GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<טל שריג אברהם: כאשר פגשתי את הילה והיא סיפרה לי על יזמיות, חשבתי שהיא חייבת לראות את הקמפוס החדש וכאשר הבנו לשם פתאום הבנו שבקמפוס אנחנו יכולות ליצור איזושהי תכנית שתענה גם על הצורך לעודד יזמות נשית וגם תענה על הצורך שהיה לי אישית בחופשת הלידה שלי.
<טל שריג אברהם: זאת אביגיל שלי שעכשיו היא כמעט בת שנתיים.
<טל שריג אברהם: כשיצאתי לחופשת הלידה אתה הבנתי, אחרי שכבר היה לי ניסיון להיות אימא עובדת, שכדי ללמוד ולהתפתח מקצועית, אין זמן יותר טוב מאשר בחופשת הלידה עת אני במרוץ אחרי מילוי החובות שלי בעבודה, בבית ורוצה להיות אימא טובה.
<טל שריג אברהם: בתקופה כזאת אין לי זמן להשקיע, אין לי זמן ללכת לכנסים, אין לי זמן לקחת קורסים, לקחת שעה פה ושם ולשמוע הרצאה, אבל בחופשת לידה יש לי הרבה זמן.
<טל שריג אברהם: אביגיל שלי הייתה בכנס הראשון עת הייתה בת ארבעה שבועות ועד שחזרתי לעבוד היא הייתה בכמה כנסים נוספים, אבל כנסים זה לא דבר כל כך נוח ללכת אליהם עם תינוק כי יש עגלות שלא נכנסות לכל מקום ואני תמיד היחידה שבאה לשם עם תינוקת.
<טל שריג אברהם: כאשר פגשתי את הילה הבנתי שאנחנו יכולות ליצור איזשהו בית ספר לסטרטאפים שיהיה מאוד נוח, מקובל ולגיטימי להגיע אליו עם תינוק וכך נולד קמפוס לאימהות.
<טל שריג אברהם: בואו נראה סרט קצר שיראה לכם את האווירה.
<טל שריג אברהם: (הקרנת סרטון) תודה.
<טל שריג אברהם: מה זה בעצם קמפוס לאימהות.
<טל שריג אברהם: הקמפוס הוא בעצם קורס של כשמונה-תשעה מפגשים - אנחנו תמיד מתפתות להוסיף עוד מפגש – בו לומדים כל מה שסטרטאפיסט צריך לדעת.
<טל שריג אברהם: לומדים על תכנון מוצר, על יועץ, קצת ליגל, קצת פייננס, הרבה על איך מגייסים כסף, איך עומדים מול משקיעים ומבקשים, איך מספרים את הסיפור בצורה ברורה ונכונה אבל זה לא הכול.
<טל שריג אברהם: חוץ מהתוכן הלימודי, מאוד מאוד חשוב לנו להפגיש את המשתתפות בקורס עם אנשים שאפשר ללמוד אתם ושיעוררו השראה.
<טל שריג אברהם: לכן גייסנו את מיטב היזמים והיזמיות בישראל שיבואו ויספרו לנו את הסיפור האישי שלהם.
<טל שריג אברהם: אנחנו מאמינים שברגע שאתה רואה שלהיות יזם זה לא משהו שהוא ששייך לסופר-מנים, למרות שבהחלט צריך כמה תכונות של סופר-מנים, אלא זה משהו שהוא נגיש והוא אמיתי.
<טל שריג אברהם: לשמוע חוויות אמיתיות זה מאוד מאוד עוזר.
<טל שריג אברהם: הסיפורים של ה-רול מודלס האלה היו מאוד מאוד מעוררי השראה ותרמו לבנות.
<טל שריג אברהם: הפרויקט הזה הצליח מאוד בישראל.
<טל שריג אברהם: אם תהיתם למה הסרטון היה באנגלית, הרי שהוא נועד למכור את הפרויקט לחוץ לארץ ואני שמחה לומר שמכרנו אותו.
<טל שריג אברהם: הקמפוס לאימהות בלונדון, המחזור הראשון שלו היה בסתיו והמחזור הבא שלו נפתח באפריל ואפילו בקרקוב, בפולין, ייפתח המחזור הראשון בסוף מרץ.
<טל שריג אברהם: אנחנו מצפים לראות את קמפוס לאימהות מגיע לעוד לפחות עשר מדינות בשנה-שנתיים הקרובות.
<טל שריג אברהם: זה משהו שאנחנו מאוד מאוד גאים בו.
<טל שריג אברהם: כאמור, אחד הדברים הקלים בפרויקט היה לגייס את המרצים.
<טל שריג אברהם: כל בן אדם שביקשנו ממנו להגיע, לא משנה אם מדובר בעדן שוחט שיש לו VC והוא מאוד עסוק, ברוני רוס שעשתה אקזיט מטורף מהראשונים בישראל, באיריס שור, ביוסי מטיאס מנכ"ל מרכז המחקר והפיתוח ועוד.
<טל שריג אברהם: לא היה אחד שאמר לנו לא.
<טל שריג אברהם: הייתה לנו רשימת המתנה למרצים.
<טל שריג אברהם: אני חייבת לציין שכל קהילת הסטרטאפ בארץ תרמה לקורס הזה.
<טל שריג אברהם: משהו חשוב נוסף.
<טל שריג אברהם: חוץ מהלימודים והדמויות מעוררות ההשראה, יצרנו את המקבילה של המילואים לנשים.
<טל שריג אברהם: כלומר, יצרנו קבוצה חברתית של נשים אמביציוזיות שבחרו להמשיך לעבוד, שבחרו לפתוח עסק והן תומכות אחת בשנייה.
<טל שריג אברהם: אתם תשמעו משרון, נירה ומאיה, הבוגרות שלנו, איך הקבוצה הזאת חשובה כדי להתמודד עם ההחלטות שאנחנו לוקחות כאימהות עובדות.
<טל שריג אברהם: זה דבר שהוא מאוד מאוד מחזק.
<טל שריג אברהם: אם כן, אפשר לעשות את זה.
<טל שריג אברהם: בהזדמנות זאת אני רוצה גם לומר תודה לנשים הנוספות שעבדו אתנו על הקורס.
<טל שריג אברהם: הילה הובילה את הפרויקט מ"יזמיות".
<טל שריג אברהם: עבדו אתנו גם חן ברודר, מאיה אורמן בכר ושירה שריד שהובילו את הקורס יחד אתנו.
<טל שריג אברהם: בשקף הזה אתם רואים את בוגרות המחזור הראשון, אבל נקפוץ לרגע למחזור השני כי יש כאן תינוק שעשוי להתעורר.
<טל שריג אברהם: שרון סולומון שילדה לפני שבועיים ומאיה הולצר יספרו על קופוניק, אחד הסטרטאפים המבטיחים שיצאו מהמחזור השני.
<מאיה הולצר: שלום.
<מאיה הולצר: אם הייתי מדמיינת שאני בארצות הברית מול קהל אמריקאי והייתי שואלת אתכם מי מכן משתמשת בקופוני הנחה, 89 אחוזים מכן היו מרימות את היד.
<מאיה הולצר: מי לא רוצה קופון הנחה, חמישים אחוזי הנחה לסכין גילוח של ג'ילט?
<מאיה הולצר: תשעים אחוזים הנחה למסקרה של אסתי לאודר?
<מאיה הולצר: כולם רוצים לחסוך.
<מאיה הולצר: כולם רוצים להשתמש בקופוני הנחה.
<מאיה הולצר: זאת הסיבה ששוק הקופונים בארצות הברית מגלגל המון המון כסף.
<מאיה הולצר: זה שוק ענק עם המון כסף ועם הרבה מאוד משתמשים.
<מאיה הולצר: זאת בדיוק הסיבה שיש בו הרבה שחקנים.
<מאיה הולצר: כאמור, בשוק הזה יש הרבה מאוד שחקנים ואני רוצה לומר לכם שזאת הבעיה של הלקוחות שלנו, של ה-יוזרים שלנו.
<מאיה הולצר: כמו שסיפרו לכם, אני ילדתי לפני שבועיים.
<מאיה הולצר: רז נמצא כאן עם סבתא דינה.
<מאיה הולצר: לפני שבועיים ישבתי בחדר לידה במשך ארבעים שעות וכל מה שעשיתי בחדר לידה עם הפלאפון, חיפשתי קופון לפמפרס.
<מאיה הולצר: לא היה לי זמן לפני כן כי עבדנו סביב השעון על המיזם שלנו.
<מאיה הולצר: ישבתי וחיפשתי את הקופון לפמפרס ונכנסתי לאתרים של הקופונים, לאתרים של הבלוגריות, לאתרים של האגריגטורים, לאתרים של הדיילי-דיל ואתם יודעים מה קרה?
<מאיה הולצר: אני בחדר לידה והם הציפו אותי בהמוני קופונים לא רלוונטיים.
<מאיה הולצר: דמיינו אישה, חדר לידה, לא לקחתי אפידורל ביום וחצי הראשונים, אני שוכבת, מחפשת קופון ומקבלת קופון הנחה לטיסה ללונדון.
<מאיה הולצר: לא ייאוש?
<מאיה הולצר: ייאוש.
<מאיה הולצר: יותר מזה, כאשר חזרתי הביתה, דיברתי עם השכנה שלי והיא אומרת לי שהיא מצאה קופון הנחה של שבעים אחוזי הנחה לפמפרס בסופר-פארם מתחת לבית ואני לא ידעתי על זה.
<מאיה הולצר: אם כן, עשיתי חיפוש, קיבלתי המון קופונים שפקע תוקפם והם לא רלוונטיים.
<מאיה הולצר: זה היה מתיש, חוץ מהלידה עצמה.
<מאיה הולצר: כשאני אוספת את הקופון אני רוצה לקבל תזכורת.
<מאיה הולצר: יש לי אפילו צמיד שמזכיר לי באיזה צד להניק אבל אני רוצה לקבל תזכורת שנייה לפני שפג תוקפו של הקופון.
<מאיה הולצר: אני עשיתי עכשיו משלוח מאוד גדול מ-קרטר לבגדים.
<מאיה הולצר: בארצות הברית, כאשר אתה עושה קנייה, מותר לך במשך שבועיים לעשות רי-פרייסינג.
<מאיה הולצר: אם המערכת תזכיר לי שירד המחיר ושאעשה רי-פרייסינג, אני אחסוך הרבה מאוד זמן וכסף.
<מאיה הולצר: כל מה שאני רוצה זאת אפליקציה אחת שתפתור לי את כל הבעיות שסיפרתי לכם עליהן.
<מאיה הולצר: קופיק היא פלטפורמה אינטרנטית לעולם הקופונים שנותנת חוויה של One stop shop.
<מאיה הולצר: תראו מה היא מאפשרת.
<מאיה הולצר: סרצ', דיסקוורי, פולו ו-מנג'.
<מאיה הולצר: זה כל מה שחיפשתי.
<מאיה הולצר: בואו נראה איך זה נראה.
<מאיה הולצר: דבר ראשון, כאשר נכנסים אלינו לקופיק מקבלים את ה-פיד הזה.
<מאיה הולצר: זה פיד אישי פרסונלי שמותאם אך ורק לכן לפי העדפות שלכן, לפי תחומי העניין שלכן, לפי הרגלי הצריכה שלכן.
<מאיה הולצר: אם שרון תיכנס מחר לקופיק, היא לא תקבל טיסות ללונדון כי זה לא רלוונטי, אלא היא תקבל דברים שרלוונטיים לתינוקות ולילדים.
<מאיה הולצר: אפשר לעשות בראוז על ה-פיד הזה וסתם לחפש קופונים מעניינים.
<מאיה הולצר: אפשר להסתכל לפי קטגוריות ואם שרון עכשיו לחוצה לטיטולים של פמפרס, היא נכנסת לתיבת החיפוש בפינה השמאלית למעלה וכותבת טיטולים של פמפרס ומקבלת את כל הקופונים הרלוונטיים ברי התוקף של פמפרס.
<מאיה הולצר: יותר מזה.
<מאיה הולצר: היא אמרה שהיא לא רוצה להחמיץ את הדיל שהשכנה שלה מצאה בסופר-פארם השכונתי ולכן היא יכולה להיכנס, לחפש את הפרופיל של השכנה שלה, לסמן שהיא עוקבת אחריה ולמעשה היא יכולה לפתוח כאן ב-מי פולו ולראות את ה-פיד של השכנה שלה וכך לראות את כל הקופונים שהשכנה שלה שמרה.
<מאיה הולצר: כך היא לא יכולה לפספס משהו שחברים שלה, שאנשים שהיא סומכת עליהם שמרו ואספו בשבילה.
<מאיה הולצר: חוץ מזה, בכל שלב במערכת אפשר לשמור קופון.
<מאיה הולצר: אתה עומד על הקופון, לוחץ על סיפיק, שומר אותו לתיק וירטואלי שלך וזה מאפשר לך גם לנהל בצורה מאוד קלה את כל הקופונים שאספת.
<מאיה הולצר: אתה נכנס כאן ל-מיי פולדרס ואתה יכול לקבל את כל התיקיות ששמרת, את כל הקופונים שלך, וזה בצורה מאוד קלה ומאוד יעילה.
<מאיה הולצר: כמו שאתם רואים, זה אתר מאוד נקי, מאוד יפה ויזואלית, מאוד ידידותי למשתמש שפותר את כל הבעיות והכול במקום אחד.
<מאיה הולצר: אם כן, זה המיזם שלנו עליו אנחנו כבר עובדות ארבעה חודשים מאז הכרנו ב-גוגל קמפוס לאימהות.
<מאיה הולצר: בחודשים האחרונים עבדנו באופן מאוד אינטנסיבי כאשר בעיקר עשינו מחקרי שוק, למדנו את השוק, מה גודלו, מה הפוטנציאל העסקי של המיזם, מי הקהל שלנו, איך אנחנו יכולות לחדור לשוק הזה.
<מאיה הולצר: אחרי שהבנו את כל האסטרטגיה השיווקית, אנחנו עכשיו בשלב של אפיון של המוצר, עומדות לקראת פיתוח ובדיוק חושבות איך נכון יהיה לפתח ואיך יהיה נכון לגייס כסף.
<מאיה הולצר: אמרנו שהכרנו ב-גוגל קמפוס ואני אספר לכם אין התגלגלנו לשם ומי אנחנו.
<מאיה הולצר: אני מאיה, יש לי תואר ראשון בכלכלה, תואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב, עבדתי הרבה שנים ככלכלנית בחברות עסקיות מסחריות, עבדתי כסמנכ"ל כספים בסטרטאפ של ציוד רפואי ושם בדיוק בשלב בו היינו בהנפקה לבורסה הבן האמצעי שלי – יש לי שלושה ילדים – החליט שהוא בא לעולם בשבוע ה-26, קצת לפני הזמן, מה שנתן, תסלחו לי על הביטוי, כאפה לפנים ואז אתה מבין שמה שחשוב זה באמת להקדיש את הזמן למשפחה ולא לקריירה.
<מאיה הולצר: במשך כמה שנים זה מה שעשיתי.
<מאיה הולצר: כשהוא השלים את כל הפערים, היום הוא בכיתה א' והכול בסדר, רציתי לחזור לשוק העבודה, ובעצם מה האפשרויות שעומדות בפני אחרי הפסקה כל כך ארוכה?
<מאיה הולצר: אתה מתלבט ופתאום החלטתי שאין זמן יותר מתאים מזה לנסות לעשות יזמויות.
<מאיה הולצר: באמת התחלתי לרוץ עם כל מיני מיזמים שהיו לי כאשר במיזם האחרון קצת נתקעתי ואמרתי שחסר לי כאן משהו שיזיז את העניינים ולכן חיפשתי איזושהי מסגרת שגם תיתן לי כלים, גם שתיתן לי מפגש עם אנשים, גם תאפשר לי להכיר נטוורקינג, תיתן לי איזו השראה.
<מאיה הולצר: שמעתי על קוגל קמפוס, נרשמתי ושם פגשתי את שרון ומכאן הכול התגלגל.
<שרון סולומון: אני שרון.
<שרון סולומון: אני וורקהוליק.
<שרון סולומון: 15 שנים אני בהייטק.
<שרון סולומון: עד לפני ארבעה חודשים, אז גיליתי בעזרת גוגל ויזמיות את עולם היזמות, אני פשוט הייתי בהייטק.
<שרון סולומון: טיפסתי את כל סולם המנהלים שאפשר לעשות ואפילו שאני אישה, טיפסתי יפה.
<שרון סולומון: אני עם הרבה ניסיון בתחום התוכנה.
<שרון סולומון: התחלתי כמפתחת, התקדמתי להיות ראש צוות, מנהלת קבוצה, עברתי ל-פסה שנקנתה על ידי PMC ושם כבר ניהלתי כמה קבוצות.
<שרון סולומון: בתפקיד האחרון ניהלתי בסטרטאפ את כל קבוצות התוכנה.
<שרון סולומון: אז הבנתי שאני לפני חופשת לידה, אני אוהבת לעשות ולכן למה שלא אירשם לגוגל קמפוס לאימהות?
<שרון סולומון: אפילו לא היה לי רעיון.
<שרון סולומון: כתבתי להם מייל בו כתבתי שאני דיירקטור אוף סופט וור והגעתי לשם.
<שרון סולומון: פגשתי את מאיה וזה זיווג מושלם.
<שרון סולומון: אני קודם כל רוצה להודות גם ליזמיות וגם לגוגל.
<שרון סולומון: אני רוצה לומר לכם שקופיק קיים בזכותכן.
<שרון סולומון: תודה טל ותודה הילה.
<מאיה הולצר: אנחנו עכשיו מתחילות לפתח.
<מאיה הולצר: אני מאוד מקווה שנצליח בקרוב לגייס – ואולי אפילו מישהי כאן תוכל לעזור לנו – ונוכל בחודשים הקרובים לצאת החוצה.
<מאיה הולצר: אתן תשמעו עלינו ותוכלו לעשות אתנו קניות.
<מאיה הולצר: תצביעו קופיק.
<טל שריג אברהם: עכשיו תעלה נירה מיורצ'יק שלג שיש לה מיזם מדהים בתחום החינוך.
<טל שריג אברהם: נירה בוגרת של המחזור הראשון.
<נירה מיורצי'ק שלג: שלום ותודה רבה.
<נירה מיורצי'ק שלג: אני נירה, אני בת 37, אימא לשני ילדים מקסימים, אסף ונועה.
<נירה מיורצי'ק שלג: תמיד היה לי דרייב מטורף לשנות דברים בחינוך.
<נירה מיורצי'ק שלג: זה התחיל ממשחק שח-מט ששיחקתי אחרי השחרור עם ילדה בת ארבע.
<נירה מיורצי'ק שלג: אני זוכרת שיום אחד הצבתי לה מלכודת והיא בחרה לא להיכנס אליה.
<נירה מיורצי'ק שלג: אז היא שאלה אותי: נירה, אם הייתי עושה את המהלך הזה, מה היה קורה?
<נירה מיורצי'ק שלג: התשובה שלה הדהימה אותי כי למרות שהיא לא ידעה למה, היא סמכה לגמרי על האינטואיציה שלה והייתה לה הסקרנות לשאול מה היה קורה אם.
<נירה מיורצי'ק שלג: לעומת זאת, לימדתי תלמידי תיכון לבגרות במתמטיקה ושם שאלו אותי כל הזמן על מתכונים בטוחים להצלחה.
<נירה מיורצי'ק שלג: הם פחדו לטעות.
<נירה מיורצי'ק שלג: הפער הגדול בין הילדה בת הארבע שהסתמכה על האינטואיציה שלה לבין המתכונים הבטוחים העלה בי שאלה מאוד מאוד גדולה ונרשמתי ללימודים של חינוך ופסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
<נירה מיורצי'ק שלג: הלימודים שם היו יותר תיאורטיים והם העלו עוד יותר שאלות מאשר תשובות.
<נירה מיורצי'ק שלג: חזרתי למקורות שלי ועברתי לטכניון לסיים שם מסלול בהנדסה.
<נירה מיורצי'ק שלג: בשנה האחרונה שלי בטכניון התחלתי סטרטאפ במקביל ללידה של הבן הבכור שלי.
<נירה מיורצי'ק שלג: אני מצטערת שאז לא היה את גוגל קמפוס לאימהות כי אם הוא היה, היה לי הרבה יותר קל.
<נירה מיורצי'ק שלג: למרות שהסטרטאפ לא היה בתחום החינוך, עדיין הרצון לשנות משהו, השאלה הזאת של איך אפשר לעשות את זה אחרת עבור הילדים, ממשיך לרדוף אותי.
<נירה מיורצי'ק שלג: כאשר הבן שלי התקרב לגיל בית הספר, כאימא יזמית החלטתי שאני מקימה עבורו בית ספר והקמתי את בית ספר "דרך הילד" בכפר הירוק שלפני שלוש שנים קיבל הכרה של משרד החינוך.
<נירה מיורצי'ק שלג: אז נולדה נועה, בתי השנייה.
<נירה מיורצי'ק שלג: עם נועה רציתי להישאר בבית.
<נירה מיורצי'ק שלג: מאוד מאוד רציתי בזה, אבל שוב, המוח היזמי ממשיך לעבוד ומהר מאוד הייתי אובססיבית לאפליקציות באפ-סטור.
<נירה מיורצי'ק שלג: גיליתי שני דברים מעניינים.
<נירה מיורצי'ק שלג: האחד, שיש לי הרבה מאוד רעיונות לאפליקציות, והשני, שלא ראיתי שם מורים.
<נירה מיורצי'ק שלג: המורים, למרות הידע העצום שיש להם בחינוך, עדיין נשארים ברמה של דפי עבודה מנייר והתלמידים מהצד השני נולדו לתוך טכנולוגיה וזאת השפה שלהם.
<נירה מיורצי'ק שלג: מכאן נולד וייזר.
<נירה מיורצי'ק שלג: הקונספט הבסיסי של וייזר הוא לאפשר למורים ליצור דפי עבודה אינטר-אקטיביים, בדיוק באותה דרך שהם מייצרים דפי עבודה מנייר, בכלי פשוט ונוח, ללא שום צורך בידע בקוד.
<נירה מיורצי'ק שלג: הכניסה המסיבית מאוד של טכנולוגיה לכיתות הלימוד מאפשרת את המעבר למדיום הדיגיטלי של הדפים והיא גורמת לכך להיות אפשרי.
<נירה מיורצי'ק שלג: שוק הטבלטים בבתי הספר בארצות הברית הוא שוק שמגלגל מיליארד דולר.
<נירה מיורצי'ק שלג: בארץ היום מתחילים לראות את הניצנים של המהפכה הטכנולוגית בחינוך.
<נירה מיורצי'ק שלג: ל-וייזר יש כמה יתרונות מאוד בולטים.
<נירה מיורצי'ק שלג: הדבר הראשון והחשוב הוא שברגע שילדים מתחילים לענות במדיום הדיגיטלי במקום בניירות שנזרקים אחר כך לפח, אנחנו מתחילים לאסוף מידע מאוד מעניין על התלמיד.
<נירה מיורצי'ק שלג: אנחנו יכולים לאפשר לבית הספר ולמורה להתאים אליו את תכנית הלימודים.
<נירה מיורצי'ק שלג: לדוגמה, אם יש ילד שמתקשה לסיים את דף העבודה בזמן, הוא יכול מראש לקבל כמות קטנה יותר של שאלות או שהן ברמה יותר נמוכה ובעצם לשמור אצלו חוויה חיובית של למידה.
<נירה מיורצי'ק שלג: היתרון השני הוא באיכות החומרים ובחסכון הזמן למורים.
<נירה מיורצי'ק שלג: מורה יכול לקחת מערך שיעור דיגיטלי של מורה אחר ובצורה מאוד מאוד קלה – שוב, להבדיל מדפים – להתאים את זה לתוכן של הכיתה שלו ולרמה של התלמידים.
<נירה מיורצי'ק שלג: היתרון השלישי הוא שאנחנו בעצם מאפשרים למורים לפגוש את התלמידים שלהם במדיום שמועדף עליהם ובכך להגביר את המוטיבציה ללמידה.
<נירה מיורצי'ק שלג: אני קמה בבוקר ועושה את מה שאני אוהבת ומה שאני מאמינה בו.
<נירה מיורצי'ק שלג: חלק גדול מזה זה גוגל קמפוס לאימהות.
<נירה מיורצי'ק שלג: הגעתי לתכנית אחרי תקופה בבית עת היה לי מאוד קשה לשמור על הזהות המקצועית.
<נירה מיורצי'ק שלג: אני זוכרת את היום הראשון שהלכתי לקורס וחשבתי שאם גוגל מאמינים בי, אם הם משקיעים בי זמן ומאמצים, סימן שאני בכיוון הנכון.
<נירה מיורצי'ק שלג: באותו רגע זה נתן לי המון כוח.
<נירה מיורצי'ק שלג: היום אני נמצאת באקסלרטור של 8200 ומקדמת את וייזר.
<נירה מיורצי'ק שלג: תודה רבה.
<נירה מיורצי'ק שלג: מאוד שמחתי להציג בפניכם את החזון של וייזר.
עליזה לביא: איזה כיף לראות את העשייה, את התמיכה, את היחד.
עליזה לביא: יש עוד הרבה פרויקטים בארץ ויש הרבה דברים טובים שקורים.
עליזה לביא: בפאנל הצבענו על החוליות החלשות יותר אבל באמת קורים כאן הרבה דברים.
עליזה לביא: יש מיזמים וצריך להנגיש את הידע והנה התוצאות לפנינו.
עליזה לביא: הרבה תודה.
עליזה לביא: כמו שאמרתי בראשיתה יום, כל אחת כאן צריכה לחשוב על המקום של השגרירה הטובה וגם להעביר את המידע והתובנות שמצטברות במהלך היום לנשים שלא יכלו להגיע לכאן או אין באפשרותן להגיע לכאן או בכלל לא יודעות שהיום הזה מתקיים.
עליזה לביא: רק כך נצליח לשנות.
עליזה לביא: חברות הכנסת, תודה שאתן אתנו.
עליזה לביא: אני מאוד שמחה לכך.
עליזה לביא: חברת הכנסת חנין זועבי, הראשונה, ה"אני מאמין הכלכלי" שלך ולאחר מכן חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי וחברת הכנסת מיכל בירן.
עליזה לביא: הצטרפה אלינו גם חברת הכנסת יפעת קריב.
עליזה לביא: בהמשך נרצה להקרין סרטון קצר בן חמש דקות של חנה אזולאי הספרי, קטע מסרט שלה על המקום של קבוצות באוכלוסייה.
עליזה לביא: אני מבקשת מחברות הכנסת לעלות לבמה.
חנין זועבי: שלום לכולם.
חנין זועבי: אתם לא מצפים ממני לדבר כלכלה.
חנין זועבי: קודם כל, תודה רבה לעליזה על היום.
חנין זועבי: אני חושבת שאנחנו לא רק מדברים על נושא שהוא חשוב לאישה אלא זה נושא חשוב לחברה.
חנין זועבי: אין קדמה של חברה כלשהי בלי קדמה של האישה ומבחינתי זה המבחן של קדמת החברה, מעמד הנשים וההשפעה שלהן בכל התחומים.
חנין זועבי: לפני שאני אתחיל, אני רוצה להגיד את האני מאמין שלי בתחום השוויון של נשים.
חנין זועבי: אני חושבת שיש שתי דרכים להיכנס לאמונה במעמדן של הנשים או בשוויון בין נשים לגברים.
חנין זועבי: יש את הכניסה מדלת האגו, האני – אני צריכה את המקום שלי בעולם, אני צריכה את ההשפעה שלי בעולם, מגיע לי, זאת הזכות שלי.
חנין זועבי: זאת דרך לגיטימית.
חנין זועבי: יש דרך שנייה אחרת – הרגישות לעוול.
חנין זועבי: אלה שני דברים מאוד לא דומים אלא שונים וגם מובילים לתפיסת עולם שונה.
חנין זועבי: הפתח שלי במעמד הנשים ולשוויון בין נשים לגברים הוא הרגישות לעוול.
חנין זועבי: אם אנחנו רגישים לעוול, הגישה שלנו היא גישה מאוד ערכית.
חנין זועבי: לא רק גישה של הישגים, הזדמנויות ומקום אלא גישה ערכית והיא ערכית בכל.
חנין זועבי: מישהי כאן – וסליחה שאני לא זוכרת את שמה – אמרה שהיא לא רק רוצה אישה במקום הזה אלא היא רוצה תפיסת עולם ערכית והיא רוצה לשנות ערכים.
חנין זועבי: זה האני מאמין שלי.
חנין זועבי: אני חושבת שזה אני מאמין שאנחנו גם צריכות לחזק.
חנין זועבי: לא מספיק נשים בכנסת אלא אנחנו צריכות נשים בכנסת שגם ישנו את הערכים של העולם הפוליטי האכזרי, האלים, שלא רגיש לעוול, התחרותי כל כך.
חנין זועבי: זה הערך הנוסף של הנשים ובזה אני מאמינה.
חנין זועבי: אם אנחנו מדברים על זה, אני חייבת לא להסכים עם נשים שאמרו שזה תחום שהוא בתוך האחריות האינדיבידואלית שלנו וכי אנחנו יכולות לשנות.
חנין זועבי: לא, יש אחריות על המדינה.
חנין זועבי: כאשר מדובר באזרח, יש אחריות קולקטיבית על הרוב כאשר מדובר במיעוטים, יש אחריות לאזרח היהודי כאשר מדובר באזרח ערבי, יש אחריות של סיסטם.
חנין זועבי: אני לא יכולה לשנות את מעמד הנשים.
חנין זועבי: גם אם הייתי יהודייה, לא הייתי יכולה לחשוב שאני רוצה לשנות את מעמד הנשים היהודיות בלי לשנות סיסטם, בלי לשנות תפיסה כוחנית, בלי לשנות את הביקורתיות שלנו כלפי הממסד וכלפי מדיניות.
חנין זועבי: אני, תסלחו לי, לא מאמינה בצדק כלכלי.
חנין זועבי: אני מאמינה בצדק.
חנין זועבי: אני לא מאמינה בשלום כלכלי אלא אני מאמינה בשלום ובשלום צודק.
חנין זועבי: זה עושה אותי גם אישה וגם אישה פלשתינית בתוך הכנסת ויש לנו הרבה דברים משותפים שאני יכולה לקדם עם עליזה ואני רוצה לקדם עם עליזה ועליזה תתמוך בי.
עליזה לביא: איפה היה הסיור הראשון של הוועדה?
חנין זועבי: בנצרת.
חנין זועבי: לכן אמרתי את הדברים.
חנין זועבי: אני רוצה עכשיו לנסות לדבר על האני מאמין הכלכלי שלי או על העצמה כלכלית של הנשים הערביות ואני מתחילה מהצד הכלכלי.
חנין זועבי: אחוז הנשים הערביות שעובדות הוא 22 אחוזים.
חנין זועבי: יש סטטיסטיקה שאומרת 25 אחוזים.
חנין זועבי: בהשוואה למדינות ערב הלא מתקדמות, וישראל היא הרבה יותר מתקדמת מבחינה טכנולוגית ומבחינה כלכלית, זה האחוז הנמוך ביותר באזור המזרח התיכון וגם בהשוואה למדינות ערב.
חנין זועבי: הטענה המסורתית הסטנדרטית שאני שומעת ועד לאחרונה היינו רגילים לשמוע היא שהנשים הערביות לא רוצות לעבוד וכי יש חסם תרבותי וחסם חברתי.
חנין זועבי: הנה הסטטיסטיקה.
חנין זועבי: מתוך כל מאה נשים ערביות שלא עובדות, יש 13 שלא רוצות לעבוד ו-87 מאוד רוצות לעבוד.
חנין זועבי: עבורנו עבודה, עבור האישה העבודה היא לצאת לעולם.
חנין זועבי: האישה הערבייה, אם היא תצא מדלת הבית, היא תצא כדי לעבוד.
חנין זועבי: היא לא תצא כדי שתהיה פעילה במוסד תרבותי או במרחב הציבורי.
חנין זועבי: זאת דרך הכניסה שלנו לחיים, זאת דרך הכניסה שלנו למרחב הציבורי.
חנין זועבי: קודם כל לעבוד ואחר כך אנחנו יכולות להיות פעילות במרחב הציבורי, אחר כך אנחנו יכולות להתנדב במוסד כלשהו, אחר כך אנחנו יכולות לחשוב או מתחילות לחשוב על המקום שלנו ועל המיקום שלנו בחברה שלנו.
חנין זועבי: קודם כל עבודה.
חנין זועבי: אם מדברים על עבודה אצל הנשים הערביות, מדברים על אחריותה של המדינה כי הסיבה ש-87 אחוזים מהנשים הערביות לא עובדות היא מחסור במקומות עבודה וזאת לא אחריות האישה הערבייה.
חנין זועבי: זאת גם איננה אחריות של החברה הערבית אלא זאת אחריות המדינה.
חנין זועבי: מחסור במקומות עבודה.
חנין זועבי: אם אני רוצה לדבר על מחסור במקומות עבודה, מה אני אומר?
חנין זועבי: אני אתחיל לדבר על אזורי תעשייה כי אי אפשר ליצור מקומות עבודה לנשים כאשר רק מדברים על המרכז ורק מדברים על עידוד או חיזוק התחבורה הציבורית מהפריפריה למרכז וזאת כדי לחפש לנשים הערביות מקומות עבודה במרכז.
חנין זועבי: אנחנו צריכות לקדם את אזורי התעשייה ולקדם את התשתית של הישובים הערביים כי האישה הערבייה, כמו שאר הנשים, קודם כל מחפשת עבודה במרחב הישוב שלה, בתוך הישוב או קרוב לישוב הערבי, קרוב לעיר וקרוב לכפר הערבי.
חנין זועבי: הקשר בין מקומות תעסוקה לנשים ערביות לבין פיתוח הישובים הערביים הוא קשר הדוק והוא הדוק יותר מאשר הקשר בין מקומות תעסוקה לגברים הערביים לבין פיתוח הישובים הערביים.
חנין זועבי: אי אפשר ליצור מקומות עבודה לנשים הערביות בלי אזורי תעשייה, בלי למשוך מפעלים או מקומות תעסוקה לישובים הערביים.
חנין זועבי: איך אפשר לעשות זאת אם 2,3 אחוזים מאזורי התעשייה במדינה נמצאים בישובים הערביים?
חנין זועבי: אנחנו 18 אחוזים, מיליון ו-300 אלף, אבל 2.3 אחוזים מאזורי התעשייה נמצאים בישובים הערביים.
חנין זועבי: אני לא יכולה להתחיל לדבר על עבודה בלי לדבר על אדמה, בלי לדבר על הפקעת אדמות ולא בגלל שזאת אובססיה שלי.
חנין זועבי: כדי לתת לכם את הרעיון שחלק
חנין זועבי: כם כל כך לא אוהב לשמוע, כל כך אין לו את האומץ לשמוע, כל כך אין לו את הערכים עליהם דיברתי מההתחלה, זאת נקודה ערכית לדבר על שוויון בין נשים ערביות ועל מיקומן הכלכלי של הנשים הערביות.
חנין זועבי: פרקטיקה, צריכים לדבר על החזרת אדמות, צריכים לדבר על תיעוש, צריכים לדבר על פיתוח אזורי תעשייה, פיתוח התשתית וצריכים לא להאשים את הקורבן ולהגיד בכל האומץ שלחלק יש ולחלק אין את האומץ הזה לדבר גם על הפליה ועל גזענות.
חנין זועבי: אני לא רק אישה אלא אני אישה פלשתינית, יש לי את הזהות שלי ואף אחד לא יכול להתווכח ולומר שאני מאמין בצדק הכלכלי והשוויון הכלכלי אבל את הזהות שלך, את המקום שלך במולדת שלך אני לא מכיר ואני מדכא.
עליזה לביא: תודה רבה לחברת הכנסת חנין זועבי.
עליזה לביא: כמו שאת יודעת, כאשר רוצים, אפשר לעבוד יחד ולשתף פעולה.
יפעת קריב: שלום לכן.
יפעת קריב: כמו שאתן יודעות, אנחנו כולנו כאן בלחץ של זמן.
יפעת קריב: אני השארתי שדולה בלי חבר כנסת ורצתי לכאן.
יפעת קריב: אני רוצה לומר ממש במשפט אחד.
יפעת קריב: חברת הכנסת עליזה לביא, באמת כל הכבוד, שאפו.
יפעת קריב: אנחנו מסתובבות היום בכנסת ורואות נשים, נשים, נשים.
יפעת קריב: בקרוב מאוד היעד הוא שישים חברות כנסת ולשם אנחנו הולכות כך שלא רק היום נראה נשים.
יפעת קריב: שוב, תודה רבה לך על מה שעשית היום.
יפעת קריב: האני הכלכלי שלי.
יפעת קריב: אני אהיה קצרה ומדויקת.
יפעת קריב: אני רוצה לומר לכם מה אני חושבת על זה ואני אחלק את דבריי לשני נושאים.
יפעת קריב: זה מתחיל במי אני, מה אני ומה למדתי.
יפעת קריב: אני אחרי הצבא רציתי ללמוד את המקצוע אותו אני אוהבת שהוא עבודה עם בני אדם.
יפעת קריב: אני עובדת סוציאלית בהכשרתי והלכתי ללמוד עבודה סוציאלית.
יפעת קריב: יש כאן עובדות סוציאליות, נשות חינוך.
יפעת קריב: משם אני באה.
יפעת קריב: לא אכפת לי שזה מקצוע נשי.
יפעת קריב: זה המקצוע אותו אני אוהבת.
יפעת קריב: מעמד ביניים, לא מרחיבה יותר מדי.
יפעת קריב: כשבאתי לשלם את התשלום הראשון שלי לאוניברסיטה, הגעתי לבנק לפרוס את התשלום לתשלומים, לחלק, הסתכלה עלי הפקידה ואמרה: עבודה סוציאלית?
יפעת קריב: אנחנו ממך לא נראה כסף.
יפעת קריב: עד היום זה מלווה אותי.
יפעת קריב: דרך אגב, חזרתי אחרי כמה שנים ואמרתי לה: את רואה?
יפעת קריב: זה משתפר.
יפעת קריב: ביום בו בחרתי את המקצוע ללימודים, הלכתי לשלם את התשלום הראשון שלי, אמרו לי שממני לא יראו כסף.
יפעת קריב: כך התייחסו אלי.
יפעת קריב: את צריכה לפרוס לתשלומים, אבל את בטח לא תגיעי לשום מקום.
יפעת קריב: זאת הייתה אמירה שמלווה אותי כל כך הרבה שנים אחר כך, עשרים שנים אחר כך.
יפעת קריב: אני זוכרת את הפקידה, אני זוכרת את האשנב בבנק ואני חושבת שזה מתחבר לתפיסה הכלכלית שלי שאומרת שלכל אישה בכל מקום ובכל מצב חייב להיות מקצוע והיא חייבת לפרנס את עצמה.
יפעת קריב: אני התחלתי לעבוד בגיל 15 ועבדתי כל חיי עד היום עם ארבע לידות, עם ילדים ועם כל מה שעשיתי, ותמיד אני יודעת שכאשר הרווחתי כסף, זה שם אותי במקום של עצמאות, עצמאות כאישה, עצמאות כלכלית, עצמאות שאני לא חייבת לאף אחד כלום.
יפעת קריב: גם כאשר בחרתי במקצוע שלי של עולם העבודה הסוציאלית והחינוך, לא התביישתי בזה אלא באתי לזה בגאווה מאוד מאוד גדולה.
יפעת קריב: אני אומרת לנשים שלא משנה מה תבחרו להיות בחיים שלכן, בין להיות בתפקיד מאוד בכיר עם המון שעות מחוץ לבית לבין להיות עקרת בית ולגדל ילדים או פשוט להיות בבית במשך כמה שנים, בתחילת הדרך תרכשו מקצוע, תלמדו, תתפתחו למקום שאתן מאמינות בו, כך שבבוא היום, בכל מקרה, אישה תוכל לפרנס את עצמה ולעולם לא תזדקק לאף אחד שיפרנס אותה.
יפעת קריב: הדבר שאני אוהבת לעשות הוא כאשר אני הולכת למקום כלשהו ופעם במשהו מחליטה להתפנק במשהו, אני משלמת את זה מהכסף שלי ואף אחד לא משלם עלי, לא בגיל 15, לא בגיל 21, לא בגיל 28, לא כאשר עבדתי בכמה עבודות כדי לממן את הלימודים באוניברסיטה.
יפעת קריב: תמיד שילמתי בעצמי והיום הפינוק הקטן שלי הוא שאם אקנה תיק או נעל או משהו אחר, זה מהכסף שלי שהרווחתי מעבודתי במשך כל החיים, כל הזמן, בכל תפקיד.
יפעת קריב: הקריאה שלי אליכן היא לעצמאות כלכלית ולהיות אחראיות לעצמנו עם מקצוע והצלחה.
יפעת קריב: זה המקום אליו אני שואפת.
עליזה לביא: תודה לחברת הכנסת יפעת קריב.
עליזה לביא: רוצי לשדולה שלך ותודה שבאת.
עליזה לביא: חברת הכנסת מיכל בירן שגם רצה בין העיסוקים השונים.
מיכל בירן: אני מתנצלת על כך שאני אצטרך לעזוב לאחר דבריי.
מיכל בירן: אלה החיים בכנסת.
מיכל בירן: מי שמכיר את הכנסת, יודע שכך זה עובד ויודע שיש כמה דברים חשובים שמתקיימים כולם בעת ובעונה אחת.