GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכל יודין: כך בכל העולם.
<מיכל יודין: עם הצלחות לא מתווכחים.
<מיכל יודין: זה הוכח.
<כפיר כהן: תני לי להשלים את דבריי ואחר כך תוכלי לומר מה שאת רוצה.
<כפיר כהן: לכן אני אומר שמרגע שאנחנו נותנים את כל הרוח הגבית לנושא הזה, היה מקום שתבואו בדין ודברים אתנו בטרם ולא לאחר מכן.
עליזה לביא: אני מודה לך.
עליזה לביא: חברת הכנסת קריב, רצית להגיב.
יפעת קריב: אני רוצה לומר שלושה דברים.
יפעת קריב: היועץ המשפטי של השלטון המקומי מר כהן, אני רוצה לומר לך שרק 13 כנסות מנסות להעביר את החוק הזה ורק ב-13 כנסות מרכז השלטון המקומי בולם ועוצר ולא מאפשר לחקיקה המגדרית והשוויונית לעבור.
יפעת קריב: זה לא שאתם לא מכירים את זה אלא אתם מכירים את זה שנים על גבי שנים ועד עכשיו הצלחתם לבלום את זה.
יפעת קריב: זה פשוט מאכזב.
יפעת קריב: הנקודה השנייה אליה אני רוצה להתייחס ולשאול אותך האם זה השינוי המרענן שמכניס ביבס.
יפעת קריב: זה הקו אתו הוא בא?
יפעת קריב: איזו אכזבה קשה, קשה, קשה שאנחנו נוחלות כאן היום בוועדה לקידום מעמד האישה.
<כפיר כהן: ההצעה שלך הגיעה לוועדת שרים לפני התקופה של ביבס, עם כל הכבוד.
יפעת קריב: אבל ביבס הוא יושב ראש השלטון המקומי.
<כפיר כהן: זה לא המקום עכשיו לחלק ציונים.
יפעת קריב: מותר לי לדבר.
<כפיר כהן: אל תחלקי ציונים.
<כפיר כהן: הוא לא נמצא כאן.
יפעת קריב: אני מבינה שהיושב ראש החדש הוא זה שאישר את זה ואני רוצה לומר שאני מאוכזבת קשות מהרוח הרעננה והחדשה שביבס מביא אתו בדיוק לסוגיה הזאת.
יפעת קריב: זה מאכזב את כל ארגוני הנשים שיושבים כאן וזה לוקח אותנו אחורה וזה בדיוק מה שהוא אמר שהוא לא יעשה.
יפעת קריב: הדבר השלישי שאני רוצה להתייחס אליו הוא לומר שהבית של השלטון המקומי הוא הבית של ראשי הערים, כף רגלה של אישה לא דורכת בו ואין בו כמעט נשים.
<כפיר כהן: את יודעת שזה לא נכון.
<כפיר כהן: את מצהירה כאן הצהרות פופוליסטיות לחינם.
יפעת קריב: 257 ראשי רשויות, מתוכם 250 הם גברים.
<כפיר כהן: אני אשם בכך שיש ארבע ראשות רשויות?
עליזה לביא: תודה רבה חברת הכנסת קריב ותודה לך עורך דין כהן.
עליזה לביא: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לגדי מאירי.
<גדי מאירי: שלום.
<גדי מאירי: אני מודה על שהזמנתם לדיון החשוב הזה נציגי מפלגות.
יעקב אשר: מי תפקידו של אדוני?
<גדי מאירי: אני אציג את עצמי.
<גדי מאירי: אני מודה שהזמנתם לדיון הזה נציגי מפלגות.
<גדי מאירי: אני לא רואה נציגי מפלגות נוספים, חוץ ממפלגת "יש עתיד" ואני מתכוון לנציגים מהמנגנון המפלגתי.
עליזה לביא: אנחנו הזמנו מהמנגנון.
<גדי מאירי: הוזמנו נציגים מהמנגנון המפלגתי ואכן הייתה פנייה לנציגי כל המפלגות.
<גדי מאירי: באופן יזום הייתה פנייה לנציגי כל המפלגות ואני שמח להיות כאן כנציג מפלגת "יש עתיד".
יעקב אשר: אני מנסה להבין מה לכוהן בבית הקברות.
<גדי מאירי: אני אסביר לך.
יפעת קריב: אדוני, אפשר דימויים קצת אחרים?
יעקב אשר: זה פופוליסטי וגם מה שאת עונה עכשיו, זה פופוליסטי.
<גדי מאירי: אני הייתי אחראי על מערך הבחירות המוניציפאליות של מפלגת "יש עתיד" בבחירות המקומיות האחרונות.
יעקב אשר: כמה נשים היו מועמדות לראשות עיר?
<גדי מאירי: גם בלי החוק הזה קבענו לעצמנו כלל בתוך המפלגה שלא נאשר רשימת מועמדים שאין בה ייצוג לפחות של שלושים אחוזי נשים.
<גדי מאירי: כך ניגשנו לבחירות המוניציפאליות.
<גדי מאירי: אפרופו, דוגמה אישית עליה שאלת קודם, אני אומר לך שאנחנו מפלגה שמניפה את דגל הדוגמה האישית בעניין הזה של ייצוג נשים ואני מברך על החוק הזה.
<גדי מאירי: אני חושב שהוא חשוב ואני שמח מאוד שהצטרפו אליו חברי כנסת מכל סיעות הבית ואני שמח הייצוג של מפלגת "יש עתיד" בבניית החוק הזה הוא גדול וחשוב.
<גדי מאירי: במקרה אני נמצא כאן גם בכובע נוסף.
<גדי מאירי: אני חבר במליאת המועצה האזורית עמק הירדן.
<גדי מאירי: אני חייב לומר שאצלנו במליאה יש נדמה לי 24 חברים מתוכם רק שלוש נשים.
<גדי מאירי: הבעיה בחוק המועצות האזוריות היא בעיה אחרת והיא שונה.
<גדי מאירי: זה חוק אחר, זה חוק שונה ואין בכלל מימון למי שמתמודד כחבר מועצה.
<גדי מאירי: עת התמודדתי או עת הגשתי את עצמי לבחירה, שום מימון לא היה לי.
<גדי מאירי: לכן זה חוק שלדעתי כדאי לנתק אותו מהחוק.
<גדי מאירי: אין התמודדות.
<גדי מאירי: ברשימות נמצאים נציגי ישובים.
<גדי מאירי: במועצות האזוריות המליאה בנויה על כך שכל ישוב מעמיד נציג או נציגה או שתיים, בהתאם לגודלו של הישוב.
יעקב אשר: אתה נרשם מטעם "יש עתיד"?
<גדי מאירי: לא.
<גדי מאירי: אני נרשם מטעם עצמי, כאזרח וכתושב.
עליזה לביא: הוא הרבה שנים חבר מועצת עיר.
עליזה לביא: עוד לפני שהוקמה מפלגת "יש עתיד".
<גדי מאירי: אנחנו כמובן חושבים שהחוק הזה הוא חשוב.
<גדי מאירי: אנחנו חושבים שראוי שתהיינה נשים מיוצגים בכל הרשויות המקומיות, ובעניין הזה אנחנו בהחלט סבורים שעמותת כ"ן מובילה מהלכים חשובים.
<גדי מאירי: תודה.
עליזה לביא: עורכת הדין ענת טהון אשכנזי.
<ענת טהון אשכנזי: אני רוצה להוסיף על הברכות ולברך גם אותך גברתי יושבת הראש, גם את חברת הכנסת יפעת קריב, את חברת הכנסת חנין זועבי ואת חבר הכנסת דב חנין.
<ענת טהון אשכנזי: אני רוצה לומר שאני גאה להיות שותפה קואליציה של ארגוני הנשים שקידמו את הנושא בהובלת נשים נגד אלימות, עמותת כ"ן, שדולת הנשים, אנחנו.
<ענת טהון אשכנזי: האפליה היא מבחן תוצאתי ולא נבחנת לא בכוונות והתוצאות של הבחירות לרשויות המקומיות מלמדות אותנו שלמרות כל המאמצים הגדולים שנעשו גם בקרב ארגוני הנשים, אנחנו מחויבות למעשה בחקיקה ולכן החקיקה הזאת היא חקיקה חשובה ביותר, גם אם יש בה הרבה פשרות.
<ענת טהון אשכנזי: אני רוצה להתייחס לשני היבטים של הליך החקיקה.
<ענת טהון אשכנזי: ראשית, לגבי הנושא של ההדרגתיות.
<ענת טהון אשכנזי: אנחנו בהחלט מתנגדות לכל הדרגתיות בתוך הליך החקיקה.
<ענת טהון אשכנזי: אנחנו חושבות שמכיוון שההצעה החשובה הזאת כבר מהווה במובן מסוים הרבה פשרות, צריך להיות שזה הרף המינימלי כאשר הייתי שמחה מאוד שגם בדברי ההסבר ייכתב שהשאיפה היא לחמישים אחוזי ייצוג כי זה למעשה היה צריך להיות הרף.
<ענת טהון אשכנזי: גם אם אנחנו מתפשרות כרגע, זה לא צריך להיות מתחת לזה.
<ענת טהון אשכנזי: היבט נוסף שצריך לשים לב אליו.
<ענת טהון אשכנזי: מכיוון שהצבנו רף שהוא מספרי, כאשר ההצעה הזאת תעבור – ואני בהחלט מאמינה שהיא תעבור – ונראה תוצאות בבחירות הבאות לרשויות המקומיות, אני מבקשת שניתן את דעתנו גם להיבט של המגוון.
<ענת טהון אשכנזי: כלומר, לא רק לבחון כמה נשים נכללו בתוך הרשימות אלא נראה האם הצעת החוק הזאת נותנת מענה לנשים ממגוון קבוצות האוכלוסייה.
<ענת טהון אשכנזי: בהקשר הזה דיברנו על נשים ערביות, על נשים חרדיות ועל נשים נוספות וצריך יהיה לבחון האם הבונוס הזה מהווה גם תגמול עבורן או שצריכים כלים נוספים כדי לתגמל אותן להיכלל ברשימות.
עליזה לביא: אחרונת הדוברים ורד סויד.
<ורד פאר סוייד: רציתי לברך אותך גברתי היושבת ראש ואת חברת הכנסת יפעת קריב על הצעת החוק.
<ורד פאר סוייד: אני רוצה ביום הזה גם לברך את מיכל יודין ששנים חרתה על דגלה את החזון הזה ואת חברי הכנסת שהיו שותפים – חנין זועבי ודב חנין.
<ורד פאר סוייד: הייתי מבקשת שבדברי ההסבר ייכלל גם בעתיד במידה ולא נראה גידול מעבר לממדים, להטיל קנסות.
<ורד פאר סוייד: אני חוששת ממקומות בהן הודרו נשים.
<ורד פאר סוייד: ראינו בבחירות האחרונות נשים חרדיות שניסו לרוץ ולא צלחה בידן האפשרות.
<ורד פאר סוייד: בעיקר לעשות את המאמץ להגיע גם לנשים מכל קבוצות האוכלוסייה וגם לנשים עם בעיות של אמצעים כלכליים.
<ורד פאר סוייד: אחד החסמים העיקריים בהם נתקלנו אלה נשים שלא יכלו לגייס את התשלום כדי לעמוד בראש רשימה ולהתמודד.
<ורד פאר סוייד: לכן, כל עוד לא יהיה תשלום שניתן לחברי וחברות מועצה, אני רואה בכך חסם מרכזי לנשים.
<ורד פאר סוייד: חלק חברי המועצה שנמצאים הם פורשי צה"ל או נמצאים במסלול של פנסיה שנייה, של קרירה שנייה, אבל למעט מאוד נשים מתאפשרת האפשרות להיות במקום ובמעמד הזה.
<ורד פאר סוייד: לכן קבוצות גדולות של נשים, גם כאשר הן נכנסות פעם אחת למועצה, אחר כך הן עלולות לשקלל את עלות ההוצאות ולא לחזור להתמודד.
<ורד פאר סוייד: כמו שאני סומכת עליך שהעברת הרבה מאוד חוקים וכמו שעשית גם בבתי משפט וגם במערכת הרבנית, אני משוכנעת שזה חוק ראשון בסדרה שיאפשר לנשים לבצע את המהפכה האמיתית.
<ורד פאר סוייד: נשים אינן חסרות הכשרות, גברים לא עושים הכשרות להיכנס למועצה, והחסם העיקרי הוא החסם שנמנע על ידי חלק גדול - את קראת לזה קונגלומרט – מהגברים שרוצים לשמר את החבר מביא חבר בהרבה מאוד מערכות.
<ורד פאר סוייד: לכן חייבים לתת איזושהי דרך ואם לא יעזור התמריץ, לקבוע סנקציה.
<ורד פאר סוייד: במדינות כמו צרפת החוק הזה הועיל רבות לשילובן של נשים ואני בטוחה היום שאת עושה מאבק היסטורי עם תוצאות שנוכל לראות אותן.
עליזה לביא: תודה לך ותודה גם על כל חוות הדעת המגדריות שאתם מצרפים להצעות החוק שהן מאוד עוזרות, תומכות, מסייעות ומרחיבות דעת גם בקרב השרים בוועדת שרים לענייני חקיקה.
עליזה לביא: באמת תודה רבה על העבודה הנהדרת שלכם.
עליזה לביא: אנחנו נגיע לשלב של הנקודות להכרעה.
עליזה לביא: שמענו את הדברים.
עליזה לביא: משרדי הממשלה, אני מבינה שכרגע הכול נעשה תוך כדי הכנות לוועדה הזאת והדברים ברורים ומסוכנים.
עליזה לביא: בואו ננסה להתכנס ולהבין היכן אנחנו עומדים.
עליזה לביא: יש לנו כאן את הסוגיה של קנס או תוספת.
עליזה לביא: ההצעה הוגשה בהבנה של קנס.
עליזה לביא: כלומר, גריעה.
עליזה לביא: ועדת שרים החליטה שזאת תהיה תוספת שזה תמריץ.
עליזה לביא: שמענו את העמדה של האוצר והאוצר רוצה לחזור בחזרה להצעה המקורית.
עליזה לביא: אני מציעה שנקבל החלטה ואולי תרצו, אחרי שאנחנו נכריע, להחזיר את זה לוועדת השרים.
<דנה יפה: נכון לעכשיו החלטת ועדת השרים היא, ואני מקריאה: "במקום סכום המימון לסיעה יופחת כמוצע בהצעת החוק, סכום המימון לו זכאית סיעה יעלה".
<דנה יפה: זאת החלטת ועדת השרים.
יעקב אשר: את לא יכולה לדון בשני.
יעקב אשר: אם זה משתנה, זה חייב לבוא לוועדת שרים.
<יוסי ברון: גם העמדה של משרד הפנים היא תוספת.
עליזה לביא: אנחנו הולכים על תוספת.
עליזה לביא: עלה הנושא של הדרגתיות.
עליזה לביא: אנחנו לא מאמצים את ההדרגתיות.
עליזה לביא: יש לנו נקודה נוספת שעלתה – המועד, הזמן, מועד התגמול, המועד בו תשולם התוספת.
עליזה לביא: אנחנו מדברים על 85 אחוזים.
<ענת מימון: דיברנו על כמה אפשרויות.
<ענת מימון: יש לנו שני מועדים שכבר היום קיימים שזה, כמו שאמרנו, המועד הראשון של העשרים ימים והמועד השני של שמונה חודשים.
<ענת מימון: הייתה אפשרות לדחות אבל הבנתי שיש כאן איזושהי התנגדות כי אומרים שהתגמול הזה צריך לממן את ההוצאות שהיו ואין סיבה לדחות רשימות שעמדו בזה.
<ענת מימון: לכן אולי אנחנו נתלבש על מה שיש כבר היום בסעיף 7.
<ענת מימון: ממילא בסעיף קטן (ב) אנחנו מדברים על סכום של 85 אחוזים מהסכום לפי סעיף קטן (א).
<ענת מימון: אם בסעיף קטן (א) כבר יש את התוספת, זה אומר שפשוט ישולם 85 אחוזים מה-115 וכ-15 אחוזים מה-115 אחרי שמונה חודשים.
<רון אלמוג: רק צריך לומר מה נקודת הזמן בה אנחנו בודקים את השליש.
<רון אלמוג: נקודת הזמן הראשונה היא פרסום התוצאות אבל אז יש בעיה של איך מחשבים.
<רון אלמוג: אנחנו צריכים לדעת מה המאה אחוזים.
<קריאה: אבל עם אפשרות קיזוז בזמן הפרסום.
<רון אלמוג: נקודת הזמן בה בודקים אם יש שליש נשים.
<רון אלמוג: נקודת הזמן הראשונה היא פרסום תוצאות הבחירות.
<רון אלמוג: אם רוצים להזיז את נקודת הזמן קדימה או אחורה.
יפעת קריב: אבל יש לכם אפשרות בתשלום השני לעשות תיקונים ולקזז.
<קריאה: התשלום השני מדבר רק על 15 אחוזים.
יפעת קריב: כן, אבל עדיין יכולים לקזז.
יפעת קריב: עדיין יש לך תשלום שני.
יפעת קריב: בתשלום של ה-15 אחוזים בסוף, במידה והאישה פלטו אותה החוצה, אתם יכולים לעשות את הקיזוז הכספי ואפילו להטיל קנסות במידת הצורך.
<יוסי עדס: אפשר לעשות את הקיזוז עת משלימים למאה אחוזים או ל-115 אחוזים.
<יוסי עדס: אפשר לבצע את הקיזוז.
<רון אלמוג: המאה אחוזים שלנו משתנים כי כבר שילמנו 85 אחוזים של המאה אחוזים הראשונים, 85 אחוזים של התוספת.
יפעת קריב: זה ברור שאם אין נשים, אתה חוזר למאה אחוזים המקוריים.
<רון אלמוג: כן, ישלמו את המאה אחוזים המקוריים.
<ענת מימון: אם עמדו בכלל הייצוג.
<רון אלמוג: זה יוצר לנו קושי כי אנחנו צריכים לקזז בסוף לא רק את הכסף של המימון לנשים אלא גם את הקיזוזים שאנחנו עושים עבור דוח מבקר המדינה.
עליזה לביא: איך אתה היית רוצה לראות את זה?
<רון אלמוג: אנחנו מציעים לקבוע מועד אחד שהוא פרסום תוצאות הבחירות, שהוא בערך שלושה שבועות אחרי הבחירות, ואז את ה-85 אחוזים נשלם עכשיו ואת ה-15 אחוזים אחרי הגשת דוח מבקר המדינה.
עליזה לביא: כלומר, שלושה שבועות אחרי הבחירות לשלם 85 אחוזים.
<רון אלמוג: יש כאן שני דברים.
<רון אלמוג: שאלה אחת היא מתי משלמים ושאלה שנייה היא מתי בודקים את השליש.
<רון אלמוג: אלה שתי שאלות נפרדות.
<רון אלמוג: אני אומר שאת השליש לבדוק עם פרסום התוצאות והתוצאות מתפרסמות 21 יום אחרי הבחירות.
<רון אלמוג: התשלום יהיה כרגיל – 85 אחוזים עשרים ימים אחרי פרסום התוצאות ועוד 15 אחוזים אחרי הגשת דוח מבקר המדינה.
<קריאה: זה פתח למניפולציה.
עאידה תומא סלימאן: אתה אומר שהבדיקה היא 21 ימים והתשלום אחרי תשעה חודשים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שבדיקת ייצוג נשים אמורה לדעתי להיות כאשר מתפרסם דוח מבקר המדינה כי אחרת ייפלטו הרבה נשים בתקופה הזאת.
עליזה לביא: ענת, תעשי סדר.
<רון אלמוג: אפשר ללכת לפי התוצאות בבחירות ולבצע קיזוז לפי דוח מבקר המדינה.
<ענת מימון: אני אעשה סדר.
<ענת מימון: אנחנו מדברים על שני מועדים שונים – המועד בו אנחנו בודקים והמועד שאנחנו משלמים.
<ענת מימון: כמו שרון אמר, יש קושי לקבוע שאת המועד בו אנחנו משלמים יהיה 85 אחוזים בהתחלה ואז לבדוק, אחרי שמונה חודשים, ולעשות את הקיזוז.
<ענת מימון: הוא אומר שיש להם את הקושי לעשות את הקיזוז כי יש להם קיזוזים נוספים שהם צריכים לעשות באותו מועד והיתרה היא רק 15 אחוזים באותו מועד.
<ענת מימון: יכול להיות שבאמת ייווצר מצב שכבר אין ממה לקזז כי אנחנו נשארים עם יתרה קטנה יותר.
<ענת מימון: אולי אנחנו צריכים להתכנס לכלל שאנחנו נבדוק ונשלם את התוספת הזאת אחרי שמונה חודשים.
<ליאל אבן זהר: אני הבעתי את התנגדותי והסברתי למה.
<ליאל אבן זהר: אני חושבת שמי שמציע את הדברים האלה היום דואג לנשים שלא יפלטו אותן החוצה אבל לא דואג לנשים שייצרו את ההוצאה ולא מקבלות אותה.
יפעת קריב: אני ממליצה ללכת עם העמדה של משרד הפנים.
<ענת מימון: הבדיקה תיעשה במועד פרסום התוצאות, 21 ימים לאחר הבחירות.
<ענת מימון: התוספת תשולם 85 אחוזים מה-115 במועד הראשון ו-15 אחוזים הנותרים בחלוף שמונה חודשים.
<ענת מימון: שוב, אנחנו נמצאים לקראת קריאה ראשונה.
<ענת מימון: ככל שנצליח למצוא את הדרך להתקזז במועד המאוחר יותר ולבדוק שוב בחלוף שמונה חודשים את העמידה בכלל, אנחנו ננסה לנסח את זה לקריאה שנייה ושלישית.
<ענת מימון: זה נמצא על שולחן הוועדה וכרגע לקריאה ראשונה אנחנו נלך לפי הכלל הזה.
עליזה לביא: את זה סיימנו.
עליזה לביא: יש לנו עוד נקודה אחת והיא הנושא של הפיצול לגבי המועצות האזוריות.
עליזה לביא: אי מציעה שנפצל את זה ונעשה זאת עכשיו.
<ענת מימון: אני רק אציג.
<ענת מימון: כמו שאמרנו, הכלל הזה לא מתאים למועצות אזוריות מאחר והבחירות שם הן שונות.
<ענת מימון: אנחנו ניסינו לחשוב על רעיונות איך לעודד שם את הייצוג ולא מצאנו.
<ענת מימון: כמובן שרעיונות יתקבלו בברכה.
<ענת מימון: כרגע אנחנו משאירים את זה על שולחן הוועדה והוועדה ממשיכה לקדם את הצעת החוק ללא הנושא הזה של מועצות אזוריות אלא רק לגבי עיריות ורשויות מקומיות.
<ענת מימון: ככל שיהיה איזשהו משהו שיבשיל לכדי המשך קידום ההצעה בנושא של מועצות אזוריות, הוועדה רשאית להמשיך ולקדם את זה, כמובן שבתיאום מלא.
<דנה יפה: נושא המועצות האזוריות לא היה בנוסח החוק ולכן לא נדון בוועדת שרים לענייני חקיקה.
<קריאה: בכל מקרה הוא מפוצל והוא לא מקודם כרגע לקריאה הראשונה.
<ענת מימון: אנחנו נצביע על פיצול לפי סעיף 79(ב) לתקנון.
<ענת מימון: לפי סעיף 79(ב) לתקנון אנחנו מצביעים על פיצול של נושא המועצות האזוריות מתוך הצעת החוק וזה עולה למליאת הכנסת לאישור.
עליזה לביא: הפיצול אושר פה אחד.
עליזה לביא: אני שוב קוראת לכל מי שיש לה ולו הצעות, יוזמות, מחשבה או מומחיות בנושא הזה, להפנות אלינו.
עליזה לביא: אנחנו נשמח מאוד לראות איך אנחנו מקדמים את הפיצול הזה.
עליזה לביא: לאחר כל סיעור המוחות שהיה כאן והדיון, אנחנו עוברים להקראה.
<ענת מימון: הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון – ייצוג לנשים ברשויות מקומיות), התשע"ד-2014 תיקון סעיף 7 בחוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות), התשנ"ג-1993, בסעיף 7(א), בסופו יבוא: "(3) סיעה או רשימה שלפחות שליש מבין חברי המועצה שמכהנים מטעמה במועד התשלום לפי סעיף קטן (ב)(1) הן נשים, תהיה זכאית ל-115 אחוזים מסכום המימון האמור בפסקה (1)".
<ענת מימון: רון, צריך לתקן גם את סעיף קטן (ב) או שזה ברור?
<רון אלמוג: אולי לתקן במקום במועד התשלום לפי סעיף קטן (ב)(1), נבחרו מטעמה.
<ענת מימון: אתם בודקים במועד התוצאות, כך שאין צורך.
<ענת מימון: בסדר.
<ענת מימון: אני מורידה את "במועד התשלום".
<ענת מימון: כל רשימה שיש לה שליש שמכהנים מטעמה, תהיה זכאית ל-115 אחוזים מהתוספת ואז התשלום יתבצע לפי סעיף קטן (ב), כמו שאמרנו, 85 אחוזים ו-15 אחוזים לפי המועדים שם.
<ענת מימון: אפשר להצביע.
עליזה לביא: כמו שפתחת ואמרת, חבר הכנסת חנין, בהתרגשות, גם אנחנו מתרגשים ומתרגשות.
עליזה לביא: אנחנו מעמידים את הדברים שכרגע אמרת להצבעה לקריאה ראשונה.
עליזה לביא: מי בעד אישור הצעת החוק כפי שהוקרא עם התיקונים?
עליזה לביא: הצעת החוק אושרה לקריאה ראשונה.
יפעת קריב: תודה רבה ליושבת הראש ותודה רבה לוועדה לקידום מעמד האישה.
עליזה לביא: תודה לכם חבריי חברי הכנסת ותודה לכל נציגי הארגונים.
עליזה לביא: תודה לכולם על העזרה, לעמליה, לענת, לדלית מנהלת הוועדה, לרבקה הדוברת שלנו, תודה רבה לכל משרדי הממשלה.
עליזה לביא: תודה לכולם והמשך יום נעים ופורה.
עליזה לביא: יום שלישי, י"ח באדר א' התשע"ד, ה-18 בפברואר 2014, ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, דיון בהצעת חוק משפחות חד הוריות (תיקון מס' 4) (החלפת מונח), התשע"ד-2014, של חבר הכנסת מאיר שטרית, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
עליזה לביא: אתה רוצה לפתוח?
מאיר שטרית: אני מקווה שנסיים היום את הדיון ונביא את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית.
מאיר שטרית: זה חוק שמבחינתו הבסיסית נועד ליצור תחושה שאין דבר כזה הורה יחיד אלא יש זוג הורים.
מאיר שטרית: ההגדרה הורה יחיד מעיינת את הבעל, כאילו הוא מת ולא קיים.
מאיר שטרית: לכן כל הרעיון של שינוי בסמנטיקה מתחיל מזה שהרעיון הוא שלילד יש אבא וגם אם הוא גרוש, הוא עדיין אבא שלו ועדיין יש לו עניין בילד הזה והוא רוצה לדעת מה קורה אתו.
מאיר שטרית: זה לא נכנס לחוק הזה, אבל בעיקרון העובדה שיש אבא היא עובדה מאוד חשובה גם לילד וגם לאבא עצמו.
מאיר שטרית: בכנסת שעברה העברנו חוק לגבי העברת מידע על ילדים וגם הוא עבר בוועדה הזאת.
מאיר שטרית: זה חוק שבאמת יעבירו את כל המידע הנוגע לילד לאבא שלו כי היום לצערי נוצר מצב שההורים לא יודעים על הילדים שלהם.
מאיר שטרית: עד החוק שלי לא ידעו כלום ואם האימא רצתה לטרטר את הבעל – ולצערי משתמשים בזה – לא היו מודיעים לו דבר על הילד.
מאיר שטרית: יש לו מסיבה בבית ספר, הוא רוצה לדעת שיש לו מסיבה והוא רוצה לבוא אליה.
מאיר שטרית: הוא רוצה לדעת אם יש לו אירוע.
מאיר שטרית: אם הוא עובר לגור במקום אחר, הוא צריך לדעת.
מאיר שטרית: החוק שלי בזמנו ניסה ליצור מצב שחייבים להעביר את האינפורמציה באופן אוטומטי לשני ההורים ולא משנה אצל מי הילד, אם הוא אצל האבא או אצל האימא.
מאיר שטרית: אם הילד אצל האימא, יעבירו לאבא, ואם הוא אצל האבא, יעבירו לאימא כי לדעתי יש עניין לכולם ששני ההורים יהיו אחראים לגידולו של הילד.
עליזה לביא: אני לא חושבת שזאת הבעיה.
עליזה לביא: כשאתה מוסר כתובות לבתי הספר ולכל הגופים הרשמיים, כל הסוגיות האלה שעולות וחוזרות – אני עכשיו חוזרת מדיון שהיה בנושא של מקלטים לנשים מוכות וההצעה שנאפשר גם לילדים מתבגרים להיכנס אליהם – שוב ושוב הכול על האימא.
עליזה לביא: כלומר, הדיון שלנו הוא לא רק עניין סמנטי אלא הוא תוצר של המציאות.
מאיר שטרית: את לא חושבת שצריך להעביר מידע אוטומטי לשני ההורים?
עליזה לביא: בוודאי שכן.
מאיר שטרית: הממשלה דווקא הכשילה את העניין ולא נותנים להעביר את זה למוסדות חינוך.
עליזה לביא: דווקא בגלל שאני מאוד מעריכה אותך, השימושים שלך במושג של האימא שמטרטרת את האבא, אני לא מסכימה.
מאיר שטרית: לא כולן.
עליזה לביא: אבל יש גם הרבה אבות שמתעללים.
מאיר שטרית: המטרה של החקיקה היא למנוע טרטורים.
עליזה לביא: אנחנו מדברים על משפחות שהורים לא הצליחו ליישב את ההדורים ביניהם.
מאיר שטרית: יש סכסוך.
עליזה לביא: יש סכסוך.
עליזה לביא: במקומות בהם יש סכסוך, השאלה איפה המקום שלנו כמחוקק.
מאיר שטרית: האינטרס של הילד.
מאיר שטרית: זאת הגישה שלי.
מאיר שטרית: לא משנה אם יש סכסוך או אין סכסוך, שני ההורים צריכים לדעת מה קורה עם הילדים.
מאיר שטרית: הממשלה הכשילה את הצעת החוק כמו שרציתי שתעבור והיא עברה רק חלקית.
מאיר שטרית: למשל מוסדות חינוך לא חייבים.
מאיר שטרית: הרעיון שלי היה שרשם התושבות – כלומר, משרד הפנים – ייתן אינפורמציה.
מאיר שטרית: עת הייתי שר הפנים ומישהו היה פונה אלי בעניין הזה, על המקום הייתי מאשר.
מאיר שטרית: לא הייתי שואל אף אחד אלא הייתי עושה תקנה שמאשרת אוטומטית העברת האינפורמציה.
מאיר שטרית: אין שום סיבה שההורה ילך לבית הספר וייתנו לו את הכתובת.
עליזה לביא: היום זוג הורים מבקש ממנהל בית הספר או ממזכירות בית הספר.
מאיר שטרית: הוא צריך ללכת לבית הספר ולשאול, אם הוא יודע היכן הילד.
עליזה לביא: יש בעיה במקרה שזוג הורים פרודים מגיע לבית ספר ומבקש לקבל מידע לשתי כתובות?
מאיר שטרית: אם הולכים לבית הספר ומבקשים, שני ההורים באים ומבקשים לקבל, ישלחו להם, אבל אם ההורה לא יודע היכן הילד שלו, הוא לא יכול לעשות את זה.
מאיר שטרית: ברגע שיש זוג הורים גרושים, ברגע שיש גירושין בבית משפט, רשם האוכלוסין יודע, הוא מקבל הודעה, משרד הפנים מקבל הודעה שהם גרושים, ולמה לא יכתוב הודעה אוטומטית שכל הדואר שמגיע לגבי הילד הזה יעבור לשני ההורים?
עליזה לביא: כנראה יש הסכמים.
מאיר שטרית: הטענה של משרד המשפטים הייתה יש מקרים בהם אין אפוטרופסות.
מאיר שטרית: שאלתי בדיון שהתקיים כמה מקרים כאלה יש בשנה ואמרו לי שבחמש השנים האחרונות היו חמישה מקרים.
מאיר שטרית: אני אומר שגם את זה אפשר לפתור.
מאיר שטרית: אפשר להורות לבתי משפט בחוק שכל הודעה כזאת תימסר לרשם האוכלוסין, כך שברגע שיש הודעה שלמישהו אסור להיות אפוטרופוס, הוא לא יקבל את המידע.
מאיר שטרית: גם את זה אפשר לפתור טכנית, אבל לצערי זה לא צלח.
מאיר שטרית: בעניין הזה הרבה תודות ליוזמות של גיא רווה שעומד בראש עמותת הורות משותפת.
עליזה לביא: אנחנו מקבלים מגיא הרבה מאוד מיילים.
עליזה לביא: הוא מאוד מאוד חרוץ.
מאיר שטרית: האמת היא שלי לא מפריע שיהיה הורה עצמאי.
מאיר שטרית: אם אתם חושבים שצריך לשנות, קיבלתי את הנייר של היועצת המשפטית, זה דבר אחר.
מאיר שטרית: מה שתחליטו, עלי מקובל.
עליזה לביא: תעשי לנו סדר ותציגי לנו את הנושא.
<ענת מימון: הצעת החוק מבקשת להחליף מונח, בין המונח שמשתמשים בו היום בחוק משפחות חד הוריו, שזה הורה יחיד, מתוך הטענה שאין התאמה מלאה בין המשמעות הלשונית.
מאיר שטרית: שכחתי לומר משפט אחד לעליזה, שאני מנסה לסדר את העניין הזה של החקיקה הקודמת של העברת האינפורמציה על ילדים באמצעות תקנות, כי החוק הסמיך את שר הפנים להוסיף לתוספת את משרד החינוך.
מאיר שטרית: פניתי במכתב לשר הפנים וביקשתי ממנו שיוסיף לתוספת על פי סמכותו, כך שלא צריך אישור אלא להביא תקנה לוועדה.
מאיר שטרית: ביקשתי שיביא תקנה כדי שתינתן הסמכות הזאת גם למשרד החינוך.
עליזה לביא: הנושא הזה הוא נושא מורכב.
עליזה לביא: אני מלווה שתי נשים שכל הזמן פוחדות שבני הזוג שלהן ידעו היכן הילדים שלהם, אבל זה לא עכשיו הנושא.
<ענת מימון: אמרנו שיש איזשהו חוסר התאמה בין המשמעות הלשונית של הורה יחיד חד הורי לבין קשת המצבים שהמונח הזה אמור לתאר.
<ענת מימון: חוק משפחות חד הוריות מגדיר הורה יחיד כתושב ישראל שבאחזקתו ילד ויש כמה מצבים – או שהוא לא נשוי ואין לו בן זוג או שהוא נשוי ומתקיים אחד מהמצבים המנויים בחוק שאלה מצבים של חיים בנפרד, נמצאים בהליכים גירושין, מישהי שהיא עגונה מישהי שחיה בנפרד והגיעה למקלט לנשים מוכות לתקופה מסוימת וגם איזשהו מצב של עולה חדש שבן זוגו לא עלה לארץ.
<ענת מימון: כלומר, בתוך המושג הזה חד הורי, הורה יחיד, יש המון מצבים שבחלקם יש הורה נוסף בתמונה, כאשר אנחנו מדברים על מצב של בני זוג שהם גרושים או פרודים, ויש מצבים בהם אין הורה נוסף.
<ענת מימון: בדיון הקודם עלתה השאלה איך צריך להסתכל על הסיטואציה, אם דרך נקודת המבט של הילד, כמה הורים יש לו, ואנחנו בודקים את התא המשפחתי הבודד ומי שעומד בראש התא הזה.
<ענת מימון: ההצעה הטרומית המקורית ביקשה לשנות את המונח מהורה יחיד להורה בנפרד, לגבי כל המצבים.
<ענת מימון: במהלך ההכנה לקריאה הראשונה, ועוד בטרם הדיון בוועדה, עלתה האפשרות להבחין בין שתי קבוצות, לקבוע שיש הורה בנפרד שאלה מצבים בהם לילד יש הורה נוסף שהוא אפוטרופוס והוא ידוע ופרטיו ידועים, לבין הורה יחידני שזה במצבים בהם באמת אין הורה נוסף בתמונה.
<ענת מימון: במהלך הדיון התברר שיכולה להיות בעיה בהפרדה הזאת לשתי קבוצות כי לא תמיד זה ברור והאפוטרופסות לא תמיד מהווה מבחן ברור לקיום של ההורה הנוסף, וגם החשש הוא שזה אולי יכול לפגוע בזכויות המהותיות שניתנות מכוח החוק.
<ענת מימון: לכן במהלך הדיון הוחלט שהמונח יוחלף כמו שהוא ביחס לכלל המצבים.
<ענת מימון: המונח שהוצע במהלך הדיון והועלה בנוסח לקריאה ראשונה הוא הורה עצמאי כאשר הכוונה להורה שחי בעצמאות מההורה האחר.
<ענת מימון: לאחר הדיון קיבלנו כל מיני תגובות לגבי המונח הזה, כמו ביחס ליתר המונחים.
<ענת מימון: כלומר, קשה למצוא משהו שכולם מסכימים עליו.
עליזה לביא: אגב, פנינו לחברי כנסת ולא קיבלנו הצעות.
<ענת מימון: לא קיבלנו הצעות.
מאיר שטרית: ההצעה של הורה עצמאי הייתה של משרד המשפטים.
<ורד פאר סויד: יש קונוטציה של בעל עסק עצמאי בציבור.
מאיר שטרית: נכון, אבל זה לא כך.
מאיר שטרית: ברגע שיוחלף המונח, יתרגלו לזה.
מאיר שטרית: גם את המונח הורה יחיד המציאו.
מאיר שטרית: ברגע שנכתוב את המונח, יתרגלו אליו.
<ענת מימון: הטענות שעלו היו שהורה עצמאי משליך כביכול על הורה שחי עם עוד הורה בבית והם לכאורה לא עצמאיים והמונח עצמאי משמש בחקיקה ובכלל בעולם שלנו למשהו אחר.
<ורד פאר סויד: זה אומר שהורה נשוי הוא לא עצמאי.
<גיא רוה: הורה נשוי, יש שניים והם תלויים אחד בשני.
<ענת מימון: הוא לא מתנהל באופן עצמאי מההורה האחר.
<ענת מימון: מסתבר שהאקדמיה ללשון עברית הקימה ועדה למינוח מקצועי למונחי המשפחה ובוועדה הזאת באמת דנים בכלל המונחים בכל הנושא הזה של התא המשפחתי וזה לא רק הנושא של משק חד הורי אלא עלו שם כל המונחים.
<ענת מימון: הוועדה עוד לא סיימה את עבודתה.
<ענת מימון: היא אמורה לפרסם בחודשים הקרובים את המלצותיה ולהביא אותן לאישור האקדמיה, אבל היא פרסמה בשלב זה המלצות כלליות וביחס למשק בית חד הורי היא אמרה שזה יכול להחליף את המונח הזה של משפחות יחידניות וגם משפחות בראשן עומד הורה גרוש או אלמן.
<ענת מימון: בגלל הקונוטציה של חד הורי, שמלכתחילה זה מונח אותו אנחנו באים להחליף, חשבנו על משק בית בראשו הורה אחד, הורה שעומד במשק בית בראשו הורה אחד.
<ענת מימון: כלומר, יש לנו כרגע את ההצעה של הורה עצמאי ויש את המונח הזה שהוא מעט יותר ארוך של משק בית בראשו הורה אחד.
<ענת מימון: אני אעיר שברור שהכוונה היא להחליף את המונח ביחס לאותו הורה שהילד נמצא באחזקתו.
<ענת מימון: כלומר, בדיון עלה החשש שזה ירחיק את הזכויות ושני ההורים ייקראו הורה עצמאי אבל לא זאת הכוונה.
מאיר שטרית: אולי אפשר לכתוב רק הורה אחד.
<ענת מימון: אני מציעה שנפתח את זה לדיון.
<ענת מימון: אלה ההצעות שעומדות כרגע על השולחן.
עליזה לביא: פרץ סגל, בבקשה.
<פרץ סגל: אני חושב שהמונח הורה עצמאי באמת מציין את העובדה שההורה חי באופן עצמאי מההורה השני בלי להטיל איזושהי קונוטציה שמשתמעת מזה שבנפרד, כי הנפרדות היא שהיית יחד ונפרדת אבל יכול להיות שהורים מראש בחרו לגדל את ילדם כל אחד באופן עצמאי בלי ה-יחד.
<פרץ סגל: המונח עצמאי הוא מונח כולל ומכיל את כל המצבים, בין אם ההורה הוא אלמן, בין אם הוא גרוש, בין אם הוא פרוד.