GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גל הרמט: זה הדבר היחיד שהעולם רוצה מהן.
<גל הרמט: האם יחסים של לשמור על דירה ולקבל ג'ינס תמורת מציצה פעמיים בשבוע זאת זנות?
<גל הרמט: מה המחירים של זנות?
<גל הרמט: מי משלם?
<גל הרמט: כרגע זאת הנערה או הנער.
<גל הרמט: יפן.
<גל הרמט: ערב גאלה חגיגי.
<גל הרמט: עשיתי הערכה לחברה קוריאנית בינלאומית שהרוויחה הרבה יותר ממה שהיא תכננה ברבעון האחרון.
<גל הרמט: מסיבה עצומה במסעדה מפוארת מאוד.
<גל הרמט: מחלקים משקאות יפים ואוכל כזה קטן וחמוד בכניסה.
<גל הרמט: על השולחן אישה עירומה ועל הגוף שלה מוגש סושי, קישוטי צנונית וגזר בצורת פרחים וברבורים סביב איבר מינה, חתיכות יפות של דג נא על שדיה, על הבטן מסודר לה סושי בצורה של פרח.
<גל הרמט: היא נראית לי מוכרת.
<גל הרמט: בסוף הערב אני בחוץ.
<גל הרמט: היא יוצאת לבושה, מקולחת, אנחנו מדברות.
<גל הרמט: סטודנטית ישראלית.
<גל הרמט: מספרת שהיא מרוויחה פי שלושים מהמשכורת הממוצעת בישראל בחודש.
<גל הרמט: בשנה תרוויח מה שתעשה בשלושים שנים בישראל.
<גל הרמט: היא אומרת ששווה לה, אפשר גם להרחיב את זה לעוד דברים ולהרוויח אפילו יותר.
<גל הרמט: יש איזה דירה שהיא שומרת עליה, של יפני עשיר שבא רק פעם בחודשיים לשבוע.
<גל הרמט: מרכז תל אביב.
<גל הרמט: אני יושבת עם ידיד שלי, שקיעה, בבית קפה מול הים.
<גל הרמט: מתחתנו בריכת גורדון, משמאלנו מועדון חשפנות מוכר שמוכר מין באופן רשמי.
<גל הרמט: קשה לא לדעת את זה שהוא מוכר מין באופן לא רשמי.
<גל הרמט: קוראים לו פוסיקייט.
<גל הרמט: מדברים על העבודה שלי.
<גל הרמט: הוא מספר שהוא לא הולך לזונות, לא קונה מין, ובמקביל מספר כמה הוא נהנה מ-לפ דנס.
<גל הרמט: זה לא מין, זאת לא בגידה בעיניו.
<גל הרמט: הוא אומר שאין שום חדירה ואני גומר במכנסיים של עצמי ומשלם למישהי הרבה יותר ממה שהיא הייתה מרוויחה במלצרות.
<גל הרמט: בדרך הביתה אני רואה נערות מסתובבות ברחוב דיזינגוף עם גבר זר שנראה שהוא מרוויח פי ארבעים מהמשכורת הממוצעת בישראל.
<גל הרמט: הוא קונה להן ג'ינס.
<גל הרמט: הן מאושרות.
<גל הרמט: שתיהן מנשקות אותו ביחד בתודה.
<גל הרמט: אני מעריכה שהן הולכות אתו עכשיו לחדר במלון.
<גל הרמט: האם צריך לספר את הסיפורים האלה לבני נוער ולבנות נוער?
<גל הרמט: האם הם יקבלו רעיונות ויתחילו למכור את עצמם?
<גל הרמט: האם הם ייבהלו מזה מאוד?
<גל הרמט: בעיני התפקיד של מבוגרת משמעותית הוא ליצור תודעה ביקורתית מודעת למחירים שמשלמות ומשלמים על מכירת הגוף.
<גל הרמט: דיבור שהוא לא שופט ולא מזדעזע ונוזף אלא מסתכל על התופעה וחוקר אותה ביחד אתם.
<גל הרמט: דיבור כזה שיכול להוביל לשינוי של תפיסות והתנהגויות.
<גל הרמט: הזנות על כל הספקטרום שלה גם בארץ וגם בחלקים בעולם בהם אני עבדתי נמצאת נוכחת.
<גל הרמט: אפשר להתעלם ממנה ולהפקיר את הנערות והנערים שמוכרים את עצמם או אפשר להיות שם בשבילם, לתמוך בהם, לחשוב אתם על עוד הרבה מאוד אופציות אחרות.
<גל הרמט: אפשר לדבר אתם על הזנחה, על עוני, על דיכוי שמובילים לזנות בהרבה מהמקרים.
<גל הרמט: אפשר לתת יחס של אהבה, שלפעמים לפעמים לפעמים מחליפים את הג'ינס האמריקאי.
<גל הרמט: לא לדבר על התופעה, בוודאי לא מצמצם אותה בעיני.
<גל הרמט: הטיעון שהשיח על הזנות מרחיב את תופעת הזנות, לא מחובר לעומק ורוחב התופעה גם בארץ וגם בעולם.
<גל הרמט: במטוס למולדובה, אותו לקחתי במשך שנים ארוכות פעם בשבוע, טיסה ישירה מישראל לקישינב, אני כמעט תמיד האישה היחידה.
<גל הרמט: מסביבי ולצדי המוני גברים בדרך בדרכם למסיבת גברים או טיול של תיירות מין לכבוד גיל שלושים, ארבעים, חמישים, שישים, שבעים.
<גל הרמט: גיל שמונים לא באים.
<גל הרמט: הם מדברים בעיקר על הבנות היפות והמקסימות שיודעות לפנק.
<גל הרמט: הם לא האחר, הם לא איזה צרכן עלום, הם אבא שלנו, אחינו, דודים שלנו, בעלים שלנו והבנים שלנו.
<גל הרמט: אתם צריך לדבר על צריכת מין בכסף, להפליל אותם, לבייש אותם, להשפיל אותם על כך שהם קונים.
<גל הרמט: יחד עם פתיחת שיחות עם בני נוער על זנות כדאי וצריך בעיני לקדם את חוק הפללת הלקוח לבגירים ולאכוף את החוק נגד ניצול מיני של קטינים.
<גל הרמט: החוק קיים, יש עליו שלוש שנות מאסר אבל אנחנו גם לא אוכפים אותו וגם אפשר להרחיב את הענישה.
<גל הרמט: לומר באופן ברור וישיר ואינו משתמע לשתי פנים שלקנות גוף/מין מנערות/נערים, נשים וגברים, זה אסור, זאת עבירה פלילית.
<גל הרמט: אני חושבת שהשיחה על מכירת הגוף כאשר חוק הפללת הלקוח בתוקף, ייצור שיחה יותר ממוקדת על עוד אפשרויות שיש לבני נוער לעשות חוץ מלמכור את עצמם.
<גל הרמט: תודה רבה.
<ביאטריס רוזן כץ: תודה לד"ר גל הרמט.
<ביאטריס רוזן כץ: בגיל 22 הגעתי בפעם הראשונה לטיפול.
<ביאטריס רוזן כץ: אני מתפלאת על עצמי איך הצלחתי לשרוד.
<ביאטריס רוזן כץ: חשבתי שאני שולטת במצב, שאני יכולה להפסיק מתי שאני רוצה, לא ידעתי שיהיה לי קריז, לא ראיתי איך חוזר על עצמו שאני משתמשת בסמים, עובדת כדי לממן את הסם ושוב משתמשת.
<ביאטריס רוזן כץ: כשאמרו לי שיש לי דירת חירום צעירות בזנות, לא האמנתי.
<ביאטריס רוזן כץ: חשבתי שגם זה שקר.
<ביאטריס רוזן כץ: אני מתכבדת להזמין את פרופסור משה ישראלאשווילי מבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב להרצאה בנושא תכניות מניעה, מה עובד.
<משה ישראלאשוילי: שלום לכם.
<משה ישראלאשוילי: אני רוצה לדבר על תכניות מניעה באופן כללי.
<משה ישראלאשוילי: בסיום דבריי אני אדבר באופן ספציפי ואעיר שתיים-שלוש הערות על נושא של מניעת זנות.
<משה ישראלאשוילי: אחרי שאני יושב כאן מאז תחילת היום ואני שומע כל מיני דברים, אני מרגיש צורך לומר שתי מילות הקדמה נוספות שלא התכוונתי לומר אותן מראש.
<משה ישראלאשוילי: ראשית, אני חושב שצריך לפתוח את היריעה בצורה הרבה יותר רחבה מכפי שנעשה כאן עד היום.
<משה ישראלאשוילי: אני רוצה להפנות אתכם למחקרים שמראים שבחברה היהודית במאה ה-19 כל פעם, כל תקופה שהחברה היהודית הייתה נתונה למשבר ערכי, הייתה עלייה בתופעת הזנות בחברה היהודית.
<משה ישראלאשוילי: אני רוצה להפנות אתכם לספר של פרופסור יעקב קנר זיכרונו לברכה, חינוכם מחדש של עבריינים, פורסם בשנות ה-50, ספר שעוסק שטיפול בזונה.
<משה ישראלאשוילי: בחורה שגלשה לזנות על רקע הנושא של גלי העלייה לישראל.
<משה ישראלאשוילי: כשאתם מסתכלים על דברים מזווית יותר רחבה, אתם רואים שלתופעה יש הרבה מאוד רבדים.
<משה ישראלאשוילי: אני יודע שאתם יודעים את זה ואני רק בא לומר שהדברים שנאמרו כאן היום במסגרת היום הזה היו מאוד מוטים לכיוון מסוים והוא הכיוון של לקחת עדויות, נושאים באמת כואבים מהתחום של זנות ולנסות להסיק לגבי הנושא של חינוך, שזה משהו אחר.
<משה ישראלאשוילי: במה הדברים אמורים.
<משה ישראלאשוילי: אם אני אקח את הנושא של משבר ערכי, אולי חלק מכם יודע שזה גם בסיס לתופעה של אובדנות, של ניסיונות התאבדות.
<משה ישראלאשוילי: האם אני אלך לקחת אדם שהתאבד וכתוצאה ממה שהוא אומר ממה שקרה לו אני אסיק איך לחנך את הילדים שלי?
<משה ישראלאשוילי: אני לא בטוח.
<משה ישראלאשוילי: כן צריך ללמוד את הדברים, לא בטוח שצריך לעשות את הדברים בצורה כל כך כללית וגורפת וכן הלאה.
<משה ישראלאשוילי: כמה דברים לגבי הנושא של מניעה.
<משה ישראלאשוילי: מניעה היא אי הופעה של בעיות ואי הופעה של בעיות כוללת כמה הנחות שצריכות להיסתר כאן בתוך הסיפור הזה.
<משה ישראלאשוילי: ראשית, שיש איזושהי בעיה שאני רוצה למנוע אותה.
<משה ישראלאשוילי: האם אני מניח שזנות זה דבר שאם אני לא אתערב יצא אצל כל האנשים, רוב האנשים, חלק גדול מהאנשים באופן טבעי כשלעצמו?
<משה ישראלאשוילי: האם באמת התופעה של מיניות היא תופעה לא רצויה, ודוד בנאי דיבר על זה ואני חושב שהוא אמר הערות מאוד מאוד משמעותיות שאנחנו צריכים לבוא ולחפש את האיזון המאוד מורכב בין התנהגות מינית בריאה ונכונה, שלפעמים יש בה גם היבטים שאפשר לקרוא להם אולי היבטים של תן וקח, לבין התופעה שבה מדובר, שזאת זנות, שזה משהו אחר לגמרי והשאלה אם יש לנו את הידע – וזאת אחת הסוגיות הגדולות בתחום של מניעה – איך לבוא ולעשות את השיח הזה בצורה כל כך מושכלת כמו שצריך.
<משה ישראלאשוילי: האם אנחנו מבינים את התופעה של זנות?
<משה ישראלאשוילי: אמר חבר הכנסת דוד צור בתחילת היום שיש נתונים שהוא מקווה שיש להם בסיס להגיד את זה, לוועדה, ואני לא זוכר איזו ועדה בדיוק.
<משה ישראלאשוילי: האם אנחנו באמת יודעים את הבעיה?
<משה ישראלאשוילי: האם אנחנו מבינים עד הסוף?
<משה ישראלאשוילי: האם העדויות שיש לגבי אותם בני נוער שגלשו להתנהגות של זנות בישראל, בחברה הישראלית, הן עדויות מאוד ברורות, מובילות לאותן מסקנות?
<משה ישראלאשוילי: ואולי יש כל מיני רבדים וכל מיני תת קבוצות בתוך הסיפור הזה?
<משה ישראלאשוילי: הלא בסופו של דבר כאשר אנחנו נעמוד מול קבוצה של תלמידים בבית הספר, 35 אנשים כאמור, בתוך 35 האנשים האלה יש כל מיני טיפוסים.
<משה ישראלאשוילי: אחת הטענות שאני אומר לכם בקרוב היא שאם אתה מתעלם מהשונות בקרב התלמידים, אתה עלול לעשות יותר נזק מאשר תועלת.
<משה ישראלאשוילי: האם יש לנו הוכחות שתכניות מניעה בהקשר של זנות באמת עובדות בישראל?
<משה ישראלאשוילי: כדי לבדוק את זה, האם אנחנו יודעים בעצם מהי האסטרטגיה, מהי הטקטיקה שצריכים להשתמש בה כדי לבצע את תכנית המניעה באופן רצוי?
<משה ישראלאשוילי: האם בוצע איזשהו ניסוי שמוכיח את הדברים האלה?
<משה ישראלאשוילי: רבותיי, הרעיון של מניעה הוא רעיון מאוד מפתה והוא מאוד מפתה בתחום הבריאות, הוא מאוד מפתה בתחום בריאות הנפש, הוא מאוד מפתה בתחום החינוך אבל זה רעיון שצריך להיזהר אתו וגם בתחום הבריאות.
<משה ישראלאשוילי: אני אתן לכם רק דוגמה אחת.
<משה ישראלאשוילי: מדברים על חיסון נגד שיתוק ילדים.
<משה ישראלאשוילי: יונה סאלק בזמנו שפיתח את החיסון, לא ידע כל מיני דברים ובגלל שהוא עשה את הניסויים שלו ואת הבדיקות שלו בצורה לא כל כך נכונה, הוא גרם לחלק מהילדים לשיתוק ילדים כי התופעה היא תופעה קורביליניארית.
<משה ישראלאשוילי: ברמה מסוימת של חיסון אתה עושה יותר שיתוק מאשר פחות.
<משה ישראלאשוילי: האם אנחנו יודעים איך לעשות את הדברים בהקשר הזה שקשור בכלל למיניות וכמובן גם בתוך ההקשר של זנות?
<משה ישראלאשוילי: האם ניתן לעשות את התכנית הזאת בקנה מידה רחב?
<משה ישראלאשוילי: יש כאן שאלות מאוד רציניות שעומדות על הפרק כי מאוד קל לבוא ולהגיד שהמורים צריכים לעשות את זה ואת זה ואת זה.
<משה ישראלאשוילי: האם אתם יודעים שבבדיקות שנעשו, מורים, חוץ מאשר ללמד את החומר שלהם, צריכים לעשות עוד כשלושים דברים נוספים?
<משה ישראלאשוילי: האם באמת אפשר לצפות שמורים יעברו הכשרה נכונה וראויה בנושא הזה של התנהגות מינית, זנות?
<משה ישראלאשוילי: לא סתם המורים שואלים מה להגיד כי הם באמת מקבלים את ההכשרה ואני לא בא אליהם בטענות ואני גם לא בא בטענות למכון שהכשיר אותם כי לאותו מכון, לאותה מכללה שמכשירה את המורים, אומרים להם שגם ילמדו את המורים איך להגיש שיעור בדמוקרטיה, גם תלמדו אותם איך למנוע סמים וגם תלמדו אותם עוד הרבה מאוד דברים, אז מה קודם ומה אחר כך?
<משה ישראלאשוילי: זה לא אומר שלא צריך לעשות את זה.
<משה ישראלאשוילי: זה אומר שצריך להיזהר לא לרוץ מהר מדי בלי שיש לנו את הידע כיצד לעשות את הדברים האלה.
<משה ישראלאשוילי: ההטמעה של פעולת המניעה היא היום נושא מאוד מרכזי בעולם כי הפיתוח של תכנית מניעה היא דבר אחד וההטמעה שלה היא דבר אחר.
<משה ישראלאשוילי: היום מדברים על זה כתחום שדורש הרבה מאוד הבנה ולא רק בהקשר הזה אלא בהרבה מאוד הקשרים נוספים.
<משה ישראלאשוילי: האם יש לנו הוכחות שההתערבות תוביל למה שאנחנו רוצים שהיא תוביל?
<משה ישראלאשוילי: אני רוצה לציין שהיום הנושא של אווידנס בייס, הנושא של הוכחות, של ראיות הוא קריטי כדי לבוא ולעשות תכנית מניעה בצורה נכונה.
<משה ישראלאשוילי: אני רוצה לציין שבאופן כללי היום הנושא של מניעה נקרא פריבנשן סיינס.
<משה ישראלאשוילי: זה מדע.
<משה ישראלאשוילי: זה מדע במובן הזה שאתה צריך ללמוד אותו ברצינות ולעשות אותו ברצינות, ואני לא מזלזל באף אחד ובפירוש אני אומר שיש פעולות מאוד חשובות שמוצעות כאן שצריכות להיעשות אבל רבותיי, לאט לאט כי באיזשהו מקום אם אתה לא עושה את זה כמו שצריך, אתה עלול לגרום נזק.
<משה ישראלאשוילי: הבדיקה של תכנית מניעה היא בדיקה מורכבת.
<משה ישראלאשוילי: אתה צריך לעשות מערך מחקר מורכב.
<משה ישראלאשוילי: אני לא אכנס כמובן לפרטים.
<משה ישראלאשוילי: אתה צריך לעצור את ההתערבות שלך, לראות מה קורה כשאתה לא מתערב ואז לחדש את ההתערבות.
<משה ישראלאשוילי: אם אנחנו מדברים על נושא של זנות ואנחנו מדברים על ילדים בגיל עשר, כמה שנים נחכה כדי שנבדוק את העניין הזה?
<משה ישראלאשוילי: זה לא פשוט.
<משה ישראלאשוילי: שוב, אני לא אומר את זה כדי לרפות את הידיים אלא אני אומר את זה כדי להדגיש שאסור להתפתות מהר מדי להגיד את הרעיון הזה של מניעה וחינוך שהוא חשוב מאוד אבל צריך לחשוב טוב מה אנחנו רוצים להגיד.
<משה ישראלאשוילי: יש הרבה מאוד מודלים של מניעה והכותרת מניעה היא היום בעצם אחת מתוך שלוש כותרות כלליות.
<משה ישראלאשוילי: יש את הנושא של רווחה נפשית או התערבות קהילתית ויש את הנושא הזה של חיסון.
<משה ישראלאשוילי: התכנית שהוזכרה כאן, כישורי חיים, היא בעצם נושא בתוך ההתערבות החיסונית.
<משה ישראלאשוילי: שלושת סוגי ההתערבויות האלה הם סוגי התערבויות שמשלימות אחת את השנייה ואולי מה שצריך לעשות בהקשר הזה של זנות, זה לעשות תכניות מגוונות שכוללות את שלושת הדברים האלה גם יחד ואתם מבינים שאם מדובר על שלושת הכיוונים, פיתוח התכנית הוא הרבה יותר מורכב מאשר אפילו היינו חושבים על זה קודם.
<משה ישראלאשוילי: ה-ניידא, ארגון אמריקאי למניעה של שימוש לרעה בסמים, יש לו עקרונות מניעה שהוא מפרסם אותם.
<משה ישראלאשוילי: הוא פרסם הרבה מאוד עקרונות ואני לקחתי רק את אותם עקרונות שלפי דעתי גם יכולים להיות רלוונטיים למקרה הזה.
<משה ישראלאשוילי: אנחנו צריכים לדעת מה גורמי ההגנה ומה גורמי הסיכון.
<משה ישראלאשוילי: אנחנו הרבה מאוד פעמים יודעים מה גורמי הסיכון.
<משה ישראלאשוילי: אנחנו יודעים שבחורה בגלל שקרה לה כך וכך היא גלשה לזנות, אבל למה בחורה שגדלה באותם תנאים לא גלשה לזנות?
<משה ישראלאשוילי: הנושא הזה מאוד מאוד חשוב.
<משה ישראלאשוילי: אני לא שמעתי היום – ואני לא מומחה לנושא של זנות – איזושהי אמירה לגבי אותם דברים שבאמת צריך לקדם אותם ולטפח אותם כי השאלה היא תמיד איזון בין גורמי הסיכון לגורמי החיסון.
<משה ישראלאשוילי: האם אנחנו יודעים על כל ההתנהגויות של הסיכון?
<משה ישראלאשוילי: באמת כל הטווח.
<משה ישראלאשוילי: האם באמת – וזה כן נאמר – נושא של להתאים לקהילה המקומית.
<משה ישראלאשוילי: אני רוצה שתהיו מודעים לכך – ואני בטוח שאתם מודעים לכך – שאתה לא יכול לקחת את אותה תכנית שפותחה בחוץ לארץ ולהעביר אותה כפשוטה לישראל.
<משה ישראלאשוילי: אתה לא יכול להביא את אותה תכנית לחינוך הממלכתי דתי וממלכתי, אתה לא יכול להביא את אותה תכנית למגזר הערבי הבדואי, למגזר הערבי המוסלמי והמגזר הערבי הנוצרי ואתה לא יכול לקחת את אותה תכנית וליישם אותה בגילאים שונים.
<משה ישראלאשוילי: אתה בעצם נכנס כאן לשאלה של עד כמה אתה יודע מה לעשות ואיך לעשות.
<משה ישראלאשוילי: הנושא של פעולה בקרב המשפחה היום בהרבה מאוד הקשרים של מניעה, הנושא של משפחה, הוא מאוד מאוד מרכזי, עד כדי כך שלפעמים אומרים תעזוב את הילדים, לך דבר עם המשפחה.
<משה ישראלאשוילי: אם אתם רוצים דוגמה קונקרטית, הנושא של ילדי גירושין הוא נושא שהיום מאוד מטריד את העולם המערבי.
<משה ישראלאשוילי: יש הרבה מאוד תכניות מניעה למנוע נזקים בעקבות גירושי ההורים ועשו אצל הילדים פעולות, עשו פעולות אצל ההורים, עשו פעולות אצל אלה ואלה ובדקו את כל הדברים והיום הנטייה הכללית היא לבוא ולומר לעבוד עם ההורים ולעזוב את הילדים בצד ואולי זה מה שצריך לעשות, ללכת לדבר רק עם ההורים.
<משה ישראלאשוילי: אני רוצה להדגיש שהיום כאשר אתה מסתכל על תכניות מניעה בישראל, אתה רואה שיש בעיות רציניות שחוזרות על עצמן ואני רוצה שתשימו לב לסעיף 7, היעדר ביסוס.
<משה ישראלאשוילי: אני הייתי יושב ראש של ועדה שבדקה את תכניות המניעה בנושא של סמים.
<משה ישראלאשוילי: בדקנו 77 תכניות.
<משה ישראלאשוילי: צר לי להגיד לכם שאף לא אחת מהתכניות היה לה ביסוס מספיק רציני.
<משה ישראלאשוילי: הנושא הזה של השגת ביסוס למה שאתה עושה, ההצדקה, אם אין לך את זה – כדאי שתיזהר.
<משה ישראלאשוילי: אני לא רוצה כעת להרחיב בזה כי אין לי זמן, אבל אני רוצה שתשימו לב לדבר נוסף.
<משה ישראלאשוילי: הרבה מאוד פעמים אומרים: אל תדבר על משהו כי זה יכניס מחשבות לילדים.
<משה ישראלאשוילי: זה לא נכון.
<משה ישראלאשוילי: מה שכן זה עושה, אם אתה מדבר על סמים או על אלכוהול או על התאבדות וכן הלאה, אצל אלה שהרעיון הזה כבר נמצא בראש שלהם, אתה עלול לגרום להם להוציא את זה החוצה.
<משה ישראלאשוילי: דוגמה אחת שאני רוצה להראות לכם, מחקר שעשינו בנושא של מפגש בין בני נוער לבין מכורים לשעבר לסמים.
<משה ישראלאשוילי: ראינו שבעקבות המפגש הזה בין בני נוער לבין מכורים לשעבר לסמים, אותם בני נוער שכבר היו קצת מעורבים והתנסו פעם בסמים ובסיגריות, המפגש הזה עם המכור לשעבר מעודד את המוטיבציה להשתמש בסמים כי הם אומרים: מה בעצם הוא מספר לנו?
<משה ישראלאשוילי: הוא מספר לנו שהוא היה שם והוא הצליח לחזור, אז גם אנחנו נלך לשם ונחזור.
<משה ישראלאשוילי: תוצאות דומות היו במחקר אחר בנושא של הצגות נגד סמים.
<משה ישראלאשוילי: הצגות שעוסקות במניעת השימוש לרעה בסמים.
<משה ישראלאשוילי: אני חייב לומר עוד משפט ואני מתנצל כי יש בו נימה של ביקורת אבל הקטעים שאני ראיתי בסרט "אור", אם הייתי בן נוער בגילאי העשרה והייתי צופה בסרטים האלה, זה היה מוביל אותי למשהו אחר לגמרי ממה שאני חושב שהתכוונו להראות לי כאן.
<משה ישראלאשוילי: האם אני צריך להיות הילד, מה שנקרא הפטרנל צ'יילד?
<משה ישראלאשוילי: אני צריך להיות הילד המחנך את האימא?
<משה ישראלאשוילי: אולי זאת בעצם הסוגיה שעומדת כאן על הפרק?
<משה ישראלאשוילי: אני לא יכול לענות כי אמרו לי שיש לי דקה שכבר עברה.
<משה ישראלאשוילי: אני רוצה לומר לכם שמחקרים שבדקתי לקראת הפגישה שלנו, מחקרים שנעשו בארצות הברית וקנדה, אני מפנה אתכם במיוחד למאמר הראשון, הם עשו מחקר מאוד יפה מבחינה מחקרית.
<משה ישראלאשוילי: הם עשו מחקר גדול בקרב בני נוער בקנדה וחיכו שלוש-ארבע שנים ואז חזרו לראות מי הם אותם בני נוער שאחרי שלוש-ארבע שנים הודו בכך שהם השתמשו במין לצורך קבלת כל מיני תגמולים.
<משה ישראלאשוילי: המסקנה שלהם הייתה שאלה בני נוער שיש להם את הנתונים האלה: היסטוריה של ניצול מיני, הרבה מאוד לחצים בחיים וחוסר קשר לבית הספר.
<משה ישראלאשוילי: אם יש משהו שמאוד בולט בדברים האלה, וזה גם מה שמדברים בתכניות האלה של המניעה בחוץ לארץ בהקשר הזה של זנות, שאם בית הספר היה יכול לעשות משהו, הרי שזה הנושא של חיבוק הילדים.
<משה ישראלאשוילי: תחושת ניכור בבית שמלווה בתחושת ניכור בבית הספר היא כנראה מתכון קטלני.
<משה ישראלאשוילי: אם היום הייתי צריך לומר איזשהו דבר שמשרד החינוך צריך לעשות, זה באמת לשפר מאוד את היחסים בין התלמידים לבין מערכת החינוך.
<משה ישראלאשוילי: נאמר כאן קודם שבמיצ"ב נאספים נתונים וזה נכון מאוד, אבל הנתונים האלה מאוד מדכאים.
<משה ישראלאשוילי: ככל שאתה עולה בגיל, אתה רואה יותר ניכור של הילדים מבחינת היחס של מערכת החינוך.
<משה ישראלאשוילי: מדובר על כך שארבעים-חמישים אחוזים מבני הנוער בישראל מרגישים שאין להם עם מי לדבר, שבית הספר לא מתעניין בהם.
<משה ישראלאשוילי: בנושא הזה אנחנו במקום מאוד גבוה בהשוואה למדינות אחרות בעולם.
<משה ישראלאשוילי: אם באמת רוצים לעשות משהו מידי שצריכים גם בלי קשר לנושא של זנות, זה לבוא ולגרום לבית הספר להיות מוסד יותר חיובי ויותר משמעותי בעיני התלמידים.
<משה ישראלאשוילי: באותם מחקרים דיברו על הנושא של עמדות חיוביות כלפי זנות באופן כללי כי המשפחה, החברים, ההורים מדברים על זה וזה גם מה שמעודד וגם שימוש בסמים מעודד.
<משה ישראלאשוילי: בסופו של דבר המסקנה שלהם היא שאם אתה רוצה לעשות איזושהי תכנית התערבות בנושא הזה של זנות, כדאי שקודם כל תפנה לקבוצות שכבר נמצאות בסיכון רב או שכבר נתונות לניצול מיני.
<משה ישראלאשוילי: בסופו של דבר מה שמדברים, ואני אומר את זה במונחים קצת יותר רציניים, זאת לא מניעה אוניברסלית, מה שפעם קראו מניעה ראשונית, אלא מניעה יותר אינדיקטיבית, סלקטיבית.
<משה ישראלאשוילי: זאת אומרת, לעשות את הפעולות האלה של המניעה באותן קבוצות שאתה יודע שיש באמת איזשהו גרעין משמעותי של סיכון שאם לא תעשה שם התערבות, זה עלול להיות בעייתי.
<משה ישראלאשוילי: אם אני אסכם את מה שאמרתי לכם בתחילת הדרך, אני חושב שחוץ מאשר סעיף 2, רוב הסעיפים האחרים כרגע, עוד אין להם תשובה טובה ולכן אני מציע להיזהר ולא לרוץ מהר בנושא הזה.
<משה ישראלאשוילי: תודה רבה לכם.
<ביאטריס רוזן כץ: תודה לפרופסור משה ישראלאשוילי.
<ביאטריס רוזן כץ: אני לא מאמינה שיש משהו שאפשר לעשות, משהו שיכול לעזור.
<ביאטריס רוזן כץ: לא מאמינה שיכולים לעזור לי.
<ביאטריס רוזן כץ: אנשים באים לעבוד, באים ללמד וחוזרים הביתה, עוזבים את העבודה שלהם וחוזרים.
<ביאטריס רוזן כץ: איפה הדאגה והאכפתיות?
<ביאטריס רוזן כץ: צריכים להבחין שמשהו מוזר קורה לילדה, לא סתם היא מתלבשת כך, מתאפרת, נעלמת.
<ביאטריס רוזן כץ: אני מתכבדת להזמין את גברת אושרה לרר, ממונה על השוויון בין המינים במשרד החינוך להרצאה בנושא עבודה חינוכית בבתי הספר בנושא זנות, פעולות קיימות ופיתוח עתידי.
<אושרה לרר: עבודה חינוכית בבתי הספר בנושא זנות, פעולות קיימות ופיתוח עתידי צהרים טובים.
<אושרה לרר: האמת היא שקשה לעמוד באתגר אחרי הדברים שנאמרו כאן קודם ובהחלט תודה רבה לחבר הכנסת דוד צור, יושב ראש ועדת המשנה, על שאפשרת את היום הזה של הלמידה המשותפת, ותודה לאריאלה, הרוח החיה מאחורי הכול.
<אושרה לרר: אני אדבר על מה אנחנו עושים ועושות במערכת החינוך להסברה ומניעה, יותר מהכיוון של צרכנות מינית כי אני לא מאמינה, ואני מצטרפת למה שנאמר כאן קודם, שתכנית מניעה כיתתית בית ספרית תביא למניעה מילדה או ילד לעסוק בזנות אבל היא יכולה להביא פחות צרכנים ויותר מודעות של כלל הסביבה.
<אושרה לרר: בתוך משרד החינוך פעילות שתי יחידות לטיפול בנושא הזנות.
<אושרה לרר: יחידה אחת היא שפ"י, השירות הפסיכולוגי הייעוצי, בתוכה נמצאת היחידה למיניות ומניעת פגיעה מינית בראשות הילה סגל אותה שמעתם קודם לכן, ואני בראשות היחידה לשוויון בין המינים בחינוך.
<אושרה לרר: שתי היחידות עובדות בשיתוף פעולה מלא, מתוך תפיסה שזנות היא פגיעה.
<אושרה לרר: זאת אומרת, אין בינינו ויכוח - שדרך אגב יש אותו בעולם – שזנות היא עניין של בחירה, של רשות, של כל מיני דברים.
<אושרה לרר: אצלנו זה לא קיים בלכסיקון.
<אושרה לרר: זנות היא התנהגות פוגענית כלפי ילדה, כלפי ילד, כלפי איש וכלפי אישה.
<אושרה לרר: התפיסות בין שתי היחידות שונות.
<אושרה לרר: שפ"י עוסקים יותר בפיתוח כוחות וחיזוק כישורי חיים, חינוך להתנהגות מינית מיטבית ומניעת ניצול מיני, ועל זה ארחיב בהמשך, והתפיסה שלנו של היחידה לשוויון בין המינים היא תפיסה פמיניסטית הרואה בזנות חלק מאלימות מגדרית.
<אושרה לרר: התכניות שלנו פעילות בכל חלקי החינוך הממלכתי, הממלכתי-דתי, המגזר היהודי, המגזר הלא יהודי והחינוך המיוחד.
<אושרה לרר: כמובן שאנחנו מתאימים ומתאימות את התכניות שלנו אל המגזר כי לא דומה תכנית במקום אחד לתכנית במקום אחר וגם לא בין צפון לדרום.
<אושרה לרר: כבר נתקלתי בכך שאני מגיעה עם תכנית ואומרים לי שאני מביאה את מחוז צפון למחוז דרום וזה לא הולך וזה לא דומה.
<אושרה לרר: מה עושים בשפ"י.
<אושרה לרר: בשפ"י זאת תכנית מחייבת.
<אושרה לרר: זאת תכנית ליבה מחייבת שחובה לעשות אותה בכל מערכת החינוך כאשר המטרה היא למנוע התנהגויות בלתי רצויות.
<אושרה לרר: שמים במוקד השיח את הסוגיות הנוגעות ליחסים בריאים ומיטביים.
<אושרה לרר: יוצאים מנקודת הנחה שמיניות בריאה, זה מה שעל כולנו לעשות במשך חיינו ולזה מחנכים.
<אושרה לרר: מתוך זה במהלך השנים, החל מכיתה א' והלאה – דרך אגב, יש גם תכנית לגן שיוצאת בימים הקרובים – אנחנו מניחים ומניחות שיוסק בסופו של דבר מה לא בריא ואנחנו עוסקים בזה בחטיבות העליונות, בחטיבת הביניים, ומתחילים לדבר על מה לא.
<אושרה לרר: זה לא נכון שאנחנו לא עוסקים במה לא כי כן, אנחנו עוסקים במה לא.
<אושרה לרר: אנחנו מדברים על פיתוח קשר זוגי מכבד, על בחירה מודעת והפעלת שיקול דעת בקיום יחסי מין, על הדדיות בקשר, על חשיבות של יצירת כבוד הדדי ובעניין הכבוד ההדדי תרחיב אחרי הגברת רבקה אלישע שעובדת עם היחידה.
<אושרה לרר: היחידה לשוויון בין המינים תופסת את עצמה כיחידה שנותנת שירות לכלל יחידות המטה בתפיסת הג'נטלמן סווינג.
<אושרה לרר: אנחנו לוקחים את כל תכניות הלימודים.
<אושרה לרר: נאמר כאן קודם שצריך ללמוד פמיניזם ואנחנו מלמדים פמיניזם גם דרך מקצועות הלימוד ובקרוב למשל תצא תכנית לימוד שתעסוק בהיסטוריה של המאבק לזכויות אדם ושוויון אזרחי של נשים בעולם ובארץ.
<אושרה לרר: אנחנו מאמינות שבעזרת תכניות כאלה, בעזרת תכניות שנותנות פריזמה לייצוגי נשים באומנות, בתקשורת, בתוך מקצוע האומנות או בתוך היסטוריה או בתוך אזרחות, מתוך זה אנחנו נמנע בסופו שלל דבר גם התנהגות פוגענית כלפי בנות ובנים כי אנחנו רואים ורואות בזנות תופעת קצה של אלימות מגדרית.
<אושרה לרר: אנחנו רואות רצף של התנהגויות פוגעניות ולא בכדי מרבית העוסקות בזנות הן באמת כאלה שנפגעות מינית ונפגעים מינית בילדות וזה משהו שלא כל כך דיברו עליו כאן.
<אושרה לרר: פגיעה מינית מביאה לפגיעה מינית ופגיעה מינית עבורי זאת גם ילדה שנכנסת יחידה לשיעור אלקטרוניקה בין בנים ומקבלת כל מיני הערות מחבריה שהם בעיקר בנים.
<אושרה לרר: בעיני זו פגיעה על רקע מגדרי.
<אושרה לרר: זה דומה, זה לא אותו דבר, אלה אולי לא אותן עוצמות, אבל זה מאוד דומה כי אותה ילדה בסופו של דבר, אם היא לא תקבל חיזוק, היא תנשור מפיזיקה.
<אושרה לרר: יש איזשהו רצף של התנהגויות שאנחנו רוצים ורוצות לשנות במערכת.
<אושרה לרר: יש לנו השתלמויות מורים ומורות.
<אושרה לרר: תכניות היחידה לשוויון בין המינים, לא אמרתי קודם, הן תכניות וולנטריות.
<אושרה לרר: בית הספר בוחר לעשות אותן והן לא חובה כמו תכנית כישורי חיים ותכניות של שפ"י.
<אושרה לרר: יש לנו תכניות ממוקדות מגדר בתוך בית הספר שמעבירים גופים זוכים במכרז שמגיעים לתוך בתי הספר ועובדים בסוף יום הלימודים עם תלמידים ותלמידות.
<אושרה לרר: נמצאים כאן נציגים מתיכון חדש שמפעיל תכניות שלנו וזה הזמן להגיד לכם תודה רבה על שהגעתם.
<אושרה לרר: יש לנו הרבה שותפים ושותפות בדרך.
<אושרה לרר: כאשר לבית ספר אין זמן לעשות את התכניות שלנו, יש לנו גם כנסים ממוקדים בכל מיני נושאים אותם אנחנו מקיימים בכל רחבי הארץ לתלמידים ותלמידות.
<אושרה לרר: זה יכול להיות כנס שימוקד בסוגיה מגדרית כמו תעסוקה ו/או בסוגיה מגדרית פלוס מקצוע לימוד כמו מדע וטכנולוגיה, כמו אמנות במגדר, כמו תנ"ך במגדר וכולי.
<אושרה לרר: התפיסה שלנו היא תפיסה סוציולוגית.
<אושרה לרר: בשבילנו יש מערכת של ערכים ונורמות בתוך חברה שמאפשרים לתופעת הזנות להתקיים ואנחנו בוחנים ובוחנות מה הם המאפשרים האלה ואותם תוקפים ועליהם מדברים עם התלמידים והתלמידות.
<אושרה לרר: זנות היא תופעת קצה אבל היא מתרחשת בתוך חברה שמאפשרת את זה, שנותנת לזה להתקיים, מתחזקת את זה ומוסרת מסרים.
<אושרה לרר: דובר כאן קודם על פורנוגרפיה ובאמת עסקנו השנה גם בזה.
<אושרה לרר: התפיסה שלנו היא תפיסה פמיניסטית.
<אושרה לרר: קודם אמרו שצריך להכניס פמיניזם לתוך בתי הספר להכשרת מורות ומורים.
<אושרה לרר: התפיסה שלנו, של היחידה לשוויון בין המינים, היא תפיסה פמיניסטית, מה שנקרא בתוך המנעד הפמיניסטי.
<אושרה לרר: אנחנו לא פמיניסטיות ליברליות שחושבות שזכותה של אישה לבחור בזנות, אנחנו פמיניסטיות רדיקליות שאומרות שיש מבנים חברתיים שמאפשרים את זה ותפקידנו לשנות את המבנים האלה כנשות חינוך.
<אושרה לרר: איך אנחנו עושות את זה.
<אושרה לרר: אנחנו עושות את זה בעזרת הכשרות בכבוד האדם לתלמידים ולתלמידות, למורים ומורות ורבקה תרחיב על זה בהמשך.
<אושרה לרר: איך בנינו את התכניות שלנו.
<אושרה לרר: בנינו אותן באמצעות סיורים ויציאה לשטח.
<אושרה לרר: היינו ב"אישה לאישה", היינו ב"אופק נשי", היינו בסלעית ועשינו סיור בדרום תל אביב וישבנו עם המעורר ועם נפגעות.
<אושרה לרר: למדנו את הנושאים ובעקבות זה יצאנו לדרך ובנינו מערכי שיעור בנושא סחר בנשים ומניעת זנות שיישמנו השנה, בשבוע של שפ"י, של מניעת אלימות מינית.
<אושרה לרר: הצטרפנו אליהם.
<אושרה לרר: אנחנו מצטרפות להרבה מאוד יחידות במטה לעשות דברים ביחד מתוך זה שהם ליבה ואנחנו לא, אבל כשאנחנו מצטרפות אנחנו בעצם יוצרות שינוי משותף ביחד.
<אושרה לרר: כך בנינו את התכניות שלנו.