GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שרון מאיר: אני גם הממונה על מעמד האישה במשרד התיירות, אני יועצת משפטית במשרד התיירות אבל אני באתי, בעצם, כשאני עשיתי הכנה לדיון הזה אני באתי כדי להביא אותי כדוגמה למישהו שצמחה מלמטה והגיעה להישגים.
<שרון מאיר: אני חושבת שהמלונאיות הציגו את עצמן יפה אבל אני רוצה לחבר בין החצי הראשון של הדיון לחצי השני של הדיון כי אני חושבת שדווקא הציגו כאן נתונים מאד זעומים לגבי עסקים קטנים ובינוניים, בכלל, בבעלות נשית.
<שרון מאיר: דווקא בתחום התיירות זה כן מקום שמתפתח והולך וגדל, והבאתם לכאן דוגמאות.
<שרון מאיר: יש לי עוד הרבה דוגמאות בכל הארץ.
<שרון מאיר: יש במצפה רמון ויש בירוחם ויש את מרים הבדואית, אם מישהו שמע עליה.
<שרון מאיר: יש המון יזמויות קטנות שמתפתחות בתחום התיירות, ודווקא זה המקום שאין בו תקרת זכוכית כי מי שמחליטה לעשות את העסק שלה בבית, היא עושה ואין מי שאומר לה איפה לעצור כי היא יכולה להתפתח והיא יכולה לגדול והיא יכולה להגיע רחוק.
<שרון מאיר: יש שם אפשרויות בלתי מוגבלות וגם היכולת לשלב בין משפחה לעבודה, זה לא בושה.
<שרון מאיר: אנחנו נשים, אנחנו כן רוצות לשלב בין המשפחה לקריירה וזאת בעצם ההזדמנות הטובה.
<שרון מאיר: אני מאד מתחברת לדברים שנאמרו כאן, בין היתר בנושא של מימון עסקים קטנים ובינוניים כי אם יש נשים כאלה שרוצות לפתח עסק בבית והבנק לא מאמין בהן ומשרדי הממשלה לא מאמינים בהן, כנראה ששם המקום לעשות את האפליה המתקנת ואני מברכת על כך.
<שרון מאיר: תודה רבה.
שולי מועלם-רפאלי: אחרונת הדוברות, עורכת הדין אסתר אליאס מהנציבות לשוויון הזדמנויות בעבודה.
<אסתר אליאס: אני רק רציתי להוסיף משהו קטן בהמשך לדבריה של ורד ויו"ר הוועדה על ענין של קידום הורות שוויונית, שהרבה פעמים גברים רוצים לקחת חלק ולצאת מוקדם ולצאת לחופשת לידה והם חוששים שמעסיקים לא יקדמו אותם.
<אסתר אליאס: חשוב לחזק מעסיקים לאפשר לגברים לצאת ולהשתתף בהורות שתקדם נשים.
שולי מועלם-רפאלי: ואולי המעסיקות הנשים, הן יהיו אלה שיובילו את העידוד לכל המעסיקים לאפשר הורות שוויונית גם לאבות וגם לאימהות.
שולי מועלם-רפאלי: אני אסכם את הדיון - -
<קריאה: כמה חברות כנסת יש?
שולי מועלם-רפאלי: 27.
<קריאה: את חושבת שזה מספיק?
שולי מועלם-רפאלי: אני ממש לא חושבת שזה מספיק.
שולי מועלם-רפאלי: אני אשמח ליותר ויותר נשים בכל מקום.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאנחנו פועלות בשני מישורים במקביל: מישור אחד, שמדבר על תיקון אבל לא עוולות או נקודות שצריכות תיקון ביחס לנשים.
שולי מועלם-רפאלי: דרך נוספת או מסלול מקביל, שהוא המסלול המהותי של לקדם כמה שיותר נשים בצמתים של קבלת החלטות.
שולי מועלם-רפאלי: לדעתי, זה הדבר המרכזי.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שככל שתהיינה יותר נשים בצמתים של קבלת החלטות, נשים תבאנה יותר לידי ביטוי בהרבה יותר גופים.
שולי מועלם-רפאלי: זו היתה תשובה קצרה לגברתי.
שולי מועלם-רפאלי: תודה לכולכן, גם על ההיכרות הזאת עם עולמות שאנחנו נחשפים אליהם פה שוב ושוב.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נסכם את הדיון בקריאה של הוועדה לקידום מעמד האישה.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נקיים ישיבה בהשתתפות שר התיירות בנושא קידום נשים בתעשיית המלונאות, העלאת אחוז המנהלות וקידום של תיירות כפרית נשית.
שולי מועלם-רפאלי: כל רעיון של קידום יוזמות נשיות בתיירות יתקבל בברכה.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו, כמובן, פורום המלונאיות או הנשים שעוסקות במלונאות יוזמן לפה על בסיס קבוע לדיוני הוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שיש לכן הרבה מאד מה לתת לדיונים שמתקיימים כאן.
שולי מועלם-רפאלי: הוועדה תקיים ישיבה בנושא אפליית אשראי.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מבקשים לקבל מכל מי שיש לה נייר עמדה בנושא הזה וגם המלצות אופרטיביות, איך אפשר להתקדם להשוואת הדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: בוועדה הזאת נבקש גם שמנכ"ליות ומנכ"לי הבנקים יגיעו.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו נפנה למרכז המחקר והמידע של הכנסת בבקשה שהם יערכו מחקר על נשים בעסקים קטנים ובינוניים, קצת לקבל נתונים.
שולי מועלם-רפאלי: המ.מ.מ.
שולי מועלם-רפאלי: של הכנסת הוא אחד הגופים המחקריים המשמעותיים ביותר שיודעים לעשות עבודת עומק מאד גדולה.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שאחרון אבל אולי ראשון, שבראש ובראשונה אנחנו צריכים להמשיך לפעול לשינוי של השיח החברתי, התרבותי.
שולי מועלם-רפאלי: ההבניה החברתית והחינוכית במדינת ישראל, שתביא באמת ליותר פריצה של נשים, יותר העצמה של נשים, יותר הסללה של נשים צעירות למקומות של להגיע יותר גבוה גם בעולם של עסקים, גם ביכולות העסקיות, שכנראה בכל זאת טבועים בכל אחד מאתנו ורק אנחנו בוחרים אם לפרוץ אתם או לא ולקדם את הנושא של הורות שוויונית ואחריות משפחתית משותפת לאבות ואימהות כאחד.
שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה לכולכן.
עליזה לביא: בוקר טוב לכולם, אני פותחת את הישיבה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, בנושא הלב שלי – החיים שלי מניעת התקפי לב בקרב נשים.
עליזה לביא: יום שני, ח' באדר ב', תשע"ד, 10 במארס 2014.
עליזה לביא: בוקר טוב לגברתי, שרת הבריאות, תודה שאת איתנו.
עליזה לביא: חברת הכנסת לשעבר, יושב ראש הכנסת לשעבר, דליה איציק.
עליזה לביא: בוקר טוב ד"ר דנה צפת, בוקר טוב לכל נציגי הארגונים, אנשי הרפואה ועוד ועוד שנושא הלב קרוב לליבן ולליבם.
עליזה לביא: מניעת התקפי לב בקרב נשים, אחד מהדגלים של הוועדה לקידום מעמד האישה הוא נושא בריאות נשים.
עליזה לביא: בריאות נשים בהיבט המגדרי, איפה אנחנו מתקדמות ואיפה אנחנו לא.
עליזה לביא: מה נותנת מערכת הבריאות הציבורית, שירותי הבריאות הציבוריים, את דעתם בנושאים של נשים.
עליזה לביא: גברתי השרה, רבות למדנו כאן בוועדה הזאת, על מה מקדמים וגם מה לא מקדמים, ולצערי הרב בכל מה שקשור בפוריות ובגילאי פוריות, אנחנו רואים שיש תשומת לב רבה לנשים, אבל עד גיל הפוריות, בקרב נערות, תסמינים או מחלות של נערות, או תשומת לב רפואית לנערות ומעל גיל הפריון מערכת הבריאות לא כל כך אוהבת נשים.
עליזה לביא: ואנחנו לומדות את הנושאים הללו כאן בוועדה בהקשרים שונים ובנקודות רבות שאנחנו מבקשים להאיר, אם זה בפנסים, אם זה בפרוז'קטורים, גם כמו שאמרתי עד גיל הפוריות וגם מעבר לגיל הפוריות, ואנחנו נחשפים פה לנתונים לא קלים לעיקול.
עליזה לביא: בין השאר למדנו לדעת שקטלן מספר אחת לנשים בישראל זה לא אותן מחלות שיש להן יחסי ציבור מצוינים, אלא דווקא מחלה שנגרמת כתוצאה מהלב, מחלות לב.
עליזה לביא: תסמינים שנבדקים מאופיינים יותר לגברים ובכך אנחנו מפספסים לא מעט נשים.
עליזה לביא: המחיר שהמערכת משלמת ותאלץ לשלם עבור הפספוסים הוא הרבה יותר מאשר אם היא תהיה מכינה ומודעת ותבוא ותבדוק בשלבים המוקדמים יותר ותסייע.
עליזה לביא: אחת ההבנות שקיבלנו כאן, גם בדיונים מוקדמים, בדיונים שעסקו פה ברפואה, זה המקום של רופא המשפחה בכל המידע שאמור היה לעבור אבל לא עובר בכלל, ובפרט לנשים.
עליזה לביא: אותן נקודות שמתחילות, ואנחנו נדבר ונשמע פה מאנשי המקצוע.
עליזה לביא: אני למדתי הרבה מאד לקראת הוועדה הזאת, שכאמור נדחתה בגלל השלג והיינו ככה מוכנים לוועדה הזאת כבר לפני כחודשיים.
עליזה לביא: מחלות לב גורמות לאחד מתוך שלושה מקרי מוות בקרב נשים בשנה.
עליזה לביא: בכל שנה 8.6 מיליון נשים נפטרות ממחלות לב ושבץ מוחי.
עליזה לביא: אני יכולה לספר לך שאימי עברה שבץ מוחי ולפני שנתיים הגענו לבית החולים במהירות כי יש את הזריקה הזאת שאפשר לקבל אותה, אבל אז הרופא שאל אותנו אם אימי סובלת מהלב, והתשובה שלי הייתה, לפני שהזריקו לה את הזריקה וחתמתי, ולזריקה הזאת יש גם השלכות מאד מאד קשות.
עליזה לביא: זו אחריות מאד מאד גדולה, אבל אני אמרתי שאין לה בעיות לב.
עליזה לביא: אמרתי שאין לה בעיות לב, כי לא ידעתי.
עליזה לביא: זה לא שלא היו לה בעיות לב, רק אמא שלי לא ידעה וגם אני לא ידעתי.
עליזה לביא: ובתחקיר לאחר מכן, שעשה ראש המחלקה לרופאה הצעירה, היא חטפה על הראש שהיא נתנה את הזריקה, למרות שלאימי יש בעיות לב.
עליזה לביא: אבל אמא שלי וגם אני לא ידענו שיש לה, כי מעולם אף אחד לא שאל אותה.
עליזה לביא: אימי ניצלה, אבל זה לא מקרה מאפיין.
עליזה לביא: והעובדה שהמידע הזה נסתר מנשים, צריך לעלות על השולחן ואנחנו צריכות כולנו לראות איך אנחנו מעלות את הנושא הזה על סדר היום ומפנות לכך תשומת לב ציבורי.
עליזה לביא: בהופעה של ברברה סטרייסנד לפני כמה חודשים כאן בישראל, זה הנושא שהיא מדברת עליו, זה הנושא שהיא מתרימה, זה הנושא שהיא מבקשת באמצעות האומנות שלה והשירה שלה, לתרום ולהתרים.
עליזה לביא: לטענתה, ועל פי המחקרים שהיא מציגה, מדובר באמת באח התופעות היותר קשות שאנחנו לא מספיק מתמודדים איתן.
עליזה לביא: אז אני יודעת עד כמה הנושאים של מגדר ובריאות חשובים לך, והדוגמא הבולטת זה כמובן סל הבריאות, שבפעם הראשונה 50% מהוועדה הן נשים.
עליזה לביא: אנחנו רואים את התוצאות הנפלאות של משקפי מגדר ושל חשיבה מגדרית בסל הבריאות, ואני רוצה לברך אותך על כך גברתי, ועל עוד דברים שאת מביאה, באמת בפעם הראשונה למשרד הבריאות.
עליזה לביא: אני מבקשת ממך לקחת את הנושא של הלב אל ליבך ולעזור לנו ולעזור לך להביא אותו לקדמת הבמה ולהציל חיים של נשים רבות, האימהות שלנו, הבנות שלנו ואנו עצמנו.
יעל גרמן: תודה רבה לך חברתי היקרה, יושבת הראש הכי פעילה שאני חושבת שיש בכנסת, ד"ר עליזה לביא.
יעל גרמן: רק לפי מספר המיילים שאנחנו מקבלים אנחנו יכולים לראות.
יעל גרמן: אני באמת מברכת.
יעל גרמן: אני מברכת על היוזמה הזו ועל כך שיש לנו באמת יום מיוחד, שבו להערכתי אנחנו נצא מהיום הזה ונחכים ונראה גם מה נעשה וגם מה ניתן לעשות וגם מה התכניות לעתיד, ואין לי ספק שגם פרופסור ארנון אפק שנמצא איתנו כאן, וגם נעמה קונסטנטיני, יושבת ראש המועצה הלאומית לבריאות האישה, יחכימו אותנו ויספרו לנו.
יעל גרמן: ועוד, אני יודעת שישנם עוד אנשים.
יעל גרמן: אין מספיק שימת לב למקרי מחלות הלב בקרב נשים, וזאת מטרת היום ועל כך אני מברכת.
יעל גרמן: מקרי המוות ממחלות לב בנשים הוא לא מספר אחד.
יעל גרמן: מספר אחד זה עדיין לדאבוננו סרטן השד, אבל מגיל 75 ומעלה זה אמנם מספר אחד.
יעל גרמן: הבעיה היא שלא מודעים לסימפטומים של מחלות הלב אצל נשים, שהם סימפטומים שונים לחלוטין מאותם סימפטומים שאנחנו יודעים ושרופאים יודעים ומכירים.
יעל גרמן: כאשר גבר בא ומתלונן אז יודעים, הנה, זאת ההתראה והוא עלול ללקות במחלת לב.
יעל גרמן: בארצות הברית גילו זאת כבר לפני כשמונה שנים, בשנת 2004 אם אני לא טועה, ועשו את זה והורידו את מספר מקרי המוות של נשים ממחלות לב בצורה דרסטית.
יעל גרמן: אנחנו צריכים לעשות זאת ולכן אני מברכת על היום הזה.
יעל גרמן: אין לי ספק שמן היום הזה אנחנו כולנו נצא עם מסקנות, ובעיקר נגבה את משרד הבריאות וכל הארגונים המלווים אותנו, כדי שנוכל להעלות את המודעות.
יעל גרמן: יש כאן משהו חמוד נורא – קחי את ליבך ללב, כל אחד בוודאי יקבל את זה וזה מה שאנחנו צריכים לעשות, כל אחת מאיתנו, גם לקחת את הלב שלנו ללב, אבל גם להביא למודעות של נשים אחרות, שייקחו את ליבן ללב ויתחילו לדאוג לעצמן.
יעל גרמן: אני מתנצלת שאני לא אוכל להישאר, יש לי עוד משהו ממשרד הבריאות, אבל אני משאירה כאן נציגים נאמנים של משרד הבריאות.
עליזה לביא: פרופסור ארנון אפק איתנו ופרופסור נעמה קונסטנטיני, והאנשים שלך פה ימשיכו ואנחנו נמשיך.
עליזה לביא: אז אולי נתחיל איתך, ד"ר דנה צפת.
<דנה צפת: אז אני ביקשתי מד"ר עמית שגב, מזכיר האיגוד הקרדיולוגי להתחיל עם סקר ארצי על מחלות לב בקרב נשים.
עליזה לביא: אז אולי לפני הסקר אנחנו נצפה בסרטון קצר ואז נעבור לסקר.
עליזה לביא: בואו נצפה בסרטון קצר שיספר לכולנו את הסיפור של המצוקה.
עליזה לביא: נתחיל עם הסרטון.
עליזה לביא: אין לנו סרטון?
עליזה לביא: טוב, אז יש פה בקשה להתחיל עם פרופסור נעמה קונסטנטיני ממשרד הבריאות, מחלוקת לב בקרב נשים במערכת הבריאות.
עליזה לביא: פרופסור קונסטנטיני אנחנו נתחיל איתך.
עליזה לביא: בואו נהיה מרוכזים וממוקדים כי בשעה 11 אנחנו חייבים לנעול את הדיון.
<נעמה קונסטנטיני: אוקיי, אז בוקר טוב.
<נעמה קונסטנטיני: לפני יותר מ-20 שנה בארצות הברית הבינו שצריך להיות גוף שיתייחס באופן ספציפי לכל הנושא של בריאות האישה, מתוך הבנה שיש מחלות שהן ייחודיות לנשים, שהן יותר שכיחות בנשים, או יותר מסוכנות בנשים.
<נעמה קונסטנטיני: בעקבות זה, כמה שנים לאחר מכן בארץ הוקמה המועצה הלאומית לבריאות האישה, מתוך הנחה שצריך להסתכל על מכלול ההיבטים הייחודיים לבריאות האישה.
<נעמה קונסטנטיני: ד"ר רחל אדטו עמדה בראשה במשך 10 שנים ובהמשך חוה טבנקין.
<נעמה קונסטנטיני: בחודשים האחרונים אני בתפקיד.
<נעמה קונסטנטיני: המטרה של המועצה שלנו היא לייעץ למשרד הבריאות, למנכ"ל ולשרה, תוך שיתוף פעולה עם מועצות לאומיות אחרות, שגם הן מתעסקות בנושאים של נשים.
<נעמה קונסטנטיני: המועצה שלנו מטפלת במכלול דברים שקשורים בנשים, אם זה אמצעי מניעה, סרטן, אלימות, הריון, תעדוף טכנולוגי בבריאות האישה.
<נעמה קונסטנטיני: שתי ועדות חשובות שרלבנטיות לעניינו היום זה ועדה אחת שדנה במה נכלל תחת כותרת בריאות האישה ,
<נעמה קונסטנטיני: שעומדת בראשה ד"ר פלישר, שמגדירה מה זה בעצם רפואה מגדרית ומקדמת נושא של הקמת מרכזים לבריאות האישה והכשרת כוח אדם בנושא של נשים.
<נעמה קונסטנטיני: הוועדה השנייה החשובה זו ועדה שהוקמה בשנת 2009, שעמדה בראשה ד"ר מדי מוריאל שלא נמצאת פה.
<נעמה קונסטנטיני: היו חברים בה שמואל גוטליב, מרק גלזרמן וד"ר טלי פורטר שנמצאת איתנו פה היום.
<נעמה קונסטנטיני: הוועדה הזאת הוקמה מתוך הבנה שמחלות לב גורמות תמותה מספר שתיים בארץ, אחרי מחלות סרטניות - כמו ששמעתם מעל גיל 75 זה מספר אחת, וששיעור תמותה ממחלות לב בקרב נשים הוא גבוה, דומה לזה של גברים בשלב מסוים.
<נעמה קונסטנטיני: מטרות הוועדה היו לסכם את הפערים הקיימים באבחון, בתסמינים ובטיפול במחלת לב כלילית, בהסתמך על הסקר שאחר כך ד"ר שגב יציג אותו, ולהציע תכניות הוראה והדרכה במסגרת בתי ספר לרפואה והתמחויות רלבנטיות.
<נעמה קונסטנטיני: אז כאמור, את הממצאים העדכניים של שנת 2013 יציג בהמשך ד"ר עמית שגב.
<נעמה קונסטנטיני: זו שיקופית מסרקוליישן, שזה אחד העיתונים החשובים בקרדיולוגיה, ברפואה, משנת 2012, שהרופאה מסביר לאישה שבדקנו, עשינו כל מיני מחקרים על צפרדעים, על קופים, אבל מעניין, על נשים לא עשינו מחקרים.
<נעמה קונסטנטיני: זה היה בשנות ה-90.
<נעמה קונסטנטיני: מאמר מהבוסטון גלוב לפני שבוע בדיוק אומר:
<נעמה קונסטנטיני: המחקר הזה טוען שעדיין, למרות שזה גורם תמותה גבוה ביותר, מספר אחת בנשים ויש הבדלים בין מינים, עדיין רק שליש מהנדבקות במחקרים הן נשים, וכשמפרסמים תוצאות של מחקרים, לא עושים הבחנה בין נשים ובין גברים, מתייחסים אליהם כמקשה אחת, ולכן לא פלא שעדיין יש פער בהתייחסות המיוחדת, הספציפית, שנדרשת לנשים.
עליזה לביא: את מדברת על מחקרים בינלאומיים.
<נעמה קונסטנטיני: מחקרים בינלאומיים, ששליש מהנבדקים זה נשים בלבד ולא חצי, שזה המספר באוכלוסייה, ושאין הפרדה בתוצאות בין נשים לגברים.
<נעמה קונסטנטיני: עדיין מסתכלים עליהן כחלק מקבוצה ולא כמשהו בפני עצמו.
<נעמה קונסטנטיני: אנחנו יודעים בגדול שזמן הופעת מחלת הלב הכלילית בנשים היא בממוצע 10 שנים מאוחר יותר, שהיא יכולה להופיע גם בגיל צעיר ובתקופות פריון, אם יש גורמי סיכון כמו עישון, סכרת, השמנת יתר, גלולות ובוודאי השילוב שביניהם; ואצל נשים, להבדיל מגברים, סכרת ויתר לחץ דם, הם גורמים יותר רלבנטיים מבחינת גורמי סיכון, וד"ר שגב ירחיב על זה.
<נעמה קונסטנטיני: הסימפטומים אצל נשים שונים ולכן הרבה פעמים יש בעיה באבחון, כי זה לא התסמינים הטיפוסיים שאנחנו מצפים להם.
<נעמה קונסטנטיני: יש ארעות גבוהה יותר של מוות פתאומי לפני הגעה לבית חולים, ואנחנו יודעים שבמקרים של מחלות לב, כמו מחלות כלי דם אחרות של המוח שציינת, הטיפול הראשוני והמיידי הוא קריטי.
<נעמה קונסטנטיני: מסתבר שבעולם, ואחר כך נשמע מה הממצאים בארץ, נשים עם אוטם חד בשריר הלב מטופלות פחות בטיפולים תרופתיים ופולשניים, מה שעלול להגביר את שיעורי התמותה.
<נעמה קונסטנטיני: ד"ר שגב יתייחס אחר כך לנושא של התמותה, אז אני אדלג על זה.
<נעמה קונסטנטיני: שיקום לב.
<נעמה קונסטנטיני: מסתבר שאחרי אוטם בשריר הלב פחות נשים מופנות ומבצעות שיקום לב.
<נעמה קונסטנטיני: יש לנו בעיה באבחון מכמה סיבות.
<נעמה קונסטנטיני: קודם כל מבחני המאמץ, שזו הדרך השגרתית לאבחן מחלות לב אצל נשים היא יותר בעייתית, יש הרבה מה שנקרא כזב חיובי.
<נעמה קונסטנטיני: מקבלים תמונה שמשהו לא בסדר כשזה בעצם בסדר, לכן זה כלי פחות טוב.
<נעמה קונסטנטיני: מיפוי אינטלי זה כרוך בקרינה, שזה דבר מסוכן, גם צנתור וירטואלי הוא מסוכן, כך שהאבחון הוא קצת יותר בעייתי בנושא של נשים, גם בגלל הסימפטו-מתולוגיה וגם בגלל הבדיקות לאבחון.
<נעמה קונסטנטיני: שיעור אי ספיקת לב, אנחנו גם נדבר על זה, אבל היא גם בעייתית, ויש כנראה שכיחות שונה של תופעות לוואי של הטיפולים התרופתיים, שלא מתייחסים לזה מספיק.
<נעמה קונסטנטיני: המסקנות של הוועדה של מדי מוריאל הייתה שקיימים הבדלי מגדר מהותיים בגורמי הסיכון, בהסתמנות הקלינית, בנאמנות הבדיקות האבחנתיות והטיפולים, שההבדלים אינם מוכרים היטב לרופאים בקהילה ובבתי החולים ושצריך להרחיב ולהעמיק את מודעות הרופאים ועובדי הבריאות, להבדלי המגדר בכל הקשור למחלות לב, בגלל השכיחות הגבוהה.
עליזה לביא: ממתי המסקנות האלה גברתי?
<נעמה קונסטנטיני: המסקנות האלה, הוועדה הוקמה בשנת 2009, התפרסמו בסביבות שנת 2010.
עליזה לביא: ומה קרה מאז?
<נעמה קונסטנטיני: אז תיכף נדבר על זה.
<נעמה קונסטנטיני: העמקת הידע תשפר את היכולת האבחנתית והטיפולית.
<נעמה קונסטנטיני: ואז היו המלצות לייחד שיעור נפרד בפקולטות, להדגיש את הנושא של הבדלי מגדר במסגרת כל ההתמחויות ולעודד את כל הנושא של קידום רפואה מגדרית.
<נעמה קונסטנטיני: אז מה נעשה?
<נעמה קונסטנטיני: אני עוד רוצה להגיד מבחינת נתונים של סקר שנעשה בשנת 2013, שהתחלואה במחלות לב מסתבר, קשורה להשכלה, ששיעורי תחלואה גבוהים יותר – בהשכלה נמוכה יותר.
<נעמה קונסטנטיני: ואנחנו יכולים לראות פה את ההבדלים.
<נעמה קונסטנטיני: שיעור התחלואה במחלות לב בקרב בעלות השכלה נמוכה, גבוהה ב-50% מזו בקרב השכלה בינונית וגבוהה.
<נעמה קונסטנטיני: גם אצל גברים יש הבדל, אבל אצל הנשים הפער הוא עוד יותר גדול.
<נעמה קונסטנטיני: עוד ממצא לגבי נשים ערביות ונשים יהודיות, ששיעור התחלואה בקרב נשים ערביות, בכל קבוצת גיל, הוא גבוה יותר מנשים יהודיות.
עליזה לביא: וגם זה עולה.
עליזה לביא: זה לא היה, זה לא היה גברתי.
עליזה לביא: כלומר, אנחנו רואים תחלואה נוספת אצל נשים ערביות.
עליזה לביא: הן היו יותר בריאות פעם.
<נעמה קונסטנטיני: כן.
<נעמה קונסטנטיני: זה קשור כנראה הרבה מאד בנושא של השמנה ושל חוסר פעילות גופנית.
עליזה לביא: תזונה.
<נעמה קונסטנטיני: כן, השמנה קשורה בתזונה ובחוסר פעילות גופנית.
חנין זועבי: זה כפול, זה 200-300 אחוז - - -
<נעמה קונסטנטיני: יותר, רק - - -
עליזה לביא: כן, אני מזכירה שכשרשמנו את הנתונים בנצרת בסיור, אנחנו רואים שזה הולך וגדל.
עליזה לביא: כלומר ז הלא היה בעבר.
חנין זועבי: כן, זה עד 85.
<נעמה קונסטנטיני: לגבי המגזר החרדי, ד"ר דנה צפת כרגע עורכת מחקר בנושא, אני לא יודעת מה היא תציג.
<נעמה קונסטנטיני: כיוון שאני באה מתחום הפעילות הגופנית והפעילות הגופנית או חוסר הפעילות הגופנית קשור קשר הדוק עם מחלות לב, אני רוצה שתשימו לב למספרים.
<נעמה קונסטנטיני: דרך אגב, כל המספרים הם קצת – Overestimation לדעתי, אבל נשים בגדול עוסקות פחות מגברים בפעילות גופנית, וההבדל הזה בולט הרבה יותר כשמשווים את האוכלוסייה הערבית לאוכלוסייה היהודית.
<נעמה קונסטנטיני: הרבה פחות נשים ערביות עוסקות בפעילות גופנית באופן קבע.
<נעמה קונסטנטיני: ולכן משרד הבריאות, גם במטרות שלו לקראת ישראל בריאה 2020, שם לנגד עיניו את העלאה הגדולה ביותר - תשימו לב – של 30% - בקרב אוכלוסיית הנשים באוכלוסייה הערבית, וגם בנשים מבוגרות יותר ב-40%.
<נעמה קונסטנטיני: אז מה נעשה מאז?
<נעמה קונסטנטיני: קודם כל התחילו לימודי מגדר במסגרת לימודי המשך באוניברסיטת תל אביב, שפרופסור מרק גלזרמן, שהוא מהמובילים בתחום בארץ הקים.
<נעמה קונסטנטיני: היה מחזור ראשון השנה, מיועד לכל אלה שעוסקים במקצועות בריאות.
<נעמה קונסטנטיני: יש קורסים נוספים בכמה מקומות בבתי ספר לרפואה, ממש לא מספיק ואני מקווה שיהיו יותר.
<נעמה קונסטנטיני: יש לימודי הכשרת אחיות במסגרת תואר שני, אחיות שיתמחו בנושא של בריאות האישה.
<נעמה קונסטנטיני: יש באוניברסיטת לתל אביב כמה שנים כבר, ובהדסה התחילו השנה.
<נעמה קונסטנטיני: יש פרויקט מאד גדול שאנחנו עושים, זה עם הכובע שלי בהדסה, קידום הכשרה של אחיות בריאות הציבור לקדם נשים.
<נעמה קונסטנטיני: זה קורס של 32 שעות.
<נעמה קונסטנטיני: הכשרנו 190 אחיות במחוז ירושלים וכרגע 344 אחיות במחוז צפון, שמקבלות הדרכה איך לקדם תזונה בריאה, בישול בריא, פעילות גופנית, מתוך העובדה שאחיות טיפות חלב הן במעמד מאד מרכזי, כי נשים באות אליהן, נשים צעירות שהן מאד מודעות למה שקורה במשפחה, לא באות רק בגלל שהילד חולה, אלא באות בגלל שהן רוצות לקדם את המודעות לסביבה, ואחיות בריאות הציבור האלה, כמו שאתם רואים, עושות בעצמן הכשרה מעשית ומעבירות סדנאות, פה רואים סדנת פעילות גופנית, שהאחות בעילבון מעבירה למטופלות בכפר שלה.
<נעמה קונסטנטיני: כל המשפחות יקבלו בימים הקרובים מגנטים שמקדמים אורח חיים בריא, שוב, מתוך הבנה שאחיות בריאות הציבור יכולות לעזור מאד בקידום הנושא, בעיקר באוכלוסייה במחוז צפון, שידועה בשיעור השמנה מאד גבוה ועישון, דרך אגב.
<נעמה קונסטנטיני: מה עוד אנחנו חושבים שצריך לקדם: כל הנושא של הנגשת מידע לנשים, שכל אישה בכל גיל תדע איזה בדיקות היא צריכה לעשות, איזה אורח חיים היא צריכה לנהל, איזה חיסונים היא צריכה לקבל, מה התסמינים.
<נעמה קונסטנטיני: אנחנו מכינים מסמך שייצא לכל אישה בהתאם לגיל שלה, כי ההמלצות שונות בקבוצות הגיל השונה.
<נעמה קונסטנטיני: כאשר פה בא לידי ביטוי הפער - - -
עליזה לביא: באמת שאני לא מבינה, גברתי.
עליזה לביא: משנת 2009 אתם מבינים שיש הבחנה מגדרית, בארצות הברית עוד קודם, אמרה השרה 8 שנים.
עליזה לביא: ומה שאת רוצה להמליץ זה ללמד את הנשים?
עליזה לביא: איפה רופאי הקהילה?
עליזה לביא: איפה האחריות על קופות החולים, גברתי?
עליזה לביא: אנחנו לא באנו לשיעור חברה.
עליזה לביא: יש פה תמותה.
עליזה לביא: יש פה מערכת שתסלחי לי, מפגרת מבחינת קצב ההתקדמות גם המחקרית, גם המודעות, נשים מתות כאן ואת מדברת איתי על תזונה.
עליזה לביא: למה שנשים לא תדענה את התסמינים?
עליזה לביא: אם אנחנו מבינים שהמערכת, עוד קורס מגדר באוניברסיטת חיפה או תל אביב, או - וזו בחירה בכלל?
עליזה לביא: כלומר על מה אנחנו מדברות?
עליזה לביא: כלומר מה עוזרת לי הסקירה הזאת.
עליזה לביא: אני מכירה אותה על פה.
עליזה לביא: זה שאין הבנה מגדרית אנחנו מכירות את זה בכל תחום.
עליזה לביא: הרפואה יודעת היום שיש הבדל בין גברים לבין נשים.
עליזה לביא: אני מזכירה לך ואת יודעת יותר טוב ממני, שניתוחי לב ראשונים מגיעים לחדרי ניתוח עם כלים בגודל לב גברים ומתחילים להבין שיש הבדל בין גודל הלב של גבר לבין גודל הלב של אישה; ועדיין אנחנו צריכים ללמד נשים לאכול?
<נעמה קונסטנטיני: אלף מסתבר שכן.
<נעמה קונסטנטיני: לצערנו כן.
עליזה לביא: ברור שכן, אבל בזה אי אפשר לעצור.
עליזה לביא: אי אפשר שהאחריות לא תעבור לרופאי הקהילה דבר ראשון.
<קריאה: חדרי מיון.
עליזה לביא: מה חדרי מיון?
<נעמה קונסטנטיני: האחריות צריכה להיות אצל כולם: גם אצל רופאי המשפחה, רופאי הקהילה, גם רופאים בחדר מיון, העבודה צריכה להיעשות, אני מסכימה איתך.
<נעמה קונסטנטיני: אני חושבת שיש לנו דרך מאד ארוכה.
<נעמה קונסטנטיני: אני לא קיבלתי מינוי להיות שרת הבריאות ולהפעיל את זה, אבל אני חושבת שבהחלט התפקיד שלנו והתפקיד של המועצה, שאני בחודשים האחרונים עומדת בראשה, זה בהחלט לקדם בכל הרבדים, בין אם ברובד של הרופאים, הרובד של האחיות, הרוב של הקהילה, הרוב של אנשים שלא חשופים לאינטרנט ולא קוראים, או אלה שקוראים באינטרנט אמירות שונות שמאד מבלבלות, זה בדיוק מה שצריך לעשות ואני חושבת שבדיוק בגלל זה כל כך חשוב שאת מקיימת את הישיבה הזאת.
עליזה לביא: עכשיו בואי נעצור רגע את הנתונים ואת המחקרים.
עליזה לביא: דווקא בגלל הידע העשיר מאד שלך והתחום שאת באה ממנו, בואי תגידי לי את, בלי מחקרים עכשיו, מה הדבר הראשון שצריך לעשות אותו.
<נעמה קונסטנטיני: אני יכולה שני דברים?
<נעמה קונסטנטיני: אחד זה לקדם את הצוות הרפואי בנושא, והשני זה שכל אישה תדע מה היא צריכה לעשות, מתי היא צריכה לבדוק רמת סוכר, אם היא צריכה לבדוק פרופיל שומנים, לתת מידע לנשים, כי מסתבר, ואני יכולה פה לשאול כל מיני נשים.
<נעמה קונסטנטיני: את יודעת מה את צריכה לעשות?
<נעמה קונסטנטיני: את יודעת מתי את צריכה לעשות ממוגרפיה, מתי את צריכה לעשות צפיפות עצם?
<נעמה קונסטנטיני: את יודעת אם את צריכה לבדוק לחץ דם עכשיו, בעוד שנה, לפני 5 שנים?
<נעמה קונסטנטיני: אני חושבת שהידע הזה, הוא לדעתי חסר.
עליזה לביא: תודה רבה, רבה.
עליזה לביא: ד"ר עמית שגב, הוזכרת כמה וכמה פעמים, אז בוא תעשה לנו השלמה.
עליזה לביא: ואני נורא רוצה לראות את הסרט.
עליזה לביא: יש לנו סיכוי לראות את הסרטון?
<קריאה: עובדים על זה.
<עמית שגב: טוב, ראשית תודה רבה על ההזדמנות להופיע פה בפניכם, בפני יושבת ראש הוועדה והשרה, שחבל שהיא הלכה.
<עמית שגב: אני מדבר בשם האיגוד הקרדיולוגי בישראל, שזה איגוד מקצועי שבעצם מטפל בכל הנושא, וקודם כל מייצג את כל הקרדיולוגים במדינת ישראל וגם מטפל ומנסה לשנות את הטיפול במחלות לב במדינת ישראל.
<עמית שגב: סך הכל אני חושב ש- Over All יש לנו נתונים די מדהימים, ואם תקראו את הדו"ח האחרון של שנת 2013, תראו שישראל נמצאת בנושא של מחלות לב במקום מאד מאד טוב בקרב מדינות ה-OECD.
עליזה לביא: מה זה מקום טוב, אדוני?
<עמית שגב: ובכל זאת, Over All מדובר בתמותה ממחלות לב, אנחנו מקום רביעי מהסוף, אנחנו במקום הרביעי מבחינת אחוז התמותה ממחלות לב, Over All.
<עמית שגב: ובכל זאת יש מה לעשות ויש מה לשפר, וחשבתי שלפני שנדבר על מחלות לב, קודם כל שתבינו על מה אנחנו מדברים, וכשאנחנו מדברים על התקפי לב בנשים, או במחלת לב בשנים, אתם יודעים, יש המון סוגים של מחלות לב.
<עמית שגב: יש מחלות לב מולדות ומבניות, ואנחנו רוצים שתבינו שאנחנו מדברים על מחלה אחת ספציפית שהיא מחלה טרשתית של עורקי הלב עצמם, אותם עורקים כליליים, שנותנים אספקת דם ללב עצמו, ואלה העורקים שכאשר הם נסתמים, יש התקפי לב או שיש תעוקת חזה, ועל זה אנחנו מדברים.
<עמית שגב: עכשיו, טרשת העורקים הזאת היא לא ספציפית רק ללב, וכשאנחנו מדברים על מחלת לב וכלי דם, אז אותה טרשת בדיוק, אותה מחלה בדיוק שממש בשני משפטים אני אסביר לכם מה המנגנון שלה: היא פוגעת בעורקי המוח, היא פוגעת בעורכי הכליה, היא פוגעת בעורקי הרגליים והיא גורמת לתמותה מסיבה אחת שהיא לא קרדיאלית, אבל זה עדיין מחלות לב וכלי דם, והיום ברפואה הדיסציפלינה היא לא קרדיולוגיה, היא מחלות לב וכלי דם.
<עמית שגב: ולכן, כמובן שיש המון מחלות בלב, אבל אנחנו מדברים כרגע על המחלה הטרשתית, וזה הפנים של עורק קורונרי במקרה הזה, עורק כלילי, כליל דרך אגב מלשון כתר.
<עמית שגב: העורקים האלה מעטרים את הלב וכמו שאתם רואים כאן, יש ציפוי פנימי לכלי הדם הזה, שזו שכבת תאים אחת ובודדת שקוראים לה שכבת האנדותל, שאם מסתכלים מקרוב אז אפשר להבין שזה כמו ריצוף, זה כמו ריצוף שמרצף לנו את כל העורקים שלנו בגוף.
<עמית שגב: וכשאנחנו לוקחים רצף שירצף לנו את הרצפה בבית אנחנו בדרך כלל מבקשים שהוא יעשה עבודה טובה ושלא ישאיר חורים, וכל עוד אותה שכבת האנדותל נשארת רציפה, מבלי שיש בה שום פגמים, לא נוצרת טרשת עורקים.
<עמית שגב: ובעצם כל ההתחלה של טרשת עורקים, שדרך אגב מתחילה בילדות ובנערות.
<עמית שגב: ובפירנאום שעשו לחיילים במחלת ויאטנם בשנות ה-70, מצאו כבר שיש טרשת עורקים לחיילים הבריאים האלה, בגילאים 18 ו-19.
<עמית שגב: אז זו אותה שכבת האנדותל.
<עמית שגב: כפי שאמרתי, אותה שכבת האנדותל חשופה במשך שנים, ושוב, זה מילדות, לחומרים הזורמים בדם, שהם טוקסיים לאותה שכבה – אם זה הניקוטין, אם זה הכולסטרול, אם זה לחץ דם גבוה, הלחץ עצמו שגורם לנזק, ואם זה גם כל מיני גורמי סיכון אחרים.
<עמית שגב: וחשיפה מתמדת לחומרים האלה בעצם פוצעת את האנדותל, וזה בדיוק התהליך שמתחיל את תהליך טרשת העורקים ואני אראה לכם פה, הנה עוד באילוסטרציה טיפה אחרת, יש לנו כאן את אותה שכבת תאים, ומרגש שיש פה איזה שהוא פצע, איזה שהוא קרע שנגרם מאותם גורמי הסיכון שאנחנו מכירים, נצמדים פה תאים מסוגים שונים, תאי דלקת ותאים שמכילים כולסטרול, ונכנסים פנימה לתוך הדופן של העורק ומתחיל להיווצר רובד טרשתי.