GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מתיו גולד: למשל, העבדות שהיתה מקובלת במאה ה- 18 והמאמצים הבלתי רגילים שנעשו אז במאבק כנגד סחר העבדים.
<מתיו גולד: גם בעבר הלא רחוק, העולם התאחד במטרה לאסור את השימוש בתחמושת מצרר ובנשק כימי.
<מתיו גולד: שינינו את הפרמטרים לגבי מה מקובל ומה חוקי לשימוש בזמן מלחמה והצלחנו ליצור יחד נורמות חדשות בנושא.
<מתיו גולד: זה מה שבעבר עשה את השינוי וזה יעשה זאת שוב.
<מתיו גולד: עלינו להיות ברורים, שאונס ואלימות מינית הם מחוץ לתחום שהעולם מוכן לקבל אפילו בזמן מלחמה.
<מתיו גולד: אסור לנו שוב להחשיב את האלימות המינית כחלק בלתי נפרד מהמלחמה.
<מתיו גולד: חשוב שכולם ידעו, שהמשתמשים באונס כנשק בזמן מלחמה, יילקחו לחקירה ויועמדו למשפט.
<מתיו גולד: היום, העולם התאחד בלונדון לפסגה עולמית ושאפתנית חסרת תקדים.
<מתיו גולד: ברית של 120 מדינות וחברות אזרחיות, כולם פועלים ביחד כדי להגיע לפתרונות אמיתיים ומעשיים.
<מתיו גולד: פתרונות כמו הבאת אשמים לדין ע"י עידוד הקורבנות לבוא ולהתלונן, או, הכשרתם של אלה שיגיבו ראשונים, באיסוף מידע וראיות.
<מתיו גולד: אם אנו יכולים לומר בבהירות ובכל הכוח שהקהילה הבינלאומית יכולה לשלוט ב- "לא עוד", אז אנו יכולים להביא לשינוי.
<מתיו גולד: תודה רבה.
עליזה לביא: תודה רבה לך אדוני השגריר.
עליזה לביא: אונס באזורי מלחמה, אונס באזור הקונפליקט, אונס בהיסטוריה בכלל.
עליזה לביא: חשבתי על הישיבה שלנו כאן על הוועדה הבוקר, נזכרתי בדברים שכותב חיים נחמן ביאליק, כשהוא מגיע על הפוגרום בעיירה לנשק הזה כנגד נשים, לכיבוש, להריסה של החיים, למה זה עושה לאשה, למשפחה, לקשר, להמשך, לעתיד.
עליזה לביא: השימוש באונס ככלי מלחמה מוכר לנו בהיסטוריה, והוא ממשיך וקורא כמו שאנחנו עדים ורואים.
עליזה לביא: נראה סרטון קטן שהוכן לכבוד הכנס, ולאחר מכן נמשיך.
עליזה לביא: (הקרנת סרטון, הצגת מצגת).
עליזה לביא: חבר הכנסת חיליק בר, במעבר חד אליך.
יחיאל חיליק בר: לא פשוט לדבר אחרי אנג'לינה.
עליזה לביא: אבל אני חושבת שעצם העובדה שהיא לוקחת את הנושא הזה, ומציגה אותו על סדר היום, נרתמת - - -
יחיאל חיליק בר: הפעילות ההומניטרית שלה זה דוגמה לכל אחד בעולם הפוליטי והלא פוליטי, וצריך להצדיע לה.
עליזה לביא: מה שהיא מקבלת היא לוקחת אותה, היא יושבת באו"ם, היא לוקחת את הנושא הזה.
עליזה לביא: תראה, אנחנו מתכנסים כאן עם עוד 40 מדינות, למעשה יש הזדמנות פז להעלות את הנושא הלאה.
יחיאל חיליק בר: אני רוצה להודות לך על היוזמה וכמובן למתיו גולד שמוביל את זה פה ביחד.
יחיאל חיליק בר: אני רק רוצה להגיד שאחת הבעיות הכי גדולות שיש היא לא בהכרח אם זה קורה כנשק סיסטמתי או שיטתי כדי לדכא את האויב או שאנשים וחיילים עושים את זה סתם להנאתם, השאלה מה עושים עם זה אחר כך, איך אוספים את זה, ואיך מדברים על זה.
יחיאל חיליק בר: אמר יושב ראש האופוזיציה בצדק, למשל, נתן את הדוגמה של השואה, אנשים התביישו לדבר על זה, או בכלל אמרו, תשמעו קרה פה משהו כל כך גדול שאנחנו עכשיו נתחיל לדבר על מי נאנסה, או הוטרדה או הוכתה, ואני חושב שזאת טעות.
יחיאל חיליק בר: לחשוב שאם יש עץ גדול שמסתיר עץ קטן, ובגלל העץ הקטן שהוא במקרה הזה מאוד גדול ברמה האישית, אולי לא הלאומית, זאת טעות.
יחיאל חיליק בר: צריך לראות איך אנחנו דואגים שבכל אזור קונפליקט, בכל קונפליקט שיש יידעו לפני, גם הצבאות המעורבים, וגם המדינות המעורבות שהנושא של אונס ושימוש באלימות מינית במלחמה ימוצה, גם אם יש דבר יותר גדול למצות אותו לפני שזה לצורך העניין הפסקת הלחימה או הסכם שלום, כי באמת המחשבה שאותם דברים שנראים לאנשים אחרים קטנים, אבל הם עולם ומלואו לאותן נשים וילדים - - -
עליזה לביא: גם גברים.
יחיאל חיליק בר: גם גברים, שעולמם האישי נחרב, אז גם אם העולם תוקן לצורך העניין, למרות שזה גם בדרך כלל לא קורה, אנשים נוטים לחשוב שיהיה אפשר להעלים את זה מאחורי העץ הגדול של המלחמה.
יחיאל חיליק בר: אנשים ונשים וגברים מפחדים מלדבר על זה, מתביישים לדבר על זה, חושבים שזה לא יעניין את המערכת בגלל שהגיע שלום לצורך העניין, נפסקה המלחמה, מי בכלל יעניין אותו המקרה האישי שלי מתוך כל אותן מערכות פוליטיות וצבאיות ענקיות שבאו לכדי מיצוי וסיימו את הלחימה.
יחיאל חיליק בר: אנחנו צריכים בעזרת היוזמה הבריטית הזו, בעזרת ג'ולי ובעזרתנו, לדאוג שכל אחד יידע שגם הדברים המאוד קטנים האלה, ששוב פעם, הם מאוד גדולים ברמה האישית והמוסרית, יבואו לכדי מיצוי גם אם זה חודשים ושנים אחרי המלחמה, וזה לעולם לא יישכח.
יחיאל חיליק בר: גם אם זה היה משהו מאחורי דבר הרבה יותר גדול ונורא, ועל כן, אני מודה לך ולכם על היזומה הזאת, ואני כמובן כחבר ועדה עומד לרשותכם בכל מה שנדרש לסיפור הזה.
עליזה לביא: פרופ' עמיקם נחמני, לפני כשנתיים, במקרה או שלא במקרה פנית אליי, ואמרת לי, עליזה, נושא האונס בעולם, אונס ככלי מלחמה מעסיק אותי מאוד.
עליזה לביא: אני מתוודה על הנושא, לא העליתי על דעתי שהנושא הזה עדיין משתמשים בו באזורי קונפליקט, והנה אנחנו שומעים על ניגריה שעוד נשים נחטפות, ועל הודו, ומה קורה בהודו, ומה קורה במדינות שכנות שלנו.
עליזה לביא: אתה חוזר אחרי זה עם מחקר מרתק, ועם רקע תאורתי שאני יודעת שיהיה לך מאוד קשה לסכם עבורנו את זה בזמן הקצוב שנתתי לך.
עליזה לביא: אני מודה לך על הזמן שאתה פינית הבוקר עבור הוועדה שלנו, ובא להציג בפנינו חלק קצר וקטן מהמחקר המרתק שאתה עורך.
<עמיקם נחמני: תודה רבה.
<עמיקם נחמני: בוקר טוב, אני מודה על ההזמנה להיות פה.
<עמיקם נחמני: נתנו לי 15 דקות, ואני מאמין שאני אעמוד בהן.
<עמיקם נחמני: אני שמח לראות את יושבת ראש הוועדה, עמיתה וקולגה מאוניברסיטת בר אילן.
<עמיקם נחמני: אני שמח לראות פה את שגריר בריטניה, אותו אירחתי לפני שנתיים כשהייתי אז יושב ראש המחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת בר אילן, השגריר כיבד אותנו בנוכחותו, ואני מודה לשגריר על בואו היום לכאן.
<עמיקם נחמני: לאחרונה השלמתי עם מחקר שעסק בכל ההיבט של RAPE And War – אונס במלחמה.
<עמיקם נחמני: אני אציג פה ממש ממצאים מרכזיים.
<עמיקם נחמני: אני מניח שאולי הם יוסיפו לדיון פה היום, אני מקווה שיוסיפו לדיון פה היום.
<עמיקם נחמני: נגיד פה כמה דברים בהקשר הזה.
<עמיקם נחמני: אונס הפך לכלי נשק, הוא תמיד היה, אבל הוא יותר ויותר כלי נשק אסטרטגי ונפוץ.
<עמיקם נחמני: אונס היום הוא גורם מספר אחד לפליטות בעולם, זאת אומרת, כתוצאה מאונס, יש לנו כל הנושא של פליטים, משפחות ועדות אתניות שונות, קבוצות שונות ברוחות שמא בנותיהן תאניסנה, וזה גורם מספר אחד גם לפליטות בעולם.
באסל גטאס: -- - - בסוריה, אלה הנשים שהפכו לפליטים בגלל - - -
<עמיקם נחמני: נכון.
<עמיקם נחמני: כלומר, אם אנחנו גם רוצים, אם נגיד את הדבר הבא – מי שרוצה ליצור אתניק Ethnic cleasing היינו טיהור אתני, אז הדבר הכי טוב להשיג אותו הוא לבצע זיהום אתני.
<עמיקם נחמני: כלומר, את הזיהום האתני אנחנו מבצעים באמצעות אונס, וזה כלי נשק יוצא מן הכלל.
<עמיקם נחמני: אז אם עד כה שמענו שאונס קיים, וכו', אני חושב שהצגת הדברים שלי באה בעצם להסביר לי למה הוא קיים, מה משיגים בעזרת אונס, זה בעצם רוח הדברים שאני הולך להגיד ב-15 הדקות הבאות.
<עמיקם נחמני: אונס יוצר "ג'נוסייד" זה מאוד מעניין, לא הרגתי אף אחד, אני בסך הכול אנסתי.
<עמיקם נחמני: אבל אונס יוצר "ג'ינוסייד" מפני שאם בחברה למשל יש 1,000 נשים שאחראיות על הדמוגרפיה, ו-200 נאנסו, אז עם ה-200 האלה, אף אחד מהגברים בקהילה לא יביא ילדים לעולם, זאת אומרת, מעתה ואילך יש לנו רק 800 נשים שאחראיות לדמוגרפיה.
<עמיקם נחמני: הקהילה קטנה, הקבוצה האתנית קטנה, אונס כתוצאה מכך, הוא בעצם ג'ינוסייד, הוא השמדת עם.
<עמיקם נחמני: אני אגיד עוד דבר, את "מיסיטי" או במושג של תרבות ומנהגים, ואיך אנחנו מתנהגים וכו', זה חזק מכל חוק, ואני אסביר מה זה נוגע לנושא שלנו.
<עמיקם נחמני: כיוון שיש מקום ויש נטייה ויש רצון לעזור לנשים שנאנסו על ידי הוצאת פסקי הלכה, על ידי הוצאת "פאטוות", על ידי קריאה של ממשלות, על ידי קריאה של חברי כנסת, על ידי קריאה של חברי פרלמנטים, אתן עדיין אחיותינו, אתן עדיין מהקהילה, אנחנו נשמח אם אתם תישארו אתנו, אנחנו נרצה לשאת אתכן לנשים ולהביא ילדים אתכן לעולם.
<עמיקם נחמני: אבל מה אפשר לעשות שחוקים זה דבר אחד, והתנהגות, קרי, אתניות ותרבות זה דבר שני, ולמרות כל החוקים, וכל הקריאות, וכל ה"פאטוות", וכל פסקי ההלכה, הקהילות, התרבות של הקהילות היא בעצם לא להינשא לנשים שנאנסו, ובצורה כזאת גם יש פגיעה בנשים האלה, אבל הקהילה נפגעת שזה אולי הדבר המרכזי שמבדיל בין אונס בחיי יום יום לאונס במלחמה.
<עמיקם נחמני: בשעה שבחיי יום יום הקורבן זו אותה אשה אומללה, במלחמה או במאבקים אתניים, או בקונפליקטים אתניים, המטרה זה הקהילה, המטרה היא פגיעה ואת זה אנחנו נפרט עוד מעט.
<עמיקם נחמני: אני רק רוצה להגיד כשאני אמרתי שאתניות או שמנהגים חזקים יותר מכל חוק וכו', אתן לכם רק את הדוגמה הבאה.
<עמיקם נחמני: בכל מדינה בעולם, אבל בכל מדינה בעולם שקיים היום מנהג מילת נשים, קיימים חוקים מאוד מפורטים נגד מילת נשים.
<עמיקם נחמני: כלומר, שאתניות בעצם ותרבות חזקה יותר מכל חוק, זה דבר שכדאי לדעת אותו.
באסל גטאס: אפילו מדת.
<עמיקם נחמני: נאמר פה משהו, והוזכר, ואני רק אתן פה את הנימה האירונית של הדבר.
<עמיקם נחמני: אם מלחמת העולם השנייה פרצה – אנחנו מנקים את כל הלכלוך וכו', מייד תבינו מה אני מתכוון, ומלחמת העולם השנייה פרצה בגלל הרצון הנאצי לטהר את גרמניה מכל מיני לכלוך - מיהודים, מצוענים, מהומו-סקסואליים, מחולי נפש, וכו', כלומר להפוך את הגזע הגרמני לטהור, אני אינני מכיר אירוניה היסטורית יותר גדולה, כאשר בדרך ממוסקבה לברלין, כך אומרות השמועות, הצבא האדום ביצע כ-3 מיליון מעשי אונס, מהם כ-2.5 מיליון של נשים גרמניות, אינני אחראי לסטטיסטיקה ולדיוק שלי, אבל אני מניח שאתם יודעים את זה.
<עמיקם נחמני: אני רוצה להסביר את האירוניה.
<עמיקם נחמני: הסלאבים לפי מדרג הגזעים הנאצי הם בתחתית מדרג הגזענים.
<עמיקם נחמני: הם מקבילים לחיות המשק - לכבשים, לחמורים, ולסוסים ולפרות וכו'.
<עמיקם נחמני: אם מלחמת העולם השנייה פרצה מבחינה גרמנית על טיהור הגזע, אז אין לך אירוניה גדולה יותר מכך שאותו גזע זוהם על ידי מי שהם בעצם בתחתית סולם הגזעים, עד פה אמרנו גם את הנימה האירונית של הדבר הזה.
<עמיקם נחמני: אני רוצה להסב את תשומת ליבכם לתופעה מאוד מעניינת, ככל שכלי הנשק הם יותר מתוחכמים, היום אנחנו מדברים על מלחמות סייבר, והיום אנחנו מדברים על מטוסים ללא טייס, והמלחמה היא כפתורית, היינו שימוש בטילים וכו', שימו לב לשלושה כלי נשק מאוד פרימיטיביים עם השלכות אדירות.
<עמיקם נחמני: אתה יכול למשל לקחת מטוס למלא אותו באנשים ודלק ולזרוק אותו על בניין.
<עמיקם נחמני: אתה יכול כמובן לקחת חגורת נפץ ולהתפוצץ באוטובוס.
<עמיקם נחמני: אתה יכול כמובן לאנוס נשים.
<עמיקם נחמני: אלה שלושה כלי נשק, שלמרות הפרימיטיביות שבהם, כיום דווקא בתחילת המאה ה-21 אנחנו מוצאים את האפקטיביות האדירה שלהם.
<עמיקם נחמני: אבל עוד יותר מכך, כאשר אנחנו מבצעים אונס, הכוונה בעצם זה אחד מהחלקים של כוונה הרבה יותר גדולה כשאנחנו מכריזים על מלחמה, או פותחים במלחמה לעשות פמיניזציה לאוכלוסייה, ואני אסביר איך אנחנו עושים פמיניזציה לאוכלוסייה.
<עמיקם נחמני: שלוש שיטות מרכזיות לעשות פמיניזציה לאוכלוסייה.
<עמיקם נחמני: אפשר להרוג את כל הגברים, וזה גם יש צו תנ"כי להרוג כל זכורה וכו', להרוג את כל הזכרים, ואז אתה נשאר רק עם הנשים, ואז החברה היא פמיניסטית, זה מובן לחלוטין.
<עמיקם נחמני: ואם חושבים שזה רק היה בתקופת התנ"ך, אני רק רוצה להסב את תשומת ליבכם לסרברניצה בשנת 1994, על הרג מאסיבי מאוד של קרוב ל-10 אלפים גברים במפורש כדי להשאיר את האוכלוסייה, אוכלוסייה פמנימית, אוכלוסייה נקבית לחלוטין, אוכלוסייה נשית עם כל ההשלכות שיש לדבר הזה - אז שיטה אחת היא להרוג את הגברים.
<עמיקם נחמני: שיטה שנייה היא בעצם גם לאנוס את הגברים.
<עמיקם נחמני: אנחנו מוצאים את השיטה הזאת בתנ"ך וכו'.
<עמיקם נחמני: אני רק רוצה להסב את תשומת ליבכם למי שלא מכיר פה את הסיפור של לוט והמלאכים, כאשר אנשי סדום צובאים על הבית ואומרים ללוט: "הוציאה אותם ונדעה אותם", ואם אנחנו לא בטוחים לדעת מה פרוש המלה או הפועל "ונדעה" אותם, מי שקצת זוכר את אותו קטע תנ"כי, ההצעה של לוט: "אל נא תרעו אחיי, קחו את שתי בנותיי" - בנות 16, עוד לא ידעו גבר, וכו', עשו בהן כרצונכם.
<עמיקם נחמני: אבל זה השיטה השנייה שאולי היום היא קצת פחות נפוצה.
<עמיקם נחמני: השיטה השלישית שהיא קצת יותר מתוחכמת, היא בעצם לאנוס את הנשים של הקהילה.
<עמיקם נחמני: ברגע שאתה אונס נשים של קהילה, תראו מה יצרתם?
<עמיקם נחמני: לפחות מבחינה תרבותית, ולפחות מבחינה ביולוגית, גברים בגלל כוחם הביולוגי שהוא הכוח הפיזי, עדיף על כוחם של נשים, אמורים להגן על נשותיהם.
<עמיקם נחמני: ברגע שלא הגנת על נשותיך, בעצם אתה אינך יותר טוב מנשותיך.
<עמיקם נחמני: בעצם אתה מפגין חולשה פיזית, ומי שמפגין חולשה פיזית מפגין פה חולשה נשית, כיוון שחולשה פיזית נשית היא תכונה נשית.
<עמיקם נחמני: אני אינני מבחינה ביולוגית כמובן אומר פה, עם כל המלחמה ברעיון שחולשה פיזית גם מפגינה חולשה מנטאלית.
<עמיקם נחמני: חולשה פיזית איננה מפגינה חולשה מנטאלית כמובן.
<עמיקם נחמני: אני רציתי להסב את תשומת ליבכם לשלוש שיטות לעשות פמיניזציה לאוכלוסייה, כשהאחרונה בהם כאשר נשותיי, בנותיי, אחיותיי, נאנסות ואני לא הגנתי עליהן, הפגנתי חולשה פיזית, ומי שמפגין חולשה פיזית בעצם זאת תכונה נשית מובהקת.
<עמיקם נחמני: הבנו את הדבר הזה.
<עמיקם נחמני: כלומר, אלה שיטות לעשות פמיניזציה לאוכלוסייה.
<עמיקם נחמני: טיפה היסטוריה בהקשר הזה.
<עמיקם נחמני: היציאה למלחמה להשגת נשים, אנחנו מכירים את זה משחר ההיסטוריה.
<עמיקם נחמני: הרבה פעמים התשלום לחיילים היה – אינני יכול לתת לכם כסף, אבל אני כן יכול להציע לכם את השלל, קרי, את הנשים.
<עמיקם נחמני: העבדות, למשל, בארצות הברית במיוחד העלתה לנו את השאלה המאוד מעניינת, אם יכולה להיות מעשי אונס בין מאסטר, בין אדון לבין השפחה שלו, הרי היא רכושי, על איזה סעיף בדיוק תעמיד אותו לדין?
<עמיקם נחמני: אם הוא שובר, אם אני אשבור את השעון שלי לצורך הדוגמה, על מה בדיוק תעמידו אותי לדין?
<עמיקם נחמני: כלומר, האם בכלל יכול להיות מעשה אונס בין מאסטר לבין השפחה שלו, זה מצד אחד.
<עמיקם נחמני: אנחנו יכולים גם לראות כאשר שלטון מתפורר, אנחנו יכולים לראות איך הדבר מתבטא באונס.
<עמיקם נחמני: ראינו את זה בהתפוררות השלטון של הצאר, אנחנו ראינו את זה גם בהתפוררות של השלטון הקומוניסטי, למשל, ביוגוסלביה, ששם כפי שנאמר פה, וגם השגריר דיבר על כך, שם הפליאו במונחים החדשים אפילו שהמציאו – מרכזי אונס, וכו'.
<עמיקם נחמני: אנחנו יודעים גם למשל שהצבא הגרמני הבדיל בין מעשה אונס בחזית המזרחית, לעומת מעשה אונס בחזית המערבית.
<עמיקם נחמני: כלומר, בחזית המזרחית מול סלאבין זה טופל כבעיית משמעת.
<עמיקם נחמני: בחזית המערבית מול צרפתים, או צרפתיות כמובן, מול הולנדיות וכו', ובלגיות, זו הייתה עבירה שעונש מוות בצידה, כשהנובע ומה שמסביר את ההבדל הזה זה סולם הגזעים כפי שאני הזכרתי אותו בתחילת ההרצאה.
<עמיקם נחמני: יש גם שאלה תרבותית לאונס, כלומר, אם אני רואה אשה כרכוש, יש לזה כמובן בעיה אחרת מאשר לראות אותה כ-Human bing.
<עמיקם נחמני: אם הרכוש נפגע פה כתוצאה מאונס, זה סיפור אחד, כלומר, אני אקבל בשביל אותה אשה במקום 1,000 שקל רק 500 שקל, אם זאת תהיה בתי, ואני אמכור אותה, או שמי שירצה להתחתן איתה, ואני אבקש את המוהר בעבורה וכו'.
<עמיקם נחמני: זאת אומרת בהרבה תקופות כשנשים נחשבו עדיין לרכוש, ההיבט הזה של אונס רק טופל כבעיה כלכלית לא יותר מכך.
<עמיקם נחמני: יש כאן כל הרעיון שמין בכוח לא קיים.
<עמיקם נחמני: יש קהילות שמרניות ומסורתיות שהרעיון של אונס לא קיים בז'רגון, גם לא במחשבה.
<עמיקם נחמני: אם אירעה מגע מיני, הוא כתוצאה מהסכמה של שני הצדדים, אין דבר כזה שלא הייתה פה הסכמה.
<עמיקם נחמני: וכתוצאה מכך כמובן הרבה נשים שילמו בחייהן על כך, לכי תוכיחי שזה נעשה בניגוד לרצונך, כפי שאמרתי אין דבר כזה במקומות האלה.
<עמיקם נחמני: במשפט המודרני, ופה אני ממש אסכם בשני מלים, נוספו שני דברים שלא היו בעבר.
<עמיקם נחמני: יכול להיות כיום אונס בין בעל לאשתו, שזה דבר שלא היה בעבר.
<עמיקם נחמני: אגב, זה רק בשנים האחרונות, מערכות החוקים במדינות המערב מתוקנות, רק בשנות ה-80, וה-90, הרעיון שבין בני זוג יכול להיות אונס, רק בשנות ה-80 וה-90 של המאה הקודמת תוקנו מערכות החוקים בנושא הזה.
<עמיקם נחמני: זה סיפור אחד.
<עמיקם נחמני: ותיקון שני שהיה, שלא חובה כיום שתהיה מחאה קולנית או מחאה פיזית בכל ההקשר של אונס.
<עמיקם נחמני: אני לא מחיתי, אני כאשה לא מחיתי, או אני כאשה לא צעקתי, וכו', כיוון שיש פה יחסי מרות, אתה המפקד שלי בצבא, אתה הפרופסור שלי באוניברסיטה, אתה המעביד שלי במפעל, וכו', אני דואגת לחלב וללחם של הילדים שלי, ולא רוצה להפסיד את מקום העבודה, וכו', אלה שני תיקונים מאוד משמעותיים שנכנסו למערכות החוקים בשנים האחרונות.
<עמיקם נחמני: שלא כבחיי יום יום ששם יש היכרות מוקדמת בין אנס וקורבנו במשהו כמו כמעט 80% מהמקרים, זה תלוי באיזה תרבות אתה נמצא וכו', 78%, 80% וכמה.
<עמיקם נחמני: באונס במלחמה המקרה הוא אנונימי לחלוטין, לא הכרתי אותך קודם, ולא אכיר אותך כנראה גם אחר כך, וכל הנושא של אנונימיות חוגג פה בנושא הזה.
<עמיקם נחמני: אבל יותר מכך, בשעה שבחיי יום יום את המטרה, את הקורבן, וגם את המטרה, במלחמה את רק כלי רכב, בעזרתך רק אני פוגע בקהילה, ואני הסברתי קודם איך הקהילה נפגעת.
<עמיקם נחמני: אני אדלג בהיבט הזה, אבל זה הבדל אדיר בין אונס בחיי יום יום למלחמה.
<עמיקם נחמני: בשעה שביום יום את המטרה והקורבן, במלחמה זה הקהילה שלך היא המטרה והקורבן.
<עמיקם נחמני: אנחנו דיברנו כמובן הזכרנו את המלחמה ביוגוסלביה וכו', כאשר המטרה המרכזית וגם השגריר דיבר על כך, הוא הזכיר את הנושא של pregnancy, המטרה המרכזית במקומות רבים היא הריון, כיוון שאם אחר הסתובב לי "פרד בחצר", כלומר, בן כלאיים שאביו מיחידה אתנית אחת, אמו מיחידה אתנית שניה.
<הדס בן אליהו: אני חייבת להגיד שיש לי קושי אדיר בצורת ההתבטאות שלך, אני ממש מרגישה מותקפת כשאני יושבת פה.
<הדס בן אליהו: אולי אפשר קצת לשקול את המלים ולחשוב על סוג השיח שאתה מייצר פה.
עליזה לביא: אני מבקשת לתת לפרופ' נחמני לסיים את דבריו.
עליזה לביא: לסיכום בבקשה.
<עמיקם נחמני: אם התוצאה של אונס הוא בעצם תוצרת של בן מאב מיחידה אתנית אחת, ואם מיחידה אתנית שנייה, הטענה שהחוזק של הקהילה שלי נפגע, אני יכול לדבר סודות על ידו, אני לא בטוח.
<עמיקם נחמני: אולי בעצם נולד לי פה גייס חמישי, אני אינני בטוח בהקשר הזה וכו'.
<עמיקם נחמני: אני רק רציתי בהקשר הזה אולי, ואני מסיים, רק להקריא, כיוון שזה היה באנגלית, אז אני אתרגם אותו לעברית.
<עמיקם נחמני: מדרש שאולי ייתן פה אונס נחשב בעצם לסיבה להרס בית המקדש, ואני אתן פה מדרש, ואתם תבינו במיוחד מה הכוונה, זה ממסכת גיטין, ואני אעשה זאת בקיצור נמרץ.
<עמיקם נחמני: היה לנו נגר, והיה לנו שוליה לנגר.
<עמיקם נחמני: הנגר רצה להרחיב את העסק.
<עמיקם נחמני: משום מה אומר לו השוליה, בוא אליי ואני אתן לך כסף להרחבת העסק.
<עמיקם נחמני: אומר בסדר, שלח הנגר את אשתו לשוליה, השוליה נתן ולא ראה אותה, הנגר לא ראה את אשתו במשך שלושה ימים.
<עמיקם נחמני: בא הנגר אל השוליה ושאל אותו איפה אשתי, אומר לו השוליה, אני לאשתך נתתי את הכסף מייד, אבל אני שמעתי שכאשר היא הלכה הביתה, הנערים אנסו אותה בדרך.
<עמיקם נחמני: אומר לו כעת הנגר מה אעשה?
<עמיקם נחמני: אומר לו השוליה אתה חייב לגרש את אשתך.
<עמיקם נחמני: אומר לו הנגר, אבל אין לי כסף, הכתובה שלה 100 מיליון, זה 1,000 שקל, הרבה מאוד כסף, אומר לו השוליה, בוא אליי אני אתן לך את הכסף ותוכל לגרש את אשתך בהתאם לכתובה.
<עמיקם נחמני: הסיפור הבא הוא כעת.
<עמיקם נחמני: מגרש הנגר את אשתו, השוליה מייד נושא לאשה את אותה גרושה, והתמונה הבאה, וזה הסוף, יושבים השוליה שנשא לאשה את גרושת הנגר, עומד הנגר ומשקה עליהן, אומר הכתוב, כלומר, מוזג לכוסותיהם ודמעותיו נגרות לכוסותיהם – ועל זה יצאה בת קול שיחרב בית המקדש.