GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חנה שדמי: אני יושבת גם בוועדה הלאומית לילדים ונוער בסיכון.
<חנה שדמי: הנתון שאת אומרת, הוא נתון דומה.
<חנה שדמי: מאותרים 150 אלף ילדים ולא כל ה-150 אלף ילדים מקבלים את המענה.
<חנה שדמי: זה עדיין שאלה של היקף של כוח אדם ותקציבים.
אורלי לוי אבקסיס: ילד שנמצא בתוך המערכת הוא מתוקצב.
אורלי לוי אבקסיס: ילד שנשר, ואנחנו יודעים שהוא נשר, הוא כבר לא מתוקצב.
אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, התפנה תקציב.
אורלי לוי אבקסיס: האם כל התקציב של כל הילדים שנשרו מופנה לטיפול באותם ילדים?
<ציפי נחשון גליק: את אומרת שיש 24 אלף ילדים שנשרו?
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים את השמות שלהם.
<ציפי נחשון גליק: באופן רשמי?
אורלי לוי אבקסיס: רשמי.
אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת ממשרד החינוך להגיש דוח מפורט הלכה למעשה כמה ילדים בדיוק מזוהים כנשרו - אנחנו נטפל בנשירה הסמויה בהליך אחר – וכמה היו התקציבים שהתקבלו עבור אותם ילדים עת הם היו במסגרת החינוך וכמה היום מועבר לטיפול חוץ מסגרתי.
דוד צור: לצערי בדיון שעשינו בנושא של משרד החינוך ראינו שלא בהכרח אלה שעוסקים בזנות הם רק מהאוכלוסייה הנושרת.
אורלי לוי אבקסיס: ודאי שלא, אבל הם יותר בסכנה.
אורלי לוי אבקסיס: הם יותר בסכנה כי אין גם את העין המאתרת של מערכת החינוך ושל הגורמים המקצועיים.
<ציפי נחשון גליק: 24 אלף שנשרו ממערכת החינוך, חלקם מטופלים ברווחה.
<ציפי נחשון גליק: 11 אלף בקידום נוער.
אורלי לוי אבקסיס: אבל האחראי על קידום נוער ארצי אומר לנו באותו דיון שגם כאשר הוא מאתר - והוא מאתר - ילדים, אין לו תכניות ואין לו תקציבים לטפל בהם.
אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת כמה תקציב מופנה למסגרות הללו, כמה תקציב היה אילו הם היו במערכת החינוך הפורמלית הרגילה, מה קורה עם אותם ילדים כי כל ילד כזה שלא מאותר, הוא לא רק בסיכון כפול ומכופל אלא אנחנו יודעים שהוא בסיכון של פי חמש יותר מאשר האוכלוסייה המקבילה לו בתוך מערכת החינוך.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לדעת מה קורה אתם ואיך אנחנו פועלים בעקבות דוח מבקר המדינה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מאוד חוששת שהדוח הזה יהיה כמו דוחות אחרים כאשר הורידו את הראש טיפה המשרדים הרלוונטיים ונשכח הדוח האחרון.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא ניתן לזה להישכח.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור ונבקר.
אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לכם כוועדה לזכויות הילד שנבקש מכם דוחות, איך מטפלים באותן נקודות עליהן הצביע מבקר המדינה, מה השתנה מאותה נקודת זמן, איך מתבצע שיתוף הפעולה בין הגורמים הרלוונטיים ובין השלטון המקומי.
אורלי לוי אבקסיס: כל פעם נבקש איזשהו עדכון כדי לדעת איך אנחנו משתפרים, כמה איתרנו וכמה מטופלים.
אורלי לוי אבקסיס: ראשית אנחנו רוצים לדעת מה קורה עם ה-24 אלף, כמה מתוכם מטופלים, איזה תקציב חסר ומה קרה עם אותו תקציב ייעודי שהיו מעבירים למשרד החינוך ועכשיו לא מעבירים אותו מאחר והם מנותקים ולא בתוך מערכת החינוך.
<מירב שמואלי: עוד אוכלוסייה שעלה שאולי היא בסיכון ליפול למעגל הזנות, אלה ילדים של נשים שנמצאות בזנות.
<מירב שמואלי: אמרנו שצריך איזשהו מעקב אחריהם, צריך לבדוק את זה ולנסות לתת את המענים לילדים הללו.
<מירב שמואלי: לפעמים יש משפחות שהסבתא, האימא והנכדה, כולן בזנות וצריך לטפל בזה.
<מירב שמואלי: חשוב מאוד – וכאן נערב את משרד הכלכלה – לקדם פתרונות הכשרה תעסוקתית כאשר אלה קטינים בסיכון כי הם לא בבית, הם לא במסגרת מסוימת ואין להם אמצעי לשרוד ולכן ערוץ הזנות תמיד זמין.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שההכשרות המקצועיות עוברות עכשיו למערכת החינוך.
<מירב שמואלי: הכשרה תעסוקתית?
<מירב שמואלי: זה לא משרד הכלכלה?
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שבני נוער עוברים עכשיו למשרד החינוך.
<קריאה: זה במשא ומתן.
אורלי לוי אבקסיס: הם במשא ומתן.
אורלי לוי אבקסיס: משרד הכלכלה מוכן להעביר את זה לחינוך אבל הוא לא רוצה להעביר אתו את הכסף.
אורלי לוי אבקסיס: זה מה שעלה בדיון שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: כבר כמה חודשים שמשרד הכלכלה אומר שהם בדיונים.
<מירב שמואלי: דבר נוסף בתחום המניעה, וכאן צריך לערב גם את המוסד לביטוח לאומי ודיברנו אתם.
<מירב שמואלי: כאשר אלה קטינים שהם לא בבית ולא בפנימייה או במסגרת ברורה, יש את העניין של גמלת קטין נטוש וצריך לבדוק אם צריך להרחיב את זה וכולי.
<מירב שמואלי: אני אעבור לנושא של האיתור.
<מירב שמואלי: האיתור והזיהוי הוא רלוונטי למניעה, לאכיפה ולכל הדברים אבל בכל זאת הוא חשוב ולכן שמנו אותו בקטגוריה נפרדת.
<מירב שמואלי: כאן אחד הדברים שעלו בצורה מאוד ברורה הוא שלא מאתרים.
<מירב שמואלי: זה לא רק הקטין שנמצא מול חוקר משטרה ואז ברור למה הוא לא יספר אלא גם כשהוא מול יועצת בבית הספר או עובדת סוציאלית, דמויות אמפתיות, דמויות שמכירות את הנושא של סיכון וכולי.
אורלי לוי אבקסיס: חמישים אחוזים מבתי הספר הם בלי יועצים.
אורלי לוי אבקסיס: אין אחיות בית ספר ואין יועצות.
אורלי לוי אבקסיס: איפה העין שיש לה את הכלים לזהות את האיתותים הללו?
<מירב שמואלי: לכן נדרשים כלים מיוחדים.
<מירב שמואלי: התזה ששמענו מרעות לוגאסי הייתה מאוד מעניינת כי ראינו שנמצאת נערה בסיכון מול עובדת שהתמקצעה בטיפול בנערות בסיכון, הזנות נמצאת לה מול העיניים והיא לא רואה את הזנות.
<מירב שמואלי: זה הדבר הכי בולט שיש ובכל זאת זה לא מתויג כזנות ולזה צריך לתת איזשהו מענה.
<מירב שמואלי: המענה צריך להיות מאוד מאוד רב מערכתי.
<מירב שמואלי: כלומר, כל הגורמים הרלוונטיים.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר אתם מדברים על מערכת החינוך, אתם מדברים על הכשרות ייעודיות?
<מירב שמואלי: גם הכשרות ייעודיות.
<מירב שמואלי: חנה, את רוצה להתייחס למערכת החינוך?
<חנה שדמי: אנחנו אומרים תזה מאוד ברורה.
<חנה שדמי: יש שתי הכשרות.
<חנה שדמי: יש הכשרה של מניעה ויש הכשרה של איתור ועושים כאן שני דברים שונים.
<חנה שדמי: ההכשרה של המניעה בנושא הזנות, נכתבו פרקים ייחודיים בתוך תכנית כללית שעוסקת בנושא של מיניות, מה שנקרא כישורי חיים ושוויון בין המינים.
<חנה שדמי: התכניות הן חלק מתכניות יותר גדולות.
<חנה שדמי: זאת התזה של המניעה שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: זאת תכנית שהיא כבר מיושמת?
אורלי לוי אבקסיס: כמה שעות שבועיות, אם בכלל?
אורלי לוי אבקסיס: בריאות, תזונה נכונה, פעילות גופנית, הורות, הכול בכישורי חיים.
אורלי לוי אבקסיס: כמה שעות כישורי חיים יש בשנה?
<חנה שדמי: אני אגיד לך בדיוק כמה שעות.
אורלי לוי אבקסיס: איך אתם מצליחים להכניס הכול?
<חנה שדמי: קודם כל, התכנית היא תכנית מכיתה א' ועד כיתה י"ב ולכן צריך להסתכל על זה על רצף הגילים.
<חנה שדמי: בין א' לכיתה ו', זאת תכנית של שעה במערכת.
<חנה שדמי: בין כיתה ז' לכיתה י"ב, זאת שעת חינוך שמתחלקת לפחות 15 שעות לכישורי חיים.
<חנה שדמי: זה מה שאני יכולה להגיד לך.
אורלי לוי אבקסיס: 15 שעות שנתיות?
<חנה שדמי: 15 שעות שנתיות לכישורי חיים.
אורלי לוי אבקסיס: אין סיכוי שבעולם שתכניסו את כל מה שאתם זורקים לסל הזה של כישורי חיים.
<חנה שדמי: אני מסכימה אבל שהכנסת תחוקק חוק שייתנו יותר שעות.
<ציפי נחשון גליק: אולי צריך להטיל את זה על החינוך המשלים.
דוד צור: פעם היו באים לבית ספר, עוזבים בשעה 4:00 ומקבלים הכול.
דוד צור: אז הייתה לנו יועצת ואחות.
<ציפי נחשון גליק: מצוין.
<ציפי נחשון גליק: תחוקק את החוק הזה שלומדים עד 4:00.
<ציפי נחשון גליק: איפה לומדים עד 4:00 במדינת ישראל?
<ציפי נחשון גליק: בכמה בתי ספר יש אופק חדש?
אורלי לוי אבקסיס: נכון, אבל הם לא לומדים בימי שישי.
אורלי לוי אבקסיס: את השעות של יום שישי לקחתם והכנסתם לשם ויש גם את השער של הארוחה ושעות נוספות.
אורלי לוי אבקסיס: לבוא ולומר לנו לחוקק, זאת בדיחה כי אנחנו כמובן לא יכולים לעשות את התהליך שהממשלה או המשרדים הרלוונטיים יכולים לעשות אותו.
אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה יש כאן משהו שלדעתי יצוץ ואם אנחנו לא נציף את זה, אני לא יודעת מי יציף את זה.
אורלי לוי אבקסיס: זה תהליך נוראי כי גם אלימות נוער נכנס לכישורי חיים וכל נושא שיש, אומרים לנו שהוא בתוך כישורי חיים.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא מאמינה שגם אם נגזור את זה ונחתוך את זה לחצאי שיעורים, נצליח להכניס את כל מה שמשרד החינוך רוצה להכניס לתוך מערכת כישורי חיים.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא האם מערכת החינוך לא צריכה לעשות במסגרת הרפורמות למיניהן חשיבה מחודשת.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שומעים שהיום לא הכול הוא רק למידה, שקדנות וכדומה אלא ערכים מסוימים ואני שואלת איך זה הלכה למעשה בשטח.
<חנה שדמי: יש חינוך לא רק בשעה של מחנך אלא יש חינוך גם בשעות האחרות.
<חנה שדמי: את בעצמך אמרת זאת.
<חנה שדמי: כל נושאי החברה, דהיינו, כל הוועדות, המסקנה הסופית היא שמערכת החינוך צריכה לעסוק בזה.
<חנה שדמי: נכון, אני חושבת שצריך לעשות חצי חינוך והשאר למידה.
<חנה שדמי: זה נכון, אבל יש גם הסתכלות לאורך רצף הגילאים ולא כל תופעה היא תופעה שלא קשורה לתופעות האחרות.
<חנה שדמי: יש דברים שהם משותפים.
אורלי לוי אבקסיס: נושא כזה, אני לא בטוחה שהמחנך בלי ההכשרה הנכונה יוכל להעביר אותו.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם אתם הולכים לעשות עכשיו הכשרות למחנכים, האם הולכים לעשות הכשרות לצוות מקצועי, האם הולכים לעשות סדנאות לתלמידים, אם אנחנו מדברים על טווח גילאים של 12 ומעלה?
דוד צור: יש לנו דיון עם משרד החינוך ואני מזמין אותך אליו.
אורלי לוי אבקסיס: תעלה את הנושא הזה כי הוא מאוד חשוב.
דוד צור: יש לנו דיון ב-18 בפברואר.
אורלי לוי אבקסיס: העניין הוא מי מעביר את החומרים, איך הוא מעביר את החומרים, האם יש לו את הידע, אולי כדאי לקחת את הנושא שגורם מקצועי יבוא ויעביר את זה, אולי אפילו בהנגשה של איזושהי תכנית תרבותית, הצגה מסוימת ואז כל השכבה יכולה לצפות בה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת מה אבל אל תפילו את זה לפתחנו.
אורלי לוי אבקסיס: התכניות קיימות אצלכם ויש לכם תכניות מגירה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא גורם מקצועי שצריך לבנות את זה.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם אתם מפנים את הגורמים המקצועיים כדי לבנות משהו איכותי נכון או לבוא ולעשות צ'ק ליסט שהכנסנו לכישורי חיים.
<חנה שדמי: לא עושים צ'ק ליסט.
אורלי לוי אבקסיס: זאת התחושה שלי ויכול להיות שהיא מוטעית.
<חנה שדמי: אני מציעה שנתעמק בתכנית כישורי חיים ונראה את הרציונל שלה.
<חנה שדמי: נשמח לשבת אתך פעם אחת על תכנית כישורי חיים ותראי איך היא בנויה ואיך היא בנויה בגילאים שונים, איך היא מותאמת לגילאים השונים, איך נושאים שונים עולים בגילאים שונים.
דוד צור: זה לא נושא קצה.
אורלי לוי אבקסיס: יש לי עדיין ילדים בתוך המערכת.
<קריאה: על איזה נושאים מורה מדבר כשיש לו שעתיים בשבוע?
אורלי לוי אבקסיס: שמענו שיש לו שעה שבועית.
דוד צור: עידית, בבקשה.
<עידית הראל שמש: מכון תודעה.
<עידית הראל שמש: אנחנו באיזשהו שיח לא קצר עם משרד החינוך ובאמת הכוונה היא לא להתקיף אלא לעמוד בשיתוף פעולה.
<עידית הראל שמש: הפרשה האחרונה שהייתה בקריית גת מספרת לנו שהנערות בכיתה ח' או ט' או י' יוצאות בהפסקה, מאחרות קצת לשיעור שאחרי ומקיימות מיל אוראלי.
<עידית הראל שמש: בא גבר שאוסף אותן במכונית או בקניון או ברכב שלו והן באות עם כסף ואת הכסף הזה רואים כי פתאום יש לה כסף לטיול שנתי כשעד עכשיו לא היה לה או פתאום יש לה בגדים חדשים.
אורלי לוי אבקסיס: היא צריכה כסף לטיול שנתי כי מערכת החינוך חתכה את הכספים של הטיולים השנתיים.
אורלי לוי אבקסיס: זה נשמע כאילו אני תוקפת, אבל חלילה וחס.
אורלי לוי אבקסיס: קודם כל, למען הסר ספק, אני מאוד מברכת על המסקנות.
אורלי לוי אבקסיס: אני מאוד מברכת לפחות על ההצהרות של משרד החינוך בנוגע לערכים וכולי, אבל אנחנו יוצרים איזושהי מציאות במו ידינו וזאת מציאות חברתית שזורקת את הנערים והנערות האלו אל המוצא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אם אינני טועה, אנחנו לוקחים את ההשתתפות בטיולים שנתיים וכדומה ומקצצים משם חמישים מיליון שקלים.
<חנה שדמי: אני לא יודעת.
אורלי לוי אבקסיס: מקצצים חמישים מיליון שקלים בשנה מתוך אותו סל, ואז יהיה מי שינצל את הכשל הזה ויציע לילדות כדי שלא יהיו שונות בצד החברתי.
אורלי לוי אבקסיס: איך בלשון אחת אנחנו מדברים על לתת למי שקשה לו ולעזור לו, וביד השנייה אנחנו בעצמנו לוקחים את התקציבים האלו.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לוקחים את התקציבים ולא משנה לאן הם עוברים אחר כך.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על תשלומי הורים שהולכים ועולים ואנחנו יוצאים מציאות שהיא בלתי נסבלת עבור חלק מהילדים.
אורלי לוי אבקסיס: אולי הפיתוי בחוץ הוא מאוד מאוד גבוה דווקא בגלל שאין לנו את הפתרונות בתוך המערכת.
<עידית הראל שמש: השאלה כאן כוללת שני דברים, ראשית, האם המורה יודעת להבין מה קורה לילדה, והאם הילדה בעצמה מבינה מה קורה לה.
<עידית הראל שמש: עד אשר לא תיכנס המורה או גורם אחר לכיתה ותדבר על זנות ולא על סחר בבני אדם, לא על כבוד האדם, לא על כישורי חיים אלא על המילה הזאת זנות, על מה קורה בזנות, מה קורה לגוף, מה קורה לנשמה, מה זה אומר בכלל להיות במקום הזה – היא בחיים לא תבין איפה היא והמורה לא תדע לזהות.
<עידית הראל שמש: כל השיח הזה כבר נעשה כאן והוא בסך הכול היה לפני חודש.
<עידית הראל שמש: אני קוראת כאן בעמוד 12 שבימים אלה נכתב והופץ כבר פרק חדש בתכנית לבתי הספר העל יסודיים שעוסק בתופעת הזנות.
<עידית הראל שמש: כבר כתבתם, הכול מסודר וזה כבר נכנס?
דוד צור: אתם תציגו את זה ב-18 לחודש.
אורלי לוי אבקסיס: מי כתב את המסמך?
<חנה שדמי: היחידה שלנו.
<חנה שדמי: הילה סגל שאחראית על היחידה ושוש צימרמן.
<עידית הראל שמש: הגורמים המקצועיים לא הוזמנו, אבל אם אתם יודעים, בסדר גמור.
<רעות גיא: אני כן בקשר עם הילה סגל.
<חנה שדמי: גם הכשרתם חלק מהמדריכים שלה.
<רעות גיא: הכשרנו חלק מאנשי שפ"י, אבל אני תמיד מרגישה – ודיברנו על זה מירב ואני לפני הישיבה – שכמה שאנחנו עושים, זאת טיפה בים, גם בנושא של טיפול וגם בנושא של חינוך, יש 250 רשויות והיכן שעלם לא תגיע, אנחנו לא מגיעים לכל הרשויות ולכן יש גם את שאר גורמי הסיוע.
<רעות גיא: זה משהו שצריך להיות הוליסטי, מתוקצב ורחב.
<רעות גיא: כמה שנעשה, כל פעם זה קצה הקרחון.
<רעות גיא: אני אומרת את זה בצניעות אבל גם באחריות.
<חנה שדמי: אם אפשר, עוד הערה אחת.
<חנה שדמי: מה שיפה ואני מאוד מצטרפת כשותפה לכתיבת המכלול זה שצריך לראות את המכלול.
<חנה שדמי: אפשר לעשות מניעה ואיתור, אבל אם לא יהיה טיפול?
אורלי לוי אבקסיס: מי יאתר?
אורלי לוי אבקסיס: לא סתם אני שואלת.
<חנה שדמי: לא כל הילדים יאותרו אבל חלק גדול מהאיתור שמגיע לרווחה מגיע דרך מורים.
אורלי לוי אבקסיס: למורים אין חובת דיווח אם זה לא נעשה בתוך המשפחה.
אורלי לוי אבקסיס: האם לגורמים המקצועיים יש חובת דיווח?
<דליה אברמוף: אם אפשר לראות אותם כאחראים, כן.
אורלי לוי אבקסיס: מי אחראי?
<דליה אברמוף: המורה שמלמד ילדים.
<דליה אברמוף: אני רואה מורה כאחראי.
אורלי לוי אבקסיס: אבל זאת פרשנות.
אורלי לוי אבקסיס: רק כשאנחנו יודעים שנעשה משהו בתוך המשפחה, יש לו את חובת הדיווח ואם לא, הוא ייתן על כך את הדין.
<דליה אברמוף: זה לאו דווקא משפחה.
אורלי לוי אבקסיס: אל תיתממו.
אורלי לוי אבקסיס: הכשל הגדול ביותר הוא גם בנושאים הללו ואנחנו דיברנו על כך אצלנו בוועדה בצורה מאוד מאוד ברורה.
<ביאטריס רוזן כץ: אני חושבת שאורלי מתכוונת לכך שכאשר נודע למורה של ילד.
אורלי לוי אבקסיס: מישהו מנצל אותו.
<ביאטריס רוזן כץ: לא על ידי ההורים.
<ציפי נחשון גליק: היא מעבירה את זה ליועצת והיועצת בקשר.
<ציפי נחשון גליק: היו מקרים שנערות אותרו בזנות בתוך בית הספר.
אורלי לוי אבקסיס: אין לה חובה לדווח.
<ציפי נחשון גליק: בפועל הם עושים זאת.
אורלי לוי אבקסיס: אצלנו בוועדה זה עלה.
אורלי לוי אבקסיס: בסדר, דווחו לך עשרה מקרים, אבל את יודעת אם אלה עשרה מתוך מאה או עשרה מתוך עשרה?
<ציפי נחשון גליק: יכול להיות שלא דווחו כולם, אבל מדווחים.
אורלי לוי אבקסיס: אל תגידי לי שמה שאני אומרת הוא לא נכון.
<ציפי נחשון גליק: לא אמרתי שכולם מדווחים.
אורלי לוי אבקסיס: את אומרת מדווחים ואני אומרת שאין חובת דיווח כאשר זה לא בתוך המשפחה או על ידי אחראי.
אורלי לוי אבקסיס: אין חובת דיווח.
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו אמורים לתקן את המצב?
אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, יש חקיקה בצנרת כבר כמה שנים כי הייתה לנו גם חקיקה פרטית.
אורלי לוי אבקסיס: כאשר למורה או למדריך או למחנך נודע שיש חשד שהילד הזה מנוצל על ידי מישהו שהוא לא אחראי עליו והוא גם לא ההורים שלו, מה קורה עם זה הלאה?
אורלי לוי אבקסיס: נתתם הוראות?
אורלי לוי אבקסיס: הסברתם?
אורלי לוי אבקסיס: נתתם המלצות?
אורלי לוי אבקסיס: זה כאשר מכינים תכנית עבודה ואז צריך להסתכל גם על הנתונים האובייקטיביים, גם על התשתית בה אנחנו פועלים וגם על החובה או על חוסר החובה ואולי שם צריך לתקן את הכשל הזה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש תשובות.
<ציפי נחשון גליק: אם יהיו יותר תכניות טיפול ויותר תכניות מניעה, אולי דווקא שינוי החקיקה הוא לא זה מה שיציל את המצב.
<ציפי נחשון גליק: אני אומרת לך בכנות שאם היא תפנה אלי את כל המקרים, אין לי מערכת לטפל בכולם.
אורלי לוי אבקסיס: את זה תאמרי.
<ציפי נחשון גליק: אני אומרת.
אורלי לוי אבקסיס: את אומרת לי שמדווחים ואני אומרת לך שלא מדווחים.
<ציפי נחשון גליק: מדווחים על מקרים מסוימים.
אורלי לוי אבקסיס: את לא יודעת אם אלה המאה אחוזים.
<ציפי נחשון גליק: אני לא אמרתי שאלה מאה אחוזים.
אורלי לוי אבקסיס: בוודאי שלא, זאת אפילו לא טיפה בים.
אורלי לוי אבקסיס: יש תת דיווח.
דוד צור: מי עושה את המסננת?
דוד צור: היועצת שלא נמצאת?
<ציפי נחשון גליק: בדרך כלל היועצת.
<ביאטריס רוזן כץ: לא אמרתי קודם שאני עובדת סוציאלית.
<ביאטריס רוזן כץ: אני רוצה לציין שההרגשה שלי היא שעדיין בתחום של זנות קטינות, כל המערכת, לא רק מי שיושב כאן בשולחן – אנחנו רק כאילו נציגים ומאחורי כלא חד יש מערכת ענקית – לא לקחנו על עצמנו את מלחמת החורמה הזאת.
<ביאטריס רוזן כץ: אני חושבת שאנחנו עסוקים בזה רבות.
<ביאטריס רוזן כץ: אומרים לי שאני מתייגת את הילדות האלה כזונות.
<ביאטריס רוזן כץ: תדעו לכם שיש מלחמה בשטח ואנחנו מרגישים את זה בכל מקום.
<ביאטריס רוזן כץ: אני חושבת שגם המורה נלחמת עם עצמה האם לא לראות את מה שיש לנו מול העיניים.
אורלי לוי אבקסיס: אולי אין לה מספיק כלים.
<ביאטריס רוזן כץ: כחברה לא הכרענו ולא אמרנו, כמו שאמרה קודם עידית, שזאת התופעה וזה מה שקורה.
<ביאטריס רוזן כץ: הילדות האלה מנוצלות וצריך לקרוא לזה בשם ולומר שזאת זנות.
<ביאטריס רוזן כץ: דרך אגב, אני חושבת שבמערכת הרווחה אנחנו לא שונים מהחינוך.
<ביאטריס רוזן כץ: אני חושבת שבזה איזשהו מקום שכולנו לכודים בו.
<ביאטריס רוזן כץ: אין את האמירה החד משמעית שזאת זנות ובזה שאני קוראת לזה זנות, אני לא פוגעת בילדה אלא אני עוזרת לה לצאת משם.
<ביאטריס רוזן כץ: אני חושבת שבמקום הזה אנחנו עוד לא הכרענו.
<ביאטריס רוזן כץ: אני חושבת ששם אנחנו לכודים.
<ביאטריס רוזן כץ: קראתי בעיתון לגבי הדיון שהיה ואמרתי שאם על הסרט על ניצול מיני – לא על זנות – לא הצלחנו להגיד שאפשר לחשוף את הנוער, איפה נחשוף אותו לזנות?
<ביאטריס רוזן כץ: זאת בעיה של כל החברה.
<ביאטריס רוזן כץ: אני חושבת שזאת לא בעיה של החינוך אלא בעיה של החברה.
אורלי לוי אבקסיס: גם כשאני מדברת כאן, אנחנו רוצים שתעבירי את המסרים הלאה.
אורלי לוי אבקסיס: אי אפשר עם אותם כלים לצאת למלחמה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס: כשאני מדברת על אותם כלים, זאת אומרת כשאנחנו מדברים על המצב הנתון בשטח, על ההכשרות הנתונות היום.
אורלי לוי אבקסיס: זה שנתתם עכשיו בריף למורה המחנך ואתם אומרים לו איך להעביר את מערך החינוך, הוא עדיין לא יודע מה משמש כנורה אדומה.
אורלי לוי אבקסיס: יש לו כיתה של 36 תלמידים ולכן תאמיני לי שהוא יפספס.
אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא איך אנחנו נותנים להם את ארגז הכלים הנכון או מכשירים צוותים מסוימים בתוך כל בית ספר ואולי בתוך המערך הקיים לראות איך אנחנו מייחדים פרט לשיעור כישורי חיים – שם יש לנו הרבה נושאים להעביר – מספיק זמן לנושא הזה כדי לגעת בתלמידים וכדי שאותה תלמידה שבאותו רגע מרגישה שהיא מסנג'רת את הבחור שגדול ממנה, שקונה לה ג'ינס והיא מבינה שבעצם היא החלשה בתוך הסיפור הזה.
אורלי לוי אבקסיס: איך אנחנו מצליחים להעביר להם את זה.
אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת, אני לא גורם המקצוע ולא אני אמורה לתת את התשובות אבל השאלה היא במסגרת המצב הקיים איך אנחנו משנים את ארגז הכלים שלנו כדי להתמודד עם התופעה, כי אם אנחנו לא משנים את ארגז הכלים – כל הישיבה שלנו כאן אולי היא טיפה בים.
<מירב שמואלי: אני רוצה לקפוץ לעמוד 30 במסמך שלנו.
אורלי לוי אבקסיס: במסמך הזה אנחנו מדברים על הכשרות?
<מירב שמואלי: הנה, בעמוד 30.
<מירב שמואלי: יש לפעול להכשרה ממוקדת של גורמי המקצוע הרלוונטיים, שזה כולל שוטרים, רופאים, עובדים סוציאליים, פרקליטים, מורים ועוד ועוד ועוד.
<מירב שמואלי: מתן כלים לאיתור וזיהוי מקרי זנות קטינים, קידום המודעות לגורמי הסיכון לכניסה למעגל הזנות, הרחבת הידע הטיפולי, התייחסות למאפיינים הייחודיים כולל התרבותיים של אוכלוסיות שונות והכול רגיש תרבותית.
<מירב שמואלי: בכל הכשרה חידוד ההבדלים בין זנות בגירים לזנות קטינים, בין זנות קטינות לזנות קטינים והדגשים מיוחדים למאפיינים של זנות טרנסיות ונוער להט"ב.
<מירב שמואלי: אלה הכשרות מקצועיות.
<מירב שמואלי: בנוסף הכשרה לציבור הרחב.
<מירב שמואלי: בהתקשר למה שאמר חבר הכנסת דוד צור שהוא אומר שזה גם משהו נורמטיבי-ערכי בחברה, יקודם קמפיין הסברה.
אורלי לוי אבקסיס: קודם לכן.
אורלי לוי אבקסיס: אתם המלצתם כאן אבל לא נתתם המלצות אם בכל בית ספר יהיה לפחות גורם אחד או שניים שיצטרך לעבור את ההכשרה.
<מירב שמואלי: היחידה שלנו לקחה על עצמה לרכז את הכול בתיאום עם כל משרד רלוונטי.
<מירב שמואלי: חלק אינטגרלי ומאוד מהותי של העבודה שלי אלה הכשרות מקצועיות והסברה.
דוד צור: הבוקר קיבלתי דיווח שמאז הדיון הקודם שהיה על הקהילה הלה"טבית יש כבר תכנית להכשרה בתוך מג"ב עם קצינת החינוך.
דוד צור: דיווחו לי שזה מתקדם ונקבעה אתכם פגישה.
<מירב שמואלי: אני פניתי אליה.
דוד צור: הייתה טענה שבמג"ב חלק מתהליך החניכה הוא לעשות סיבוב באזור של תל ברוך ולרדת על הזונות מהקהילה הלה"טבית.
<ציפי נחשון גליק: זה שרשויות מקומיות מארגנות לתושבים שלהם סיורי תרבות עם בוקי נאה בתחנה המרכזית בתל אביב ומוחאים לו כפיים?
<ציפי נחשון גליק: גם את זה אתם ככנסת יכולים לעצור.
<ציפי נחשון גליק: מחלקת התרבות ברשויות מקומיות מממנות סיורים כאלה.
<ציפי נחשון גליק: תיירות מין, לצפות עליהן.
<ציפי נחשון גליק: מילא אתה לוקח קבוצה כי אתה רוצה לגייס אותה לעבוד כמתנדבת.
<ציפי נחשון גליק: הלוואי ותעצרו את זה.
<ציפי נחשון גליק: אנחנו מדברים על זה לפחות שנתיים.
דוד צור: עשה מזה קריירה.
<ציפי נחשון גליק: מילא אתה אומר שאתה מביא אותם כדי שאחר כך יתגייסו להתנדב למענם, אבל זה להציץ ולספר על זה בשיחות סלון.
<ציפי נחשון גליק: אלה מחלקות תרבות ברשויות מקומיות שמארגנות את הסיורים האלה.
אורלי לוי אבקסיס: אני מתארת לעצמי שאת מדברת על תל אביב.
<ציפי נחשון גליק: רשויות מקומיות.
<ציפי נחשון גליק: למשל, המועצה האזורית שלי, מחלקת התרבות שלה, פעם בחודש עושים סיור עם בוקי נאה.
<ציפי נחשון גליק: אוטובוסים שלמים.
דוד צור: מגיעים לתל אביב.
אורלי לוי אבקסיס: מממנים את זה אצלכם במועצה האזורית?
<ציפי נחשון גליק: חלק מהתושבים משלמים 150 שקלים.
אורלי לוי אבקסיס: והם יודעים מה התכנית האומנותית?
<ציפי נחשון גליק: הם יודעים מה התכנית.
דוד צור: הוא לא מגדיר את זה כך.
דוד צור: הוא מגדיר את זה כסיבוב באתרי הפשיעה.
<ציפי נחשון גליק: הוא לוקח אישה בזנות, נותן לה כסף ואומר לה שעכשיו תתפשט ותספר את הסיפור האישי שלה, שאבא שלה אנס אותה בגיל שש ומגיל 12 היא כבר בזנות.
<קריאה: הם גם נכנסים ל-גו-גו וזוכים במופע.
דוד צור: אלה לא רק רשויות אלא זה כולל ועדי עובדים של משרדים ממשלתיים ועוד כהנה וכהנה.
אורלי לוי אבקסיס: ידעת על כך?
דוד צור: יש את חופש העיסוק.
<מירב שמואלי: יש עוד הרבה המלצות אבל לא אקרא את כולן.
<מירב שמואלי: בהתייחס למה שאמרת, אנחנו מדברים גם על הסברה לציבור הרחב, קמפיין בשיתוף הרשות לקידום מעמד האישה, אולי בטלוויזיה, הרתעה מפני ניצול מיני מסחרי, יידוע בדבר האיסורים הפליליים הרלוונטיים.
דוד צור: אולי תעדכני גם לגבי התקציב לנושא הזה.
<מירב שמואלי: אמרתי בתחילת הישיבה שכל משרד עכשיו מגבש כמה הוא צריך.
<מירב שמואלי: אנחנו רוצים להגיש את זה לאישור והחלטת ממשלה.
<מירב שמואלי: אני מקווה מאוד שנקבל תקציב גדול לנושא הזה.
אורלי לוי אבקסיס: כלומר, זה עדיין לא מתוקצב.
אורלי לוי אבקסיס: אין הערכה?
<מירב שמואלי: אנחנו ניתן הערכה ונגיש את זה יחד עם הערכה תקציבית.
<מירב שמואלי: בזמן הקרוב.
<מירב שמואלי: לא עברתי על כל הדוח ולכן אם יש שאלה ספציפית, בבקשה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נבקש מכל משרד ומשרד – אם אתה רוצה, נעשה את זה במשותף ואני אשמח מאוד – שכאשר הוא הולך לפרוט את ההמלצות לתכנון עבודה, שיגיש לנו הערכה.
אורלי לוי אבקסיס: נקיים ישיבות ייעודיות וכך נוכל גם לשאול שאלות ספציפיות.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהעמסנו עליך קצת, מירב, אבל היו לנו שאלות ואני חושבת שאם לא תהיה מספיק ענייניים או מספיק ממוקדים, לא נרוויח וכל העבודה הקשה שעשיתם, תישאר כאות מתה על הדף.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבקשים מהמשרדים לתת לנו צפי – זה לא חייב להיות עכשיו לפרוטוקול אבל כן מול הוועדות שלנו – מתי הם הולכים לפרוט את זה לתכנית עבודה.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לעשות את זה בצורה יסודית עם כל משרד ומשרד ולקיים דיון פתוח כי אולי יעלו עוד שאלות.
אורלי לוי אבקסיס: נרצה לקבל גם הערכות תקציביות לתקציבים הנדרשים ליישום אותה תכנית כדי שלפני שזה יהיה סגור ונעול, אולי נוכל לזהות עוד כמה כשלים ולתקן תוך כדי תנועה.
אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שבין ההמלצות שלנו אנחנו כן רוצים להעלות את נושא רישוי העסקים כפי שנעשה לגבי האלכוהול בהפעלת השוט הכלכלי, לבדוק איך ניתן ליישם את זה במועדוני החשפנות.
דוד צור: אני אשלים שתיים-שלוש נקודות.
דוד צור: קודם כל, הנושא של התכנית הזאת לגבי התקצוב, כפי שאמרה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אנחנו נרצה מאוד לעקוב ולראות שוועדת המנכ"לים תאשר את התקציב הזה.
דוד צור: עשינו מספר דיונים בנושא התקציב בפעמים הקודמות ולמעשה היינו מאוד רוצים שהמשרדים יבודדו.
דוד צור: את הישיבה ב-18 לחודש אנחנו מייחדים אך ורק לנושא הזה ואני אומר את זה דווקא במובן החיובי ומציין שמשרד החינוך הסכים להעלות על דל שפתיו את המילה זנות וזנות קטינים ולקיים על זה יום מיוחד ב-18 לחודש אז נוכל להאיר את הדברים האלה.
דוד צור: צריך לבודד וממש לצבוע את הנושאים שמטופלים בתחום הזה של ניצול קטינים לזנות ולניצול מיני לבין דברים אחרים שקשורים בתוך הדבר הגדול הזה שנקרא כישורי חיים, אלימות נוער ועוד כהנה וכהנה דברים שצריכים להיות מטופלים.
דוד צור: לכן התכנית הזאת היא תכנית שהיא מאוד ממוקדת לנושא הזה ואם נצליח אתה, טוב.
דוד צור: אני מבקש מהמשטרה ומהפרקליטות – זאת בקשה שכבר הייתה לנו בשניים-שלושה דיונים קודמים – לבודד את הנושא של התיוג של התיקים בנושא של זנות קטינים.
דוד צור: שעון החול אוזל כי לפני חצי שנה אמרתם שמונה חודשים והדרישה שלכם לחודשיים לפרסום הדוח.
<ציפי נחשון גליק: אתה יודע כמה זה לגייס אנשים שמבינים?
דוד צור: על הדבר הזה אני שומע כבר שנה.
דוד צור: מחרתיים אני בדיוק שנה חבר כנסת ואני שומע על הקושי הזה מהדיון הראשון.
דוד צור: אנחנו מצפים שהדוח הזה יבוא כדי שיהיה מסד נתונים שכולם יוכלו לעבוד על פיו.
דוד צור: אני מבקש מהמשטרה ומהפרקליטות לבודד את אותם תיקים בהם יש אכיפה או אין אכיפה כדי שפעם אחת נוכל לדעת כמה תיקים נפתחו בנושא הזה וכמה כתבי אישום הוגשו.
אורלי לוי אבקסיס: אם יורשה לי, אני אוסיף כאן גם את משרד המשפטים לנושא חובת הדיווח.
דוד צור: זאת כבר חקיקה.
אורלי לוי אבקסיס: הרבה מאוד זמן זה בצינור, עוד מהכנסת הקודמת.
<דליה אברמוף: לעניין הדיון אני מסכימה, אבל אם יהיה לי ילד או ילדה שהם מתחת לגיל 14, באופן טבעי אני אאשים את החשוד בעבירות של מעשה סדום, אינוס וכן הלאה.
דוד צור: אני מדבר לא על האכיפה עצמה.
דוד צור: לכו לעבירה החמורה כמובן אבל לפחות את הדיווח נוכל לקבל כשיש כאן
דוד צור: גם אכיפה בנושא של זנות קטינים.
דוד צור: זאת אומרת, לנו יהיו מדדים, לכם יהיו מדדים ביכולת לנתח את זה.
אורלי לוי אבקסיס: מה קורה אם מדובר בגילאי 14 פלוס?
<דליה אברמוף: מתחיל להיות הרבה יותר פרובלמטי, בעיקר ראייתית ואז אנחנו נכנסים לבעילה אסורה בהסכמה.
<דליה אברמוף: בעיני גיל 16 היא עדיין לא רק קטינה או קטין חוקי אלא בהרבה מובנים של החיים ומבחינת החקיקה הם די אוטונומיים לבצע כל מיני פעולות.
אורלי לוי אבקסיס: את יודעת שהעלינו את גיל המושגח.