GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: אז גם כאן חשוב שתעדכנו אותנו.
עליזה לביא: אני אומרת את זה פה לכל השותפים והשותפות.
<ליאת גור: אז הנה, אני אומרת לך, אחרי חיפוש לפני ולפנים שערכנו - -
עליזה לביא: גם להגיד לנו עכשיו בוועדה אבל גם להעביר לנו בכל פעם שאתן מזהות מצוקה או נתונים שלא מונגשים, פשוט אי-מייל לוועדה.
<ליאת גור: - - הנתון היחיד שיש זה 8.5 עצמאיות וכל השאר עצמאים, וזהו.
עליזה לביא: אז תעבירי בבקשה נייר מסודר.
<ליאת גור: - - אין נתונים.
<ליאת גור: בנק ישראל, דיברנו על אשראי – אין נתונים לגבי נשים בעסקים קטנים ובינוניים.
<ליאת גור: הסוכנות לעסקים קטנים, מ.מ.מ., פשוט אין פילוח מגדרי של נשים בעסקים.
<ליאת גור: אנחנו לא יודעים מה המחזורים שלהן, עם איזה הון הן מתחילות, באיזה סקטורים הן מתרכזות.
<ליאת גור: אין, פשוט אין.
<ליאת גור: מה קורה בעולם?
<ליאת גור: אז ארצות-הברית היא המובילה בענין.
<ליאת גור: רק החודש אובמה מילא דווקא לרשות הסוכנות לעסקים קטנים אישה היספאנית, שהיא האישה מספר 8 בקבינט המצומצם שלו.
<ליאת גור: בסוכנות לעסקים קטנים לא מזמן יצא חוק שהמטרה שלו היא לתת 5% מהמכרזים הפדרליים לנשים בעסקים קטנים ובינוניים.
<ליאת גור: תבינו את גודל ההישג.
<ליאת גור: בארץ, אנחנו לא מצליחים להסיג קווטה לעסקים קטנים ובינוניים במכרזי ממשלה, למרות שיש הצעות חוק לגבי זה כבר שנים.
<ליאת גור: הם מדברים על לתת 5% מהמכרזים הפדרליים.
<ליאת גור: תבינו שבכל מדינה, הקניין הגדול ביותר בעשרות מיליארדים זה הממשלה.
<ליאת גור: ברגע שלעסקים קטנים ובינוניים אין נגישות למכרזי ממשלה, הוא מפסיד הון.
<ליאת גור: יכולת הצמיחה שלו מוגבלת.
<ליאת גור: יש ממש סוכנים שמסייעים לסוכנויות הפדרליות לאתר עסקים קטנים בבעלות נשים ולתת להן מכרזי ממשלה.
<ארבל לוין: זה גם אין לעסקים קטנים בכלל בארץ, לא רק לנשים.
שולי מועלם-רפאלי: זה היה כבר בתוך המצגת שלה.
<ליאת גור: שימו לב לגדולתו של אובמה בענין.
<ליאת גור: דבר נוסף – בתוך הרשות הממשלתית לעסקים קטנים ובינוניים בארצות-הברית, שהיא לא יחידת סמך, דרך אגב, אלא היא כפופה ישירות לאובמה, יש אגף, משרד לעסקים קטנים ובינוניים.
<ליאת גור: עוד בעולם – אני לא אקרא את זה, יש לכם את הפיתוח.
<ליאת גור: כל ממשלות אירופה היום מתעסקות בענין הזה ומקצות משאבים ומגבשות מדיניות לפיתוח עסקים קטנים ובינוניים.
עליזה לביא: ליאת, אנחנו נעצור כאן כי אנחנו נקדיש - -
<ליאת גור: בסדר.
עליזה לביא: אנחנו נעצור כאן.
עליזה לביא: את ההקראות של כל ההחלטות שקיבלנו תוך כדי המצגת שלך, באמת זיהינו כמה דברים שאנחנו רוצים יותר להעמיק ולהתמקד, הרבה מעבר לגבולות של הדיון כאן, שתכף תמשיך אותו חברת הכנסת שולי מועלם.
עליזה לביא: כבר אני אומרת לך, שאנחנו נקיים ועדה שתיוחד לנושא הזה ואני אבקש ממך להעביר לנו נייר מסודר אבל דלית ושולי יקבעו את זה בסוף הדיון.
שולי מועלם-רפאלי: רק לגבי הענין האחרון שנגעת בו, ליאת, אני שומעת פה מחבר מהסוכנות לעסקים קטנים, שהבנקים בכלל לא מתייחסים לנושאים של עסקים קטנים ובינוניים בכלל, ובתוכם לנשים.
<ליאת גור: היום כבר כן מתייחסים.
שולי מועלם-רפאלי: לדעתי, צריך לנהל את המלחמה הזאת פשוט בשני קווים מקבילים, משותפים, נפרדים.
שולי מועלם-רפאלי: לעשות אותה באופן שגם האמירה תהיה כללית וגם ספציפית כדי באמת להציף את הקושי הכפול של נשים ואולי המשולש והמרובע של נשים מאזורים שונים.
<מירה אלטמן: אני רוצה להוסיף משהו לנושא הזה כי אני צריכה לצאת.
<מירה אלטמן: אני מנכ"לית של מרכז הקונגרסים הבינלאומי בנייני האומה.
<מירה אלטמן: הי חיליק...
יחיאל חיליק בר: אני הייתי דירקטור אצלה והיא אותי עדין מפחידה.
יחיאל חיליק בר: מנהלת מדהימה ודוגמה נשית למופת בכל מדד שהוא.
<מירה אלטמן: לפני התפקיד הנוכחי הייתי מנכ"לית משרד התיירות, לצערי, היחידה עד היום.
<מירה אלטמן: לפני לא היו מנכ"ליות וכרגע, גם אחרי אין מנכ"ליות לצערי.
<מירה אלטמן: אני באה מהתעשייה הזאת.
<מירה אלטמן: ניהלתי מלון, ניהלתי רשת בתי מלון.
<מירה אלטמן: הייתי סגן נשיא התאחדות המלונות.
<מירה אלטמן: היום אני חברת נשיאות איגוד לשכות המסחר.
<מירה אלטמן: יש לי רינג' מאד רחב גם בתעשייה הזאת ואני עשיתי לשם הסבה מקצועית, הייתי מורה, הייתי במערכת החינוך.
<מירה אלטמן: אני מוכרחה להגיד שמאד נהניתי עד שלב מסוים ואחרי 13 שנים החלטתי לעשות הסבה מקצועית.
<מירה אלטמן: הלכתי ללמוד ובעצם הגעתי לתעשיית המלונאות.
<מירה אלטמן: אני לא חושבת שיש הרבה נשים עם רינג' כזה רחב, שבאמת התחילו מניהול מלון, הגיעו להיות מנכ"ל משרד ממשלתי והיום אני מנהלת את מרכז הקונגרסים, שזה 48 אלף מטר מרובע, זה ענק.
<מירה אלטמן: זה משהו מאד גדול שמכיל בתוכו את כל הכנסים הבינלאומיים.
<מירה אלטמן: אני לא רוצה לחזור, אני רוצה להגיד שאני מאד מתחברת לחסמים שהציגה פה ליאת.
<מירה אלטמן: אני חושבת שהבעיה המרכזית של קידום נשים זה הנשים עצמן.
<מירה אלטמן: אני חושבת שהנשים עצמן אכן רובן, מי שלא מוכנה לשלם את המחיר שאני וכל אחת מאתנו שעושה את הקריירה הזאת, משלמת.
<מירה אלטמן: אני שלמה לגמרי עם הדבר הזה, ויש לי משפחה ואני נשואה ושלושה ילדים ויש לי ארבעה נכדים היום.
<מירה אלטמן: אבל כן, אנחנו משלמים מחיר, והמחיר הוא לא פשוט.
<מירה אלטמן: כשאני ניהלתי, הייתי מנכ"ל מלון, היו שלוש מנכ"ליות של בתי מלון, זה היה בשנות ה-90.
<מירה אלטמן: היום, לשמחתי, יש הרבה יותר.
<מירה אלטמן: אותו כנ"ל, אני חושבת שאפשר לראות את זה גם בכנסת.
<מירה אלטמן: יש יותר חברות כנסת ואני חושבת שאנחנו רק מתקדמים למקום טוב יותר.
<מירה אלטמן: בחלק מהעשייה שלי, אני מטפלת בחברות שמגיעות לפשיטות רגל ולכינוס נכסים.
<מירה אלטמן: החברות האלה מגיעות לפשיטות רגל ולכינוס נכסים ולחדלת פירעון כי יש שם בעיה ניהולית.
<מירה אלטמן: הניהול הוא בדרך כלל ניהול גברי, אני אומרת את זה באופן מאד ברור.
<מירה אלטמן: דרך אגב, אני לא חושבת שיש ניהול גברי ונשי, אני חושבת שהניהול שלנו, וזה היתרון כשאני מדברת על ניהול נשי, שיש לנו גם וגם, לא רק.
<מירה אלטמן: אני חושבת שיש לנו גם את החלק שאין מה לעשות, אנחנו מנהלות הרבה מאד קרבות והרבה מאד מלחמות ושמעתן רק את הפתיחה של חיליק שאני נורא מפחידה.
<מירה אלטמן: אני אישה קשה וכולי, אז אני חיה עם האמירות האלה ואני שלמה עם העשייה שלי, ובכל מקום שאני מגיע, אני מביאה תוצאות.
<מירה אלטמן: אני אומרת שוב, אני חושבת שהניהול שלנו הוא ניהול אחר, הוא ניהול שמביא גם וגם, לא רק.
<מירה אלטמן: כשאני מגיעה לבנקים ומנהלת אתם משא ומתן לגבי החברות האלה, לראות איך משיגים להם אשראים ואיך פורסים את החובות ואיך באמת מצילים את החברה כדי שאותם עובדים, יהיה להם מקור פרנסה, ימשיך להיות להם מקור פרנסה.
<מירה אלטמן: אני מוכרחה להגיד שזה חסם מאד רציני בתוך הבנקים, ממנכ"ל הבנק ועד מנהל הסניף ועד אותו מי שמטפל בחברה, זה חסם רציני - -
שולי מועלם-רפאלי: אתה רואה חסם כפול על נשים?
<מירה אלטמן: אין לי ספק.
<מירה אלטמן: אני רואה איך מתנהלים מולי ואיך אני מנהלת את המשאים ומתנים ולשמחתי, אני גם מצליחה אבל אני רואה את זה, כמה אנרגיה, כמה קושי, כמה ישיבות חוזרות אני צריכה לנהל ואני עושה את זה עם שותף, לעומת שותפי, שהסיפור הוא אחר לגמרי.
<מירה אלטמן: לכן, אני חושבת שהחסמים הם מאד נכונים.
<מירה אלטמן: אני חושבת שיש פה לא מעט דברים שצריכים להיעשות בחקיקה ואני מברכת על המפגש הזה.
<מירה אלטמן: אני חושבת שהוועדה הזאת היא ועדה חשובה.
<מירה אלטמן: עם הכל, אני חושבת שאם הנשים לא תצאנה למאבקים האלה, לא תהיינה שם ולא תבאנה את עצמן לידי ביטוי באופן הרבה יותר קטגורי, בעיניי, הקידום של הנשים יקרה, זה קורה, אבל זה קורה באינטרוולים מאד מאד רחוקים, מרוחקים אחד מהשני ואני חושבת שזה לא נכון שזה יהיה שם.
יחיאל חיליק בר: אני רוצה להגיד רק מילה כי אני חייב ללכת לוועדה למעמד הילד: מה שאני למדתי פה, בהמשך למה שמירה אמרה ואני מקווה שקיבלת את המונח "מפחידה" כמחמאה כי זה היה ככה - -
<מירה אלטמן: חיליק, אנחנו מכירים קצת יותר מיומיים...
יחיאל חיליק בר: - - ההיפך.
עליזה לביא: אבל תבין מה היא אמרה בעצם.
יחיאל חיליק בר: כן, לגמרי.
יחיאל חיליק בר: אני מסכים אתה לגמרי אבל גיליתי פה שני דברים: יש פה איזה שהוא קרב בין זה שיש חסמים טכניים, פרקטיים, כשנשים באות לקדם את עצמן או להתקדם בתוך העולם המשוגע הזה לבין מה שמירה אמרה ומתחבר אליך - מצד אחד, אנחנו אשמות ומצד שני, נשים פועלות מתוך תחושה לפרנס ולא מתוך תחושת יזמות ושאפתנות כמו שיש לגבר.
יחיאל חיליק בר: צריך לשים לב טוב טוב לנקודה הזאת כי העובדה היא שכשנשים מנהלות, ואני אומר שמירה עשתה מהפכות בבנייני האומה, שהרבה גברים לפניה לא התקרבו לעשות, והייתי חלק קטן בתקופה מאד קצרה של ארבע שנים אתה.
יחיאל חיליק בר: השאלה אם אנחנו יודעים שאיכויות שמביאות הנשים לתוך עולם המנהלים הן איכויות הרבה יותר טובות ובדרך כלל, הן גם עושות את העבודה הרבה יותר טוב מאתנו, הגברים.
יחיאל חיליק בר: איך אנחנו יכולים לעזור מעבר לחסמים טכניים, להתגבר על אותו באג פסיכולוגי שיש לנשים - -
<מירה אלטמן: אז יש לי תשובה.
שולי מועלם-רפאלי: זה רחוק מלהיות חסמים טכניים, חיליק.
יחיאל חיליק בר: לא, דיברנו פה על חסמים טכניים קודם כל, שכשאישה באה יותר קשה לה לקבל אשראי, יותר קשה לה לקבל רישיון.
שולי מועלם-רפאלי: כן, אבל זה מבוסס על חסמים פסיכולוגים, אני אקרא להם - -
יחיאל חיליק בר: אז אני גם מדבר על זה.
יחיאל חיליק בר: השאלה איך הדבר הזה - -
יחיאל חיליק בר: חינוך איפה?
יחיאל חיליק בר: חינוך בבית?
יחיאל חיליק בר: חינוך מערכתי כמו בית ספר?
שולי מועלם-רפאלי: גם תרבות וגם חינוך.
שולי מועלם-רפאלי: זה הבניה חברתית.
<קריאה: זה מגיל קטן.
עליזה לביא: שמעתם מה שאלתי אותו?
עליזה לביא: אם יש לו בנות.
עליזה לביא: אז הוא אמר שבעזרת השם עוד חודשיים תהיה לו בת.
עליזה לביא: אני רוצה לשתף אתכן שהנושא של היום המיוחד שלנו כאן, ביום הבינלאומי לנשים, יעסוק בנושא של העצמה כלכלית של נשים.
עליזה לביא: אני רוצה להזמין את כולכם לעזור לנו להפיק ולעשות את היום הזה.
עליזה לביא: יש פה הרבה מאד ידע וניסיון שלכם, שנשמח מאד ללמוד ולהיעזר בכן.
עליזה לביא: כמו שאמרתי, כמה וכמה החלטות שיקבעו בסוף מתכתבות עם הדברים שאתן אמרתן אבל בהחלט נשמח לכל שיתוף פעולה, הכוונה.
עליזה לביא: זה לא כזה מסובך היום עם הטכנולוגיה, אימיילים, פייסבוק, בקשות לדיונים כאן.
עליזה לביא: אנחנו מאד רוצות לקדם ולהתקדם וכמובן, לשתף פעולה.
עליזה לביא: רק יחד נצליח לשנות.
עליזה לביא: אני רוצה להעביר את הניהול לחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי.
עליזה לביא: קודם כל, תודה רבה.
עליזה לביא: יש לנו כאן כמה החלטות, אם תחליטי להוסיף, בבקשה.
שולי מועלם-רפאלי: כן, גברתי.
<דליה נרקיס: אני חברת נשיאות הארגונים העסקיים.
<דליה נרקיס: אני בעצם השמלה האדומה היחידה שהיתה במניפה, ובשוטף אני יושבת ראש קבוצת "מנפאואר" בישראל ומנהלת גם ב"מנפאואר" העולמית.
<דליה נרקיס: אני הרבה מאד שנים בעולם העבודה וקרובה מאד גם לעולם הקריירות ונשים בכלל.
<דליה נרקיס: אני רוצה להתייחס לתרופות או לפתרונות שאנחנו צריכים להתרכז בהם על מנת להתמודד בעתיד עם הקשיים שמועלים עכשיו ועם החסמים.
<דליה נרקיס: אני רואה נושא מרכזי בנושא התרבותי.
<דליה נרקיס: רק לאחרונה פורסמו נתונים שרק 18% מהנשים מעוניינות בכלל בקידום הקריירה שלהן, שזה אחוז מזערי, קטן ומביש, הייתי אומרת.
<דליה נרקיס: אני חושבת שאחת הבעיות שהחברה שלנו לוקה בהן, שעדין אנחנו שבויים בסטריאוטיפים שהאישה היא נחותה יותר, היא זו שצריכה לדאוג למשפחה.
<דליה נרקיס: האישה היא זו שצריכה לממן את עלות אחזקת הילדים בגן, המטפלת ובכל המקומות האלה.
<דליה נרקיס: אני עדין שומעת: לא משתלם לי לצאת לעבודה כי אני משתכרת פחות ממה שצריך לשלם לגן - -
<קריאות: הרבה מאד.
<דליה נרקיס: - - את הדברים האלה - -
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שכל מי שהיתה אמא או העסיקה נשים או הועסקה או נגעה בעולם העבודה, חוותה, שמעה, ראתה את התיאורים האלה.
<דליה נרקיס: - - אז את הדברים האלה, רבותי, צריך לקעקע.
<דליה נרקיס: אני רואה את האחריות של התא המשפחתי, והיום יש כל מיני תאים משפחתיים ואני מכבדת את כולם, כאחריות לילדים.
<דליה נרקיס: זאת לא אחריות בלעדית של האישה.
<דליה נרקיס: זאת אומרת, אם צריך לממן משהו, זה מההכנסה של התא המשפחתי, כמובן אם יש כאלה כי יש היום הרבה מאד משפחות עם הורה אחד אז זו אחריות של התא המשפחתי.
<דליה נרקיס: זו אחריות של שני בני הזוג לקחת אחריות שכשהילד חולה פעם זה נשאר ופעם זה, אבל זה מחייב שינוי תרבותי.
<דליה נרקיס: שינוי תרבותי מתחיל מלמטה, עוד מהחינוך, ואני מדברת על חינוך כבר בבית הספר היסודי.
<דליה נרקיס: לכן, אנחנו לא מוצאים מספיק נשים בעולם הטכנולוגיה, שהוא עולם מתגמל מאד, עולם מקדם מאד.
<דליה נרקיס: כל הדברים האלה, צריך לטפל בהם בשורשים כבר בחינוך.
<דליה נרקיס: אני חושבת שחלק מהמשימה של הבית הזה, מכיוון שהבית הזה חולש על הרבה מאד דיסציפלינות, זה להתחיל לטפל בחינוך ולא רק בהכוונה לחינוך טכנולוגי אלא גם בהכוונה למה שנקרא "כישורי חיים" ומשפחה, ועבודה וקריירה.
<דליה נרקיס: אם נתחיל בזמן, יש סיכוי שבעוד לא הרבה זמן - -
<דליה נרקיס: - - נראה את הפירות של השינוי הזה.
<דליה נרקיס: אגב, כשמסתכלים על הנתונים בארצות-הברית של נשים יזמיות, אחד הנתונים היותר בולטים זה בתקופה של קלינטון, שהיו שיא ימי הפריחה בעשורים האחרונים, שזה היה שנות ה-90 עד 2000, רוב העסקים שנפתחו בארצות-הברית נפתחו על ידי נשים והם אלה שגרמו לפריחה הכלכלית המשמעותית.
<ליאת גור: הם הוסיפו בעשור הזה 85% - - -
<דליה נרקיס: מסכימה עם הנתון הזה.
<ליאת גור: העסקים הקטנים והבינוניים, לא רק הנשים.
<דליה נרקיס: אני מסכימה.
<דליה נרקיס: אני עובדת בחברה גלובאלית, אני מאד חשופה לנתונים האלה ואני יודעת שזה אכן כך אבל יש פער גם בקטע שאצלנו, כחלק מהנושא התרבותי, אנחנו מקדשים את הילדים ואת כמות הילדים, אז צריך לטפל בכל מה שנאמר פה קודם, בהכרה בהוצאות וכולי וכולי אבל לצד חינוך והשינוי התרבותי.
שולי מועלם-רפאלי: אני מאד מסכימה אתך.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שכשדיברנו פה קודם, תוך כדי הדברים גם של ליאת וגם של הגברת שיצאה, הנושא של ההבניה החברתית, לתוכו אנחנו רואים שנכנס הכל כי כשאישה אומרת: לא משתלם לי לא רק לצאת לעבודה אלא הרבה נשים וגברים, שהם יחידה משפחתית, כמו שאמרת, עושים את החשבון שעדיף שהאמא תישאר כי כך מפסידים פחות כסף.
שולי מועלם-רפאלי: זה נוגע במה שהציגה קודם רומי על לפערי השכר, שאנחנו נפגשים אתם שוב ושוב בוועדה הזאת, שהממוצע במדינת ישראל של פערי השכר על אותה עבודה, על אותה משרה, על אותה הכשרה בין נשים לגברים הוא 30%.
<דליה נרקיס: כי אמא לא תעשה שעות נוספות כי היא תצא בשלוש הביתה, וזה לא יום אחד אני ויום אחד אתה.
שולי מועלם-רפאלי: כמי שעברה פריימריז אך לפני שנה וחצי, אני חייבת להודות שאני אמא לשבעה ילדים.
שולי מועלם-רפאלי: הבעל שלי הוא איש מאד עסוק, אני יודעת רק להגיד את הכותרת שמה שהוא עושה, הוא מהנדס המערכת של טיל ה"חץ" אבל כשאני החלטתי ללכת להיות חברת כנסת, וזאת היתה המטרה, אז אני ידעתי שלמשך כמה חודשים אני "אחרוש" את הארץ.
שולי מועלם-רפאלי: פגשתי הרבה נשים וגברים, ואני מאד בצער חייבת להגיד שהשאלה שנשאלתי נשאלה לא רק על ידי גברים, גם על ידי נשים: איך את מסתדרת עם הילדים?
שולי מועלם-רפאלי: אף אחד לא שאל את חברי יוני שטבון, שמגדל במקביל אלי גם שישה ילדים, הרבה יותר צעירים מהילדים שלי כי רוב הילדים שלי הם כבר ילדים גדולים, מעל גיל 18.
שולי מועלם-רפאלי: יש לי רק שתי ילדות קטנות.
שולי מועלם-רפאלי: אף אחד לא שאל אותו, במקביל, את השאלה הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שההבניה החברתית והחינוך שאת דיברת עליהם, נוגעות באושיית הדבר הזה.
שולי מועלם-רפאלי: יחד עם זאת, כמי שכן מייחסת חשיבות גדולה למשפחה ולילדים ורואה בתא המשפחתי חלק מהותי מהזהות שלי כאישה, אני חושבת שאסור לנו, כנשים, ליצור את האמירה שזה או זה או זה.
שולי מועלם-רפאלי: תחליטי אם את אשת קריירה או את אשת משפחה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מאד מכבדת את האישה שהיתה פה קודם ומכיוון שהיא היתה צריכה ללכת לא קטעתי אותה אבל אני חושבת שהדבר האחרון שאני הייתי מצפה מנשים זה להגיד שנשים אשמות בזה שהן לא מספיק בתפקידי ניהול.
שולי מועלם-רפאלי: חבר'ה, צריך לעשות שינוי, השינוי הוא הרבה יותר כללי ובתוך השינוי הזה יש גם חלק שאנחנו צריכות להוביל את הבנות שלנו, גם הביולוגיות וגם את הנשים הצעירות בכלל, לעשות את הבחירות שלהן כנשים עובדות ולא לוותר על הזכויות שלהן כנשים עובדות.
שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לקבל בברכה את יועצת ראש הממשלה לענייני נשים, גברת ורד סווייד, ולאפשר לה לדבר.
<ורד סוויד: חברת הכנסת שולי מועלם ואורחות נכבדות, אני חושבת שההערה שנתת, יש בה משהו מאד מהותי ומשמעותי – השיח החברתי.
<ורד סוויד: את נתת דוגמה שהיא מאלפת על השאלות שאנחנו שואלים אישה ולא שואלים גבר.
<ורד סוויד: כל אחת מאתנו עוברת את זה ואני חושבת שזה באמת צריך להיות במקביל עם החינוך של הילדים והילדות, גם החינוך הסביבתי בציפיות הכפולות בין נשים וגברים.
<ורד סוויד: אני עמדתי בראש ועדה שבחנה את התאמת מקומות העבודה, בשלב ראשון את נציבות שירות המדינה, והפיכתם למקומות עבודה תומכי משפחה.
<ורד סוויד: אני חושבת שזה היעד המרכזי שצריך להיות לנו, חתירה להורות שוויונית ותנאים שווים לנשים וגברים, כמו שבשירות המדינה הכירו עכשיו ביום עבודה מקוצר גם לגבר, גם לאישה, אני חושבת שרק בדרך שינוי השיח תהיה אחריות חברתית של גברים ונשים בענין.
<ורד סוויד: אני רוצה גם לציין את הפעילות השוטפת והאינטנסיבית של רומי בענין, שהיא כל הזמן מעצימה ודואגת לשים את נושא הנשים על המפה בתחום המלונאות.
<ורד סוויד: את הפעילות הפרטיקולרית שנעשית בירושלים.
<ורד סוויד: נמצאת כאן מלכי, שיזמה תיירות של העצמה - -
שולי מועלם-רפאלי: כן, תכף היא תדבר.
שולי מועלם-רפאלי: היא הבאה בתור בדיבור.
<ורד סוויד: - - אז שוב, אני רוצה להודות על הדיון הזה ומאד חשוב, לדעתי, שנעשה מעקב בשנה הבאה, לראות אם יש גידול באחוז הנשים המנהלות ובעיקר, אם יש גידול בהטמעת ערכים של מקומות עבודה תומכי משפחה.
שולי מועלם-רפאלי: גברת מלכה מזרחי, בבקשה.
<מלכה מזרחי שראבי: שלום.
<מלכה מזרחי שראבי: תודה לורד שמכירה בי.
<מלכה מזרחי שראבי: אני מתרגשת ואני מקווה שזה בסדר.
<מלכה מזרחי שראבי: הגעתי לכאן בזכות הזמנה של חברת הכנסת עליזה, שיצאה, לאחר שהצגתי את הנשים הירושלמיות שמארחות בבתים, נתתי לכם פה את המידע שלנו.
<מלכה מזרחי שראבי: הנושא הזה – "נשים יוזמות תיירות" יצא בירושלים ביוזמת היועצת של ראש העיר לקידום האישה.
<מלכה מזרחי שראבי: אני, אישית, פרשתי מהוראה ואני מתחילה בי מכיוון שאני רוצה להביא כאן את הנשים בגילאים שלי, שרוצות וצריכות לצאת לעבודה.
<מלכה מזרחי שראבי: אני פרשתי מהוראה לפני כתשע שנים ומאז, התנדבתי ואני עדין עוסקת בתיירות, בנושא קהילה מטיילת אבל זה עסק אחר ששם אני מנהלת את הנושא.
<מלכה מזרחי שראבי: פה אני מייצגת את הנשים הירושלמיות, וכאן העלו המון נושאים שחשוב לי מאד לומר: למשל, החסמים התרבותיים שעוצרים.
<מלכה מזרחי שראבי: בפלייר הזה שאני מביאה, יש לנו נשים מדהימות מהמגזר הערבי, ארמניות, נוצריות, חרדיות ברמות כאלה ואחרות בעלות משפחה עם ילדים קטנים וגדולים.
<מלכה מזרחי שראבי: יש לנו כמה נשים שהן, אפשר לומר, מרובות ילדים או ברוכות ילדים עם עסקים קטנים בבית.
<מלכה מזרחי שראבי: אתם מוזמנים לבוא לבקר אותן, הן נפלאות.
שולי מועלם-רפאלי: כן, הוא מונח על השולחן הברושור.
<מלכה מזרחי שראבי: - - אתם ממש מוזמנים כי הן נשים שמנסות לעשות עסק עצמאי.
<מלכה מזרחי שראבי: כל הדברים שהועלו כאן בנושא של חסמים, כספים, אני לא אחזור על זה כדי לא להלאות אתכם כי אתם בוודאי יודעים יותר טוב ממני אפילו אבל הנשים האלה, שרוצות ומשוועות, חלקן לפרנסה, חלקן לכלכלה וחלקן לעיסוקים נוספים.
<מלכה מזרחי שראבי: חלקן צעירות בגילאי הילדים שלי וחלקן בגילאים שלי, שאנחנו זקוקים באמת לעיסוק.
<מלכה מזרחי שראבי: זה שאני מעל גיל 60 זה לא אומר שאני חולה וצריכה לשבת בבית.
<מלכה מזרחי שראבי: אנחנו חייבות את הנושא הזה.
<מלכה מזרחי שראבי: מאד חשוב לי גם לדבר על מה שאמר כאן חבר הכנסת, משהו שמאד אהבתי.
<מלכה מזרחי שראבי: מכיוון שאני באה מהעם אז מחאתי כפיים, מה שלא נהוג פה.
<מלכה מזרחי שראבי: חשוב מאד להסתכל על העסקים האלה כי החזון שלי תמיד, עוד לפני שהתחלתי בתיירות, הוא להעלות את כל המגזרים וקודם כל לצאת לדרך, לטייל בארץ שלנו, הנהדרת אבל כשאנחנו נמצאים מול הנשים שפותחות את הבתים שלהן, פשוט אין מילים לתאר כמה הן עוסקות בזה בצורה של עבודת קודש.
<מלכה מזרחי שראבי: ומכיוון שלפעמים הם אומרים: לא משתלם לי, אני מתקשרת לגברת מדהימה, ארמנית ברובע ואני אומרת לה: אני רוצה להביא לך קבוצה אז היא אומרת לי: אבל לא משתלם לי או השנייה אומרת לי: אבל בעלי היום לא מרשה לי.
<מלכה מזרחי שראבי: כשאני אומרת תרבות, פה נכנס המון הנושא של "בעלי כרגע לא מרשה לי" או הבן שלי היום לא רוצה שאני אקבל אורחים.
<מלכה מזרחי שראבי: - -
שולי מועלם-רפאלי: רק יש חשיבות נורא גדולה, שוב, כמו בנושאים שאמרתי קודם, לא לבטל מסורות קיימות ויחד עם זאת, ליצור מדרגה - -
<מלכה מזרחי שראבי: ודאי, חס וחלילה.
<מלכה מזרחי שראבי: מסורות בעיניי מאד קדושות.
<מלכה מזרחי שראבי: אני קודם כל מייצגת מסורת.
<מלכה מזרחי שראבי: אנחנו באים אל משפחות להכיר מסורת, זה בדיוק מה שאנחנו עושים אבל יש אוטוריטה בבית וזה בסדר אבל דברים שאנשים מבטלים את עצמם.
שולי מועלם-רפאלי: לכן אני אומרת שצריך בד בבד עם השמירה על מסורת שנהוגה שנים בתוך הקהילה שבה חיות הנשים האלה, לראות איך יוצרים אצלן את האפשרות להעצים את עצמן יחד עם השמירה על המסורת, שזה לא יהיה אחד על חשבון השני, לא על חשבון המסורת ומצד שני, בטח ובטח לא על חשבון הנשים שיכלו מאד לפרוח.
<מלכה מזרחי שראבי: אותן נשים שמעוניינות לעבוד לא מעוניינות לוותר על המסורת.
<מלכה מזרחי שראבי: ההיפך, הן מדגישות אותה כי אם יש לי גברת, חסידת גור, שמספרת איך היא חיה בתוך הקהילה שלה או משכונות כאלה ואחרות בירושלים, הן לגמרי לא, הן בהחלט מייצגות את המסורת שלהן.
שולי מועלם-רפאלי: ביקשה לדבר הגברת אורנה ובר.
<אורנה ובר אוזן: אני יושבת ראש ארגון הקוסמטיקאיות.
<אורנה ובר אוזן: יש לי עסק עצמאי.
<אורנה ובר אוזן: אחד הדברים שאני באופן אישי נתקלתי בהם זה הנושא של האשראי.
<אורנה ובר אוזן: פעמים רבות הגעתי לבקש אשראי קצת יותר גבוה ממה שהייתי צריכה.
<אורנה ובר אוזן: האשראי הוא ביחס למחזור שלי.
<אורנה ובר אוזן: מספר פעמים שביקשתי זה לא אושר לי.
<אורנה ובר אוזן: במקרה יצא לי שעסק לידי, הקליניקה שלי נמצאת בקניון שנמצא באותו בנק.
<אורנה ובר אוזן: הוא קיבל אשראי עם אותו מחזור שלי, הוא קיבל ואני לא קיבלתי.
<אורנה ובר אוזן: זה משהו שאני לא חשבתי אפילו על האפשרות לגשת למנהל הבנק ולדבר אתו על האפשרות למה כך או אחרת, למה אני בעצם לא מקבלת את האפשרות הזאת כי יכול להיות שדיברנו על חסמים, שמראש הבנתי.
<אורנה ובר אוזן: אמרו לי שזה כך, בגלל שהמחזור שלי הוא כזה, אני לא יכולה לקבל אשראי אפילו לא באופן חד-פעמי - -
שולי מועלם-רפאלי: אז לא התווכחת.
<אורנה ובר אוזן: - - לא התווכחתי.
<אורנה ובר אוזן: חשבתי שזה ככה, שזה בסדר וזהו.
<אורנה ובר אוזן: רק לאחר זמן שהלכתי עם היועצת הכלכלי שלי ובאתי אתה לבנק, יכולתי לקבל את מה שקיבלתי ולא רק את מה שקיבלתי אלא יותר ממה שקיבלתי.
<אורנה ובר אוזן: זאת אומרת שהמחזור שהיה לי, האשראי שיכולתי לקבל היה פי 2 ממה שביקשתי ומראש קיבלתי חצי מהסכום ואני הייתי בסדר.
<אורנה ובר אוזן: זה מה שרציתי.
<אורנה ובר אוזן: זה אחד הדברים שאני חושבת שאני בהחלט יכולה לראות גם את ההתייחסות אלי כאישה וגם בהחלט את החסך שלי.
<אורנה ובר אוזן: אם היו מחנכים אותי להבין שכשאני פותחת עסק יש לי את האפשרות לקבל, אז אולי הייתי חושבת על כך אחרת והיית מקבלת היום הרבה יותר.
<ארבל לוין: זה לא משהו שקשור אלינו.
שולי מועלם-רפאלי: ליאת, את יכולה לנסות למצוא לנו את זה וננסה להציף את זה.
<סילבי כהן: באותו ענין, יש היום שלוש נשים שהולכות.
<סילבי כהן: ..
<סילבי כהן: אין שום סיבה שלא יהיה יותר קל להעביר את זה ולהתמודד עם זה.
<סילבי כהן: זה נושא שצריך לפתור אותו ברמה הזאת וזה אמור להיות יותר קל.
<סילבי כהן: זאת צריכה להיות פריצת דרך כי זה אמור להיות יותר קל להעביר את זה, הן צריכות לגלות בזה יותר הבנה, בטח בשוויון, שלא נדבר על הטבה כי יש גם חד-הוריות שרוצות לפתוח עסק.
שולי מועלם-רפאלי: זה נקרא "רשתות חברתיות".
<סילבי כהן: אני רק רוצה שזה ישתמע נכון.
<סילבי כהן: זה מקום נוח, אני רוצה לצאת מהמקום הנוח.
<סילבי כהן: זה מקום נוח שאישה תפתח בבית בית מארח.
<סילבי כהן: אני רוצה לראות נשים פורצות דרך בעסקים, כמנכ"ליות גם של בתי מלון וגם של עסקים אחרים, כי זה בעצם להישאר - -
שולי מועלם-רפאלי: כן ולא.
<מלכה מזרחי: לדעתי זה לא בדיוק נוח.
שולי מועלם-רפאלי: יש פה אמירה מאד משמעותית, כשאת תיכנסי פנימה ותגלי מי האנשים האלה, אז תביני את גודל הפריצה, גם הקהילתית שהן מובילות.
<סילבי כהן: - - אני מסכימה אבל יותר קל לנהל בית ככה וזה בסדר.
שולי מועלם-רפאלי: אני בעד לתמוך בנשים שמוצאות את הדרך שמתאימה להן.
<סילבי כהן: אין בעיה, בשמחה אבל בואו נקל עליהן אם הן רוצות להיות במקום - -
שולי מועלם-רפאלי: מירה בבקשה.
<מירה מינס: שלום לכולם.
<מירה מינס: אני הייתי במשך שנים רבות מנכ"לית של "ברליץ" ישראל, עד לפני שנה.
<מירה מינס: אני כאן בכובע של חברת נשיאות באיגוד לשכות המסחר והקמתי תחת הגג הזה, עם אישה מקסימה בשם בת-שבע שטראוכלר את פורום נשים בקריירה ועסקים של איגוד לשכות המסחר.
<מירה מינס: הפורום התכנס, ואני רוצה להציג את זה בהמשך לשאלה של האם ישראל מעודדת יזמות נשית.
<מירה מינס: אני רוצה להציג איזו שהיא פלטפורמה שאנחנו בנינו, שלטעמי ואולי עדין בקטן מדי, עושה את זה מפני שזה בדיוק בדיוק המטרה של הפורום.
<מירה מינס: הפורום הזה מתכנס כל חודשיים וחצי, שלושה חודשים.
<מירה מינס: מגיעות אליו בין 80 ל-100 נשים, רובן נשים שהעזו ועשו את זה והקימו עסקים מכל מיני סיבות אבל הן שם, בזירה הזאת, בג'ונגל העסקי הזה, מתוך ידיעה שעם האתגרים שיש בתוך הג'ונגל העסקי, לנשים יש עוד כמה אתגרים שלגברים אין.
שולי מועלם-רפאלי: בתחילת דרכנו בוועדה הוצגו פה נתונים על כמה נפתחים אבל כמה שורדים או כמה נשארים או כמה צומחים אפילו, והם לא היו נתונים.
<מירה מינס: ולכן, הסיפור של ההתמודדות, מבחינתי, הוא סיפור מאד משמעותי.
<מירה מינס: המטרה הראשונה של הפורום הוא לגרום לאותן נשים לשבת ביחד באותו חדר עם עוד נשים שעשו את זה, עם עוד נשים שהתמודדו ולחזק את יכולת ה"נטוורקינג" שלהן, שזה לא מובן מאליו כי אנחנו ממש מאמנות שם ומביאות מרצים שיאמנו שם וגילינו שלפעמים אפילו הפעולה הפשוטה ביותר של לגשת למישהו ולהגיד: שלום, אני דליה כהן, פתחתי עסק בשנה שעברה שעושה ככה וככה, היא לא מובנת מאליה וזה נשאר הרבה פעמים בתוך השכונה והסביבה הקרובה.
<מירה מינס: אז 1.
<מירה מינס: זה באמת הנושא של אומנות ה"נטוורקינג", איך שאני קוראת לה.
<מירה מינס: 2.
<מירה מינס: זה היכולת של הנשים, ומכל פורום אנחנו נותנים למשהו כמו 10 נשים במה להציג את עצמן ולדבר בפני כל הפורום.
<מירה מינס: הדבר השלישי הוא המפגש עם "רול מודלס".
<מירה מינס: עם נשים שעשו את זה, פרצו דרך והצליחו.
<מירה מינס: בכל פורום אנחנו מזמינות שתי נשים כאלה אז עד היום הגיעו יעל ארד ודליה נרקיס שהיתה פה, ואיריס בק ופנינה רוזנבלום, וחברת הכנסת איילת שקד, שדיברה על המעבר מהזירה העסקית או הזירה הפרטית לזירה הציבורית תוך כדי שהיא אישה צעירה שבונה את המשפחה שלה.
<מירה מינס: אני חושבת שהנושא של "רול מודלס", שזה מבחינתי הכי הכי חשוב, הוא באמת סופר קריטי בהשפעה וביכולת, וכל פלטפורמה שאנחנו יכולים לייצר כדי לעודד נשים שעשו את זה, להראות שהן עשו את זה, לעודד וליצור את הקשר עם נשים שקצת חוששות, זה מבחינתי אחד הדברים המרכזיים.
<מירה מינס: סיפורון קטן – אני גם אמא לתאומות בנות 10.5 ולתינוק בן שמונה חודשים.
<מירה מינס: לפני כמה ימים אני חוזרת הביתה בשעת ערב מאוחרת מיום עבודה והבנות אומרות לי: אמא, הרווחנו 45 שקלים.
<מירה מינס: אז שאלתי אותן: איך?
<מירה מינס: אז הן אמרו: זיהינו שבשכונה, אם נעשה ופל בלגי, זה ילך מעולה.
<מירה מינס: אז לקחנו את המכשיר, עשינו ופל בלגי והלכנו למכור.
<מירה מינס: אז אומרת: אני חושבת שהן נולדו דווקא עם הרצון היזמי, אני מקווה שלא יהרסו להן את זה.
שולי מועלם-רפאלי: אחרונת הדוברות, שרון מאיר ממשרד התיירות, ואז אנחנו נסכם.
<שרון מאיר: בוקר טוב לכן.