GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גילה גמליאל: אני חושבת שלאור העובדה ש-50% עובדות בתוך התעשייה, זה עדין מראה שאנחנו עוד רחוקות מלמצוא ולהגיע לשוויון המיוחל בענף, וצריך באמת לבחון מדוע עדין יש שם את החסם, מה בדיוק גורם לכך שזה לא מתקדם כפי שזה אמור לקבל את הביטוי.
גילה גמליאל: אני רוצה לברך אותך על עצם הדיון.
גילה גמליאל: אני מאמינה שמכאן, עם סיעור מוחות, יהיה ניתן לחשוב גם על מסקנות שניקח כולנו לסיכום של היום.
גילה גמליאל: שיהיה לכן יום מוצלח.
גילה גמליאל: אני רוצה לברך, כמובן, את אראל.
גילה גמליאל: הוא היוזם המרכזי של הענין.
אראל מרגלית: אנחנו יוזמים ביחד...
עליזה לביא: האמת שאצלך זה מאד עקבי וזה אחד הדגלים שהרמת.
עליזה לביא: שיתוף הפעולה, קואליציה, אופוזיציה, אנחנו כולן.
עליזה לביא: .. אגב, הוא מאד מאד פמיניסט.
אראל מרגלית: אני באמת רוצה לברך אותך, יושבת ראש הוועדה עליזה לביא, על זה שבחרת בנושא הזה.
אראל מרגלית: באמת, אני חייב לומר משהו על חברתי גילה גמליאל – אנחנו וגם עליזה לביא, אנחנו בוועדת הכספים בשנה האחרונה, היינו מאד מאד עסוקים בכמה נושאים שחשבנו שבמגזר העסקי צריך לתקן.
אראל מרגלית: גם בנושא של חוק הריכוזיות, גם בנושא של יוקר המחיה ומונופולים.
אראל מרגלית: אני חושב שהמגזר העסקי קיבל הרבה מאד ביקורת, ובהרבה מאד מקומות בארץ הוא הרגיש מותקף.
אראל מרגלית: אם אנחנו רגע עוצרים ומסתכלים, היום הזה הוא לתת ביטוי יחד עם התאחדות התעשיינים ו"להב" והרבה מאד מהאיגודים העסקיים, לתת ביטוי לחשיבות הבלתי רגילה שיש למגזר העסקי בשינוי החברתי בישראל.
אראל מרגלית: הוא מעסיק, העסקים הקטנים והבינוניים בארץ מעסיקים 66% מהעובדים.
אראל מרגלית: הרבה מאד מהסיפורים, כמו סיפורי המלונאות או סיפורים של מקומות, ואנחנו יודעים שישראל הוא מקום לא פשוט.
אראל מרגלית: אני רואה פה אנשים מהעיר שלי, מירושלים.
אראל מרגלית: אנחנו יודעים שיש אתגרים ביטחוניים כאלה ואחרים בזמנים כאלה ואחרים, והרבה מאד מהאנשים שוכחים שהאנשים האלה והרבה מאד נשים ביניהם, שמחזיקים את העסק, מרימים את העסק בתקופות הקשות ובעצם נותנים גם תעסוקה לאנשים וגם את החיות לעיר, וגם את מקומות העבודה הראשונים להרבה מאד מהצעירים ולהרבה מאד מגזרים.
אראל מרגלית: בעצם נותנים לכלכלה הישראלית ולהרבה מאד מהציבור הישראלי סיכוי.
אראל מרגלית: אני חייב לומר משהו לגבי הנושא של נשים בעסקים בכלל ובענף המלונאות בפרט: אני בא מתוך עולם ההייטק, לפני שהגעתי לכנסת.
אראל מרגלית: אני ראיתי איך נשים לאט לאט הופכות להיות מעובדות מצטיינות למנהלות מצטיינות ולמנהיגות עסקיות מצטיינות.
אראל מרגלית: אני חושב שהרבה מאד מהמעבר וההתבגרות של העולם העסקי הישראלי, מעולם שהוא מאד מצ'ואיסטי, ביטחוני, מאד ריכוזי, לעולם הרבה יותר פתוח.
אראל מרגלית: ישראל היא לא מבצר, ישראל היא "האב".
אראל מרגלית: "האב" במובן זה של מקום פתוח, שמשתף פעולה, שרוצה לשתף פעולה ברמה הבינלאומית, שרוצה לשתף פעולה בתוך המגזרים שלו, בתוך החברה.
אראל מרגלית: לנשים יש תרומה מכרעת בפתיחה של השיח.
אראל מרגלית: היום הזה, מה שאני מבקש מכל אחד מאתנו זה לעשות דבר נורא פשוט: להסתכל על העסקים סביבו כי כשאומרים "עסקים קטנים", הרבה פעמים חושבים על הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
אראל מרגלית: אבל עסקים זה בעצם הרבה מאד מהמקומות שמלווים אותנו לאורך היום שלנו.
אראל מרגלית: זה יכול היה להיות הבית קפה בבוקר והמספרה והמאפיה והמפעל ששולחים ועובדים בו או בית המלון שאנשים מתארחים בו.
אראל מרגלית: בואו רגע נחשוב על האנשים האלה בתור יזמים ויזמיות.
אראל מרגלית: אנשים שמקימים דברים, שעומדים בקשיים שלא כל כך פשוט להקים, שהרבה פעמים צריך ללכת נגד הזרם וגם לפעמים פחות מצליח, לפעמים יותר מצליח.
אראל מרגלית: ובעיקר, על החיות ומקומות העבודה שהאנשים האלה נותנים לכל כך הרבה אזרחים בארץ, ובואו נזכור:
אראל מרגלית: אם אנחנו רוצים שהכלכלה הישראלית תצמח, שתיצור עוד מקומות עבודה, שתיתן הזדמנות לעוד מגזרים כמו המגזר הערבי והמגזר החרדי וכמו הצפון והדרום, להיכנס ולעשות הרבה מאד דברים שעושים היום בצורה יותר מוחשית במרכז, אנחנו נהיה חייבים גם כממשלה וככנסת, גם כבנקים וכמגזר פיננסי, לתת אוויר כי להרבה מאד עסקים קטנים ברחבי הארץ, הם זקוקים לחמצן, זקוקים לחמצן דחוף.
עליזה לביא: תודה לשני ידידי הוועדה.
עליזה לביא: אנחנו נעבור עכשיו להיכרות יותר עמוקה עם הדברים.
עליזה לביא: תודה לחברי הכנסת שיזמו את היום.
עליזה לביא: אני חוזרת אליך, רומי, להציג את המצגת, להכניס אותנו לעולם שלכם, שאתם כל כך מכירים ויודעים.
עליזה לביא: הצטרפה אלינו חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, בוקר טוב גברתי.
<רומי גורודיסקי: אנחנו יושבים כאן, ואין לכם מושג כמה מועסקים, מה היקף המועסקים בתיירות בעולם בכלל ובמלונאות.
<רומי גורודיסקי: 1 מכל 11 מועסקים בעולם עובד בתחום המלונאות.
<רומי גורודיסקי: מיעוט של נשים בתפקידי ניהול.
<רומי גורודיסקי: גם בישראל זה כך.
<רומי גורודיסקי: 60 שניות על המלונאות: בספירת מלאי, יש לנו 356 בתי מלון ברחבי הארץ, עם 49 אלף חדרי בתי מלון.
<רומי גורודיסקי: זה לא כולל את הצימרים, זה לא כולל את האירוח הכפרי שהזכרת, ולא כולל את אכסניות הנוער.
<רומי גורודיסקי: 35 אלף מועסקים יש לנו כאשר 50% מתוכם הן נשים.
<רומי גורודיסקי: 15% עולים חדשים, 20% חיילים משוחררים ובני מיעוטים 30%.
<רומי גורודיסקי: שנת 2013 היתה שנה טובה לתיירות.
<רומי גורודיסקי: היא מאד זהה לשנת 2010, לשנת 2011 ו-2012.
<רומי גורודיסקי: אנחנו רואים שבכל השנים האלה, מ-2010-2013 התיירות מאד יציבה למרות המשברים ולמרות "עמוד ענן", אנחנו רואים שהתיירות מאד יציבה.
<רומי גורודיסקי: חביבת התיירים היא ירושלים וחביבת הישראלים היא אילת כמו שאמרתי, מעט מאד נשים בתחום הניהול, רק 15%, ואם אנחנו משווים את זה למה שקורה בכל העולם אז באפריקה יש 47% מועסקות בתחום המלונאות והתיירות, והשיאנית היא תאילנד, עם 65% מועסקות במלונאות ובתיירות.
שולי מועלם-רפאלי: יש לנו מבט משווה על ניהול נשים בעולם?
<רומי גורודיסקי: כן, יש לנו מבט משווה.
<רומי גורודיסקי: גם בשכר אנחנו רואים שיש פערים בין נשים לבין הגברים שעוסקים באותם תפקידים.
<רומי גורודיסקי: אנחנו רואים ששכר הנשים הוא כ-15% פחות מהגברים שעוסקים באותם תפקידים.
עליזה לביא: הממוצע הישראלי הוא 30%.
עליזה לביא: יחסית לישראל אתם במקום טוב.
עליזה לביא: אנחנו מדברות על פערי שכר של 30% במשק הישראלי.
עליזה לביא: כלומר, לא שאני שמחה על הפער הזה אבל יחסית, מהנתונים שאנחנו מקבלות פה, בשולחן.
עליזה לביא: .. חסרה לי הפירמידה.
עליזה לביא: אני שומעת ורואה שיש 50% מעובדי תעשיית התיירות שהן נשים אבל איפה זה על הפירמידה?
עליזה לביא: האם הן בתפקידי השרתות הוא האם הן נמצאות - -
<רומי גורודיסקי: אנחנו כבר מגיעים לזה.
<רומי גורודיסקי: בשקף הזה אנחנו רואים שיותר סוגים של אנשים בפירמידות של ה-50% זה יותר הלו-טק, זה יותר בתפקידי משק, מלצריות ומטה, ואנחנו רואים גם, כמו שאמרתי, שיש לנו 50 מנהלות של בתי מלון בלבד.
<רומי גורודיסקי: מעט מאד נשים עוסקות בתפקידי גברים בתחום המלונאות, אחזקה, ניקיון, ביטחון ומטבחים.
<מאירה בסוק: זה מה שהן עושות בבית.
<מאירה בסוק: ..
<רומי גורודיסקי: כן, מלון הוא בעצם משק בית אחד גדול.
<רומי גורודיסקי: אנחנו רואים כאן שבשנות ה-90 רק 5% מתוך כלל המלונות הם מנהלות.
<רומי גורודיסקי: ב-2000 אנחנו רואים שזה עדין אותו אחוז – 5% אבל בשנת 2012 וגם עכשיו, יש עליה ניכרת, ש-15% מכלל המנהלים הן בעצם נשים.
<רומי גורודיסקי: למה זה קורה?
<רומי גורודיסקי: בשנת 2008 הוקם פורום המלונאיות.
<רומי גורודיסקי: הפורום הזה התחיל עם 27 נשים בלבד שניהלו בתי מלון.
<רומי גורודיסקי: גייסנו את כולן והרמנו את הדגל, ואנחנו רואים שהיום יש לנו 50 מנהלות בתי מלון.
<רומי גורודיסקי: כלומר, מ-2008 עד היום הגידול הוא ממש רציני ואנחנו מקוות, כולנו כאן יושבות ויש בינינו מנהלות.
<רומי גורודיסקי: כרגע נכנסו עוד 2 מתוכן.
<רומי גורודיסקי: אנחנו מקוות שבהמשך אנחנו נהיה לפחות 50% מכלל המנהלים בבתי המלון.
<רומי גורודיסקי: תחומי העיסוק של הפורום - -
<אורנה ובר: באיזה גילאים הנשים האלה?
<אורנה ובר: מה הגיל הממוצע?
<רומי גורודיסקי: אני אחטא אם אגיד שזה 45 כי יש גם צעירות מאד ויש מבוגרות מאד אבל נראה לי שמשהו בסביבות ה-40 זה המספר הנכון.
<רומי גורודיסקי: מה היתרונות בהעצמה של הפורום הזה?
<רומי גורודיסקי: הפורום הזה, כשהוא נפגש אחת לכמה זמן, זה החלפת מידע.
<רומי גורודיסקי: החלפת מידע זה כוח.
<רומי גורודיסקי: זה כוח שמשפר גם את הליכי העבודה של הנשים במלונאות, גם השיפור בתהליכי השיווק.
<רומי גורודיסקי: הוא מחזק אותם ברמה המקצועית וזה נותן להם יתרון עצום בקידום האישי שלהם.
<רומי גורודיסקי: אז למה אין נשים מנהלות במלונאות?
<רומי גורודיסקי: הדבר הראשון, כמו שאמרה סילבי, זו קריירה תובענית מסביב לשעון, במיוחד בסופי שבוע ובחגים.
<רומי גורודיסקי: כאשר כולנו כאן, רובנו, נחים בבית המלון, הם מקבלים את השירות ואנחנו עובדים כדי שיקבלו את השירות וינוחו בבתי המלון.
<רומי גורודיסקי: כמו שאמרה סילבי, זו עבודה מסביב לשעון, סביבה גברית ואלה שכבר פרצו את תקרת הזכוכית הן אלה שניחנו בזכות של אינטליגנציה רגשית מפותחת ובעצם, בית מלון כמו שאמרתי קודם, הוא משק בית אחד גדול.
<רומי גורודיסקי: אז מה אומרות נשים מנהלות?
<רומי גורודיסקי: סילבי פתחה אבל אגיד לכם למה אני מתחברת:
<רומי גורודיסקי: אני מתחברת למשפט האחרון כאן:
<רומי גורודיסקי: הקריטריון היחיד צריך להיות תמיד, אבל תמיד, התפקוד.
<רומי גורודיסקי: השיקול היחיד הוא השיקול המקצועי ללא אבחנה ואפליה בין גברים ונשים.
<רומי גורודיסקי: אם כולנו נפנים את המשפט הזה, אנחנו נפרוץ קדימה.
<רומי גורודיסקי: כולנו צריכות להפנים את זה.
<רומי גורודיסקי: אז מה אנחנו בעצם רוצים, וזה השקף האחרון.
<רומי גורודיסקי: אני חושבת שה"פאנץ'-ליין" מצוי פה בכל המצגת הזאת.
<רומי גורודיסקי: אני מאמינה שסבסוד או מתן מענקים לנשים שיושבות בבית עם ילדים, לקדם את עצמן בתחום ההכשרה, זה הדבר הראשון.
<רומי גורודיסקי: הן יכולות לשבת בבית, ללמוד, לקבל את הסיוע ולהתקדם.
<רומי גורודיסקי: בנוסף לזה, כמו שציינה סילבי, אולי סבסוד של מעונות יום והכרה בהוצאות במטפלות.
<רומי גורודיסקי: במשרד שלנו עובדת עם חד-הורית עם 3 ילדים קטנים.
<רומי גורודיסקי: קשה לה, קשה לה, קשה לה אבל אנחנו עוזרים לה.
<רומי גורודיסקי: אני בטוחה שאם היא היתה מקבלת מביטוח לאומי או מאחד ממשרדי הממשלה, אולי ממשרד הכלכלה, איזו שהיא הכשרה לקדם אותה ועזרה במעונות יום או עזרה במטפלות, המצב היה יותר טוב מבחינתה.
<רומי גורודיסקי: הדאגה שלה שהיא באה כל יום למשרד, והיא באה בדחילו ורחימו אלי ואומרת לי: מחר אני לא יכולה לבוא כי יובל חולה, ויש לה 3 ילדים קטנים, מבחינתי זה להגיד לה: אל תדאגי, לכי לרופא, הכל יהיה בסדר אבל היא דואגת.
<רומי גורודיסקי: את זה אנחנו צריכים לקחת ממנה.
<רומי גורודיסקי: יש הרבה נשים כאלה, שאני יודעת שמאד קשה להן השילוב הזה.
<רומי גורודיסקי: אז כמו שאמרתי: לתת מענקים להכשרה, לתת לאותן נשים הכרה בסבסוד בטיפול בילדים ובמעונות יום.
<רומי גורודיסקי: אני לא ארחיב, תודה רבה לכם.
עליזה לביא: אני מאד שמחה על הסקירה, על המצגת אבל גם על ההיכרות עם פורום המלונאיות משום שלא ידעתי על הקיום של הפורום הזה.
עליזה לביא: אני כבר רוצה לצרף אתכם למיילינג ליסט של הוועדה משום שיש הרבה נושאים שמגיעים גם לשולחן הזה, שהייתי שמחה מאד לשמוע את חוות דעתכם כמעסיקות, כמי שמכירות.
עליזה לביא: אם זה הנושא של הוצאות הכרה במטפלת ואם זה הנושא של גיל פרישה וגם זה נושא של חופשת לידה לגברים, שיכול להקרין על כל מה שאמרת עכשיו מבחינת ההתייחסות של המשק.
עליזה לביא: רק אתמול דיברנו כאן, בוועדה לא פשוטה, שדנה בנושא של פיטורי נשים בהיריון והנתונים הקשים שהוצגו פה, בוועדה, שזה גם נושאים שמעסיקים אתכם.
עליזה לביא: אז בהחלט אשמח מאד לשתף פעולה עם הפורום שלכם וגם ללמוד באמצעות
עליזה לביא: כם כי אני חייבת לשתף שאתמול בערב היתה לי שיחה עם בן הזוג שלי, עם בעלי, ואז הוא אמר לי: אתם כל היום חושבות רק על נשים אבל את לא חושבת מספיק על המגזר העסקי.
עליזה לביא: אין כמוכן, כמי שיכולות גם לתת לי את האינפוט של מגזר עסקי ונשים כדי לאזן.
עליזה לביא: אז אני כבר מודיעה לכן שאתן מצורפות ונשמח מאד לראות אתכן גם בדיונים שמשיקים לנושאים, שמשלבים גם וגם.
עליזה לביא: בוקר טוב לך חבר הכנסת חיליק בר.
עליזה לביא: אתה רוצה להתייחס?
יחיאל חיליק בר: לא, לא.
יחיאל חיליק בר: אני בינתיים צופה.
עליזה לביא: ליאת גור היקרה, מה שלומך?
עליזה לביא: ליאת היתה סטודנטית שלי.
עליזה לביא: ליאת מנהלת הסברה והדרכה בהתאחדות המלאכה והתעשייה בישראל.
עליזה לביא: את מציגה לנו את הנושא השני.
עליזה לביא: בבקשה ליאת.
<ליאת גור: המצגת שלי תעסוק בפוטנציאל הבלתי ממומש של נשים בעסקים קטנים ובינוניים, שאני מעזה לקרוא לו כשל שוק ממש.
<ליאת גור: אם בעלך שאל מה עם המגזר העסקי, אז זה בדיוק הענין, שהמחסור של עסקים קטנים ובינוניים בבעלות נשים זה לא ענין של נשים.
<ליאת גור: זה לא לעשות טובה לנשים, זה ענין של המשק.
<ליאת גור: זה אחוזי הצמיחה של המשק וזה מספר המועסקים של המשק, וזה פשוט משאיר את הכלכלה שלנו אחורה.
<ליאת גור: אני אנסה להוכיח את זה.
<ליאת גור: קודם כל, שתי מילים על נשיאות הארגונים העסקיים, שאנחנו מייצגות אותו פה.
<ליאת גור: שימו לב ליחס, בעצם חברים בנשיאות הזאת 13 ארגונים עסקיים שמייצגים את כלל המגזר העסקי בישראל.
<ליאת גור: אנחנו זה התאחדות המלאכה, אנחנו מייצגים עסקים קטנים ובינוניים בתעשייה בעיקר ועסקים יצרניים.
<ליאת גור: "להב", שמייצגים בעיקר עסקים קטנים ובינוניים בתחום השירות והמסחר.
<ליאת גור: יש את התעשיינים, איגוד הבנקים ועוד ועוד.
<ליאת גור: מתוך 13 ארגונים יש רק אישה אחת בנשיאות.
<ליאת גור: אני מניחה שלא צריך להרחיב על כמה פעמים עולה ענין קידום הנשים על סדר היום בישיבות של נשיאות הארגונים העסקיים אבל עצם זה שאנחנו פה היום ודנים, אני מניחה שזה כבר - -
שולי מועלם-רפאלי: האישה הזאת נשלחה מטעם הארגון שלה?
שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, לכל ארגון יש בחירה את מי הוא שולח?
<ליאת גור: לא, הנשיא של הארגון מגיע לנשיאות הארגונים העסקיים.
<ליאת גור: רק לארגון אחד, שזה ארגון חברות משאבי אנוש יש נשיאה.
<ליאת גור: כדי שתבינו, אלה הארגונים שמיוצגים בוועדות של המוסד לביטוח לאומי, בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בוועדה המייעצת של הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.
<ליאת גור: בכל המוסדות הרגולטורים בעצם.
<ליאת גור: עצם זה שיש רק אישה אחת גם משפיע על סדר היום של הארגונים האלה, על קבלת ההחלטות הרגולטוריות בקשר לאיגוד עסקים קטנים.
יחיאל חיליק בר: סליחה, כשאת אומרת "מייצגת", מה זה אומר?
יחיאל חיליק בר: הם רשומים אצלך, הם משלמים דמי חבר?
<ליאת גור: כן.
<ליאת גור: חלקם דמי טיפול ארגוני, על פי חוק ההסכמים הקיבוציים וחלקם דמי חבר.
יחיאל חיליק בר: 40 אלף עסקים שרשומים כ - -
<ליאת גור: אני לא יודעת אם רובם רשומים אבל לפי חוק ההסכמים הקיבוציים, 40 אלף עסקים אמורים לשלם לנו דמי טיפול ארגוני.
<ליאת גור: אראל כבר הקדים אותי בנוגע לפרופיל לעסקים הקטנים והבינוניים אבל היום בשום מקום בעולם אין ספק בקשר למרכזיות שלהם ולחשיבות שלהם.
<ליאת גור: חצי מיליון עסקים מעסיקים כמעט מחצית מהעובדים במגזר העסקי.
<ליאת גור: בכל המשק זה 66%, כמו שחבר הכנסת מרגלית אמר.
<ליאת גור: 50% מהתוצר העסקי של מדינת ישראל, מחציתם רק את עצמם.
<ליאת גור: זאת אומרת, מחציתם הם כמו קוסמטיקאיות שעובדות לפעמים מהבית או ספרית או קונדיטורית שאופה בבית, ורק מחציתם מעסיקים עוד.
<ליאת גור: בכלל, 90% מהעסקים או מעסיקים רק את עצמם או זעירים – עד 5 עובדים.
שולי מועלם-רפאלי: 90%?
<ליאת גור: כן, קרוב ל-90%.
<ליאת גור: המסה הגדולה זה באמת אנשים שעובדים בשביל עצמם, Self-employed, כמו שזה נקרא.
<ליאת גור: בכל העולם, באירופה, בארצות-הברית, הם נחשבים למנוע צמיחה עיקרי, בעיקר בתקופות של האטה ומיתון כי אלה עסקים שהם ממוקדי שוק מקומי, פחות מושפעים מתנועות גלובאליות והם בעצם אלה שמוציאים את המשק ממיתון ומזמנים קשים.
<ליאת גור: מה קורה עם עסקים קטנים ובינוניים במדינת ישראל?
<ליאת גור: רק 20% מהעסקים אצלנו הם בבעלות נשים.
<ליאת גור: כשמדברים על בעלות נשים זה כולל גם בעלות משותפת.
<ליאת גור: זה כולל גם עסקים שהם בבעלות משפחתית או בשותפות עם בני זוג.
<ליאת גור: כשאנחנו מדברים על עסק שהוא בבעלות אישה בלבד, זה יורד ל-4%.
<ליאת גור: זה שיעור נמוך מאד, תסתכלו לעומת ארצות-הברית ואירופה, שבארצות-הברית אנחנו מדברים על 44% עסקים בבעלות נשים ו-29% בבעלות בלעדית של נשים, ובאירופה 33% ו-10% מהעסקים שהם של נשים בלבד.
<ליאת גור: ארצות-הברית נחשבת לחלוצה בעידוד עסקים קטנים ובינוניים ואנחנו נראה את זה בהמשך.
<ליאת גור: היום גם באירופה לומדים את התכניות שלהם ואת המדיניות שהם מפעילים ומיישמים לעידוד עסקים קטנים.
המלאכה והתעשייה: למה בעצם אנחנו צריכים יותר נשים בעסקים קטנים?
המלאכה והתעשייה: למה אני אומרת שזה כשל שוק?
המלאכה והתעשייה: קודם אני אתלה באילנות גבוהים ממני ואקרא את דוח ועדת האיחוד האירופי לחברה וכלכלה מלפני שנה, שאומר שדווקא בשנת 2012 התפקיד של עסקים קטנים בבעלות נשים חשוב יותר מאי פעם.
המלאכה והתעשייה: - -
עליזה לביא: סליחה רגע, פספסתי.
עליזה לביא: 4% בבעלות נשים?
עליזה לביא: מנהלות?
<ליאת גור: לא, 3% מנהלות.
<ליאת גור: רגע, נחזור עוד פעם.
עליזה לביא: 4% בבעלות בלעדית של נשים, זה מה שכתוב פה.
עליזה לביא: 3% מנהלות ו-4% - -
<ליאת גור: רגע, יש שני שקפים – זה בישראל.
<ליאת גור: בישראל, 20% מהעסקים הם בבעלות נשים ורק 4% בבעלות בלעדית.
עליזה לביא: ואת אומרת לי ש-3% מנהלות בבעלות נשית - -
<ליאת גור: לא.
<ליאת גור: הסקר הזה מתייחס להתאחדות המלאכה והתעשייה, סקר שעשינו אצלנו.
עליזה לביא: מתוך ה-20% מהעסקים הקטנים והבינוניים בישראל שבבעלות נשים, כמה עומדות בהנהלה?
<ליאת גור: ברגע שזה בבעלות בלעדית, היא בדרך כלל המנהלת.
עליזה לביא: אז מה אמרת קודם?
עליזה לביא: שהיא לוקחת מהמנכ"ל...
<ליאת גור: הנתון ההוא היה לגבי כלל המדינה.
<ליאת גור: זה סקר פנימי של התאחדות המלאכה והתעשייה של העסקים אצלנו - מסגריות, נגריות, בתי דפוס, מכוני קוסמטיקה וכולי.
<ליאת גור: בגלל שהרוב עסקים משפחתיים, הנשים הן שותפות בבעלות ב-41% מהעסקים, כמעט חצי.
<ליאת גור: רק 3% הן מנהלות.
עליזה לביא: כלומר, מה שאת מלמדת אותנו כרגע זה שגם במצבים כאלה, הן בוחרות לקחת מנהל גבר?
<ליאת גור: בוחרות או - - -
<ליאת גור: או להעביר את זה לאח.
עליזה לביא: כי זה מתכתב עם הנתון שאת הצגת לנו, רומי.
עליזה לביא: אני פשוט לוקחת את המצגת שלך עם ה-6% שלה, זה ממש מתכתב לאורך כל הדרך.
<ליאת גור: אם זה כמה אחים, בדרך כלל האח הוא זה שמנהל או שמכניסים מנכ"ל חיצוני.
עליזה לביא: אותנו זה מחזק במשהו נוסף.
<ליאת גור: אז למה צריך יותר עסקים בבעלות נשים?
<ליאת גור: - -
חנין זועבי: סליחה, דילגת על המכשולים?
<ליאת גור: על החסמים?
<ליאת גור: לא דילגתי.
חנין זועבי: כן, חוק רישוי עסקים.
<ליאת גור: אז הסדר אצלכם קצת שונה.
<ליאת גור: לא, לא דילגתי על החסמים.
<ליאת גור: בשנת 2012 התפקיד של עסקים קטנים בבעלות נשים חשוב יותר מאי פעם.
<ליאת גור: תפקידן בצמיחה הכלכלית וביצירה ושמירה על מקומות עבודה חדשים הוא חיוני להתאוששות ולצמיחה בכל המגזר.
יותר נשים: דבר שני זה מגוון ואיזון בשרשרת האספקה.
יותר נשים: אנחנו מדברים כל הזמן על מגוון בהעסקה, שכדאי להעסיק עובדים מכל מיני מגזרים, מכל מיני לאומים ומכל מיני גזעים ומינים, אותו דבר בשרשרת האספקה.
יותר נשים: כשאנחנו קונים גם מגברים וגם מנשים, המגוון גדול יותר, יש תחרות גדולה יותר, החדשנות גדולה יותר וזה טוב למשק וטוב ללקוחות.
יותר נשים: דבר נוסף - היחלצות מעוני ועצמאות כלכלית.
יותר נשים: הבסיס לשוויון ולחופש של אישה זה קודם כל עצמאות כלכלית.
יותר נשים: ברגע שאת לא עומדת ברשות עצמך מבחינה כלכלית, את נתונה למרותו או לחסדיו של הגבר או של המשפחה.
יותר נשים: עוד דבר זה פתרונות תעסוקה מגזריים.
יותר נשים: במגזר החרדי, במגזר הערבי, שאולי יש קשיים שעדין לא נפתרו בהגעה בנגישות למקומות עבודה, עסק עצמי הוא פתרון וגם איזה שהוא פתרון לאפליה מגדרית בשוק העבודה.
יותר נשים: שכירות בשוק העבודה סובלות הרי משכר נמוך, מהטרדות מיניות, מתקרת זכוכית.
יותר נשים: ברגע שאת בוס לעצמך, את יכולה אולי לנטרל חלק מההשפעות של האפליות האלה.
יותר נשים: חסמים – אנחנו מתחילים בחינוך.
יותר נשים: כל סוכני החברות שלנו מגיל קטן מסלילים אותנו למקצועות הטיפול, למקצועות ההוראה.
יותר נשים: אנחנו רואים ילדות קטנות חולמות להיות נסיכות בוורוד ולא יזמיות בעוד שהחברים שלהן חולמים להיות גיבורי-על ומתחפשים לגיבורי-על שהם פורצי דרך ומצילים את העולם.
יותר נשים: דבר שני שנושק גם לגברים וגם לנשים אבל אני חושבת שנשים נפגעות ממנו יותר זה שאין חינוך ליזמות וחינוך כלכלי.
יותר נשים: אני חושבת שמשרד החינוך התחיל להידרש לזה בשנים האחרונות אבל עדין אנחנו יוצאים ממערכת החינוך עם הרבה מאד ידע בתנ"ך ומעט מאד ידע איך לנהל חשבון בנק, איך מתנהל עסק כלכלי, מה זה מדיניות מוניטרית ומה זה מדיניות פיסקלית וכדומה.
יותר נשים: אחד החסמים הגדולים ביותר זה קושי בגיוס הון ואפליית אשראי.
יותר נשים: אין נתונים בישראל אבל גם בארצות-הברית, גם באיטליה, נשים סובלות מאפליית אשראי.
יותר נשים: זה הולך ככה: רוב האשראי במשק הולך לעסקים הגדולים.
יותר נשים: עסקים קטנים ובינוניים מקבלים רק 22% מהאשראי העסקי בכלל - -
עליזה לביא: אנחנו ממש לא מבינות את זה.
עליזה לביא: אנחנו עושות ועדה בענין ואת הולכת להיות שותפה.
<ליאת גור: אני אשמח.
<ליאת גור: - - אז למרות שאנחנו 99% מהמגזר העסקי, מהעסקים, אנחנו מקבלים רק 22% מהאשראי.
עליזה לביא: כלומר, יש פער מגדרי בקבלת אשראי?
<קריאות: כן, חד-משמעית.
<ליאת גור: בוודאי.
<ליאת גור: זאת אומרת, הפער הזה כפול ואפילו משולש אם את אישה ערביה.
<ליאת גור: אם את עסק קטן, יהיה לך קשה לקבל אשראי מהבנק.
<ליאת גור: אם את אישה, יהיה לך כפליים קשה לקבל אשראי מהבנק.
<ליאת גור: אם אתה אישה ערביה, יהיה לך כפול שלוש קשה לקבל אשראי.
<ליאת גור: כל אחד מהמגזרים, לכשעצמו, סובל מאפליית אשראי ואם את מייצגת את שלושתם, האפליה כלפייך היא משולשת.
עליזה לביא: אנחנו נקיים דיון, אני רוצה ללמוד את הנושא לעומק.
<ליאת גור: יש מחקרים אמריקאים וגם מחקרים של מכונים אמריקאים שנעשו בישראל - זה מדהים עד כמה אין נתונים בישראל, שאישה נאלצת להתחיל עם הון עצמי גבוה יותר כי היא לא מקבלת אשראי ולכן, היא מתחילה עם הון עצמי שהוא רק 65% מההון שעומד לרשות גבר שפותח עסק קטן.
<ליאת גור: כאן כבר נקודת הפתיחה לא שווה וכך גם סיכויי ההצלחה.
<ליאת גור: דבר נוסף זה מחסור בגישה לרשתות חברתיות עסקיות.
<ליאת גור: המינגלינג, החברים מהצבא שאכלו מאותו מסטינג ואני פוגש אותם בבנק אחר כך ועוד כל מיני פורומים עסקיים שעוזרים לי לפרוץ דרך וליצור קשרים.
<ליאת גור: וכמובן, האפליה בחוק.
<ליאת גור: רומי דיברה על הכרה בהוצאות טיפול בילדים, זה דבר אחד.
<ליאת גור: עוד דוגמה, אני לא אכנס לכל האפליות החוקיות אבל עוד דוגמה זה חישוב דמי לידה.
<ליאת גור: עצמאית יוצאת לחופשת לידה, היא מקבלת דמי לידה על פי המחזור שלה בשלושת החודשים האחרונים.
<ליאת גור: הרבה נשים לא ב"פול פאוור" בתשעה חודשי היריון, שמירת היריון, בדיקות וכולי, המחזור יורד, וכך היא בעצם מובלת אחורה בגלל שהיא ילדה ומקבלת דמי לידה מאד נמוכים יחסית למחזורים שלה או לעסק שהיא הפעילה.
<ליאת גור: זאת עוד דוגמה.
<ליאת גור: אני לא מדברת על דמי אבטלה לעצמאים ולעצמאיות.
חנין זועבי: יש גם בעיה ברישוי העסקים, נכון?
<ליאת גור: חבל על הזמן.
<ליאת גור: זה שקף שנמצא אצלכם ואני הורדתי אותו בגלל המחסור בזמן, של הויה-דולורוזה של קבלת רישוי עסק.
<ליאת גור: ישראל, במדד העולמי של "דואינג ביזנס" נמצאת במקום 29.
עליזה לביא: רישוי עסקים עוד פעם מקופח מגדרית?
<ליאת גור: לקבל רישיון, להחזיק עסק, לוקח - -
שולי מועלם-רפאלי: אבל זה, לצורך הענין, נכון גם על גבר.
<קריאות: בדיוק, גם על גבר.
<ליאת גור: גם על גבר.
עליזה לביא: השאלה אם יש גם כאן פער מגדרי בנושא של הרישוי.
<מלכה מזרחי שראבי: אני מייצגת נשים עושות תיירות, ואני אדבר על זה יותר מאוחר אבל אני רוצה לומר שפה יש חוסם מאד חשוב, שאולי התעלמנו ממנו או שכחנו – תרבותי.
<מלכה מזרחי שראבי: מאד חשוב, ונדבר על זה אולי אם יהיה זמן.
<ליאת גור: יש עוד שלל חסמים וקצרה היריעה.
<ליאת גור: יש חסמים פסיכולוגים, נשים פחות מאמינות ביכולת שלהן, לנשים יש קצת יותר חשש מכישלון.
<ליאת גור: נשים בפתיחת עסק יותר מונעות על ידי צורך ולא על ידי זיהוי הזדמנויות.
<ליאת גור: גבר פותח עסק, הוא רואה הזדמנות, הוא יזם והוא רוצה להצליח.
<ליאת גור: הנשים בדרך כלל פותחות עסק רק כשזה כורח כלכלי, הן פשוט רוצות לפרנס את המשפחה שלהן ואת הילדים שלהן, וזה עוד חסם שהוא פסיכולוגי וקשור לחינוך.
יחיאל חיליק בר: זו אמירה אבסולוטית הדבר הזה?
יחיאל חיליק בר: זה נשמע קצת בעייתי.
חנין זועבי: זו אמירה נכונה.
<ליאת גור: זו אמירה שמגובה במחקרים.
<ליאת גור: יש כאן - -
יחיאל חיליק בר: מה זה אומר, שלנשים אין שאיפות - -
עליזה לביא: קודם כל, היא היתה סטודנטית מצטיינת.
יחיאל חיליק בר: אבל אני מנסה להבין את האמירה מאחורי המניעים של אישה לפתוח עסק.
עליזה לביא: אנחנו מכירות את זה ממחקרים נוספים וממנעד נושאים.
עליזה לביא: כלומר, מה שהיא חוזרת, היא חוזרת על דפוסים.
עליזה לביא: דפוסים שאנחנו שומעים פה, בוועדה, ושאני יכולה לתת לך מדיון אחר שקיימנו כאן:
עליזה לביא: היום הצבא פתח 92% מהמקצועות לנשים.
עליזה לביא: הבנות הצעירות לא מגיעות, המקצועות נשארים ריקים, הן לא בוחרות לבוא.
עליזה לביא: אחד הדברים הלא פשוטים זה באמת לעשות הסללה בתיכונים.
עליזה לביא: אנחנו רואים יותר ויותר סטודנטיות שמסיימות מקצועות שהם כבר לא רלוונטיים.
עליזה לביא: אגב, מי שמתקדם יפה זה המגזר הערבי, יותר טוב מהמגזר היהודי בהקשר הזה, וגם על זה שמענו פה, בוועדה, מה המקום הזה של - - - יש כמה פרויקטים מדהימים.
עליזה לביא: הבת שלי לומדת רפואה, ויש בנות מהמגזר שלומדות אתה, הן כבר בגיל 18 יודעות בדיוק מה הן רוצות.
עליזה לביא: זה לא קורה אצלנו מספיק.
עליזה לביא: אז שמעתי גם פה, בוועדה, כמה דברים מקולגות שלך, שדווקא בגלל שאין מודלים לחיקוי, ההסללה היא מאד מאד משמעותית וחדשנית יותר.
<ליאת גור: זה עוד חסם של - - מודלים לחיקוי.
<ליאת גור: האם ישראל מעודדת יזמות נשית?
<ליאת גור: אם זה כל כך נדרש ויש כל כך מעט?
<ליאת גור: היום נדון בוועדת הכלכלה חוק עסקים קטנים ובינוניים.
<ליאת גור: תעשו חיפוש למצוא את המילה "נשים" – אין.
<ליאת גור: הן לא מוזכרות ולו במילה אחת.
<ליאת גור: הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים, אין שום פעילות כללית מיוחדת לנשים, יש פעילות מגזרית.
<ליאת גור: לדוגמה: מיקרופיננס לנשים מהמגזר הערבי, שמדובר על הלוואות של 20,000 שקל אבל זהו.
<ליאת גור: יו"ר הסוכנות, רן קיוויתי, גם אומר:
<ליאת גור: אנחנו לא מקיימים פעילות מיוחדת לנשים, לא עושים את זה.
<ליאת גור: מכרזי ממשלה - - -
עליזה לביא: רגע, מישהו רוצה להגיב פה.
<ליאת גור: אם אני טועה, אני אשמח.
<ארבל לוין: אני מתחום מימון לעסקים קטנים ובינוניים.
<ארבל לוין: קודם כל, אני רוצה לפרט על התכנית שאמרת כי הזכרת אותה.
<ארבל לוין: זאת תכנית שנתנה מעל 2000 הלוואות - -
<ליאת גור: אז אפשר אולי עוד כמה דקות, רק שנסכם?
<ליאת גור: אבל זאת לא תכנית שמיועדת - -
<ארבל לוין: יש קצת תכניות אבל כן באות נשים.
<ליאת גור: אבל אין איזה שהוא מסלול שמתייחס לבעיות של נשים, זאת הכוונה שלי.
<ליאת גור: הפעילות היא פעילות כללית שמשתתפות בה גם נשים, זה נכון.
שולי מועלם-רפאלי: איך יכול להיות שבחוק לא מופיע משהו שמתייחס לנשים?
<ליאת גור: אני לא יודעת, את זה צריך לשאול את הממשלה שאישרה אותו.
<ליאת גור: עוד דבר, זה מכרזי ממשלה שאין שריון לנשים ותכף אראה לכם מה קורה במדינות אחרות.
<ליאת גור: לסיכום, יש היעדר כמעט מוחלט של מדיניות ומשאבים לעידוד של יזמות נשית מבחינת המדינה.
<ליאת גור: האיחוד האירופי מצהיר בפירוש שכל עוד אין פילוח מגדרי של נתונים, אי אפשר לבנות מדיניות ולהקצות תכניות ומשאבים לעידוד יזמות נשית, והם גם מתעמתים עם הנושא הזה.
<ליאת גור: בואו נראה מה קורה עם פילוח מגדרי, כדי להבין מה נשים צריכות ואיך אנחנו מעודדים נשים להיכנס: בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אין שום פילוח מגדרי - -
עליזה לביא: רגע, רגע.
עליזה לביא: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה היו פה לפני שבועיים והם אמרו שכל הנתונים, כי אני הגשתי חוק בענין, מונגשים לציבור בהיבטים מגדריים.