GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<דנה נאור מנדאל: כך שאת ההתייחסויות פה צריכים לקחת באיזשהו עירבון מוגבל, כי המדינה רוצה להגן על עצמה, ובפרט אגף התקציבים, מפני תביעות עתידיות שבהחלט יכולות להגיע, כי הנתונים נמצאים וגלויים.
<דנה נאור מנדאל: כך שאם נשאַל פה קודם מי מגן על המעבידים, אז אני רוצה לומר: מי מגן על העובדים והעובדות?
<דנה נאור מנדאל: כלומר, קולם של העובדים ושל העובדות שכמעט שלא נשמע פה בדיון - - -
<מאירה בסוק: במיוחד העובדות.
<דנה נאור מנדאל: במיוחד העובדות, כמו שאומרת מאירה, בצדק.
<דנה נאור מנדאל: אני חושבת שמאוד חשוב לקדם את הנושא הזה, כי רק שקיפות תוביל לתיקון המצב, וכל עוד החוק היום מדבר על אכיפה בידי עובדים ועובדות, אין שום דרך שהם יוכלו לממש את הזכות המוקנית להם על פי חוק אם הנתונים לא יהיו גלויים.
<דנה נאור מנדאל: ומעסיק שהוא הגון ולא מפלה בשכר, אני לא רואה איזו סיבה יש לו להתנגד לפרסום נתוני השכר בחלוקה מגדרית, עם ההגנות המתאימות על סודות מסחריים.
עליזה לביא: אין לנו הרבה זמן, אנחנו חייבות לעבור לחלק הנוסף.
עליזה לביא: אבל אנחנו נמשיך ונדון, וניתן תאריך שיספיק לכולם כדי להתכונן.
עליזה לביא: אחרונת הדוברות בחלק הזה, תמר אדלשטיין זקבך, מנהלת שוות ערך, שתי"ל, בבקשה.
<תמר אדלשטיין זקבך: תודה.
<תמר אדלשטיין זקבך: אני רוצה להתחיל בנושא של דוח הממונה והפילוח המגדרי.
<תמר אדלשטיין זקבך: הפילוח המגדרי שהתווסף לדוח נעשה בעקבות פעילות של הארגונים ששותפים בפרויקט של שוות ערך ושל ארגונים אחרים.
<תמר אדלשטיין זקבך: אני שמחתי לראות שהממונה על השכר הציג את זה כחובה שלו, כפי שאולי ראיתם בפרסומים, כי בזמנו זה לא נתפס כחובה.
<תמר אדלשטיין זקבך: זה אולי מדגים את הקושי ביישום של חוק שיווי זכויות האישה, של הפילוח הסטטיסטי: שלא בדיוק ברור איזה נתונים צריכים להיות מוצגים ומי הגופים שצריכים להציג.
<תמר אדלשטיין זקבך: על כן יש חשיבות להגביר את השקיפות ואת חשיפת הנתונים, גם במגזר הציבורי ובוודאי במגזר הפרטי.
<תמר אדלשטיין זקבך: ואגב, אנחנו רואים את זה לא רק במדינות אירופאיות, שחשודות תמיד בהעדפת יתר של העובדים, אלא גם בארצות הברית.
<תמר אדלשטיין זקבך: אחד החוקים שאובמה עמל על קידומו מאז שנבחר הוא איסור של סודיות שכר.
<תמר אדלשטיין זקבך: אני רוצה להגיד משהו לגבי סוד מסחרי.
<תמר אדלשטיין זקבך: חשוב לציין שמעסיקים חולקים בינם לבין עצמם תנאי שכר.
<תמר אדלשטיין זקבך: התאחדות התעשיינים מפרסמת סקר שכר, ובזמנו ביקשנו לדבר איתם על פילוח מגדרי ונענינו בשלילה.
<תמר אדלשטיין זקבך: גם חברת "צבירן" מפרסמת סקר שכר על נתוני שכר בתעשייה, וסירבה להכניס לזה פילוח מגדרי, בטענה שאם יהיה פילוח מגדרי זה יעודד מעסיקים לתת לנשים פחות כי הם ידעו כמה נשים מקבלות פחות מגברים בכל אחד מענפי התעשייה.
<תמר אדלשטיין זקבך: כלומר, מעסיקים חולקים את המידע הזה בינם לבין עצמם כשזה טוב להם, אבל הם לא חולקים את זה עם העובדים שלהם ובמיוחד עם העובדות שלהם.
<תמר אדלשטיין זקבך: דבר אחרון, בהמשך למה שמאירה אמרה על משרדי הממשלה וגם בהמשך למה שעושה הממונה.
<תמר אדלשטיין זקבך: שוב, אנחנו מברכות על הנתונים, אבל חשוב לעבור מרק הסתכלות מגדרית על הנתונים, גם לצמצום פערי השכר עצמם, שזה השלב הבא והמתבקש.
<תמר אדלשטיין זקבך: חלק ממה שאנחנו עושות בשוות ערך זה לנסות לעבוד עם מעסיקים – אין לי דרך אחרת להגיד את זה – נאורים, שמעוניינים לבוא ולקחת את הנושא הזה ולצמצם את פערי השכר - - -
<תמי סלע: לקיים את החוק בעצם.
<תמר אדלשטיין זקבך: לקיים את החוק ולבדוק איך הם בודקים, איך הם מסתכלים על הנתונים, איך הם רואים איך העובדות שלהם עובדות – ולעבוד יחד לצמצום הפערים.
<תמר אדלשטיין זקבך: אנחנו עושים את זה עם משרד הבריאות, אנחנו עושים את זה עם עיריית באר שבע, אנחנו גם מתחילים לעשות את זה עם חברות פרטיות, וחשוב להמשיך את זה.
עליזה לביא: ופה המקום לברך אתכם ולומר לכם שאנחנו יחד איתכם.
עליזה לביא: אני עוצרת את החלק הזה של הדיון ומכריזה שהמשך הדיון יתקיים ביום שלישי, 4 בפברואר, בשעה 10:00 בבוקר, כאן בוועדה לקידום מעמד האישה.
עליזה לביא: אני מבקשת מכולם להעביר לנו ניירות עמדה והסתייגויות, בצורה מקובלת.
עליזה לביא: אני אשמח לקרוא את זה בדרך המקובלת ולא דרך עיתונים.
עליזה לביא: אנחנו עוברים לחלק השני של הדיון, שעוסק בחוק בישראל, שאינו מיושם באופן מלא.
עליזה לביא: יעל נתן, דוברת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בבקשה, גברתי.
<יעל נתן: שלום רב.
<יעל נתן: אני בעצם באה במקום יפית אלפנדרי, שממונה על קידום מעמד האישה במשרדנו ופשוט לא יכלה להגיע.
<יעל נתן: נמצאת איתי נורית דוברין, שאחראית על הסקר החברתי.
<יעל נתן: אנחנו מאז ומתמיד מפיצים נתונים ומעמידים אותם לרשות הציבור.
<יעל נתן: נתונים לפי מין.
<יעל נתן: בעבר הרחוק לא קראנו לזה "מגדר", כי המילה עדיין לא הייתה בשימוש שלנו.
<יעל נתן: כמעט כל נושא – אני חושבת שאפילו כל נושא – אנחנו מכסים גם עם נתונים לפי מין; אם זה בשנתון הסטטיסטי שלנו, אם זה בפרסומים שלפניכם.
<יעל נתן: יש כאן את הפרסום שלנו "נשים וגברים בישראל", שיש לו ביקוש עצום.
<יעל נתן: אנחנו מחדשים אותו מדי שנתיים, בגלל בעיות תקציביות.
<יעל נתן: בנוסף, מדי שנה אנחנו מוציאים הודעה לעיתונות – לקט נתונים לרגל יום האישה.
<יעל נתן: אנחנו לא חושפים שם פערים, אנחנו לא קוראים לזה פער, אנחנו לא קוראים לילד בשמו, אלא רק משקפים את הנתונים, והם מדברים בעד עצמם.
<יעל נתן: בנוסף, יש לנו את דוח "פני החברה", שהוצאנו לאחרונה, שבשנת 2009 היה מוקדש לפערים בין גברים לנשים.
<יעל נתן: אני אראה במצגת כמה תרשימים שמראים את אופן הצגת הנתונים של ההבדלים בין גברים לנשים בעולם ובארץ.
<יעל נתן: שוב, בלמ"ס אין גוף נפרד שעוסק בסטטיסטיקה מגדרית, אלא אנחנו פשוט עושים זאת באופן שוטף.
<יעל נתן: אגב, העלון הראשון שהוצאנו, "נשים בראי הסטטיסטיקה" היה בשנת 1996, והוא מביא נתונים כבר משנת 1976.
<יעל נתן: אנחנו מוציאים נתונים באופן שוטף גם בעלון "סטטיסטיקל" וגם בהודעות לעיתונות.
<יעל נתן: הנתונים שנמצאים במצגת מתייחסים לדמוגרפיה, חינוך, הכנסות, בריאות וכולי.
<יעל נתן: בתרשים שלפנינו רואים את שיעור הפריון הכולל של נשים.
<יעל נתן: הנתונים מתייחסים ל-2008 ו-2009, אבל אין הבדלים משמעותיים.
<יעל נתן: ב-2011 כבר הגענו לפריון כולל של 3, שזה מספר הלידות הממוצע שאישה יולדת בחייה.
<יעל נתן: אפשר לראות כאן את הנתונים בעולם לעומת ישראל.
<יעל נתן: השקף הבא מציג את תוחלת החיים בישראל לפי גברים-נשים.
<יעל נתן: יש כאן תרשים נוסף על תוחלת חיי גברים ונשים במדינות ה-OECD.
<יעל נתן: הנתונים מדברים בעד עצמם.
<יעל נתן: יש כאן שקף של שיעור המעשנים במדינות נבחרות.
<יעל נתן: בישראל האחוז די גבוה, אבל בקרב הנשים הוא נמוך יותר.
<יעל נתן: בנתוני חינוך והשכלה – התפלגות בוגרי תואר ראשון לפי מין ומדינה בשנים 2006, 2007.
<יעל נתן: ההבדלים הם לא דרמטיים, אבל הם מתקדמים, כלומר, הנשים ממשיכות לעלות.
עליזה לביא: אבל זה 2007, 2008.
עליזה לביא: היום, ב-2014, הנתונים השתנו לחלוטין.
עליזה לביא: בכל בוגרי תואר ראשון, שני ושלישי יש רוב נשי.
<תמי סלע: גם פה יש רוב נשי.
<יעל נתן: בשקף הבא אפשר לראות הנדסת ייצור ובנייה לפי מין ומדינה.
<יעל נתן: ישראל בולטת במספר הנשים שלומדות את המקצועות האלה.
<יעל נתן: כנ"ל גם במדעים.
<יעל נתן: שוב, מדובר על 2006, 2007.
<יעל נתן: יש לנו כבר נתונים קצת יותר חדשים, ואני בהחלט מוכנה לשלוח לכם מצגת עם נתונים מעודכנים יותר.
<יעל נתן: השקף הבא: התפלגות שיעורי השתתפות בכוח עבודה לפי מין.
<יעל נתן: שוב, גם כאן יש התקדמות.
<יעל נתן: היום שיעור ההשתתפות של נשים בכוח העבודה כבר קצת מעל 50%.
<יעל נתן: השקף הבא: היקף כוח עבודה.
<יעל נתן: זו גם דוגמה לצורה שבה אפשר לבקש מאיתנו נתונים.
<יעל נתן: אנחנו נותנים אותם בכל מיני רזולוציות, ובהרבה מאוד נושאים שלא מוצגים כאן.
<עמליה שרייר: אבל זה מלפני חמש שנים.
<יעל נתן: נכון.
<יעל נתן: אגב, אין עדיין נתוני 2013.
<יעל נתן: אנחנו היום בנתוני 2012, 2011.
<יעל נתן: אני מסכימה איתך ש - - -
עליזה לביא: אולי את הישיבה הבאה תפתחי באיזה מצגת רעננה, שנבין ונדע.
עליזה לביא: אולי גם תשקפי לנו פניות חדשות שמגיעות לשולחנך בהיבטים של רזולוציות כאלה ואחרות.
עליזה לביא: בואי תני לנו ראייה עכשווית.
<יעל נתן: אני יכולה לומר שהיקף הפניות ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה הוא אדיר, בכל מיני נושאים.
<יעל נתן: בנושאי מגדר זה כמעט חלק מהעבודה השוטפת, ולכן ככל שיבואו יותר פניות.
<יעל נתן: ..
<יעל נתן: אנחנו מספקים עבור מכון אדוה ועבור משרדי ממשלה שונים.
<יעל נתן: אלה גם נתונים שאנחנו לא מפרסמים באופן רשמי בפרסומים שלנו, אבל ככל שיהיו יותר בקשות כאלה זה ייכנס - - -
<מאירה בסוק: למה אתם לא מפרסמים אלא אם מבקשים אתכם?
<יעל נתן: לא, את לא הבנת - - -
עליזה לביא: אז אולי תחדדי את התשובה, כי מאירה מאוד בקיאה בקבלת נתונים, ואם היא לא בעניינים אז מה יגידו אזובי הקיר.
<יעל נתן: כל מה שאנחנו מעבדים מפורסם רשמית באתר שלנו.
<יעל נתן: החלק מהשנתון הסטטיסטי משנת.
<יעל נתן: .. את יכולה לראות שבמחצית ממנו יש נתונים לפי מין.
<יעל נתן: זה גם מופיע בהודעות לעיתונות ותוצרים אחרים שלנו.
<יעל נתן: ויש גם תוצרים ייחודיים שאנחנו מפתחים ממש בשנים האחרונות, כמו העלון "סטטיסטיקל", שהוא נפלא - - -
עליזה לביא: יעל, אנחנו פתחנו פה בוועדה ספרייה של ספרי מגדר ועבודות.
עליזה לביא: נוכל לקבל פעמיים בשנה - - - ?
<יעל נתן: אתם מקבלים, נדמה לי, באופן שוטף.
עליזה לביא: אני רואה את החומרים שהוגשו לוועדה בפעם הראשונה.
<יעל נתן: בסדר, אנחנו נשמח להעביר.
עליזה לביא: קיבלתי מכם חומרים כחוקרת באקדמיה, ופה המקום להודות לכם.
עליזה לביא: אנחנו נשמח לקבל גם לספרייה שלנו, שפתוחה לחברות וחברי כנסת וגם לחוקרים וחוקרות.
עליזה לביא: נשמח לקבל את כל החומרים הקיימים, לטובת כולם.
<יעל נתן: בשמחה.
<יעל נתן: אני רק רוצה לומר שפרסומי הנייר הולכים ומתמעטים, כי הכול נמצא באתר.
<יעל נתן: אנחנו נשמח להדריך אתכם במציאת נתונים - - -
עליזה לביא: אנחנו נעשה בדיקה, ואם צריך הדרכה אז נגיד לכם.
עליזה לביא: עמליה, צריך להיכנס לאתר שלהם לראות אם זה ברור לציבור, כי אולי צריך לדוקטורט כדי לקרוא את הנתונים האלה.
עליזה לביא: אז גם את זה צריך לבדוק.
<תום שניר: זה סביר.
<תום שניר: אפשר להבין את זה.
עליזה לביא: אפשר?
עליזה לביא: טוב, אבל אתה גאון.
<יעל נתן: אנחנו נשמח.
<יעל נתן: אנחנו בקשרים יום-יומיים עם מרכז המחקר והמידע של הכנסת.
עליזה לביא: שרון?
<שרון סופר: יש שיתוף פעולה נהדר, כולל עיבודים מיוחדים שנדרשים, במידה שיש להם.
<נורית דוברין: אני מנהלת תחום הסקר החברתי בלמ"ס.
<נורית דוברין: אני רוצה להדגיש שתי נקודות שיעל הזכירה.
<נורית דוברין: דוח פני החברה שלנו מפורסם בחמש או שש השנים האחרונות, ונמצא כמובן באתר הלמ"ס.
<נורית דוברין: בדוח הזה יש פילוח לפי קבוצות, ואנחנו מוצאים בעזרתו דרך לשים זרקור על קבוצות מוחלשות.
<נורית דוברין: הראשון היה על ערבים-יהודים, השני, ב-2009, היה על גברים-נשים, ויש לנו דוח שהפילוח שלו הוא מרכז-פריפריה.
<נורית דוברין: זאת אומרת, הדגש שלנו בפרסומים על קבוצות מוחלשות הוא חשוב גם בהקשר המגדרי מפני שבתוך כל הקבוצות האלה אנחנו מוצאות שהמגדר הנשי עוד יותר מופלה בתוך הקבוצה.
<נורית דוברין: זאת אומרת, לחקירה של הנשים בתוך הקבוצות יש ערך בפני עצמו וצריך לשים על זה דגש מיוחד.
<נורית דוברין: בסקר החברתי יש לנו סקר שעוסק גם בתפיסות והתנהגויות, ואנחנו רואים שם הבחנות בין גברים לנשים.
<נורית דוברין: היה לנו שם פרק של חלוקת תפקידים בין המינים ועוד נושאים שקשורים לרווח הפרט.
<נורית דוברין: כפפה שאנחנו לא כל כך מצליחים להרים אותה בלמ"ס, בדרך כלל בגלל אילוצי תקציב, זה סקר של ניצול זמן.
<נורית דוברין: אני חושבת שזה ייתן תמונה מאוד בהירה לגבי עבודת נשים ללא שכר בכל מיני תחומים.
<נורית דוברין: בהקשר המגדרי זה אתגר שאנחנו מנסים לעמוד בו, בינתיים לא כל כך בהצלחה.
<נורית דוברין: זה אתגר קשה, אבל אנחנו מתיימרים לעשות אותו.
עליזה לביא: את מכירה סקר כזה בעולם?
<נורית דוברין: כן, בארצות הברית, באיחוד האירופי, בניו-זילנד, באוסטרליה – יש המון מדינות דוברות אנגלית שמבצעות את הסקר הזה.
<נורית דוברין: בשנת 2013, 2014 המידע כולו לגבי מתודולוגיה נמצא באינטרנט.
<נורית דוברין: היה לנו סקר תקצוב זמן בשנת 1991, שהיו לו את המגבלות שלו, אבל עברו כבר יותר מ-20 שנה.
<נורית דוברין: הכול נמצא באינטרנט ואנחנו יכולים לקחת את הכול, אבל אנחנו כן צריכים לפתח כלים טכנולוגיים ומתודולוגיים שכרוכים בהקצאת משאבים מיוחדים.
עליזה לביא: זה רמז שאנחנו צריכות לעזור?
<נורית דוברין: אני לא רוצה לרמוז, אנחנו לא באנו לדבר על תקציב.
<נורית דוברין: אני רק אומרת שאנחנו מאוד לקראת זה, והמדען הראשי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מאוד מעורב בזה.
<נורית דוברין: בשלב הזה זה תיאורטי בהקשר של מגדר.
עליזה לביא: מאוד מעניין.
עליזה לביא: נרשום לנו את זה.
<תמי סלע: אני חושבת שדווקא בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה החוק מ-2008 יחסית כן מיושם.
<תמי סלע: אז אולי ננסה להבין האם התיקון בחוק שיווי זכויות האישה, שהופנה גם למשרדי ממשלה אחרים ולגופים ציבוריים אחרים, האם הוא מיושם במשרדי הממשלה, ועד כמה.
<תמי סלע: אני לא יודעת אם לכם יש מידע, אולי דרך עבודה משותפת מול משרדי ממשלה או אולי דרך ארגונים מהשטח שמנסים לקבל מידע.
עליזה לביא: גברתי, בבקשה.
<טטיאנה סלובודניצקי: אני טטיאנה סלובודניצקי, ממשרד האוצר, אגף הכלכלה, הכנסות המדינה.
<טטיאנה סלובודניצקי: לגבי הנתונים שקיימים, יש לנו דוח שנתי שבין היתר מנתח נתונים על יחידים, שנלקחים מדיווחים של מעסיקים לרשויות המס.
<טטיאנה סלובודניצקי: בהחלט יש התייחסות לפילוחים לפי מין.
<תמי סלע: איזה נתונים יש בדוח הזה?
<טטיאנה סלובודניצקי: כל מה שמוגש לרשויות המס – ענייני שכר, הכנסות, וגם דיווחים של יחידים עצמאים.
<טטיאנה סלובודניצקי: יש פילוח מגדרי, אבל אפשר לעשות אותו יותר מעודן.
<טטיאנה סלובודניצקי: זה משהו שכבר קיים, אבל לא ממש מודעים לזה.
עליזה לביא: טוב להכיר.
<שרון סופר: אתם עושים פרסומים על נתוני הדוח?
עליזה לביא: גברתי, אפשר לקבל עותק?
<טטיאנה סלובודניצקי: הדוח הכי מעודכן רק הודפס, אבל באינטרנט יש מזמן.
<טטיאנה סלובודניצקי: עיתונאים מכירים את זה, וזה מקבל הד תקשורתי, אבל משום מה בתוך הבית לא מכירים את זה.
עליזה לביא: אז הנה, כבר הרווחנו כולנו.
<מאירה בסוק: איך זה נקרא?
<טטיאנה סלובודניצקי: דוח שנתי של מינהל הכנסות המדינה.
<מאירה בסוק: את זה אני מכירה, אבל יש - - -
<טטיאנה סלובודניצקי: יש פרק שנקרא "ממצאים ממודל המס", ויש שם גם הכנסות.
<מאירה בסוק: ויש לך מסקנות מזה?
<מאירה בסוק: למשל שנשים נמצאות בסף מס שלילי יותר מגברים?
<טטיאנה סלובודניצקי: כן, לגמרי.
<מאירה בסוק: אבל אתם לא מוציאים דיווח - - -
עליזה לביא: גברתי, אנחנו חייבים לסיים, אבל אני אשמח אם בדיון הבא תשתפי אותנו בכמה תובנות מהדוח הזה.
<שרון סופר: ותאמרי איזה עוד פילוחים אתם יכולים לעשות אם יהיו בקשות.
<שרון סופר: הנתון נשאר רק ברמה הכללית, אבל עם הנתונים האלה אפשר לעשות - - -
<טטיאנה סלובודניצקי: כרגע יש פילוח של סך האוכלוסייה לפי גברים ונשים, כולל הכנסות לפי עשירונים, מאיונים, חציונים, סף המס והכול.
<טטיאנה סלובודניצקי: אפשר לעשות את זה גם לשכירים-עצמאים בנפרד, אפשר לעשות פריפריה-מרכז בנפרד, אפשר לפי ענפים ועוד.
עליזה לביא: אז אנחנו נפתח איתך את הישיבה הבאה שלנו.
עליזה לביא: יש פה שאלה של תמי למכון אדוה.
<תמי סלע: עד כמה אתם מצליחים לקבל נתונים ממשרדים בהקשר הזה?
<ולריה סייגלשיפר: תלוי איזה משרד.
<ולריה סייגלשיפר: מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה למשל אנחנו מקבלים בדרך כלל כל מה שאנחנו מבקשים.
<ולריה סייגלשיפר: ממשרדים אחרים – זה תלוי בבקשות שלנו, תלוי איזה מחקר אנחנו עושים.
<ולריה סייגלשיפר: לכן אני לא יכולה לענות על זה.
<ולריה סייגלשיפר: זאת ההתייחסות שלי, אולי את רוצה משהו יותר ספציפי?
<תמי סלע: הוועדה מנסה להבין אם החוק מיושם - -
<ולריה סייגלשיפר: החוק לא מיושם.
<תמי סלע: - - והדרך לעשות את זה היא לפנות כמובן למשרדים אבל גם לגורמים שאולי היו רוצים להשתמש בנתונים אבל לא מצליחים למצוא אותם.
<תמי סלע: יכול להיות שגם צריך לפנות לממונות על קידום מעמד האישה במשרדי הממשלה ולבקש מהן איזשהו דיווח על איך הם מקיימים את הסעיף הזה ואיזה נתונים הם כן מפלחים.
<טלילה שחל רוזנפלד: אני טלילה שחל רוזנפלד, מנהלת האגף לקידום נשים, נציבות שירות המדינה.
<טלילה שחל רוזנפלד: מדי שנה אנחנו מפרסמים, וגם מגישים לכנסת, דוח שכולל נתונים לגבי התפלגות מגדרית של גברים ונשים בכל התפקידים, כל הדרגים, בכל משרד ובכל דירוג.
<טלילה שחל רוזנפלד: זה דוח מאוד מפורט.
<מאירה בסוק: אבל בלי עובדי קבלן.
<טלילה שחל רוזנפלד: רק עם עובדים בשירות המדינה.
עליזה לביא: אנחנו נקדיש לכך ועדה מיוחדת בשיתוף המנכ"ליות של משרדי הממשלה.
<תמי סלע: אבל זה בעצם דוח שהוא לפי חוק שירות המדינה.
<תמי סלע: השאלה עד כמה המשרדים עצמם מנסים ליישם את התיקון הזה.
עליזה לביא: אז בוא נשמע את הנציגה של "חופש המידע".
<רחלי אדרי: אני עורכת דין רחלי אדרי.
<רחלי אדרי: אנחנו כן מתעסקים בקבלת מידע, פחות עם הלמ"ס ויותר עם המשרדים הרחבים, וברוב המשרדים אין פילוח מגדרי.
<רחלי אדרי: החוק הזה לא מיושם בכלל.
<רחלי אדרי: גם אם אני אתן לכם דברים הכי פשוטים, למשל רוב הפעמים אנחנו מקבלים את רוב המידע ללא תעודת זהות וללא שם, ואם אנחנו רוצים לדעת אם זה זכר או נקבה, אם יש הסדרי ניגוד עניינים ודברים מהסוג הזה – זה לא מיושם בכלל.
<רחלי אדרי: באמת, אני יכולה לחשוב על אלפי בקשות ממשרדי ממשלה שבהן אין אפילו את הרובריקה הכי פשוטה הזאת.
<רחלי אדרי: זה לא מיושם.
<עמליה שרייר: אולי לקראת הישיבה הבאה אפשר לבקש מכל אחד מהמשרדים סביב השולחן להביא דיווח על אופן יישום החוק.
<הדס אגמון: יש לי שאלה: ככה אתם מבינים את הוראות הסעיף?
<הדס אגמון: שבהסדר ניגוד עניינים צריך.
<הדס אגמון: ..? כי אני, בקריאה פשוטה של הסעיף - - -
<רחלי אדרי: לא, זה לפי התיקון הקודם, של 2008.
<רחלי אדרי: אני לא מדברת על התיקון הזה.
<הדס אגמון: גם לפי התיקון הקודם, של 2008, "גוף ציבורי העורך דרך קבע איסוף ועיבוד של מידע הנוגע ליחידים ומפרסמו לציבור במסגרת פרסום כללי שנועד לשמש גם למטרות סטטיסטיות, יכלול בפעולותיו כאמור התייחסות למין".
<הדס אגמון: אני מבינה שזה נוגע לדברים שאמרה חברתי לאוצר, זה נוגע לחלק מהגופים, אבל אני לא חושבת שזה מגיע לאן שאת מדברת.
<הדס אגמון: זה למטרות סטטיסטיות, ואילו הסדר ניגוד עניינים לא נעשה למטרות סטטיסטיות ולא מפורסם למטרות סטטיסטיות.
<הדס אגמון: יכול להיות שמה שאת מדברת עליו הוא נחוץ, אבל אני חושבת שצריך להיצמד ללשון החוק.
<רחלי אדרי: הבקשה של התקציבים היא סך הכול להוסיף עוד רובריקה קטנה של זכר/נקבה.
<רחלי אדרי: זה לא מצריך איזושהי הקצאה מיוחדת, זה בסך הכול כמו שבן אדם ממלא פרטים בתעודת זהות, שימלא זכר/נקבה.
<הדס אגמון: יכול להיות, אבל זה לא מעיד על אי-יישום החוק הזה.
<רחלי אדרי: אוקיי, אני צריכה לחשוב על עוד דברים.
<רחלי אדרי: אבל יש לא מעט דברים שאנחנו מבקשים לגביהם פילוח מגדרי, אבל אין.
<רחלי אדרי: אני יכולה להגיש לוועדה רשימה של דברים שלגביהם ביקשנו פילוח מגדרי אבל אין.
עליזה לביא: אנחנו נשמע אותך בישיבה הבאה, לאחר שנשמע את הדברים של האוצר.
עליזה לביא: בקיצור, אני רואה שכולנו צריכים לעשות קצת שיעורי בית לישיבה הבאה.
עליזה לביא: אני לא אומרת את זה כביקורת אלא להפך – אנחנו פתחנו פה דיון מעמיק.
עליזה לביא: אני חוזרת ואומרת שרק ביחד נצליח לתקן, והלוואי שאני לא אצטרך לחוקק חוקים, אלא שזה יבוא מהציבור, למען חברה שוויונית יותר שנשאיר לילדים של כולנו.
עליזה לביא: כולנו ניפגש כאן, כולל כאלה שלא טרחו להגיע ונקרא אותם לסדר, ב-4 בפברואר בשעה 10:00 בבוקר.
<תמי סלע: ולהכין לפני הישיבה הבאה, בהקדם האפשרי, את ההערות לנוסח, כי תתקיים ישיבה עם המשרדים עוד לפני 4 בפברואר.
עליזה לביא: אני שמחה מאוד להיות כאן.
עליזה לביא: יש חברי כנסת בדרך ועוד אנשים, אבל יש לנו יום מאוד עמוס ואנחנו עשינו את כל הדרך כדי להספיק לשמוע, להכיר, ללמוד.
עליזה לביא: זו פגישה שנייה שלנו אחרי הישיבה במליאת הכנסת המשותפת עם ועדת הפנים, עם חברת הכנסת מירי רגב.
עליזה לביא: שמענו ואנחנו מכירים, וגם לאור ההתפתחויות האחרונות והתגובות נוכח תכנית פראוור, אני הייתי מאוד מבקשת בראשית דבריי ואשמח מאוד אם נוכל ליצור בינינו מערכת יחסים בונה של אמון וכוונות, לנסות כמה שאפשר, אני יודעת שחלק מהדוברות והדוברים ידברו גם על הקשר עם התכניות למיניהן של המדינה והמקום של נשים בכלל ובחברה הבדואית, אבל אני הייתי מבקשת לנסות לכרות בינינו ברית שתמשיך הלאה, על כל הצרכים והבקשות, והתפקיד שלי כיושבת ראש הוועדה למעמד האישה בישראל לתת מענה לכל הנשים במדינה, ללא הבדל דת, שיוך כזה או אחר, אמונה כזו או אחרת ובאמת להשתדל להיות נכונה לכולם, על הרגישויות ועל האחרוּת התרבותית ועל המקום שלנו כנשים בכלל בישראל.
עליזה לביא: אני יודעת שיש סוגיות פוליטיות, אני חלק מהסוגיות הפוליטיות, אני ישות פוליטית, אני חברת כנסת, אני במפלגה, אני בקואליציה, אבל אני גם יושבת ראש הוועדה למעמד האישה והתפקיד שלי הוא לעשות הכול כדי שלכולן ולכולם יהיה יותר טוב ואני צריכה את העזרה שלכם.
עליזה לביא: אני עזבתי את הכול ובאתי לפה כדי לשמוע, להכיר מקרוב, ללמוד מכן, אתן בשטח, אתן יודעות הרבה יותר טוב מכולן.
עליזה לביא: אני שמחה שיש פה גבר, אחד, שניים, אבל מאוד חשוב לי ליצור את מערכת יחסי האמון הזאת.
עליזה לביא: גם אם יהיו דברים שאנחנו נהיה חלוקים עליהם ברמה האידיאולוגית, ברמה הפוליטית וגם ברמה של הנושאים שנמצאים על סדר היום של המדינה.
עליזה לביא: כן פראוור, לא פראוור, אני הייתי מאוד רוצה שנתמקד באמת בדברים שאנחנו רוצים ורוצות ביחד לקדם אותם.
עליזה לביא: אני פה בשבילכן, אני לא יכולה לבד.
עליזה לביא: אני צריכה אתכן, אני צריכה אתכן מעורבות, אני צריכה אתכן בוועדה, אני צריכה דוחות, אני צריכה חוות דעת.
עליזה לביא: אנחנו משתדלים לפרסם את סדר היום של הוועדה מראש כדי לשמוע מנציגים ונציגות, גם מנציגות שלא נמצאות בכנסת ישראל, כי המפלגות שהן מצביעות לא מאפשרות לנשים להיבחר, והזמנתי משלחות של הנשים החרדיות ושל הנשים הערביות, אני אשמח מאוד לראות אתכן, במיוחד בנושאים וסוגיות שמעסיקים וקשורים אליכן.
עליזה לביא: עוד מעט יש דיון על בריאות, סוגיה מאוד קרובה ומאוד מאוד חשובה, ואני מאוד רוצה, ואם אי אפשר להגיע, אז אפשר לשלוח לנו חומרים ואנחנו יכולים להתייחס אליהם.
עליזה לביא: גם אם זה שאלות לשרה וגם אם זה בשאלות לעוד דברים.
עליזה לביא: אני הייתי מציעה שאולי נעשה היכרות קצרה, כל אחד ממש בקצרה יציג את עצמו ונדע לאן אנחנו הולכים.
עליזה לביא: אז אני שמחה באמת לפתוח את הסיור של הוועדה כאן איתכן ביחד.
עליזה לביא: היום יום ראשון ה' בטבת, תשע"ד, ה-8 בדצמבר.
עליזה לביא: יש לנו סדר יום ארוך ואנחנו נשתדל לעמוד בזמנים, סיור של הוועדה בנגב שאורגן על ידכן, ארגוני הנשים הערביות, ולא על ידי גורמים אחרים שהזמינו אותנו והחליטו מה כן נראה ומה לא נראה, אלא באמת אתן בחרתן ממה ואיך לבנות את היום הזה, ואנחנו כאן אורחים שלכן.
עליזה לביא: אני כמובן גם מברכת את נציגי הארגונים, משרדי הממשלה וכל מי שנמצא כאן.
עליזה לביא: אנחנו תיכף נשמע מי נמצא כאן ומי עוד יגיע.
עליזה לביא: אני מודה לוויצ"ו על האירוח, בדקה ה-90.
עליזה לביא: ולפני שנדבר על מצבן של נשים ערביות אולי נעשה סבב היכרות.
עליזה לביא: (סבב היכרות).
<ביראן סלזמה: שלום, אני ביראן סלזמה, מתנדבת באיתך-מעכי, סטודנטית לפוליטיקה וממשל ותקשורת בבן גוריון.
<ביראן סלזמה: זו השנה השנייה שלי.
<אינסאף אבו שארב: אני מנהלת את המרכז לתביעות האישה בדואית, מעמותת איתך-מעכי, משפטניות למען צדק חברתי, ואנחנו היינו שמחות באמת לארח אתכם במשרדים שלנו, כפי שהיה מתוכנן, אבל מפאת המספר הגדול וזה מאוד חשוב שיגיעו לכאן כמה שיותר נציגים וישמעו ויכירו יותר את הצרכים של הנשים, אז אנחנו עשינו את זה באמת בדקה ה-90 פה.
<אינסאף אבו שארב: אנחנו מאוד שמחות בשם כל ארגוני הנשים הבדואיות על ההיענות שלכם, על שיתוף הפעולה ואני מקווה שייצאו מזה תוצרים מאוד חיוביים שישליכו על המעמד של הנשים.
<חיא ניבידאת: אני סטודנטית שנה ראשונה באוניברסיטה, מתנדבת פה באיתך-מעכי.
<הילה כהן: אני הילה, אני גם סטודנטית בבן גוריון, לפוליטיקה וממשל וסוציולוגיה ומתחילה השנה להתנדב באיתך-מעכי.
<אלה אייל בר דוד: אני ממשרד הכלכלה, ממונה על התעסוקה.
<אלה אייל בר דוד: אני הרפרנטית של כל תחום החברה הערבית.
<עת'דאל אבו עאייש: מכפר לקייה, סטודנטית למשפטים, תואר ראשון גם בפוליטיקה וממשל בבן גוריון ועכשיו אני מנהלת את סניף מרכז ידיד ברהט.
<מיכל שרף: אני מהיחידה לשוויון בין המינים בחינוך, משרד החינוך.
<מיכל שרף: אני המדריכה שאחראית על כל הדורות.
<מיכל שרף: יש לנו פעילויות בכל רחבי הארץ ותכניות העצמה לבנות, גם עכשיו לבנים, גם במגזר הבדואי.
<רנדה זריק: מפקחת על גני ילדים במחוז דרום.
<רנדה זריק: נציגה של משרד החינוך.
<רנדה זריק: שלחה אותי מנהלת המחוז והיא מברכת על הוועדה ועל היום הזה והיא תמיד בעד נשים ומעמד האישה, וגם אני, ואני שמחתי שאני מצטרפת לוועדה הרצינית הזו.
<ריקי שגיא: אני עובדת סוציאלית, מנהלת מרכז לשלום המשפחה הבדואית שהוא מרכז למניעת אלימות של המגזר.
<ריקי שגיא: אנחנו עמותה בשם אלואחא בנגב, עובדים תחת פיקוח של משרד הרווחה.
<עופרה סער: אני עובדת סוציאלית באלואחא, המרכז לשלום המשפחה הבדואית.
<אורית שפירא מימון: אני ממשרד הפנים.
<אורית שפירא מימון: נשלחתי לפה על ידי הממונה על מעמד האישה במשרד.
<ליאורה שחר רוטברג: בוקר טוב.
<ליאורה שחר רוטברג: שמי ליאורה שחר, אני אחות מחוזית של משרד הבריאות כאן, מחוז דרום, וזה אומר מרהט עד אילת.
<ליאורה שחר רוטברג: אנחנו מפעילים במחוז דרום, בשונה משאר הארץ, גם את שירותי בריאות התלמיד וגם בטיפות חלב.
עליזה לביא: את יכולה להגיד על זה מילה, בבקשה?
עליזה לביא: פה בדרום יש אחיות בבתי הספר?
<ליאורה שחר רוטברג: כן, בדרום ובאשקלון, אלה המקומות היחידים בישראל.
עליזה לביא: למה זה הוחרג?
<ליאורה שחר רוטברג: אני חושבת שזה מוחרג מכל מיני סיבות.
עליזה לביא: מעולם זה לא הופסק?
<ליאורה שחר רוטברג: לא.
<ליאורה שחר רוטברג: זה היה במדינה, זה עבר לחברות פרטיות, זה חזר למדינה, זה יצא שוב לחברות פרטיות ולפני שנה וחצי זה הוחזר רק במחוז דרום ובמחוז אשקלון.
עליזה לביא: למי צריך להגיד תודה על זה?
<ליאורה שחר רוטברג: למשרד הבריאות ולמשרד האוצר.
עליזה לביא: ואיך זה עובד כאן?
<ליאורה שחר רוטברג: אני יכולה להגיד שעד שזה חזר אלינו, כשאנחנו קיבלנו את השירות בחזרה, אנחנו זה משרד הבריאות, שירותי בריאות הציבור, כשקיבלנו את השירות בחזרה במרץ 2012, שזה אמצע שנת הלימודים, היו בערך 30% כיסוי חיסונים, אנחנו סיימנו את השנה הראשונה עם כמעט 90% ואת השנה הקודמת עם 90%.
<ליאורה שחר רוטברג: אני יכולה להגיד לך שכשיש מצב כזה של התפרצות פוליו, אם השירות לא היה במדינה היה הרבה הרבה יותר קשה.
עליזה לביא: יש לי ממש צמרמורת כשאת מדברת, כי זה אחד הוויכוחים שלי עם שר האוצר והעדות שלך - - -
<ליאורה שחר רוטברג: אני חושבת שהחזירו את זה לדרום, ובאמת לא בכל הסיבות אני מצויה, אבל הסיבה שדווקא בדרום קשה יותר ובגלל זה החזירו את זה למדינה, אני חושבת שמוכיחה את עצמה.
<דליה בן שמעון: אני מנהלת תחום הגמלאות בביטוח לאומי באר שבע.
<דליה בן שמעון: סניף באר שבע חולש בעצם מנתיבות עד אילת, שזה כמובן כולל בתוכו את כל המגזר הבדואי ואנחנו מצויים בקשר עם עמותת איתך לגבי הטיפול בנשים הבדואיות בפרט, ובכלל בבדואים.
<דליה בן שמעון: קיימות לא מעט בעיות, הן מבחינת החוק והסיווג והמשפחות המורחבות שיש במגזר הבדואי, שזה באמת טיפול מאוד מאוד ייחודי, שרק סניף באר שבע מתמחה בו בדרום.
<דליה בן שמעון: יש המון המון בעיות.
<רוית פרץ: בוקר טוב.
<רוית פרץ: אני גם מביטוח לאומי.
<רוית פרץ: אני מנהלת מרכז השירות פה בבאר שבע והבטחת הכנסה באשנבים.
<רוית פרץ: (המשך סבב היכרות).
<ח'אלד אזברגה: אני מפקח מחוזי במשרד העבודה והרווחה, בשירות לפרט והמשפחה, שהוא אמון על הטיפול באלימות המשפחה, בין היתר.
<ח'אלד אזברגה: אני רציתי גם בשם המשרד להודות לוועדה ולעמותות שארגנו את הסיור של היום, וחשוב לי להגיד שהמשרד פתוח לשיתופי פעולה עם הארגונים של המגזר השלישי, אנחנו מנסים להוביל טיפול חברתי עם הקהילה, אבל אנחנו גם ערים לנושאים הרגישים וכל פרספקטיבה או ראייה שהיא מחוץ למשרד, אנחנו נשמע אותה וניקח אותה גם בחשבון.
עליזה לביא: (המשך סבב היכרות) אז אנחנו מתחילים.