך – בואו נראה את סך התפלגות הענפים שבהם מועסקות נשים חרדיות ללא תואר: כ-55% מהן מועסקות בענף החינוך ועוד כ-16% בשירותי בריאות, רווחה, סעד ושירותים קהילתיים.
<איתן רגב: כ-11.5% בנדל"ן, שירותים אישיים ובנקאות ופיננסיים.
<איתן רגב: אצל נשים חרדיות עם תואר, שימו לב: כמעט תמונת ראי.
<איתן רגב: איפה התואר נותן להן יתרון?
<איתן רגב: בענף החינוך.
<איתן רגב: כלומר, רבות מהן לומדות את תחום החינוך ואין איזה שהוא יתרון משמעותי בענפים אחרים עבור נשים חרדיות.
<איתן רגב: מה זה יוצר?
<איתן רגב: זה גורם לאיזה שהוא עודף ביקוש למשרות בענף החינוך.
<איתן רגב: האם באמת צריך כל כך הרבה מורות וגננות בחינוך החרדי?
<איתן רגב: אז בואו נראה בעשור האחרון את הגידול במספר התלמידות לעומת הגידול במספר המורות: בעשור האחרון, במסגרת העל-יסודית, בתיכונים, מספר התלמידות החרדיות גדל ב-67% וביסודי ב-62% ובגנים ב-68%.
<איתן רגב: מספר המורות בעל-יסודי גדל ב-83%, ביסודי ב-83%, ובגנים, שם הבעיה העיקרית, ב-109% גדל מספר המורות.
<איתן רגב: בסך הכל, גידול של 91% בין מספר המורות בעשור האחרון לעומת 65% בלבד במספר התלמידות.
<איתן רגב: למה זה גורם?
<איתן רגב: לעודף ביקוש למשרות בענף החינוך, גורם שכמה נשים מתחרות על משרה אחת והיקף המשרה קטן.
<איתן רגב: אני לא אראה את השקף הזה אבל יש לנו גם נתון שמראה את זה.
<קריאה: אתם לא סופרים גם את הגננות בצהרוניות?
<קריאה: כי אם כן, זה מסביר קצת את העלייה כי לא היו פעם צהרונים והיום יש כמעט בכל גן.
<איתן רגב: אנחנו סופרים אותם.
<נעמה עידן: זה עד 2012.
<איתן רגב: אנחנו מסתכלים גם על מטפלות, כן, ושם הבעיה העיקרית, אגב, כשמשווים את זה לנשים יהודיות לא-חרדיות, אז מספר שעות העבודה השבועיות שהן עובדות גבוה משמעותית והפער הוא קיצוני דווקא אצל הגננות והמטפלות.
<איתן רגב: חשוב לומר את זה.
<איתן רגב: אני רק אסכם את הממצאים שראינו כאן:
<איתן רגב: נשים חרדיות נכנסות לשוק העבודה בשלב מוקדם לחייהן אבל היקף התעסוקה שלהן יורד בהדרגה עם התרחבות המשפחה, שזה דפוס ייחודי, אגב, למגזר הזה.
<איתן רגב: כמו שראינו אצל נשים יהודיות לא-חרדיות, שיעורי התעסוקה נשארים יציבים לאורך השנים.
<איתן רגב: יש השפעה חיובית ניכרת של השכלה פורמלית, לימודי יסוד ולימודים אקדמיים על שיעורי התעסוקה ברמות השכר של נשים וגברים חרדים אבל קיימים פערי שכר מאוד משמעותיים בין גברים לנשים חרדיות, וזאת למרות שברוב משקי הבית החרדים הנשים הן המפרנסות העיקריות.
<איתן רגב: בעשורים האחרונים חלה נסיגה במשך ובהיקף הלימודים הפורמליים, לימודים תיכוניים, בקרב גברים חרדים ובמקביל, עליה חדשה בשיעור הגברים החרדים שלומדים בישיבות ובמשך הלימודים הממוצע בישיבות.
<איתן רגב: כתוצאה מכך, האפשרויות שלהם בשוק העבודה מוגבלות מאד בהשוואה לאפשרויות של נשים חרדיות שכן מקבלות השכלה תיכונית.
<איתן רגב: קיים עודף ביקוש גדול מאד למשרות בענף החינוך בעיקר בקרב נשים חרדיות, והתוצאה היא ענף חינוך מנופח שבו כמה נשים חולקות משרה אחת והיקף המשרה שלהן קטן מאד.
<איתן רגב: בשנים האחרונות ממש מסתמנת בקרב נשים חרדיות עליה די משמעותית בשיעור האקדמיות ובשיעורי התעסוקה.
<איתן רגב: אצל הגברים, לעומת זאת, נרשמה עליה יותר מתונה בתעסוקה אבל טרם נצפתה עליה בשיעור אקדמאים.
<איתן רגב: אם אני אסכם את ההמלצות מהממצאים האלה אז קודם כל, כמו שאמרנו, השכלה היא מפתח להגברת התעסוקה בקרב נשים חרדיות ולהגדלת השכר באופן מאד משמעותי כמו שראינו, אבל חשוב שההשכלה הזאת, ההשכלה האקדמית תהיה מוכוונת בתחומים שהם לא רק בתחום החינוך כי שם זוהי אחת הסיבות העיקריות לשכר הנמוך ולאפשריות המוגבלות משתי סיבות: גם כי זה מקצוע שבו השכר, באופן ממוצע, הוא נמוך וגם כיון שיש תחרות מאד גדולה של הרבה נשים על המשרות האלה ולכן, מציעים להן משכורות יותר נמוכות כי יש הרבה קופצות על כל משרה.
עליזה לביא: מהניסיון שלך, האם העובדה שאחוז ההשכלה כל כך נמוך, ואני אשאל את זה בצורה הכי עדינה שאני יכולה לשאול, נובע מכשל של המדינה?
עליזה לביא: מחוסר ההיכרות התרבותית עם הקבוצה הזאת, חוסר ההתאמה.
עליזה לביא: אנחנו שמענו על טרכטנברג שדורש, למשל, שנשים חרדיות או בכלל חרדים יגיעו לאקדמיה כדי לרכוש השכלה ולא להמשיך במכללות הקיימות.
עליזה לביא: מה שאנחנו יודעים, בעצם, זה שנשים חרדיות, עד שהן לא נישאות, במילים הכי פשוטות, הן לא יכולות, רובן הגדול, להגיע מחוץ למסלול המוכוון שלהן.
עליזה לביא: כשהן כבר מתחילות אותו ונישאות, הן לא יעברו באמצע לאקדמיה או למכללה.
עליזה לביא: אז יכול להיות שיש פה כשל של המדינה בהבנה של התרבות של הנשים החרדיות?
<איתן רגב: נכון להגיד שעד ממש השנים האחרונות היתה הסללה של נשים חרדיות לכיוון תחום החינוך.
<איתן רגב: זה מה שהיה מצופה מהן לרוב, זה מקצוע מכובד, מקצוע מהוגן אבל היום מתחילים להגיע להבנה שאין בזה פרנסה והחומות הללו מתחילות ליפול.
<איתן רגב: איפה עדין קיימת בעיה?
<איתן רגב: בעיקר בחינוך של הגברים החרדים.
<איתן רגב: אצלם חלה נסיגה, זה משהו שאנחנו מראים בדוח, נסיגה מאד משמעותית.
<איתן רגב: בשלושת העשורים האחרונים הפסיקו ללכת לתיכונים ועברו לישיבות קטנות.
<איתן רגב: לכן, כאשר הם מנסים להשלים את הפער זה הרבה יותר קשה עבורם בהשוואה לנשים שכן לומדות לימודים תיכוניים, וזה אומר שרוב נטל הפרנסה לרוב נופל על הנשים, שלצערנו גם מוסבות למסלולים לא מאד משתלמים מבחינה כלכלית.
<איתן רגב: כיום, עם השינויים שהחברה עוברת עם המצוקה הכלכלית, אנחנו בהחלט רואים שיותר ויותר נשים חרדיות פונות ומנסות לפנות גם למסלולים אחרים אבל צריך להנגיש להן את זה, צריך לפתוח עוד אפשרויות עבורן כדי שהדבר הזה יהפוך לרלוונטי.
<איתן רגב: הכשל של המדינה, אם את שואלת אותי, הוא הרבה יותר אצל הגברים כיוון שהיא לא מחייבת לימודי ליבה ולימודים תיכוניים אצל בנים חרדים אחרי כיתה ח'.
עליזה לביא: תודה רבה על הסקירה.
עליזה לביא: חלוקו פה החוברות הללו עם תמונת מצב המדינה.
עליזה לביא: באמת תודה לכם, מרכז "טאוב" על הסקירה.
<איתן רגב: רוב הנתונים שהראיתי כאן מופיעים גם בחוברת.
עליזה לביא: אני מניחה שיהיו שאלות בהמשך אז נחזור אליכם.
עליזה לביא: אני רוצה לתת לעוד משתתפים.
עליזה לביא: אני רוצה לשמוע את "מעורבות".
עליזה לביא: הכנתן לנו מסמך עמדה על תעסוקת נשים חרדיות, אז מי מציגה?
עליזה לביא: יעל אלימלך מ"מעורבות", בבקשה.
עליזה לביא: אולי כמה מילים על "מעורבות", לא כולם מכירים.
<יעל אלימלך: שמי יעל אלימלך, אני עובדת כבר 25 שנים בתחום החינוך, בסמינרים של "בית יעקב", מרכזת מסלולים בסמינרים.
<יעל אלימלך: כלומר, תחום החינוך מאד מאד מוכר.
<יעל אלימלך: בנוסף, אני מרכזת הכשרות ארצית בעמותת "תמך", שזו עמותה לקידום תעסוקת נשים חרדיות.
<יעל אלימלך: זו עמותה פילנטרופית שבעצם באה לקדם את כל הנושא של תעסוקת הנשים החרדיות פה, בארץ.
<יעל אלימלך: בנוסף, אני שייכת לקבוצת "מעורבות", ובאמת הכנו את נייר העמדה במטרה להעלות ולהציף את הנושא הזה של תעסוקת נשים חרדיות.
<יעל אלימלך: כל מה שאני אומרת פה מלבד הנתונים, שגם נעזרנו במכון "טאוב" והכנו את נייר העמדה, באה מהשטח.
<יעל אלימלך: אני נמצאת הרבה בשטח, אני רואה הרבה נשים.
<יעל אלימלך: עמותת "תמך" כבר נגעה בלמעלה מ-10,000 נשים בקידום תעסוקה, שמתוכן 4000 השמות, שזה יחסית נון מדד וקנה מידה להצלחות ולאפשרויות, במיוחד בשנים שהממשלה שמה דגש בתעסוקת נשים חרדיות.
<יעל אלימלך: אז ראינו באמת את הפריחה ואת הגידול של התעסוקה של הנשים, שהיתה ב-45% ועלתה ל-65% היום, וזאת ההצלחה.
<יעל אלימלך: לגבי הנייר עמדה – נייר העמדה בעצם מציג את המצב הקיים, שבאמת היום הגענו לייעדי הממשלה.
<יעל אלימלך: נשים חרדיות עובדות, שיעור התעסוקה שלהן כבר עמד ביעדים.
<יעל אלימלך: אם הממשלה שמה למול עיניה 63% של תעסוקת גברים ונשים, תעסוקת הנשים החרדיות כבר עבר את זה אבל מה שקורה בשטח זאת מציאות קצת שונה.
<יעל אלימלך: דבר ראשון, יש חסמים שאני רוצה לציין אותם, למה בעצם נשים חרדיות לא מרוויחות כפי שצריכות להרוויח.
<יעל אלימלך: דבר ראשון - כיום אין כמעט קרנות שנותנות אפשרויות ללימודים כדי שתוכלנה לצאת ללימודים לנשים חרדיות.
<יעל אלימלך: רוב הכסף של הקרנות, גם אם הן פילנטרופיות וגם אם הן של הממשלה, שוברים, כל מה שקשור לקרנות של המדינה, מה ששמים לנשים הוא מאד קטן.
<יעל אלימלך: כלומר, אישה שרוצה לצאת ללמוד לתואר אקדמי והיא כמובן בשלב כזה של חייה שהיא כבר נשואה ויש לה ילדים והיא לא יכולה - -
<קריאה: בעיקר זה ליוצאי צבא כל המלגות האלה.
<יעל אלימלך: - - גם, כמובן אבל היא לא יכולה להרשות לעצמה לצאת ללימודים ולהתקדם.
<יעל אלימלך: לכן, ברירת המחדל שלה היא לקחת משרות שהן נמוכות יותר.
<יעל אלימלך: מלבד כך יש אפליה מובנית בכלל בנתוני השכר במשק בין נשים לגברים, במיוחד בין נשים חרדיות לנשים במגזר הכללי, זו אפליה של 15% בתחומים הרגילים.
<יעל אלימלך: עוד יותר אחוזי אפליה יש במשרות ההייטק.
<יעל אלימלך: שם רואים שעל אותה משרה אישה חרדית יכולה לקבל ב-30% פחות מאישה חילונית.
<יעל אלימלך: - -
עליזה לביא: מאיפה זה נובע?
<יעל אלימלך: זה נתון.
עליזה לביא: אבל על מה זה יושב?
<קריאות: היצע וביקוש.
<יעל אלימלך: - - נשים חרדיות הרבה פעמים הולכות לעבוד בחממות טכנולוגיות.
<יעל אלימלך: הן מעדיפות להישאר במסגרת הקהילה ואז יש ...
<יעל אלימלך: זה סוג של היצע וביקוש.
<יעל אלימלך: יש הרבה נשים ויש פחות משרות ואפשר לשלם להן פחות.
עליזה לביא: אבל למה היא מקבלת פחות מאישה שלא חרדית באותו תפקיד?
<רחלי איבנבוים: מה שקורה בעצם זה שיש מיעוט יחסית של מסלולי לימוד אקדמאים לנשים חרדיות.
<רחלי איבנבוים: רבות מתוכן יוצאות באותו תואר, באותם תחומים ואז יש הצפה גדולה של עובדות באותו תחום כאשר הביקוש של עבודות שמתאימות לנשים חרדיות, ההיצע נמוך יחסית.
<רחלי איבנבוים: יש הרבה נשים, ממילא יש הרבה מתחרות על אותה משרה ופשוט השכר יורד.
עליזה לביא: אני לא מבינה - -
<מיכל צ'רנוביצקי: אני יכולה להוסיף כמה מילים על הנושא הזה של הייטק ונשים חרדיות, אני פשוט מגיעה מהתחום: מרכזי התעסוקה שהקימו במיוחד לנשים חרדיות, כמו שיש במודיעין עלית ובאלעד ובני ברק וכל מיני מקומות כאלה, מלכתחילה מועסקות שם נשים במשכורות הרבה יותר נמוכות.
<מיכל צ'רנוביצקי: מה שניתן להן בתמורה זה שזה חממה, זה נשים בלבד.
<מיכל צ'רנוביצקי: צריך להבין שזה אינטרס משותף של המדינה ושל הממסד החרדי.
<מיכל צ'רנוביצקי: הממסד החרדי, ברגע שיותר נשים התחילו להיכנס לתחום של ההייטק, יותר נערות חרדיות התחילו ללמוד את זה ונשים התחילו להיכנס לזה, היה אינטרס להשאיר אותן קרובות לקהילה, במקומות נפרדים מגברים.
<מיכל צ'רנוביצקי: למדינה זה היה נראה שמכניסים יותר נשים חרדיות לעבודה בשכר יותר גבוה, ומה שקרה זה שבעצם המקומות האלה משמרים משכורות נמוכות.
<מיכל צ'רנוביצקי: אם לבנות הרבה פעמים אומרים: תבואו, תעבדו פה שנה ואחרי זה תצאו החוצה, זה לא עובד ככה.
<מיכל צ'רנוביצקי: הן נשארות שם הרבה שנים, הן לא עובדות פחות שעות ולפעמים הן עובדות בדיוק כמו במקומות אחרים בהייטק למרות כל ההבטחות, גם אם הן יוצאות לקחת את הילדים, הן חוזרות אחר כך בערב לעבוד.
<מיכל צ'רנוביצקי: אני מכירה את המשרות בהייטק, יש בכל מקום, לא צריך בשביל זה לעבוד בבני-ברק.
<מיכל צ'רנוביצקי: המשכורות הרבה יותר נמוכות וגם אלה שכן יוצאות אחר כך לשוק הכללי, אז מידיעה, בגלל שהן חרדיות יודעים מאיפה הן הגיעו, יודעים כמה הן קיבלו קודם וגם שם הן יקבלו משכורת נמוכה בהרבה ממה שאישה אחרת תקבל בהייטק, שהגיעה עם אותו ניסיון כמוהן או אפילו עם אותה השכלה כמוהן.
<מיכל צ'רנוביצקי: זה סיפור, כמובן שזה לא שחור ולבן כי זה באמת נותן אפשרות תעסוקה להרבה מאד נשים שהיה להן הרבה יותר קשה לצאת החוצה, בין אם זה בגלל שהן בלי תואר ראשון או בגלל סיבות אחרות, בגלל שהן עם יותר ילדים ודברים כאלה אבל עדין זה משמר סוג של אפליה מאד חמורה בתחום הזה.
<מיכל צ'רנוביצקי: צריך לציין גם שהמקומות האלה, שמקימים את מקומות העבודה לחרדיות, יש להם הטבות במסים וכל מיני הטבות אחרות.
<מיכל צ'רנוביצקי: הם מתוקצבים על ידי המדינה והם כאילו מרוויחים פעמים.
<מיכל צ'רנוביצקי: הטענה שלהם "נעביר את זה להודו".
<מיכל צ'רנוביצקי: אני לא מקבלת אותה, זה לא נכון וכמעט בלתי אפשרי להעביר עבודות להודו, בטח לא עבודות של שירות לקוחות וכדומה אבל זה המצב.
עליזה לביא: אוקי, נמשיך?
<יעל אלימלך: - - סיבה נוספת למצב הקיים זה הנושא של תמהיל העבודות.
<יעל אלימלך: כמו שהצגתם, באמת רוב המשרות הן משרות של חינוך.
<יעל אלימלך: הלימודים בסמינרים מושתתים על לימודי הוראה, בעיקר.
<יעל אלימלך: בנוסף, מוסיפים גם הרבה פעמים לימודים אחרים אבל הם מכוונים לעבודות בהוראה ואז זה יוצר את ההצפה בשוק, וזה גורם למשרות להיות יותר נמוכות, יותר קטנות, בחלקיות משרה יותר גדולה, וזה מה שגורם לשכר להיות יותר נמוך.
<יעל אלימלך: זה דבר שאתייחס אליו אחר כך, דבר שדורש שינוי גם.
<יעל אלימלך: דיברנו על היקף משרה - נשים חרדיות, רק עשירית מהנשים החרדיות עובדות 43 שעות שבועיות, שזה משרה מלאה.
<יעל אלימלך: זה נתון מאד משמעותי מבחינת שכר.
<יעל אלימלך: יכול להיות שזה גם בגלל הנתון שהראיתם שככל שהמשפחה גדלה, מתרחבת, האישה מרגישה צורך להיות יותר בבית וממילא היא דורשת לפצל את המשרה שלה.
<יעל אלימלך: אבל אם היה נתון של עזרה במשפחתונים, במסגרות המשך לילדים, היה נותן לאישה לעבוד משרה מלאה יותר.
<יעל אלימלך: השכלת הנשים – ראינו פה את הנתון שככל שההשכלה של האישה יותר גבוהה, השכר שלה עולה וזה באמת נתון חשוב מאד שאנחנו צריכים לשים עליו את הדגש כי בלעדי זה אנחנו נשאר במשרות הנמוכות, במשרות של שירות הלקוחות, במשרות של מזכירות וכל מה שיש לשוק כרגע להציע לכל מי שאין לה השכלה אקדמית.