GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם וורצמן: אני שמח להיות כאן.
אברהם וורצמן: אי אפשר לומר שמח, אבל חשוב לי להיות כאן כי הנושא הוא מאוד חשוב ותודה על שהזמנת אותי ואני אשתדל להיעתר כאשר אתה מזמין אותי לנושא כל כך חשוב.
אברהם וורצמן: חברתי עליזה לביא, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, שמעתי שגם חבר הכנסת יוני שטבון נמצא כאן אבל אני לא רואה אותו.
אברהם וורצמן: הוא היה כאן קודם אבל כנראה יצא.
אברהם וורצמן: שלום לאנשי המקצוע, אנשי הארגונים, אנשי העמותות, חברים יקרים.
אברהם וורצמן: כמו שחבר הכנסת צור תיאר קודם, לפני שלושה-ארבעה חודשים השתתפנו בדיון שעסק בתופעה המזעזעת הזאת של בני נוער וצעירים שעוסקים בזנות, ניצול מיני בקרב ילדים, תופעות שבכלל קשה לומר אותן ודרכי ההתמודדות של המערכות השונות בתופעה הקשה הזאת.
אברהם וורצמן: בעקבות אותו דיון הוחלט לקבוע את יום העיון החשוב הזה ואני מקווה שגם יצאו ממנו מסקנות מעשיות נוספות על מה שנעשה היום כי הסוגיה הזאת של התמודדות מערכת החינוך עם בעיה של ילדים ונוער שעוסקים בזנות או בניצול מיני שמנצלים אותם מינית, היא בהחלט בעיה חשובה מאוד שמחייבת את כולנו להתמודד.
אברהם וורצמן: קודם כל, אני רוצה לגעת בנקודה ראשונה שדקרה אותי.
אברהם וורצמן: כל המחקרים מלמדים היום שגיל ההתחלה בעיסוק בזנות ובניצול מיני משמעותי הוא גיל 13-14.
אברהם וורצמן: אני רק חושב על ילד שעשה בר מצווה, ילדה עשתה בת מצווה, הגיל של התמימות, הגיל של התחלת החיים, הגיל שאתה עוד לא מבין כלום, שאתה רק מתחיל.
אברהם וורצמן: גיל 13-14 זה הגיל?
אברהם וורצמן: לאיפה הגענו?
אברהם וורצמן: יש כאן משהו שמזעזע לחשוב עליו.
אברהם וורצמן: גיל כל כך מוקדם.
אברהם וורצמן: זה תמרור שצריך קודם כל להביא את כולנו לאיזושהי חשיבה ולהבנה אולי יש כאן איזושהי בעיה שורשית ובעיה מהותית הרבה יותר גדולה.
אברהם וורצמן: אני בתפקידי הקודם שימשתי כסגן ראש עיריית באר שבע והייתי אחראי על תיק הרווחה.
אברהם וורצמן: יושבים כאן חלק מהאנשים אתם עבדתי.
אברהם וורצמן: במסגרת העבודה והסיורים פגשתי נערות שעסקו בזנות, שעוסקות בזנות, לשמוע את הקשיים שלהן, את הלבטים שלהן, את הבעיות שלהן, איך הן הגיעו לזה וזה קשה מאוד.
אברהם וורצמן: מקרים קשים.
אברהם וורצמן: מקרים של התעללות ומה חוו הנערות האלה עת היו ילדות, בעיות במשפחה וכל מיני סוגיות שהשם ישמור.
אברהם וורצמן: הייתי במקום מצוין שנותן שירות מצוין לנערות הללו, גם מבחינה רגשית, גם להחזיר אותן למסלול הנורמטיבי והלימודי, אבל ראיתי בעיניים שלי איך המכוניות של מי שאמור לאסוף אותן מחכות להן למטה ואף אחד לא יכול לעשות כלום.
אברהם וורצמן: זה מדהים.
אברהם וורצמן: אין ספק שיש כאן בעיה קשה.
אברהם וורצמן: יש כאן בעיה של מניעה, יש כאן בעיה של איתור, יש כאן בעיה של טיפול אבל יש כאן גם בעיה קשה של אכיפה כי כשאין אכיפה, זאת גם כן בעיה מאוד מאוד משמעותית.
אברהם וורצמן: איך אפשר לצפות שבת שנתת לה את השירות הכי טוב כשהיא נמצאת במועדון או במסגרת ואת התמיכה החזקה ביותר, בחור מחכה לה במכונית עם מאה שקלים.
אברהם וורצמן: הוא מחכה ל מתחת למועדון ולא במקום אחר.
אברהם וורצמן: יש כאן בעיה מאוד קשה.
אברהם וורצמן: עוד דבר שהדאיג אותי ומדאיג אותי לצד הבעיה של בני נוער שמגיעים מאוכלוסיות מאוד מאוד קשות, מבתים מאוד קשים, מאוד מורכבים שמחייבים אותנו בהתמודדות ותכף אני אדבר גם על ההתמודדות הזאת וגם על ההתמודדות של מערכת החינוך בתחום הזה.
אברהם וורצמן: אני רוצה גם לדבר על תופעה של הרבה ילדים בני טובים, ממשפחות מבוססות, ממשפחות טובות, שגם הם נחשפים לדברים הללו וגם כן לצערנו עוסקים בזנות.
אברהם וורצמן: אתה שואל את עצמך מה קרה כאן?
אברהם וורצמן: איך זה יכול להיות?
אברהם וורצמן: איך יכול להיות שילדה בת 13 – ואני מדגיש ילדה - מגיעה בכלל למקום המעוות הזה.
אברהם וורצמן: מאיפה זה בא?
אברהם וורצמן: בית נורמטיבי, הורים רגילים, אנשים טובים והכול בסדר.
אברהם וורצמן: כאן אני רוצה לגעת בכמה נקודות שבעיני הן נקודות מאוד מאוד בעייתיות ושכולנו נחשפים אליהן יום יום.
אברהם וורצמן: אם ילדים – הרבה ילדים, בני טובים שהם בגיל 13 ו-14 ו-15 – בערב, לפני בית הספר הולכים לבלות במועדון ובמועדון יש פורנוגרפיה על הבמה, וזה קיים בהרבה מאוד מועדונים במדינת ישראל בהם נמצאים הילדים הכי נורמטיביים, יש לנו בעיה קשה.
אברהם וורצמן: אם ילדים הולכים לישון אחרי שהם ראו בטלוויזיה פרסומות וסרטים עם מסרים מיניים, אלימים, עם החפצה של גוף של בנות באין ספור תכניות, עם לגלוג לפעמים על האינטליגנציה של בנות כשמראים כמה הן יפות אבל באינטליגנציה אני לא רוצה להגיד איפה הן נמצאות וזה דבר נורמטיבי, וכל יום זה בטלוויזיה, אם בפרסומת יכולים להראות לנו ב-7:30 או ב-8:00 בערב שלהזמין חשפן הביתה זה נורמטיבי וזה אפילו צחוקים ודחקות עם הטכנאי המסכן שמגיע, רבותיי, אנחנו שוברים את הגשר.
אברהם וורצמן: אנחנו שוברים את הגשר של עצמנו.
אברהם וורצמן: אנחנו לא יכולים לצפות שילדים יגדלו בתמימות ויבינו מהי אהבה ורומנטיקה ויבינו את כל השלבים ויבנו את הכול בצורה נכונה, סבירה ומושכלת כאשר בגיל תשע או בגיל שמונה אם נחשפים לדברים שהם בכלל לא אמורים לחלום עליהם.
אברהם וורצמן: יש לנו כאן בעיה ואין פתרון קל.
אברהם וורצמן: אם בשם רייטינג ואם בשביל פרנסה ובשביל הכנסה טובה לבעל המועדון הכול מותר, אנחנו בבעיה מאוד קשה.
אברהם וורצמן: אנחנו בבעיה מאוד מאוד קשה.
אברהם וורצמן: יש כאן תמרור.
אברהם וורצמן: אמרתי גם בישיבת הוועדה שלפעמים אני מרגיש כמו בחלם.
אברהם וורצמן: יש כאן אנשים, ויש אנשים שאינם כאן, שעושים עבודה מדהימה ועבודה נכונה ומעולה – אם זה עלם, אם ברשויות, אם אלה כל גופי המניעה, אם זאת הוועדה הבין-משרדית, אם אלה כל משרדי הממשלה, כולם עושים עבודה באמת חשובה – אבל יש גם דברים בסיסיים שלנו כחברה שאתה שואל מה קורה כאן.
אברהם וורצמן: אנחנו חושפים את הילדים למקומות ואחר כך מתפלאים על מה שקורה לחלק מהם.
אברהם וורצמן: זה קורה לחלק מהם כי הם נחשפים לדברים שהם לא אמורים להיחשף אליהם.
אברהם וורצמן: הם לא אמורים להיחשף אליהם.
אברהם וורצמן: אני רוצה לדבר על כמה נקודות אליהן התייחס ידידי דוד קודם לכן.
אברהם וורצמן: אני רוצה לומר שבנושא הזה עוסקים שנים רבות.
אברהם וורצמן: יש תכנית כישורי חיים שמשרד החינוך עסוק בה הרבה מאוד שנים ואני חושב שבעקבות ישיבת הוועדה כן נתנו יותר דגש.
אברהם וורצמן: אני לא חושב אלא אני יודע שנעשתה עבודה במשרד עם הגורמים המקצועיים וניתן יותר דגש על הפרק של פיתויים כאלה ואחרים שבני נוער נחשפים אליהם, על הכבוד של הגוף שלך, תשמור על הכבוד של גופך, הגוף שלך הוא לא דבר שאפשר להשתמש בו כמו שלצערנו משתמשים בו, הרבה פעמים מדובר על טובות הנאה מול שירותים כאלה ואחרים אבל אני מודה שאנחנו לא חושבים שעם ילדים בגיל 12 או 13 צריך לדבר באופן ישיר על זנות.
אברהם וורצמן: אולי יש אחרים שחושבים אחרת.
אברהם וורצמן: אנחנו כן חושבים שצריך לדבר על התופעה, כן צריכים לדאוג שילדים יכבדו את גופם, כן צריכים לדאוג שילדים ידעו ממה להימנע, כן צריכים לדבר עם הילדים על הסכנות בפייסבוק ובאינטרנט ובכל המקומות הללו, אבל אנחנו לא יכולים לחשוף ילדים רכים לכל מושג.
אברהם וורצמן: יש גם שלבים בחיים וצריך לדעת שלפעמים העיסוק האובססיבי או עיסוק יתר בנושא מסוים, גם הוא יכול להוליד דברים שאנחנו לא רוצים להגיע אליהם.
אברהם וורצמן: המשרד בהחלט עסוק והדגיש יותר את הנקודות שעלו בוועדה בפעם הקודמת.
אברהם וורצמן: זאת הנקודה הראשונה.
אברהם וורצמן: נקודה שנייה.
אברהם וורצמן: יש כאן עוד שחקן מאוד חשוב ואלה הם ההורים.
אברהם וורצמן: ההורים הם שותפים של מערכת החינוך.
אברהם וורצמן: בלי הורים, יכולה להיות מערכת חינוך מדהימה אבל אם ילד מגיע הביתה והכול נהרס בבית וילד נחשף לדברים אחרים לגמרי בבית, זאת בעיה מאוד קשה.
אברהם וורצמן: אנחנו התחלנו בימים אלה פיילוט של תכנית של בית ספר להורים, העצמת הורים, והנושאים הללו גם כן מהווים חלק מהנושאים בהם אנחנו עוסקים ובשנה הבאה אנחנו פותחים 500 מסגרות של העצמת הורים, בית ספר להורים, מטעם משרד החינוך והנושא הזה של התמודדות של ילדים, חשיפה וכל הדברים שנאמרו כאן יהיו חלק מהדברים בהם יעסקו.
אברהם וורצמן: הדברים שעולים בוועדה, אני רוצה לומר תודה לדוד, עוברים גם הלכה למעשה.
אברהם וורצמן: אלה לא דברים שנשארים באוויר אלא עוברים הלכה למעשה יחד עם אגף שפ"י ועם אגפי הגיל.
אברהם וורצמן: אנחנו עסוקים בזה ומטפלים בזה.
אברהם וורצמן: זאת בשורה מאוד גדולה של משרד החינוך שהשר, אני, המנכ"לית וכולם ביחד מטפלים בזה כדי שנוכל באמת לשתף יותר את ההורים ולהגיע לתוצאות יותר משמעותיות.
אברהם וורצמן: לסיכום.
אברהם וורצמן: קודם כל, תודה רבה לכל הגופים שעסוקים בפעילות הקודש הזאת וזאת באמת פעילות שאין לה גבולות ויישר כוח לכולם.
אברהם וורצמן: שנית, אני מקווה שעוררתי במשהו את הבעיה הקשה שאנחנו חיים אתה יום יום ושעה שעה בכל המדיות ובכל העולם סביבנו.
אברהם וורצמן: מצד אחד אנחנו רוצים שילדינו יהיו עם אופק רחב, בעלי ידע, שכל אחד ייקח את עצמו למימוש עצמי וכולי וכולי, אבל מצד שני גם לדעת איפה אנחנו צריכים להציב את הגבולות כמערכת, כהורים, כהנהגה, ככנסת, כממשלה, כולם ביחד, איך אנחנו יכולים למנוע מילדים להגיע למקומות הללו.
אברהם וורצמן: אין ספק שככל שנקדים במניעה, באיתור נכון, ייטב.
אברהם וורצמן: עוד נקודה שאני רוצה להדגיש אותה.
אברהם וורצמן: לפעמים תקפו את מערכת החינוך מעבר למתקפות הרגילות.
אברהם וורצמן: גם אנחנו צריכים להשתפר וגם לנו יש תמיד מה לעשות ועוד לשפר כי זאת באמת סוגיה מאוד קשה שיש בה אין סוף מה לעשות אבל צריך לדעת שרוב המקרים שהקב"סים וגורמי המקצוע מטפלים בהם, באים מתוך מערכת החינוך, מאיתור של מורים, של אנשי צוות, של יועצות ויועצים מתוך מערכת החינוך שמגלים את הדברים הללו ומעבירים אותם הלאה לטיפול.
אברהם וורצמן: יש עוד מה לעשות, יש עוד מה לשפר, אבל הדברים גם היום קורים וככל שנקדים בחינוך נכון, באיתור המצוקות, באיתור הבעיות, בטיפול מידי עוד בגיל צעיר, עוד לפני שהדברים מתפתחים, נוכל לדאוג לכך שהתופעה הנוראית הזאת תצטמצם יותר ויותר.
אברהם וורצמן: תודה רבה ובוקר טוב לכולם.
<ביאטריס רוזן כץ: תודה רבה לסגן שר החינוך מר אבי וורצמן.
<ביאטריס רוזן כץ: אני מתכבדת להזמין את חברת הכנסת עליזה לביא, יושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, לשאת דברי ברכה.
עליזה לביא: עוזב אותנו אבי וורצמן סגן שר החינוך, אבל אני אדאג שהדברים שאני אומרת יגיעו אליו וגם לשר החינוך.
עליזה לביא: אני רוצה קודם כל לברך אותך חבר הכנסת דוד צור, יושב ראש ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות, על העבודה הנפלאה שלך, על המעטפת הגדולה שאתה נותן לנושא הזה גם כמחוקק וגם כמי שבא מהשטח ומכיר את הבעיה המסובכת והמורכבת.
עליזה לביא: לא היה לי נוח לשמוע את סגן שר החינוך בהתלבטות שלו איך להכיל את הנושא הזה.
עליזה לביא: נושא זנות נוער קיים במדינת ישראל.
עליזה לביא: אתה חבר הכנסת דוד צור היית הראשון שהוציא אותי לשטח ולקח אותי לסיור בעיר תל אביב, שם למדתי בצורה חד משמעית שכאשר אין חוק, כאשר אין הבנות וכאשר אין טיפול, דברים אחרים קורים.
עליזה לביא: אני מדברת על החוק נגד סחר בנשים ועל אוכלוסיות שלמדנו להתמודד אתן.
עליזה לביא: רק לפני שבועיים בבית הנשיא חגגנו את ההתקדמות הנפלאה של מדינת ישראל בנושא של סחר בנשים.
עליזה לביא: לפני שבוע חזרתי מכנס שהתקיים בהודו בו צוין שוב ושוב ההישג של מדינת ישראל בנושא של סחר בנשים ושצריך ללמוד ממדינת ישראל, אבל זאת לא חכמה.
עליזה לביא: היכן שיש חוק והיכן שיש כסף ואיומים חיצוניים על כלכלת ישראל, יש מענה.
עליזה לביא: הסוגיה הזאת של חלל ושל צורך מתמלא, נחשפתי בסיור אליו לקחת אותי לחלל שהתמלא בזנות ובזנות נוער.
עליזה לביא: באמת הדבר הראשון שעשינו בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היה הקמת הוועדה שאתה עומד בראשה, תת הוועדה לסחר בנשים אבל הוספנו את המילה זנות.
עליזה לביא: הוספנו את המקום הזה של הזנות.
עליזה לביא: היום אנחנו מבקשים להתייחס לזה ביום עיון מרתק עם אנשים שאני רק רוצה לשבת וללמוד כאן על הניסיון שלכם ועל הידע המצטבר בהתמודדות, בהבנה, במקום של משרד החינוך וגם בעובדה שהגיע הזמן לשים את המציאות העגומה הזאת על השולחן ולא להמשיך ולהסתתר מפניה באי נינוחות הזאת ששודרה כאן על הבמה.
עליזה לביא: במדינת ישראל יש לנו זנות נוער של הרבה מאוד נערות וגם נערים.
עליזה לביא: איך אנחנו מתמודדים?
עליזה לביא: כן, מערכת החינוך צריכה להתגייס כולה לנושא הזה.
עליזה לביא: גם כאן ארגונים צריכים לתת מענה.
עליזה לביא: ההורים לא תמיד יודעים ולא תמיד מתמודדים.
עליזה לביא: המשפחה היא כבר לא משפחה.
עליזה לביא: אני מדברת כאן בה בשעה שבוועדה לשלום הילד מתקיים דיון על הנושא של אחיות בבתי הספר ואני רוצה להחזיר את האחיות לבתי הספר גם מהמקום הזה שיש מישהו בבית הספר שצריך לזהות.
עליזה לביא: הוא צריך לזהות את המצוקה בה נמצאים בני הנוער, את הרגישות, אולי את החבלות שקיימות או את הלקות הנפשית.
עליזה לביא: אם אנחנו מדברים כאן על משרד החינוך ועל לבוא ולדבר עם הנוער, יש עוד מסגרות בתוך מערכת החינוך שצריך לקדם אותן ולהחזיר אותן כמו למשל האחיות בבתי הספר כי אם תהיינה יותר אחיות בתי הספר, לא רק באזור של דרום הארץ, אנחנו נראה שזה מקרין על הסוגיה לשמה התכנסנו כאן היום.
עליזה לביא: זנות במובנים רבים – ואני כן מתחברת לדברי סגן השר – מקבלת איזה סוג של לגיטימציה.
עליזה לביא: פגשה אותי פרופסור חנה הרצוג מאוניברסיטת תל אביב ואמרה לי שבכיתה שלה לתואר שני סטודנטיות מדברות על כך שזה בסדר גמור להיות זונות ולהיות מתוגמלות על כך, להשלים את התואר, לחיות ברווחה וזה בסדר.
עליזה לביא: כלומר, יש כאן גם מעטפת תרבותית שאולי מאפשרת ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתמודדים עם המקום של הלגיטימציה במובן הזה.
עליזה לביא: קראתי אתמול עדויות של בני נוער שאומרים: בסדר, לוקחים אלכוהול ומעבירים אותה.
עליזה לביא: מעבירים אותה, מקבלים תמורה וממשיכים הלאה בחיים.
עליזה לביא: כלומר, במקביל למקום הזה שצריך לבוא ולדבר עם בני הנוער, יש כאן גם סוגיות תרבותיות שצריך לראות איך מתמודדים אתן.
עליזה לביא: אני מבקשת לחדד את החירות בבתי הספר שלנו.
עליזה לביא: לא כל תכנית מתאימה לכל בית ספר ויכול להיות שההתנגדות שנשמעה כאן ברמז מפי סגן השר מדברת על האופן הגורף של תכניות מהסוג הזה.
עליזה לביא: צריכה להיות כאן התאמה תרבותית.
עליזה לביא: זה מזכיר לי את הדיון שהיה אצלי בוועדה בנושא של הזריקות למניעת סרטן צוואר הרחם.
עליזה לביא: יש כאן קבוצות של הורים שמתנגדים שתינתן הזריקה הזאת, אם אלה בתי הספר החרדים וגם בתי ספר דתיים.
עליזה לביא: מה פסק משרד הבריאות?
עליזה לביא: שמקומות שהורים מתנגדים, לא תינתן הזריקות.
עליזה לביא: ההתנגדות היא מהמקום התרבותי שאם נעלה את הנושא הזה של סרטן צוואר הרחם וקיום יחסי מין בגילאים מוקדמים וכולי.
עליזה לביא: אני כמחוקקת מחויבת לנושא הזה.
עליזה לביא: איך אפשר למצוא פתרונות ובאמת לחסן את הבנות הללו שיכול להיות שבגלל כל מיני חסמים תרבותיים הן לא זוכות לכך?
עליזה לביא: יש פתרונות.
עליזה לביא: צריכים להיות יצירתיים, צריכים לצאת מחוץ לקופסה, צריך להבין את המקום בו אנחנו חיים במקום המגוון הזה שנקרא החברה בישראל על בתי הספר השונים ועל המקום של משרד החינוך שאחראי על כל בתי הספר.
עליזה לביא: ככל שאני מעמיקה ביום העיון הזה, יש כאן את הידע ויש כאן את אנשי הניסיון, האקדמיה והשטח.
עליזה לביא: בהחלט חבר הכנסת דוד צור עשית טוב עת כינסת את היום הזה ושמת את הנושא הזה על סדר היום גם כשלא נוח וגם כשאין מספיק מורים שעברו הכשרה בנושא הזה ובכלל בנושא של חינוך מיני.
עליזה לביא: הגיע הזמן לקרוא לילד בשמו, לשים את הנושא על סדר היום וגם כאן
עליזה לביא: כמחוקק לתת מענה אבל בטח ובטח במקום של בית הספר ובמקום של המשפחה ושל ההורים.
עליזה לביא: אין ספק שגם אנחנו כמחוקקים צריכים לתת את הדעת ואנחנו ניתן אותה.
עליזה לביא: הרבה הצלחה, תודה רבה והמשך פעילות מבורכת בתת הוועדה.
עליזה לביא: יום טוב.
<ביאטריס רוזן כץ: תודה רבה לחברת הכנסת עליזה לביא.
<ביאטריס רוזן כץ: אני אקריא עכשיו מכתב שקיבלנו מקרן ידעיה, מבמאית הסרט: "שלום וסליחה שלא יכולתי להגיע ובכל זאת כמה מלים לפני שתראו חלקים מהסרט "אור".
<ביאטריס רוזן כץ: מה שניסיתי לעשות בסרט זה, זה להראות מה מסתתר מאחורי החיוך, לחפש את האמת שמאחורי ההסכמה או יותר נכון הסכמה לכאורה.
<ביאטריס רוזן כץ: במדינות מתוקנות דוגמת שוודיה קניית מין שווה אונס, בדיוק מההבנה שהסכמה לסחור בגופי אינה יכולה להיות הסכמה מבחירה חופשית.
<ביאטריס רוזן כץ: יש שלוש סיבות לכניסה לזנות ופורנוגרפיה.
<ביאטריס רוזן כץ: אימא שנמצאת בזנות, זה המקרה שמוצג בסרט, ואז הזנות בעצם מועברת בירושה.
<ביאטריס רוזן כץ: באיזשהו שלב הילדה, הנערה, רוצה להציל את עצמה או להציל את אמה לפני שזאת תמות מהעיסוק הזה שהרי כידוע לנו מהמחקרים אחוזי תמותה בזנות הם פי ארבעים מאשר באוכלוסייה הרגילה.
<ביאטריס רוזן כץ: הסיבה השנייה היא ניצול מיני בילדות.
<ביאטריס רוזן כץ: כמעט מאה אחוזים מנשים וגברים במצב של זנות ופורנוגרפיה הם קורבנות ניצול מיני בילדותם.
<ביאטריס רוזן כץ: זמן ההישארות בזנות קשור הרבה פעמים לעומק הפגיעה.
<ביאטריס רוזן כץ: בדרך כלל הפגיעה הייתה קשה וממושכת ולרוב מבית, גילוי עריות.
<ביאטריס רוזן כץ: הסיבה השלישית היא מצב של עוני קשה, ולא, הכוונה אינה לתשלום שכר לימוד לאוניברסיטה, שם צריך לחפש את הסיבה הנוספת, ניצול מיני בילדות, הכוונה לעוני קשה כאשר לילד שלך אין פת לחם.
<ביאטריס רוזן כץ: הסרט הבא שלי עוסק בניצול מיני בתוך המשפחה, גילוי עריות, במקביל ליציאתו לאקרנים בעוד כמה חודשים אני עובדת בשיתוף עם חברת הכנסת מרב מיכאלי על הצעת חוק שתיתן מענה לנושא הזה.
<ביאטריס רוזן כץ: תינוקות וילדים קטנים שעוברים התעללות בבית.
<ביאטריס רוזן כץ: יש מה לעשות עבורם, אבל נחזור אלינו.
<ביאטריס רוזן כץ: אנחנו אנשי החינוך שפוגשים את הנערים והנערות האלו אולי בנקודה הקריטית ביותר של חייהם.
<ביאטריס רוזן כץ: כידוע לנו גיל 14 הוא הגיל הממוצע העולמי לכניסה לזנות.
<ביאטריס רוזן כץ: גם ידוע לנו שאחוזי היציאה מזנות שווים לאחוזי גמילה מהרואין.
<ביאטריס רוזן כץ: הנתונים הללו הופכים אותנו בהושטת העזרה שלנו או ההתעלמות שלנו למצילה חיים או גזר דין מוות.
<ביאטריס רוזן כץ: התפקיד שלנו הוא לא להאמין לחיוך הזה.
<ביאטריס רוזן כץ: ילדים במצבי מצוקה קיצוניים לעולם לא יבקשו עזרה.
<ביאטריס רוזן כץ: הם כבר אחרי הייאוש הגדול, למדו לשרוד לבד לכאורה, שמו על עצמם את המסכה.
<ביאטריס רוזן כץ: מאחורי החיוך, המסכה, יש רק בכי ענק.
<ביאטריס רוזן כץ: התפקיד שלנו לתת להם מענה, לא לוותר עליהם.
<ביאטריס רוזן כץ: אהבה, הקשבה, תמיכה והכוונה לכתובת טיפולית מתאימה.
<ביאטריס רוזן כץ: שלכם, קרן ידעיה".
<ביאטריס רוזן כץ: אנחנו נצפה בקטע מהסרט "אור".
<ביאטריס רוזן כץ: (הקרנת סרט)
<ביאטריס רוזן כץ: בראש חשבתי שאני חזקה, שאני מנצלת אותם, שלא ייקחו ממני בחינם, שאם רוצים – שישלמו, אבל בפנים נגעלתי.
<ביאטריס רוזן כץ: הידיים, הרוק, הריחות, לא יכולתי לסבול אותם.
<ביאטריס רוזן כץ: רק השתייה עזרה לי להעביר את הרגע.
<ביאטריס רוזן כץ: למושב הראשון בנושא זנות בקרב בני נוער – תמונת מצב: צריכה והתנהגויות מיניות מסכנות, אני מתכבדת להזמין את גברת רעות גיא, מנהלת תחום קצה ונערות, עמותת עלם, עמותה לנוער במצבי סיכון להרצאה בנושא בני נוער על רצף הזנות – מאפיינים והתערבות נכונה.
<רעות גיא: שלום לכולם.
<רעות גיא: אני מתרגשת.
<רעות גיא: אני מעמותת עלם.
<רעות גיא: בעשור האחרון אנחנו עסוקים בנושא של זנות בקרב בני נוער, לפעמים יותר בהצלחה ולפעמים פחות.
<רעות גיא: גם אני רוצה להצטרף לתודות לחבר הכנסת דוד צור כי אני מרגישה שהרוח שאתה נותן והתמיכה עוזרת.
<רעות גיא: אנחנו מרגישים את זה חזק בשטח ומרגישים את זה בתקשורת ובהרבה חזיתות .
<רעות גיא: בזמן האחרון יש איזו הבשלה של הרבה מאוד תהליכים ולכן אני רוצה לברך אותך כי זה עוזר בשטח ובהרבה מקומות.
<רעות גיא: אנחנו בדיוק מדברות על הסצנה בה הסרט "אור" הופסק וזאת בדיוק הסצנה שאולי מתאימה כאן, כשאור נכנסת ליועצת ואיך היועצת מנסה לדובב אותה, אולי לגרום לה לדבר וזה לא פשוט.
<רעות גיא: זאת בעצם עיקר ההתמודדות שלנו כאשר אנחנו פוגשים את בני הנוער, את הנערות והנערים, אחר כך כשהם כבר הופכים להיות צעירים וצעירות.
<רעות גיא: זה בעצם החלק הקשה ביותר בקשר אתם, להצליח לייצר קשר, לייצר אמון ואני אנסה על קצה המזלג להסביר מה אנחנו עושים.
<רעות גיא: אולי לפני כן קצת הגדרות, מהי זנות של בני נוער כי לא כולנו מדברים את אותה שפה, וזה בסדר.
<רעות גיא: זה בסדר שלכל אחת תהיה שפה אחרת, אבל אולי קצת לעשות מכנה משותף בינינו לפחות היום.
<רעות גיא: אני אקריא לכם ציטוט שאני אוהבת להתחיל בו כי הוא מדגים יפה את המפגש.
<רעות גיא: זה ציטוט של נער ב"ערים בלילה" פרויקט שעמותת עלם מפעילה בשיתוף עם משרד הרווחה, מאז הוקמה התכנית הלאומית להוצאת נשים ממעגל הזנות, לדעתי ב-2008, ואנחנו מפעילים את "ערים בלילה" כבר מ-2001.
<רעות גיא: זה ציטוט של נער מהפרויקט שפגש אותנו ואמר לנו: "מה את חושבת, שקמתי בבוקר יום אחד ורציתי להיות נער להשכרה?
<רעות גיא: קרו לי לפחות אלף ואחד דברים שונים שהביאו אותי למצב הזה.
<רעות גיא: את רוצה לעזור לי?
<רעות גיא: אז אני צריך לפחות אלף ואחד דברים שונים".
<רעות גיא: זה יפה שגם הם רואים את המצב שלהם כמצב כוללני שדרוש כדי לעזור להם, סיוע כוללני, הוליסטי, וזה לא מספיק שנפגוש אותם ברווחה או שאנחנו נפגוש אותם ברחוב ושאתם תפגשו אותם במערכת החינוך אלא אנחנו צריכים לשלב ידיים וכוחות.
<רעות גיא: אני חייבת לומר שהייתה לי הזכות לשבת בוועדה הבין-משרדית המתאמת ודווקא יש הבנה שהמענה צריך להיות כוללני והוליסטי.
<רעות גיא: לאט לאט ההבנה הזאת מתחילה לחלחל גם לשטח וזה מאוד מאוד חשוב, והנה גם נקודת המבט שלהם שלדעתי היא בדיוק אותה הבנה.
<רעות גיא: קצת לגבי ההגדרה מהי בכלל זנות קטינים לפי ההגדרה.
<רעות גיא: צריך לומר שלא אנחנו המצאנו את ההגדרה של זנות קטינים, לא בעמותת עלם המציאו אותה אלא ב-1997 בשוודיה, בקונגרס העולמי שבחן את הנושא של ניצול מיני מסחרי בקרב בני נוער, התקבלה ההגדרה שם והיא אומרת שזנות קטינים זה מעשה של שיתוף או שידול של ילדים לצורך מעורבות בפעילות מינית ללא מעורבות רגשית.
<רעות גיא: האמת היא שיש לי קצת השגות על התוספת הזאת כי לפעמים אנחנו יכולים לראות שגם במעורבות של בני נעור בזנות יש מעורבות רגשית וזה חלק ממה שמפעיל אותם גם בעולם הזה, אבל זה בטוח תמורת כסף או אתנן, שזה אומר שווה ערך כסף.
<רעות גיא: אחר כך נראה קצת איך זה נראה בפועל אבל זאת ההגדרה הפורמלית שהתקבלה ב-1997.
<רעות גיא: משרד הרווחה כבר קודם, ב-1996 – עד שזה הגיע לכאן זה היה ב-1997 – קיבל על עצמו את ההגדרה הזאת ולפי ההגדרה הזאת אנחנו עובדים היום.
<רעות גיא: אתם יכולים לשים לב שזה מאוד מרחיב את ההגדרה של מהי זנות קטינים וקטינות בישראל ובעולם, כאשר להבדיל מזנות בגירות יש באמת את התוספת הזאת של אתנן, שווה ערך כסף.
<רעות גיא: זה חוזר על עצמו עם יותר מלקוח אחד.
<רעות גיא: יש גם תוספות לעניין של סחר בקטינים שאנחנו פחות רואים במדינת ישראל, אבל אני לא יכולה להגיד שאנחנו בכלל לא רואים, ופורנוגרפיה של קטינים שזה בפירוש אנחנו רואים באתרי האינטרנט, באתרים הנורמטיביים, באתרים הפחות נורמטיביים, אתרי סקס, פורטלים שונים.
<רעות גיא: , שם בוודאי אנחנו רואים זנות ופורנוגרפיה של קטינים וקטינות.
<רעות גיא: זאת ההגדרה הפורמלית.
<רעות גיא: לא מצופה מאתנו אנשי המקצוע, אנשי השטח או אנשי המקצוע במסגרת השונות ללכת עם ההגדרה וכל נער או נערה שאנחנו מזהים שנמצאים בזנות, לומר להם שהנה, לפי ההגדרה שהתקבלה בקונגרס, אתם נמצאים בזנות בפרט, וזאת אולי הנקודה החשובה ביותר.
<רעות גיא: מי שעקב אחרי העדויות שהתפרסמו גם בכלי התקשורת וגם במקומות שונים ומי שבא במגע עם בני נוער שמעורבים בזנות, יודע שהדבר האחרון שאותם בני נוער מזהים את עצמם זה ככאלה שנמצאים בזנות.
<רעות גיא: אני חושבת שעוד לא יצא לי לפגוש נערה או נער שיאמרו שהם בזנות, נכון, עלית עלי.
<רעות גיא: לא, זה לא עובד כך.
<רעות גיא: באמת יש להם איזושהי ראייה אחרת של הסיטואציה.
<רעות גיא: הם תופסים את הסיטואציה ככזו שבאמת הן מנצלות, הן שולטות בסיטואציה ואפילו פנתה אלינו לא מזמן אימא שאמרה שהיא בדקה דרך הפייסבוק של הבת שלה והיא אומרת: תראי, היא יוזמת את המפגשים האלה, היא קוראת לגברים לבוא לאסוף אותה, לקנות לה, היא מזמינה.
<רעות גיא: בתוך המפגשים שלנו עם בני הנוער בזנות אנחנו באמת רואים שזאת הדרך שלהם לשרוד את הסיטואציה הזאת.
<רעות גיא: כך הם תופסים אותה וכך הם ממשיגים אותה לעצמם.
<רעות גיא: זה שאנחנו אנשי המקצוע ברקע יש לנו את ההגדרה של מהי זנות קטינים, זה עוזר לנו להבין שיש כאן מצב שצריך לטפל בו.
<רעות גיא: לא צריך לשנות להם את ההמשגה ולכן גם הפחד של אנשי מקצוע – ואמר את זה סגן שר החינוך בעניין של לתייג אותם ולחשוף אותם למונחים כאלה ואחרים – אני רוצה לומר שהם לא מחכים לנו שנחשוף אותם, הם מה שנקרא מקדימים אותנו והם חשופים לזה, בוודאי באינטרנט.
<רעות גיא: אין צורך לתייג נער או נערה ולהגיד לה שהיא זונה או היא נמצאת בזנות.
<רעות גיא: זה ממש לא הסיפור שלנו, לא בעמותת עלם ולא בכלל.
<רעות גיא: ההבנה שהזנות היא רצף רחב של מצבים, מהזנות המזדמנת שאנחנו פוגשים בעיקר בשכונות, בערי פריפריה ואני לא מדברת על הערים הגדולות כמו תל אביב, חיפה, ירושלים ובאר שבע.
<רעות גיא: בערים הגדולות אנחנו באמת רואים איזושהי זנות בעוצמה רבה יותר ואנחנו קוראים לה הזנות המסחרית יותר של אזורי התחנה המרכזית, אזורי תעשייה, זנות מועדונים, זנות של סאונות, של מכונים, של בתי מלון, אם זה באילת חדרים להשכרה לפי שעה.
<רעות גיא: מצאתי כבר הרבה מאוד שמות מכובסים למקומות האלה שהם בעצם מקומות של זנות כולל מועדונים נורמטיביים שיש בהם ליינים כאלה ואחרים שמתרחשת בהם פעילות של זנות או מועדוני חברים, מועדוני חשפנות שכביכול יש קומה אחת בה יש מופעי חשפנות כביכול לגיטימיים אבל כל מי שנמצא במקום, מבלה בו ומבקר בו, בין אם הוא צורך בהם זנות או בין אם הוא כמונו מאתר בהם קטינים וקטינות בזנות, יודע שבכל המקומות האלה יש גם חדרים בהם מתרחשת פעילות של זנות.
<רעות גיא: לכן חילקנו את הזנות גם לפי זירות.
<רעות גיא: זה אומר שיש זירות פתוחות שכולם יכולים לראות כמו הגנים הציבוריים וכולי, ויש את הזירות סגורות שהם באמת המקומות שיותר קשה להגיע אליהם.
<רעות גיא: בדרך כלל במרחב הציבורי אנחנו נראה יותר נערים ונערות וצעירות טרנסג'נדריות בזנות.
<רעות גיא: הסיבה היא שהמרחבים הפתוחים הם יותר אלימים, הזנות בה היא יותר אלימה, הלקוחות יותר אלימים, פחות מרוויחים בה כסף, בזנות הפתוחה והאלימה, והנערות שהן בדרך כלל זקוקות לעוד איזושהי הגנה, תוספת של הגנה, פרוטקשן, בדרך כלל נמצאות בזירות היותר סגורות תחת הגנה של סרסורים ועוד כל מיני הגנות שיותר קשה לאתר אותן ולכן אנחנו צריכים להיות הרבה יותר אקטיביים בחיפוש שלהם ויותר יצירתיים באיתור שלהם על מנת ליצור אתם קשר.
<רעות גיא: כמובן שכל הזירות של הזנות מגובות היום – בטח כאשר מדובר בזנות של בני נוער – בזירה של האינטרנט.
<רעות גיא: זאת זירה שפחות מדברים עליה.
<רעות גיא: אנחנו גם חברות בוועדת היגוי של הסקר הלאומי ועד כה לדעתי מצאנו 800 אתרים במדינת ישראל שחלק מהשרתים לא יושבים בישראל, כדי לאכוף כל מיני חוקים שנחקקו כאן לגבי פרסום זנות, אבל 800 אתרים בהם יש פעילות של זנות.
<רעות גיא: זה אומר או פרסום של זנות או רשתות ומקומות לגיטימיים כמו הרשת החברתית הכי מפורסמת שהיא הפייסבוק.
<רעות גיא: יש נערות שיש להן שני פרופילים כאשר פרופיל אחד הוא לזנות והשני רגיל.
<רעות גיא: דרך הפייסבוק או דרך אתרי הכרויות כאלה ואחרים מאתרים וקובעים עם לקוחות, עושים את הקביעות עצמן, מייצרים מפגשים ויש ממש פורטלים כאלה של סקס בהם גם לקוחות נכנסים ומדווחים אחד לשני.
<רעות גיא: לפעמים הצוותים שלנו שהם צוותים מאוד מיומנים בעבודה הזו של האיתור והחיזור אחרי בני נוער בזנות, הם ממש מתחקים אחר לקוחות ואחר סרסורים והיכן שהם נמצאים, אנחנו נמצאים וכך אנחנו יודעים לאן להגיע, מתי להגיע, איך להגיע, איך לדבר וכולי.
<רעות גיא: זה פחות או יותר הרצף של איך נראית הזנות.
<רעות גיא: קצת על המרחב בו מתרחשת זנות.
<רעות גיא: דיברו על זה לפני חברי הכנסת.
<רעות גיא: כאשר שואלים אותנו למה מתרחשת זנות, איך היא קורית, זנות של בני נוער, הרי זאת תופעה כל כך מחרידה, איך זה שהיא ממשיכה, ובאמת יש את אותם נערים ונערות שנמצאים בזנות, יש את הלקוחות ועברייני המין במקרה של זנות קטינות.