GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות שאפשר לגזור מזה את העלאת גיל המושגח, על החובה ההורית של אחראי וכולי שקודם זה היה באמת ברף התחתון.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא האם אפשר לגזור מזה משהו ולעשות תיקוני חקיקה או לנסות להראות על חוסר מסוגלות של אותו קטין.
אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שצריך עיון.
<דליה אברמוף: אני לא חושבת שהבעיה היא כל כך בחקיקה כרגע.
<דליה אברמוף: יש לנו קשיים ויש קשיים ראייתיים ביישום והבאת התיקים לבית המשפט אבל עדיין אני לא בטוחה שמה שאנחנו זקוקים לו הוא שינוי בחקיקה אלא אולי פה שם אבל אני לא מעלה על דעתי כרגע איזשהו סעיף ספציפי.
<דליה אברמוף: אני חושבת שבאמת מה ששאלת קודם לכן, שזה שילוב המערכות לא רק של האכיפה אלא עם הגיבוי החברתי, החינוכי והסביבתי שלאותן קורבנות או נפגעי עבירה יהיה לאן ללכת שעה שהם מגיעים אלינו והולכים מאתנו לבית המשפט.
<דליה אברמוף: זה הליך לא פשוט וצריך שיהיה להם לאן לחזור אחרי הדיון בבית המשפט.
אורלי לוי אבקסיס: לכן צריך להגן עליהם ועל הפרטיות שלהם ולא לתת לשום כלי תקשורת כזה או אחר להעיד את הילדים בפני המיקרופון הפתוח.
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, אולי היה שווה להגיש איזושהי תביעה נגד אותו גוף תקשורת שעשה את מה שעשה במקרה של האונס של הילדה בת ה-12.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פנינו לדורנר בבקשה לרענן את החוקים מול העורכים למיניהם והבנתי שיהיו סדנאות.
<דליה אברמוף: אני מבינה שיש על כך עבודה גם בפרקליטות המדינה אבל אני לא בקיאה בפרטים.
אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שזה יישא פרי.
אורלי לוי אבקסיס: פנו אלינו בבקשה לשלוח להם כל מיני מקרים של ילדים בעלי מוגבלויות כדי שיוכלו לחשוף את הבעיה החברתית בה אנחנו נמצאים.
אורלי לוי אבקסיס: אלי הם פונים.
דוד צור: למשטרה, לגבי דיווח.
דוד צור: אני מבקש לדווח למפכ"ל או למי שצריך במטה הארצי לעניין ההמלצה הזאת שיש לנו לעיבוי מחלקי מוסר או מחלק המחשב שמטפלים בכל מה שקשור לפדופילים, זנות קטינים וזנות נערים.
<ויקי אלעמרי: הקטע של הסייבר הוא די צבוע.
דוד צור: על זה אני מדבר, אבל שם תהיה הכשרה.
אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע שרק בעקבות זה שהם עיבו את הסייבר, כשהם התחילו לעשות מארבים באינטרנט, הם הצליחו לתפוס את הרשתות של הפדופילים.
אורלי לוי אבקסיס: למה לא תעשו יזום כך גם בזירות הפתוחות גם לפי מידע שמגיע אליכם עם שמות כאלו ואחרים?
אורלי לוי אבקסיס: על זה אנחנו כן נרצה תשובה.
אורלי לוי אבקסיס: כשמגיע לכם מידע על חשד לסרסור של קטינים, מה אתם עושים עם אותו מידע?
דוד צור: אני לא מבין כמו אורלי במשטרה אבל אני באתי לומר שבנושא של מחלקי המוסר – מה שאורלי אמרה לגבי הסייבר, היא צודקת שלגמרי – אם לא יהיה מחלק מוסר ייעודי במחוז חוף, האכיפה בחיפה תיראה כמו שהיא נראית.
דוד צור: יש שם ממ"ז נהדר, הוא היה ממ"ר ירקון, הוא היה פקוד שלי ומכיר היטב את כל המערך אבל עדיין אם אין לזה משהו ייעודי בתוך הימ"ר, זה לא יעבוד.
דוד צור: אני לא נכנס לכם לתקן, אבל אני אומר שכבר קיימים צוותים, אז לפחות תכשירו אותם ברמה כזאת שתטילו עליהם משימות ייעודיות בנושא.
<ויקי אלעמרי: אתה מדבר רק על מחלק מוסר או על ימ"ר עם חשיפה?
דוד צור: יכול להיות ימ"ר עם חשיפה, מצוין, אבל עדיין שיגדירו לו את הנושא של המוסר וזנות קטינים כיעד.
דוד צור: אני מאוד מודה לאורלי.
דוד צור: אני מצטער מאוד שלא הייתי בתחילת הדיון.
אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה שהגעת בזמן הקריטי והחשוב.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נקבע דיון משותף ברגע שלכל משרד תהיה תכנית עבודה.
דוד צור: את מוזמנת כאורחת כבוד לדיון ב-18 לחודש.
אורלי לוי אבקסיס: ב-18 יש לי ועדה על הורות והכשרה הורית עליה לא דיברנו.
דוד צור: תשאלי אם צריך תרגום, כי אני לא בטוח שצריך.
<ריטה צוקהרייה: לא, אני מעדיפה.
<ריטה צוקהרייה: רוב האנשים יודעים מה אנחנו עושים, שאנחנו לוקחים נשים נפגעות סחר, שחצו את הגבול.
<ריטה צוקהרייה: אני רק רוצה שתקבלו את התחושה של מה שאנחנו עושים, רוב הנשים שאנחנו לוקחים הן מסהרונים, או, בשנתיים האחרונות, לקחנו מספר נשים, באמצעות סיגלית, באמצעות UNACR, אם הן הוכרו כקורבנות סחר.
<ריטה צוקהרייה: כמו שאתם יודעים, זו הפכה להיות הבעיה הגדולה, עכשיו מעגן מלא בנשים אריתריאיות, חלקן אתיופיות, שגרו כאן עד חודש שעבר.
<ריטה צוקהרייה: למעשה, אם הייתם מבקרים פה בדצמבר הייתם רואים יותר נשים פה שהיו קורבנות.
<ריטה צוקהרייה: יש לנו נשים שעזבו למעגן וכשמעגן בנו או שכרו את המקלט השני, יכולנו לשלוח שלוש נשים ויש לנו עוד נשים שיכולות לעבור למעגן.
<ריטה צוקהרייה: אנחנו עובדים יד ביד עם המקלט לנשים קורבנות סחר.
<ריטה צוקהרייה: אבל אני חייבת להיות כנה איתם, זה בלי היתרונות.
<ריטה צוקהרייה: אני לא פה לבקש כסף מהממשלה, אנחנו עמותה פרטית, אנחנו נקראים יהודים משיחיים, ואנחנו עושים מה שאנחנו עושים לגמרי מתרומות.
<ריטה צוקהרייה: אבל בנוסף אין לנו נגישות לדברים של המדינה.
דוד צור: הציוד ניתן לכם מהמועצה?
<ריטה צוקהרייה: לא, מה פתאום.
<ריטה צוקהרייה: אין קשר.
דוד צור: אתם משלמים את שכר הדירה?
<ריטה צוקהרייה: אנחנו עכשיו הבעלים.
<ריטה צוקהרייה: כמו שאמרתי, אנחנו עמותת 'כנפי שחר', ב- 2002 קנינו את שני הבניינים הישנים האלה שהיו צימרים, בתי אורחים, מתוך רצון לקחת נשים עובדות זרות שהיו במצב קשה, בין אם נשים מוכות או נשים עם בעיות, אז כפי שאמרתי, לקחנו את קורבנות הסחר של אותה תקופה, אבל לא אלה מברה"מ לשעבר, כי אין לנו את האבטחה הדרושה.
<ריטה צוקהרייה: לא יכולנו לקחת נשים, שהסרסור שלהם היה עלול להגיע ולנסות ל - - -, יכולנו לקחת רק נשים שהייתה להם הגנה כלשהי, כמו אותה אחת מקולומביה שהייתה לה הגנה משטרתית, לקחנו נשים שהיתה להן הגנה משטרתית.
<ריטה צוקהרייה: אבל, שוב, כל זה היה לגמרי - - -
דוד צור: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום לעברית) המקרה של פרניאן, החברה של צחי - - -?
<ריטה צוקהרייה: לא, זו מישהי אחרת שאני לא זוכרת את שמה, אבל היא מקולומביה.
<ריטה צוקהרייה: לקחנו גם כמה שהיו בעייתיות, אבל תמיד ניסינו לעשות את זה בכוח שלנו, משום שלא היתה לנו את אותה גישה למשאבים ממשלתיים.
<ריטה צוקהרייה: יש לנו ביטוח רפואי לנשים באמצעות רפואה פרטית, אבל אנחנו לא יכולים לקבל עבורן ביטוח רפואי עבור מצב רפואי קיים טרום הביטוח, כאשר יש נשים המגיעות מסיני, מלאות בצלקות לאחר שהוכו, או עם בעיות גניקולוגיות.
<ריטה צוקהרייה: כיום אנו עובדות מול נוגה ממשרד הבריאות, שאותה תפגשו היום, יש לנו קשר עם ה- PHR, רופאים למען זכויות האדם ואנו עושים כל מה שאנחנו יכולים.
<ריטה צוקהרייה: למעשה, אנו בקשר עם בית חולים כרמל, המנכ"ל ד"ר שפירא היה מאוד לעזר, אבל אלה הקשרים שלנו.
<ריטה צוקהרייה: יש שאלות עד עכשיו?
דוד צור: אני שאלתי על הרמה המוניציפאלית.
<ריטה צוקהרייה: זו שאלה טובה.
<ריטה צוקהרייה: הייתי רוצה שראש המועצה יהיה פה לענות על זה.
דוד צור: הם תומכים?
דוד צור: איך הם מתייחסים אליכם?
<ריטה צוקהרייה: אני הולכת להיות מאוד כנה איתך, הם לא נותנים לנו, חוץ מזה שהילדים לומדים כאן בבית הספר, היו לנו בזמנים שונים בין 25 ל- 30 ילדים, למרות שלא כולם קשורים לקורבנות הסחר בבני אדם, אבל כל השאר זה אנחנו.
<ריטה צוקהרייה: הוא אמר שמשרד הרווחה עוזר לנו, זה לא נכון.
<ריטה צוקהרייה: אנחנו פונים למשרד הרווחה בתל אביב, אם אנחנו צריכים התערבות של עובדים סוציאליים.
<ריטה צוקהרייה: אני לא רוצה לדבר רע עליהם, כי אני גם כך בבעיה שלא הזמנתי אותו, אבל בכנות, עד היום שום דבר, כלום.
<ריטה צוקהרייה: אנחנו עושים מה שאנחנו עושים.
<ריטה צוקהרייה: זו הסיבה שלא הזמנתי אותו, כי אני לא חושבת שיש לו איזשהו קשר.
<ריטה צוקהרייה: הוא כמובן מנסה להגן על האוכלוסייה שלו, אז אנחנו רוצים ליצור יחסים יותר טובים.
<ריטה צוקהרייה: אני הולכת להיות שוב כנה, אני לא חושבת שראש המועצה בכלל ידע שיש קורבנות סחר פה במקלט, אני לא חושבת שהוא הבין.
<ריטה צוקהרייה: אני הבאתי אנשים מ-UN, UNACR, לדבר איתו על מי אנחנו.
<ריטה צוקהרייה: יש אנשים שחושבים שאנחנו מביאים את הנשים הנה לעבוד פה, שאנחנו סוכנות תעסוקה.
<ריטה צוקהרייה: היו אנשים בכפר שאמרו שאנחנו עושים כסף מהנשים האלה, אמרתי 'כן, ממש'.
<ריטה צוקהרייה: אוקיי.
<ריטה צוקהרייה: נמשיך עם כמה מהבעיות.
<ריטה צוקהרייה: אתה יכול להסתכל וזה יהיה אותו דבר בעברית או באנגלית.
<ריטה צוקהרייה: אחד האתגרים הגדולים יותר שיש לנו הוא, ואני חושבת שסיגלית יודעת זאת, שהבנות נמצאות ברמת סיכון גבוהה להיות מנוצלות מינית, שנשים אלה תפנינה לזנות.
<ריטה צוקהרייה: הדאגה הגדולה שלנו, שאותן נשים קורבנות הסחר, מגיעות לכאן כשהן חייבות כל כך הרבה כסף, 25,000 דולר, עד שהן מוכרחות לפנות לזנות.
<ריטה צוקהרייה: אנחנו יודעים על מקרים מסוימים שנשים שגרו פה, לפני שהלכו למעגן, עבדו כנראה בזנות.
<ריטה צוקהרייה: קיים גם הלחץ להחזיר למשפחות את הכסף ששולם על ידם ככופר לחוטפים, יש גם את הכעס וחוסר התקווה באשר לעתידן.
<ריטה צוקהרייה: כאן כתבתי, שמאחר וחלק מהן עזב מאוחר יותר והתיישב בשבדיה אנו נתקלים בבעיה רצינית, של נשים עם תחושות של כעס ומרמה, מדוע הן אלו שהגיעו לשבדיה, הרי אני היא זו שהוכתה, נאנסה, עונתה ואני יושבת כאן אצלכם במקלט?
<ריטה צוקהרייה: הן לא מבינות את זה.
<ריטה צוקהרייה: בעיה שלגביה שוחחתי עם אמי, שהן צריכות לעבור הערכה באם יש לראות בהן קורבנות של סחר או שלא.
<ריטה צוקהרייה: האם את יכולה להסביר בקצרה את מה שאמרת?
<אמי סער: ריטה סיפרה לי על מקרה של אישה שככל הנראה היא קרבן סחר והיא מאוד רוצה לבוא למעגן והיא כועסת שהחברות שלה במעגן והיא לא יכולה לעבור לשם.
<סיגלית זוהר: לא, אבל היא לא קורבן סחר.
<סיגלית זוהר: זה לא שככל הנראה היא קורבן סחר.
<אמי סער: עזיזה הייתה פה, עזיזה היא נזירה אריתריאית שנמצאת בארץ שנים, היא ראיינה - - -
<ריטה צוקהרייה: היא גם קיבלה פרס מהילרי קלינטון, על מעורבותה במאבק כנגד הסחר בבני אדם.
<אמי סער: היא ראיינה מאות קורבנות מסיני ולאור הניסיון שצברה, וכמו שריטה אמרה היא קיבלה פרס מהילרי קלינטון והיא באמת מאוד מיומנת ומאוד לא נוטה לרגשנות, היא הייתה פה, ראיינה את הבחורה ומצאה שהיא באמת קורבן סחר.
<סיגלית זוהר: אנחנו מדברים על סלעית?
<סיגלית זוהר: צריך להסביר למי שלא יודע שעזיזה היא לא הגוף שמוסמך להכיר בבן אדם כקורבן סחר בבני אדם, אלא רובי.
<ריטה צוקהרייה: כן, אבל הבעיה שלנו שהם מרואיינים על ידי רובי כשהם מגיעים לארץ.
<ריטה צוקהרייה: אתם מכירים את רובי?
דוד צור: אני מכיר טוב את רובי.
<ריטה צוקהרייה: חשבתי כך.
דוד צור: הוא היה צריך לבוא, הוא פרטנר של ויקי.
<ריטה צוקהרייה: הם מתראיינים בסהרונים ונותנים להם סטטוס אם הם קורבנות, כן או לא.
<ריטה צוקהרייה: אנחנו מבינים את זה.
דוד צור: והיא לא זוהתה?
<ריטה צוקהרייה: היא לא.
<ריטה צוקהרייה: זו דוגמה אחת.
<ריטה צוקהרייה: יש לי חמש דוגמאות כמוה.
<סיגלית זוהר: אין מה לערער על הקביעה הזאת.
<סיגלית זוהר: עורכת דין מטעמנו, כמו שאנחנו עושים עם כל הנשים, ראיינה אותה ומהדברים שהיא אמרה אז, וגם מהדברים שהיא אומרת היום וגם מהדברים שהיא אומרת בפני עזיזה, אין ראשית ראיה על עבדות, יש אינדיקציה לאונס.
<סיגלית זוהר: לא כל קורבן אונס היא קורבן עבדות.
<סיגלית זוהר: אלה דברים ידועים, ברורים.
<ריטה צוקהרייה: היא קורבן סחר.
<סיגלית זוהר: לא, היא לא קורבן סחר, היא קורבן אונס.
דוד צור: אבל בואו נצא ממקרה פרטי מסוים, אני לא רוצה להיכנס למקרה פרטי, נדבר על העיקרון ועל הדברים האלה.
<סיגלית זוהר: דבר אחד שאני רוצה להגיד, אם היא הייתה מגיעה לכאן והיא הייתה אומרת עכשיו טענות אחרות, טענות שונות ממה שהיא אמרה בסהרונים, כמובן שהייתי פונה שוב לרובי בעניינה ורובי היה בוחן את זה בשנית, כמו שהוא עשה בהרבה בקשות.
<סיגלית זוהר: אבל מה שהיא אמרה בסהרונים זה מה שהיא אומרת היום, אין אינדיקציה לעבדות, יש אינדיקציה לאונס בלבד.
<סיגלית זוהר: זה שאתם קוראים לה קורבן סחר, אולי בגלל זה היא מתוסכלת.
<סיגלית זוהר: אתם צריכים להגיד לה שהיא לא זוהתה כקורבן סחר.
<סיגלית זוהר: את בעצמך באה ואומרת 'עזיזה זיהתה אותה כקורבן סחר'.
<סיגלית זוהר: עזיזה לא מוסמכת לזהות אנשים כקורבן סחר.
<אמי סער: ואז חברות שלה במעגן - - -
<סיגלית זוהר: ואז היא לא מבינה למה הן כן והיא לא.
<סיגלית זוהר: הן כן כי בהן רובי הכיר ואותה רובי דחה, ודחה אותה בדין.
<סיגלית זוהר: זה העניין.
<ריטה צוקהרייה: אני מבינה שיש אנשים העונים לקריטריונים ויש אנשים שלא.
<ריטה צוקהרייה: אבל, מה שאני רואה כאן, אחרי שאני חיה עם נשים שלא זוהו כקורבנות סחר אבל שילמו 35,000 דולרים, נאנסו, הן כרגע מתמודדות עם תסמונת פוסט טראומה, הן מתמודדות עם תחושה שנמנע מהן להגיע למעגן.
דוד צור: מה ההבדל בין מישהי שנאנסה ושילמה 35,000 דולר, איך זה שהיא לא זוהתה כ - - - ?
<סיגלית זוהר: עבירת העבדות מחייבת החזקה בתנאי עבדות לצורך שירותים, לרבות שירות מין.
<סיגלית זוהר: סחר בבני אדם, אנחנו לא מחילים את העבירה של סחר על הנפגעים שנמצאים בסיני, רק את העבירה של החזקה בתנאי עבדות.
<סיגלית זוהר: אין לנו אינדיקציה מוחשית לסחר, יש לנו אינדיקציה לעבדות.
<סיגלית זוהר: אישה שנאנסה פעם או פעמיים או שלוש פעמים, למרבה הצער היא לא קורבן עבדות, היא קורבן אונס.
<סיגלית זוהר: זה הסיפור איתם.
<סיגלית זוהר: סיפור מוכר וידוע.
<אמי סער: זה עניין של כמות, הרבה פעמים.
<סיגלית זוהר: זה עניין של כל הקונסטלציה של הנסיבות, של כל מה שהם עברו בסיני, שחייבים שהחזקה בתנאי עבדות תהיה גם לצורך מתן שירותים לרבות שירותי מין.
<סיגלית זוהר: אצלה הסיפה הזה, שהוא חיוני לעבירה, לא מתקיים.
דוד צור: זאת אומרת זה היה חד פעמי או משהו כזה?
<סיגלית זוהר: זה היה פעמיים.
<סיגלית זוהר: וכמובן שלמותר לציין שאי אפשר להכיר בכל קורבנות האונס בסיני כקורבנות עבדות.
<ריטה צוקהרייה: אני משערת שמה שאני מבקשת הוא האפשרות להציג בפני ויקי וחבר הכנסת שאולי אפשר שתהיה בדיקה מחדש אחרי הראיון הראשוני, כי אני חושבת שנשים שנסחרו הן במצב טראומטי.
<ריטה צוקהרייה: זו ההתרשמות האישית שלי, אני לא מומחית, ואולי אחר כך, חמישה-שישה חודשים, שנה אחר כך, יותר אינפורמציה תעלה.
<ריטה צוקהרייה: אני לא יודעת, אנחנו יכולים לגלות שהן שיקרו, אחרי שישה חודשים, אבל מניסיוני הנשים האלה נופלות לדיכאון, הן נשארות במיטה, הן בוכות, הן אובדניות, זו בעיה גדולה.
דוד צור: כמה נשים יש כאן עכשיו?
<ריטה צוקהרייה: נשים שנכנסות לקטגוריה הזו הן אולי שתיים או שלוש, נכון לכרגע.
דוד צור: ובמקלט פה, כמה - - -?
<ריטה צוקהרייה: יש לנו למעלה מ-20 נשים.
<ריטה צוקהרייה: כמה מהן היו במעגן, כמה מהן הן נשים חדשות שהיו במעגן והן לא סיימו את השנה שלהן, או שהן סיימו את השנה שלהן - - - אתם יודעים, הן מקבלות שנה במעגן, הן סיימו את השנה ונכנסו לדיכאון אחר כך.
<ריטה צוקהרייה: זה מה שנאמר לי על ידי האנשים שביקשו שאקח את האישה הזאת, שהיא במצב דיכאוני.
<ריטה צוקהרייה: אישה אחרת שיש לנו כאן עזבה לפני שישה חודשים.
<ריטה צוקהרייה: הן כולן עדיין נשים נסחרות במובן הזה שהן צריכות טיפול, הן צריכות טיפול, הן צריכות סוג של רהביליטציה.
דוד צור: אמרת עזבה, לאן היא עזבה?
<ריטה צוקהרייה: היא עזבה לתל אביב, היא הלכה לקהילה.
<ריטה צוקהרייה: עוד דבר, שאמי יודעת עליו, זה שבקהילה בתל אביב, MGO's, אס"ף, ARDC, PHR, בקהילה יש עשרות נשים שהיו קורבנות סחר.
<ריטה צוקהרייה: זה מה שנאמר לי,אולי 30-40 נשים שלא היו מסוגלות להגיע למקלט, הן שוחררו מסהרונים, הן לא פליטים, אנחנו יודעים שיש הבדל בין הבקשה להכיר בפליטות, לבין הבקשה של קורבנות סחר.
<ריטה צוקהרייה: זה קשה, כי הנשים האלה הן בקהילה והן עדיין סובלות.
<ריטה צוקהרייה: אבל אולי אתם צריכים לדבר עם אנשים מ-ARDC או PHR.
<אמי סער: אולי סיגלית יכולה לספר לכם.
<ריטה צוקהרייה: כמה אנשים?
<סיגלית זוהר: כמה אנשים מחכים במקלט שישוחררו לקהילה?
<ריטה צוקהרייה: לא, שנמצאים בתל אביב.
<מירב דדיה: היום במשמורנים יש ממש מעט.
<סיגלית זוהר: כמה מחכים במקלט?
<סיגלית זוהר: זו השאלה, אני חוזרת על השאלה.
<ריטה צוקהרייה: לא, מה ששמעתי - - -
<סיגלית זוהר: כמה אנשים ששוחררו?
<סיגלית זוהר: גברים 10 ונשים 14, אבל הנשים כרגע שנמצאות וממתינות למקלט לא רוצות לעבור למקלט, כל אחת מסיבותיה היא.
דוד צור: הן מעדיפות להישאר בקהילה?
<סיגלית זוהר: הן מעדיפות להישאר בקהילה.
דוד צור: השאלה איך מקבלים אותם שם.
דוד צור: כאלה שיוצאים מהעיסוק הזה של מקלט ומעון ומגיעים לקהילה, איך מתייחסים אליהם?
<מירב דדיה: קודם כל בואו נעשה סדר.
<מירב דדיה: היו ממתינות בקהילה ואז פתחנו את המקלט החדש והיה באמת צוואר בקבוק של כמה חודשים ואז הקמנו מרכז יום כשירות זמני שהיום הופך להיות שירות קבוע, גם כחלק מהנשים והגברים שמסיימים את המקלט הם אינם ברי החזרה.
<מירב דדיה: אם הם ברי החזרה, אז יש את כל התהליך ה - - -
<סיגלית זוהר: לא, הוא מתכוון למשהו אחר.
<סיגלית זוהר: אנחנו בשנת 2013 שחררנו מסהרונים 70 נשים וגברים שלא היה להם מקום במקלט וביקשנו לשחרר אותם לקרובי משפחה עד שיתפנה מקום.
<סיגלית זוהר: הבקשה שלנו לבית הדין נדחתה בהתחלה והגשנו על זה ערעור בבית המשפט המחוזי בבאר שבע.
<סיגלית זוהר: בית המשפט המחוזי בבאר שבע קבע שאנשים, נשים וגברים, שזוהו כקורבנות עבדות, יש להם זכות להשתחרר לקרובי משפחה עד שיתפנה מקום במקלט.
<סיגלית זוהר: בעקבות כך הוקם מרכז יום של משרד הרווחה שאמור ללוות אותם עד הכניסה למקלטים.
<סיגלית זוהר: כרגע המצב הוא, כמו שאמרתי, שיש 10 גברים שמחכים ומבחינת הנשים יש יותר, אבל הן לא רוצות לעבור למקלט.
<סיגלית זוהר: זאת אומרת הן שוחררו מסהרונים לקרובי משפחה, עד שיתפנה מקום במקלט, אבל כרגע הם אמרו שהם לא רוצים לעבור למקלט.
<סיגלית זוהר: לפי הבנתי המשפטית כרגע, לאור פסק הדין שניתן בבג"צ, אי אפשר להכריח אותם לעבור למקלט.
<סיגלית זוהר: יש להם אשרה 2א5 ולפי הבנתי המשפטית הם יכולים לשהות בקהילה.
<סיגלית זוהר: זה גם דינמי, רובן גרות עם בעלים, אז הדעת נותנת שאישה שגרה עם בעלה, אחרי שהיא הייתה כל כך הרבה זמן פרודה ממנו, היא רוצה להישאר איתו, אבל אתה רואה מצבים שכן הן מבקשות לעבור למקלט.
<סיגלית זוהר: הן אומרות לא בהתחלה ואחר כך הן כן רוצות לעבור למקלט.
<סיגלית זוהר: אז אנחנו אומרות להן שבשלב הזה - - - אנחנו מעדכנים את בית הדין שבשלב הזה הן נשארות אצל הבעל, אצל קרוב משפחה, ושהן רוצות הן עוברות למקלט.
<סיגלית זוהר: כרגע אין בעיה של מקום במעגן.
<ויקי אלעמרי: אם הן לא עוברות, כמה זמן הן יכולות להישאר בסטטוס הזה שהן נמצאות עם הבעל?
<סיגלית זוהר: אז זה העניין, שלדעתי לאור פסק הדין שניתן בבג"צ באוקטובר האחרון, שלמעשה ביטל את צווי הגירוש והחזיר אותן - - - ומאחר שהם באים מאריתריאה ואי אפשר להרחיק אותם ויש להם אשרה של 2א5, הם יכולים לשהות בקהילה כמה זמן שהם רוצים.
<סיגלית זוהר: זו הבנתנו המשפטית.
דוד צור: חולות לא קולט בכלל נשים?
<סיגלית זוהר: חולות לא קולט נשים.
<סיגלית זוהר: היה לנו מקרה שרצו להעביר לשם גבר של אישה שהיא מוכרת כקורבן סחר והמקלט פנה וביקש לא להעביר אותו ואכן דחו את ההעברה.
<ויקי אלעמרי: ומן הסתם, כשהן באות לפה, אם הן מחליטות להגיע, הן באות עם הילדים?
<מירב דדיה: אם יש לאישה ילד היא גם איתו במעגן, היא לא לא-נקלטת בגן ילדים.
<מירב דדיה: היא כן יכולה להישאר בקהילה, עדיין לא להגיע למקלט ולקבל את השירותים של מרכז היום.
<מירב דדיה: את זה כן, אם היא בוחרת להישאר בקהילה.
<ריטה צוקהרייה: כיום הם קולטים נשים בהיריון, מספר מקרים לחודש, מפני ש - - -
<סיגלית זוהר: לפני המועד?
<סיגלית זוהר: זה מהמועד שהגשנו בקשה שחל שינוי נסיבות מהותי, שזה פסק הדין של - - - לפני זה גם אריתריאים לא היו ברי שחרור מהכלא.
<ריטה צוקהרייה: הייתי אומרת, שהמטרה שלנו היא לקלוט את הפגיעות ביותר.
<ריטה צוקהרייה: אותן נשים, שמסיבה כלשהי נפלו בין הכיסאות, או שלא היה מקום במעגן.
<ריטה צוקהרייה: כך שהיו לנו כאן יותר מ- 65 תינוקות, אבל, במקרים של קורבנות הסחר, מסרנו לאימוץ 4 תינוקות.
<ריטה צוקהרייה: שירות למען הילד, אנחנו עובדים איתם, למצוא משפחות לנשים האלה שהיו קורבנות סחר והם מוצאים משפחות מוסלמיות, נוצריות.
<ריטה צוקהרייה: יש לנו אישה אתיופית שנחטפה והייתה קורבן סחר, שהגיעה אלינו בחודש השמיני להריונה.
<ריטה צוקהרייה: לא אישרו לה לבצע הפלה בסהרונים ואלינו היא הגיעה עם רצון להרוג את הוולד, היא אפילו לא רצתה למסור אותו.
<ריטה צוקהרייה: סיגלית מכירה, התקשרתי אליה ו - - -
דוד צור: כי התינוק הוא תוצאה של האונס?
<ריטה צוקהרייה: כן.
<ריטה צוקהרייה: היא לא רצתה למסור את הילד לאימוץ, כי לדבריה היא לא רוצה שהתינוק יחיה.
<ריטה צוקהרייה: בבית חולים כרמל שידעו מה המצב, שמו אותה תחת השגחה צמודה.
<ריטה צוקהרייה: הנס הגדול הוא, שהיום היא עם הילד, שהוא בן שנה וחצי עכשיו, היא אמא טובה ולומדת להיות אמא.
<ריטה צוקהרייה: היא תעבור למעגן, סיגלית הייתה צריכה לשכנע אותה לעבור למעגן.
<סיגלית זוהר: זה מקרה מאוד מרגש.
<ריטה צוקהרייה: אבל אלה המצבים שאנחנו אוחזים.
דוד צור: מה התקציב?
<ריטה צוקהרייה: קשה לומר.
<ריטה צוקהרייה: פר אישה, אני חושב שזה הכי טוב להגיד, כי יש לנו פה בניינים, אבל הייתי אומרת שפר אישה פר חודש זה משהו כמו 1,000 דולר להחזיק אישה.
<ריטה צוקהרייה: אבל זה יהיה עם ביטוח בריאות, אבל כל אישה זה שונה.
דוד צור: מי הארגון - - -
<ריטה צוקהרייה: שמביא לנו את הכסף?
<ריטה צוקהרייה: אף אחד.
<ריטה צוקהרייה: זה הכול פרטי.
<ריטה צוקהרייה: אני אומרת לך את האמת, היה פה חבר כנסת לפני מספר שנים שהשיג לנו תרומות ממישהו מניו יורק, אבל הכול פרטי, שום ארגון, כלום.
דוד צור: לא הקהילה היהודית האמריקאית?
<ריטה צוקהרייה: יהודים נוצרים אמריקאים, כי אנחנו משיחיים, הם גם אוהבים אותנו.
<ריטה צוקהרייה: זה דרך האמונה.
<ריטה צוקהרייה: כל חודש אנחנו - - -
דוד צור: שרי אריסון?
<ריטה צוקהרייה: לא, היא לא מכירה אותנו.
<ריטה צוקהרייה: היא לא ביקרה אף פעם.
<ריטה צוקהרייה: לא ראיתי אותה בחדשות, אבל בעלה היה בבית הסוהר, זוכרות?
<ריטה צוקהרייה: ואנחנו היינו מבקרות בבית הסוהר במעשיהו כשהוא היה שם, כך שפגשתי את בעלה.
דוד צור: אני הכנסתי אותו לכלא.
<ריטה צוקהרייה: כל מה שאני יכולה לומר זה שאנחנו עושות מה שעושות בלי עזרה מהמועצה.
דוד צור: למה הרווחה לא - - - ?
<ריטה צוקהרייה: זו שאלה טובה מאוד.
דוד צור: זה עניין של פרוצדורה?
דוד צור: זו בירוקרטיה?
<ריטה צוקהרייה: אולי הם לא יכולים.
<ריטה צוקהרייה: הם לא מודעים לבעיות שלנו, הם לא יודעים כלום על הקהילה, כך שכשאני צריכה עזרה, אפילו - - -
דוד צור: יש לכם קשר עם עובדים סוציאליים פה במועצה?
<ריטה צוקהרייה: היה לנו, אבל כבר לא.
<ריטה צוקהרייה: אנחנו בעצם מעדיפים לעבוד עם אלה מתל אביב.
<ריטה צוקהרייה: עבדנו עם העו"סים של השירות למען הילד, היינו בחיפה, עבדנו עם בתי חולים, עו"סים מרמב"ם, מבית חולים כרמל, אבל הם לא יודעים איך להתמודד איתנו, זה כפר מסורתי.
<ריטה צוקהרייה: היא לא עובדת באותה צורה כמו עובדת סוציאלית, הם לא מכירות את הקהילה, אבל אני לא רוצה לעשות מזה בעיה גדולה, כי אנחנו רוצים יחסים טובים.
<ריטה צוקהרייה: אנחנו לא יודעים מה עוד להגיד על משרד הרווחה, אבל אנחנו לא חשים שהם מבינים את הצרכים שלנו.
<ריטה צוקהרייה: אולי אפשר לנסות, אולי אם ראש המועצה היה פה, הוא היה יותר מודע, אבל אני חושבת שאנחנו עושים מה שאנחנו עושים באמצעים שיש לנו, עם אנשים כמו סיגלית ואמי שעוזרים לנו, אבל אני לא - - - זה כפר דרוזי, זה לא כפר שרגיל לאנשים מבחוץ, אז אנחנו מנסים ל - - - שולי, ביום שהיית צריכה לבוא, 23 בדצמבר או 22, הם אמרו לי , בואי נקיים מסיבת חג מולד.
<ריטה צוקהרייה: אוקיי, אז הייתה לנו מסיבה גדול והזמנו את כל הילדים מהכפר, כי הילדים אצלנו במקלט הם נוצרים, רובם נוצרים, אין לנו מוסלמים, הם אורתודוקסים, מאריתריאה.
<ריטה צוקהרייה: אז ניסינו להזמין את הקהילה אלינו, להראות להם שאלה נשים אמיתיות, האמת היא שאני לא אמרתי להם שהן קורבנות סחר, רק שהן פה ושאנחנו עוזרים להם, כי זו סטיגמה.
<ריטה צוקהרייה: הם לא רוצים זנות.
<ריטה צוקהרייה: אם הם היו יודעים שהבאנו אותן - - - אני חושבת שהם היו בהלם, זה לא מה שאתה עושה בכפר דרוזי.
<ריטה צוקהרייה: אנחנו מנסים לכבד את המסורת.
<ריטה צוקהרייה: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו.
<ריטה צוקהרייה: אני מאמינה שהנשים שגרות כאן, אנחנו משתדלים להגן עליהן, אנחנו מנסים לתת להן תקווה.
דוד צור: כמה זמן הן שוהות כאן?
<ריטה צוקהרייה: זה היה שישה חודשים עד שנה, רובן, חלקן יותר מזה.
<ריטה צוקהרייה: אבל, שוב, בהתחשב בסוגיה הרחבה יותר של האפריקנים, כי המעמד שלהם הוא קשה עכשיו, הנשים נשארות הרבה יותר.
<ריטה צוקהרייה: כי הן לא יודעות מה עם האשרה שלהן.
<ריטה צוקהרייה: כשסוף סוף אנחנו משיגים אשרה, זה נושא אחר, לא יכולנו להשיג אשרות לקורבנות סחר.
<ריטה צוקהרייה: אורית באה לפני שנתיים והיא אמרה שנשיג לכולן אשרות ולא הצלחנו, היו לנו בעיות.
<ריטה צוקהרייה: הם עשו בעיות לסיגלית במשרד הפנים.
<סיגלית זוהר: קיבלנו תשובה מרשות האוכלוסין, שנותנים אשרות רק לאנשים ששוהים במקלט מעגן.
<סיגלית זוהר: שהם בפיקוח שלהם.
<ריטה צוקהרייה: וכמובן במעגן, למה הם רוצים להגיע לשם?
<ריטה צוקהרייה: יש להם ב'1.
דוד צור: מה לגבי בי-1?
<ריטה צוקהרייה: רק במעגן, עדיין, הן מקבלות אחרי חודשיים לחודשיים, והנשים שלנו, אפילו אם אני לוקחת אותן לבאר שבע, לענבל, שבאה מסהרונים, הן מקבלות אשרה רק לחודש אחד, כך שהן ממש נכנסות לדיכאון אמיתי.
<ריטה צוקהרייה: אז אנחנו נאבקים.
<ריטה צוקהרייה: חזרתי לבאר שבע, אמרתי 'בבקשה, תנו לנשים האלה אשרה לחודשיים, שלושה חודשים', וסוף סוף השגנו אותן.
<ריטה צוקהרייה: אבל זה נראה שמשרד הפנים, משרד הרווחה, משרד המשפטים, כל אחד בא, אני לא צריכה לומר לכם, ממקום שונה.
<ויקי אלעמרי: הם לא מדברים ביניהם?
<ויקי אלעמרי: אין קשר ביניהם?
<ריטה צוקהרייה: לא, יש, אבל זה מצריך מאמץ, וזה לא בשבילנו, למעגן אולי.
<ריטה צוקהרייה: מעגן שייך למשרד המשפטים, זה תחת פיקוחם, את עובדת בצמוד עם משרד הרווחה והם מקבלים את האשרות ממשרד הפנים, אבל משרד הפנים לא עובד עם האוכלוסייה הכללית בנקודה הזה.
<ריטה צוקהרייה: אבל עשינו חברים שם, וכשאתה עושה חברים הם עוזרים לך.
<ריטה צוקהרייה: כך הגענו עד הלום.
<ריטה צוקהרייה: עוד שאלות?
<סיגלית זוהר: אתם מזכירים את האשרה 62א5, בגלל שזו האשרה שנותנים לכולם, לכל מי שהשתחרר ממשמורת.
דוד צור: דווקא איתם התקדמנו, עם מינהל האוכלוסין.
דוד צור: העניין הוא שהם רוצים שזה יעבור את המסננת של רובי.
דוד צור: ראשית ראיה ואז הם מוכנים לתת ב'1.
<ריטה צוקהרייה: תנו לי לספר לכם על עוד בעיה אחת, שסיגלית מכירה היטב.
<ריטה צוקהרייה: הנשים שמגיעות מאתיופיה, לאחר שנחטפו ונסחרו, אמורות בתום שנה להיות מגורשות בחזרה.
<ריטה צוקהרייה: אז רק כדי שתבינו עם מה אנו עוסקים, איך אתה מתכונן לבשר לאישה, יש לנו שתיים כאלה כרגע במטבח, שעליהן לחזור למדינתן כשאחת מהן עסקה בזנות כשהייתה בת 12?
<ריטה צוקהרייה: היא אמר שאם היא תחזור לשם, היא תהיה חייבת לחזור לזנות.
<ריטה צוקהרייה: בנוסף לכך, אם אנשי הכפר שלהן ידעו שהן היו קורבנות לסחר בבני אדם וכל מה שהן עברו בחייהן, גזר דינן יהיה מוות.
<ריטה צוקהרייה: זה מה ששמעתי מהאתיופיות, שהוכרו כקורבנות סחר.
<ריטה צוקהרייה: שפכתי בפניכם את כל הבעיות הקיימות, שכרגע אין להן תשובות, אבל בואו נקווה שתמצאנו עבורן פתרונות.
<ריטה צוקהרייה: אנחנו מעריכים את זה שבאתם, שאתם מקשיבים, שאכפת לכם, ויש לנו אנשים נהדרים שעובדים איתנו.
<ריטה צוקהרייה: נכון, סיגלית?
<ריטה צוקהרייה: זה לא קל.
דוד צור: קודם כל תודה רבה שקיבלתם אותנו, אני מצטער על האיחור בתגובה, אתם יודעים שהכנסת היא מאוד - - -
<ריטה צוקהרייה: אני שמחה שהצלחתם להגיע.
דוד צור: הדבר העיקרי שאני לוקח מפה, חוץ מהדברים החיוביים שאתם עושים פה ואני חושב שאתם זכאים להכרה ולתמיכה שלנו.
דוד צור: המפלגה שלי מפעילה לחץ על הממשלה, אני חושב שהלחץ העיקרי שאנחנו צריכים לעשות עכשיו הוא על משרד הרווחה.
דוד צור: אני ביחסים טובים עם השר, שהוא מאוד אמפאתי לנושא.
<ריטה צוקהרייה: יש לי קשר עם העוזרת שלו, אני חושבת שהיא אתיופית.
דוד צור: בכל מקרה אני אדבר איתו.
דוד צור: אני אגיד לו לנסות להגיע הנה ולבדוק אם אנחנו יכולים לקצר את ההיבטים הבירוקרטיים.
דוד צור: יש לו לב גדול לזה, הוא תמך עכשיו בפתיחת מקלט חדש לילדים של יחסי זנות ועוד מקלט לקורבנות סחר בפתח תקוה.
דוד צור: אני חייב להגיד שאני לא ידעתי, אבל אני חדש, שמשרד הרווחה לא תומך במקלטים מהסוג הזה.
דוד צור: אפילו אם זה פרטי, הממשלה יכולה לתמוך, אנחנו תומכים ב-MGO's, בתכניות מהסוג הזה, אני חושב שגם בזה אפשר לתמוך.
<ריטה צוקהרייה: תודה רבה.