GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מיכל צ'רנוביצקי: השימוש במילה אימהות היא מתוך התחשבות במגזר שבו פועלים, שנשים זאת מילה שעדיף לא להגיד אותה ולכן אמרנו אימהות.
<מיכל צ'רנוביצקי: רחלי ואני חברות בקבוצה מאוד מעניינת של נשים חרדיות מכל הארץ שרחלי מובילה אותה, כאשר עולה שם גם הנושא הזה של ייצוג ופוליטיקה בשאר מקומות ציבוריים של נשים חרדיות.
<מיכל צ'רנוביצקי: בדיונים אנחנו מקדמים את זה.
<מיכל צ'רנוביצקי: לסיפור באלעד.
<מיכל צ'רנוביצקי: אני חושבת על זה כשנה והיו דיבורים עם כמה מפלגות אחרות שאולי היה אפשר להשתלב בהן, לא ביהדות התורה ולא בש"ס, שם אין על מה לדבר, אבל יש לנו מפלגה דתית לאומית ורשימת טוב שרצה שם.
<מיכל צ'רנוביצקי: שתיהן לא רצו בעיקרון, לא כמשהו אישי נגדי, ולא הסכימו להכניס נשים לרשימה.
<מיכל צ'רנוביצקי: בסוף החלטנו לרוץ לבד חמש נשים.
<מיכל צ'רנוביצקי: היה מאוד קשה לגייס מועמדות וזה לא היה משהו מובן מאליו.
<מיכל צ'רנוביצקי: מה שהיה מעניין זה שדווקא אצלנו לא היו איומים, קיבלו את זה, לא התנגדו.
<מיכל צ'רנוביצקי: יצאנו מאוד מאוד מאוחר, ויצאנו החוצה רק כאשר הגשנו את הרשימה כדי שלא יטרפדו את היוזמה קודם לכן.
<מיכל צ'רנוביצקי: לא עברנו את אחוז החסימה ולא נכנסנו כי זה מאוד קשה בשלושה שבועות לעשות קמפיין בלי תקציב ובלי כלום.
<מיכל צ'רנוביצקי: בכל אופן, עדיין זה היה מהלך נכון לעשות ופשוט לא הייתה דרך אחרת.
<מיכל צ'רנוביצקי: זה היה או לא לרוץ או לעשות רעש ולא לרוץ או לעשות את זה בשקט ולפחות להתמודד.
<מיכל צ'רנוביצקי: באלעד היו אחוזי הצבעה מאוד גבוהים, וזה דבר מאוד מעניין.
<מיכל צ'רנוביצקי: דיברו כאן על אחוזי הצבעה נמוכים אבל במגזר החרדי באלעד, מקום ראשון בארץ במגזר היהודי, 88 אחוזי הצבעה לבחירות מוניציפליות, בלי להקים מתים מהקבר.
<מיכל צ'רנוביצקי: הייתה מערכת בחירות נקייה לגמרי ואני יודעת כי היו לנו משקיפים בכל קלפי.
<מיכל צ'רנוביצקי: הציבור קיבל את זה מאוד יפה וזה היה מעניין.
<מיכל צ'רנוביצקי: הרחוב קיבל את זה מאוד יפה והיו ממש תגובות טובות מכל המגזרים, גם ממגזרים מאוד חרדים ומאוד קיצוניים.
<מיכל צ'רנוביצקי: קיבלו יפה, גם גברים וגם נשים.
<מיכל צ'רנוביצקי: מבחינת מצביעים, אני לא יודעת מי הם, אבל יש לי תחושה שגם הרבה גברים הצביעו ואולי אפילו חצי-חצי.
<מיכל צ'רנוביצקי: לפי פילוח קלפיות, רואים שהיו אמנם קצת מצביעים אבל היו מכל המגזרים.
<קריאה: כמה אנשים הצביעו לכן?
<מיכל צ'רנוביצקי: 263 קולות.
<מיכל צ'רנוביצקי: אחוז החסימה היה 750.
<קריאה: בפעם הבאה.
<מיכל צ'רנוביצקי: נכון.
<מיכל צ'רנוביצקי: אנחנו ממשיכים בפעילות וממשיכים אותה כתנועת הורים, תנועת נשים, באלעד.
<מיכל צ'רנוביצקי: אנחנו מתחילים דבר ראשון ללמוד.
<מיכל צ'רנוביצקי: אנחנו הולכים לעבור קורס כדי ללמוד את כל הנושא המוניציפלי, תקציב, להיות מעין משמר מועצה ומזה לגבש קבוצות עבודה.
<מיכל צ'רנוביצקי: יש גרעין קשה של פעילים וזה מאוד מעניין.
<מיכל צ'רנוביצקי: אני חושבת ששני הפעילים הכי רציניים שלי הם גברים שאחד הכיר אותי קודם ואחד בכלל לא הכיר אותי אלא פשוט התלהב מהרעיון.
עליזה לביא: אחרי האירוע שהיה עם חבר הכנסת גפני וההשתלחות שלו בי בעקבות החוק שלנו בנושא המוניציפלי, אני מקבלת פניות רבות מאוד מנשים חרדיות אבל גם מגברים חרדים שחושפים בפני עד כמה גדולה המצוקה בקרב נשים חרדיות, עד כדי כך אני מכנה אותן כשפחות של המאה ה-21.
עליזה לביא: התפקיד שלנו כאן הוא כמובן גם להושיט יד ולעזור גם במישורים האחרים.
עליזה לביא: הזמנו גם נציגות ערביות ודרוזיות שהיו אמורות להגיע אבל לצערי כמעט אף אחת לא הגיעה.
עליזה לביא: הנה, הגעת.
<קריאה: הנושא בו אנחנו דנים היום הוא לא משהו חדש אלא כל הזמן דנים בו בוועדה לקידום מעמד האישה.
<קריאה: יש לנו קואליציית ארגונים שכוללת ארגונים יהודים וערבים כאשר אנחנו עובדים יחד עם חברת הכנסת עליזה, יפעת קריב ודב חנין במטרה לקדם את הצעת החוק שלנו לגבי שריון נשים.
<קריאה: המצב בחברה הערבית הוא מאוד שונה מהמצב בחברה היהודית.
<קריאה: דפוסי ההצבעה גם בחברה הערבית הם ממש שונים כי הם ממש משפחתיים וחמולתיים.
<קריאה: מה שקרה בבחירות האחרונות הוא שמספר הנשים שהתמודדו בבחירות עלה והגיע לכדי פי שניים.
<קריאה: מספר המתמודדות הגיע ל-300 כאשר 125 היו עד המקום החמישי, דבר שקודם כלל לא היה.
<קריאה: יש הרבה שנים שהיו מעוניינות להתמודד בבחירות אבל היו הרבה הטרדות כמו: יקבלו גט, יגורשו מהבית.
<קריאה: את הדברים האלה שמענו מהנשים עצמן.
<קריאה: ידענו שהן רוצות לרוץ בבחירות, אבל היה להן מאוד קשה.
<קריאה: השנה ראינו ממש באופן גורף שהמפלגות הערביות לא רצו בבחירות באופן ישיר אלא דרך המשפחתיות והחמולתיות.
<קריאה: זה משהו שהשפיע גם על הנשים שהן מהחמולה וגם על המפלגות עצמן.
<קריאה: הרבה שנים שאנחנו מכירות, שהן ממש במפלגות, רצו לבחירות ברשימות עצמאיות.
<קריאה: למשל, חברת הכנסת חנין זועבי רצה בנצרת לראשות העיר והיא עשתה זאת ברשימה עצמאית ולא דרך בל"ד.
<קריאה: מה עם זאת שנבחרה בסכנין?
<קריאה: היא מחד"ש.
<קריאה: היא הראשונה בכל הארץ שהייתה בראש הרשימה.
<קריאה: יש 14 נשים שהגיעו למועצות המקומיות.
<קריאה: בלוד, בחיפה, ארבעה בנצרת, בזמר, שזה כפר במשולש.
<קריאה: הייתה שם ועדה קרואה.
<קריאה: כבר 12 שנים הייתה שם ועדה קרואה.
<קריאה: שלחתי לכם נייר עמדה בו יש את כל הנתונים.
<קריאה: אם אנחנו רוצים לשנות חוק או לשנות כל כלי ואמצעי פוליטי דרך הכנסת, זה ישפיע על כל הנשים בארץ ולא רק על הנשים הערביות.
<קריאה: זה צריך לחזק את העמדה שלנו.
<קריאה: הצעת החוק היא התחלה וצריך לתמוך בה.
<קריאה: 44 חברי כנסת תמכו בהצעה ועשרים היו היוזמים.
עליזה לביא: 44 בעד ו-13 נגד.
עליזה לביא: אלה היו החרדים.
<קריאה: העבודה שלנו עכשיו צריכה להיות ממש מלוכדת כדי להעביר את הצעת החוק הזאת.
<קריאה: נכון שהבחירות ממש מאחורינו אבל יש לנו עוד חמש שנים לעבוד וצריך להכין נשים חזקות שיהיו בבחירות הבאות.
<קריאה: לא צריך להמתין עד הבחירות ואז פתאום רואים שאין נשים.
<קריאה: אומרים שאנחנו כן רוצים נשים שיהיו ברשימה, אבל אין נשים, אבל זה לא נכון.
<קריאה: צריך לעבוד ממש קשה בחמש השנים הבאות.
<קריאה: אם אתם רוצים איזשהו מידע על החברה הערבית, אני אשמח לתת אותו.
עליזה לביא: מלי פולישוק, יושבת ראש איגוד נבחרות הציבור ברשויות המקומיות.
עליזה לביא: חברת הכנסת לשעבר.
עליזה לביא: כשאת שומעת את השיח הזה, משהו השתנה?
<מלי פולישוק: כן.
<מלי פולישוק: יש דברים שהשתנו ולטובה.
<מלי פולישוק: אני תמיד משתדלת להסתכל על הדברים החיוביים.
<מלי פולישוק: הדיונים אם מגיע לנו או לא מגיע לנו, זה כבר בכלל מהמאה הקודמת אם כי יש אוכלוסיות שעדיין נמצאות שם, אבל כחברה, ככלל, ברור לכולנו שמגיע לנו ועל זה אני כבר מדלגת הלאה.
<מלי פולישוק: אם יש נשים שמועמדות, הבחירות האלה הוכיחו לנו שאכן לא מסובך כל כך ואפשר למצוא נשים ראויות מאוד שמוכנות לקפוץ למים הסוערים ולהתמודד, והיו באמת הרבה מאוד וזה בהחלט גם בזכות העבודה של עמותת כן.
<מלי פולישוק: אנחנו באיגוד שלנו, של אלו שכבר נבחרו, של חברות מועצה מכהנות וכאלה שבדימוס, כאלה שהיו חברות מועצה, אנחנו באות ואומרות שנלך צעד אחד קדימה.
<מלי פולישוק: אנחנו רוצות לשמש מודל לחיקוי לשמש דוגמה אישית למי שרוצה באמת לקפוץ למים האלה, למי שנאבקת ועדיין לא הצליחה או למי שבכלל עדיין נמצאת במקום אחר ולא העזה או לא חשבה בכלל שהיא צריכה להיות שם.
<מלי פולישוק: הדוגמה האישית, לעניות דעתי, המנהיגות המקומית הזאת, היא המפתח להצלחה.
<מלי פולישוק: כך אני רואה את זה.
<מלי פולישוק: במשפט אספר סיפור אישי.
<מלי פולישוק: אני פעילה פוליטית, נכנסתי ל-שינוי עת הייתי בת עשרים ומשהו, וזה היה מזמן, ואחרי כמה שנים נמאס לי ונשברתי, בגלל ילדים – יש לי ארבעה ילדים ועוד כמה תארים – ואז יעל גרמן נבחרה לראשת עיריית הרצליה, לפני כ-15 שנים.
<מלי פולישוק: פתאום הרגשתי כוחות חדשים אצלי ואפילו כתבתי לה את זה.
<מלי פולישוק: אמרתי שאם היא יכולה, גם אני יכולה ואני ממשיכה.
<מלי פולישוק: בשבילי זאת הייתה זריקת עידוד מדהימה והנה, אתם רואים שהצלחתי להחזיק מעמד ובקדנציה הקודמת הייתי חברת מועצת העיר ברעננה, הייתי סגנית ראש העיר, ובבחירות האלה החלטתי שאני לא מתמודדת.
<מלי פולישוק: אני מאוד מאמינה – וזאת הדעה שלנו באיגוד ויושבות כאן חברות ההנהלה, עדי, סימה, אביבה שבטח גם הן תרצנה לדבר, אם ייתנו להן – שלתת כלים, חוץ מהדוגמה האישית עצמה של איך את מתנהלת, לבנות את המנהיגות הנשית המקומית, זה דבר מאוד מאוד חיוני.
<מלי פולישוק: העזרה ההדדית, וזה מה שאנחנו מנסות לעשות באיגוד, חשובה.
<מלי פולישוק: אם אני מגישה הצעה טובה בעיריית רעננה, בין אם זו שאילתה, הצעה לסדר או פרויקט חדשני, אני גאה ושמחה אם החברה שלי בנהריה מעתיקה זאת.
<מלי פולישוק: היא לא מתחרה בי – בואו נודה על האמת, אנחנו לא כל כך רוצות מתחרות – או חברתי מהרצליה או מקריית שמונה.
<מלי פולישוק: יש לנו כאן אפשרות לא להמציא את הגלגל כל אחת לבד אלא לעזור אחת לשנייה ולכן אנחנו גם שולחות ניוזלטר כל שבועיים ומציעות הצעות, כאשר הכול בחינם והכול בהתנדבות.
<מלי פולישוק: יש לתת כלים לנבחרת, וכאן חברות הכנסת חייבות לעזור לנו כי אנחנו לבד.
<מלי פולישוק: זאת אומרת, אנחנו כאיגוד עשינו מה שאנחנו יכולות בלי שיש לנו כספים אלא עם הידע שלנו, אבל נבחרת ציבור היא לבד.
<מלי פולישוק: אם היא שייכת למפלגה כלשהי, נניח מרצ, יש פורום מוניציפלי, יש קצת עזרה הדדית ויש קצת עם מי לדבר, אבל רובן הן לבד, ואפילו במפלגות מסורתיות אחרות.
<מלי פולישוק: מה זה לבד?
<מלי פולישוק: הן לא יודעות אפילו מה צריך לעשות.
<מלי פולישוק: הן לא יודעות את הכללים, הן לא יודעות מה הכלים בפניהן, לפעמים הן לא יודעות את החוק.
<מלי פולישוק: מה זאת רשות מקומית?
<מלי פולישוק: צריך לדעת חינוך, צריך לדעת רווחה, צריך לדעת תכנון ובנייה, צריך לדעת מכרזים, צריך לדעת תקציב ולדעת לקרוא דוחות כספיים.
<מלי פולישוק: כל כך הרבה נושאים מקצועיים.
<מלי פולישוק: עשינו מאמצים אדירים והצלחנו להכניס רגל – ושולה אגמי ממרכז השלטון המקומי שהייתה גם חברת מועצת העיר עזרה לנו מאוד – והצלחנו להקים צוות היגוי במרכז השלטון המקומי.
<מלי פולישוק: אנחנו עדיין רחוקים שנות אור מהמקום בו אנחנו רוצים להיות, אבל לפחות הצלחנו להקים איזשהו צוות.
<מלי פולישוק: אנחנו יושבים ביחד וחושבים ומתחיל משהו כדי לעזור לנו.
<מלי פולישוק: עד היום מרכז השלטון המקומי הוא מרכז של ראשי ערים.
<מלי פולישוק: ראשי הערים לא כל כך אוהבים חברות מועצה או חברי מועצה כי עבורם הם מהווים נטל, טרחה ואפילו מפריעים.
<מלי פולישוק: הדמוקרטיה המקומית היא לא באמת קיימת בהרבה מאוד מקומות.
<מלי פולישוק: לכן כאן הכנסת צריכה לעזור לנו ולכן הגשנו הצעת חוק שמאפשרת לתת גמול לחברי מועצה.
<קריאה: חברי דירקטוריון.
<מלי פולישוק: כן, כמו חברה לתועלת הציבור.
<מלי פולישוק: בחוק הישראלי יש חברה לתועלת הציבור ושם כתוב בדיוק כמה כסף מקבל דירקטור.
<מלי פולישוק: העתקתי את זה משם לכאן.
<מלי פולישוק: יש תקדים.
<מלי פולישוק: אם כן, זה גמול, אלה כלים, אלה כנסים מקצועיים.
<מלי פולישוק: בדיוק אתמול בישיבה דיברנו על איזה כנסים, סיוע מקצועי והשתלמויות מקצועיות אנחנו יכולים לתת לנבחרות.
<מלי פולישוק: נשים במיוחד צריכות את זה כי כל אחת כאן בחדר הזה יודעת שמעלים נושא מקצועי, לגבר מיד יש דעה והוא יודע ואישה אומרת שהיא צריכה ללמוד את הנושא.
<מלי פולישוק: אנחנו באמת רוצות ללמוד.
<קריאה: זה לא שהיא יודעת פחות ממנו.
<מלי פולישוק: ברוב המקרים היא יודעת יותר ממנו.
עליזה לביא: אני עוצרת אותך כי נותרה לנו רבע שעה עד לסיום הישיבה ויש לי רשימה של עשרים נשים שמבקשות להתייחס.
עליזה לביא: הסוגיה שאת מדברת עליה, ואני כל הזמן חושבת איך אנחנו ממשיכות הלאה, ויכול להיות שאכן כדאי להקים פורום רחב בשיתוף פעולה בין חברות הכנסת - פורום חוצה מפלגות וקווים – והנבחרות.
עליזה לביא: יכול להיות שבאמת אנחנו צריכות לעשות זאת.
עליזה לביא: זה שאנחנו בכנסת ישראל, ואני לא מסתירה כלום, גם אנחנו נתקלות יום יום ושעה שעה, אם זה בעיתונאי בכיר שאומר לי שאת הוועדה למעמד האישה הוא לא סופר כשהוא מדבר על ועדות הכנסת.
עליזה לביא: הוא אפילו לא יודע שהוועדה היא ועדה סטטוטורית ואני צריכה לבוא ולהילחם על הוועדה.
עליזה לביא: אמרתי לו שאני היום יושבת ראש הוועדה ואני אעביר בפעם הבאה שמישהי אחרת תחליף אותי ועדה חזקה מאוד כי ועדה חזקה יכולה להיות רק שטח.
עליזה לביא: כשעיתונאי בכיר מדבר על ועדה כזאת בצורה כזאת, זאת לא בעיה של עליזה לביא אלא זאת בעיה שלנו.
עליזה לביא: אחרי שהוצאתי הזמנות ליום שלישי הבא, ל-26 בחודש – כולם מוזמנים – ליום האלימות נגד נשים, ותמיד הוועדה למעמד האישה קיימה אירוע בכנסת ישראל כולל במליאה, אבל אנחנו נאלצות להעביר את האירוע שלנו כי יושב ראש הכנסת, אחרי שהוצאתי הזמנות וקיבלנו את כל האישורים, אסר עלי להזמין אסירות, נשים שיש להן זכות בחירה, נשים ששירות בתי הסוהר אישר להן להיות בכנסת, נשים שהן בסבב חופשות, נשים ששירות בתי הסוהר אומר שאין לו בעיה שהן יהיו בכנסת ישראל.
עליזה לביא: אחרי שיצאו ההזמנות קיבלתי הוראה לא להזמין אסירות לכנסת ישראל ואני היום – ואני מזמינה את כולכן כי אנחנו צריכים אתכן שם – מקיימת את הכנס הזה במתקן של שירות בתי הסוהר ברמלה.
עליזה לביא: למה הוועדה למעמד האישה צריכה לקיים את הכנס שלה ברמלה?
עליזה לביא: אני לא אוותר על הכנס הזה.
עליזה לביא: יש שם הצגה של אסירות.
עליזה לביא: אנחנו פעילות בנושא ויודעים שרוב הנשים מגיעות לכלא בגלל כל המצוקות עליהן דיברנו ועוד נדבר עליהן.
<קריאה: זה לא רק זה.
<קריאה: אנחנו ועדה סטוטורית שכמעט לא מקבלת חקיקה בוועדה.
עליזה לביא: אנחנו נלחמים ונלחמות לקבל חקיקה ועוד ועוד סוגיות.
עליזה לביא: כלומר, יושבת כאן ורד שאומרת לי שהיא באה לשמוע – והיא מקדמת את הממונות והיא מנסה בכל כוחותיה – אבל במקום לומר לי שיש בשורה לגבי קידום הממונות, לוקחים לך עוד ועוד.
עליזה לביא: כך זה לא צריך להיות.
עליזה לביא: אני בעצם אומרת – ואומרת את זה לימור לבנת – שאם אני והחברות שלי לא היינו פונות לראש הממשלה על כך שאין אישה בוועדת פרי, הוועדה שלא הוקמה לפני ארבעים שנים ולא לפני מאה שנים אלא ועדת פרי 2013 שדנה בעתיד צבא ישראל, בעתיד הנשים בצבא – לא הייתה אישה.
עליזה לביא: חוק או לא חוק.
עליזה לביא: הייתה כאן פעילות ותוך שלושה ימים החוק שונה.
עליזה לביא: לימוד לבנת צורפה לוועדה.
עליזה לביא: אני אומרת שאנחנו שומרות הסף וכל הזמן אסור לנו להירדם בשמירה.
עליזה לביא: זה מה שאני אומרת לבנות הצעירות גם בקורסים באקדמיה ובכלל.
עליזה לביא: יש תחושה שהדברים כבר נעשו ואפשר להמשיך הלאה, אבל לא.
עליזה לביא: כלומר, ההבנה הזאת היא בעצם לוקחת צעדים אחורה כי לא רק שלא התקדמנו מספיק אלא לא הצלחנו לקבע את השינוי הזה.
<מלי פולישוק: אני מבקשת שנוריד את הכפפות, שנשים חקיקה בלי מלים יפות.
<מלי פולישוק: אנחנו דורשים חקיקה שוויונית - כמו שעשו בצרפת – במיוחד בשלטון המקומי.
<מלי פולישוק: אני יכולה לתת לך רשימה של חוקים.
<מלי פולישוק: החוק שאני העברתי, עת הייתי חברת כנסת, היה שבכל ועדה מקצועית של הממשלה יהיה ייצוג לשני המינים ולכן הלכו בזמנו לבג"צ לפני שנה-שנתיים ולכן היום את יכולה לדרוש.
<מלי פולישוק: לכן החקיקה היא חשובה ביותר.
<מלי פולישוק: אם נעשה חקיקה ובמקביל נבנה מנהיגות מקומית שיש לה כלים ואפשרות, השילוב הזה של שני אלה ינצח.
<קריאה: זה מגוחך שב-2013 עדיין מדברים על העדפה מתקנת.
<קריאה: זה נשמע נורא.
עליזה לביא: גם כאן יש לי בשורה.
עליזה לביא: אנחנו משנים את שם הוועדה לקידום מעמד האישה.
עליזה לביא: נקבל בקרוב את האישור לכך אבל זה בתהליך.
עליזה לביא: עשינו סבב, בדקנו מה קורה בפרלמנטים בעולם ונשנה את שם הוועדה ושמה יהיה הוועדה לשוויון מגדרי.
עליזה לביא: לצורך כך יהיה אירוע אבל אנחנו מחכים לאישור הכתוב.
עליזה לביא: היושב ראש תומך וזה בתהליך.
עליזה לביא: אני מקווה מאוד שבקרוב כך יהיה.
עליזה לביא: שולה, השלטון המקומי.
<שולה אגמי: אני רוצה לברך.
<שולה אגמי: אני חושבת שיש לנו חברות כנסת נהדרות ומקסימות שמובילות מהלך מדהים.
<שולה אגמי: כנציגת מרכז השלטון המקומי אני רוצה לברך את שלמה בוחבוט שנתן לנו להרים כמה פרויקטים לטובת המטרה כאשר יש לנו את המדרשה עם עמותת כן בה אנחנו פועלים.
<שולה אגמי: זאת הייתה הצלחה נהדרת.
<שולה אגמי: אני חייבת לציין שזאת הייתה אחת ההצלחות הטובות שקידמו נשים ונתנו להן במה גם לומר את מה שהן חושבות ואיך לעודד אותן בלי לפחד לקום ולשים את עצמן בכל מקום.
<שולה אגמי: הייתי שומעת נשים שהיו אומרות לו: את חושבת שאני מסוגלת?
<שולה אגמי: ואני אומרת: למה לא?
<שולה אגמי: אם את נמצאת כאן, את כבר מסוגלת, את כבר לקחת על עצמך משהו.
<שולה אגמי: אני יכולה לתת דוגמה אישית שלי.
<שולה אגמי: קמתי יום אחד ואמרתי שאני רוצה להיות חברת מועצה וצחקו עלי.
<שולה אגמי: אמרו לי שהרשימה של רון חולדאי סגורה.
<שולה אגמי: עשיתי לעצמי יחסי ציבור ואמרתי שאני שם.
<שולה אגמי: אמרו לי שאין סיכוי.
<שולה אגמי: שמתי לעצמי מטרה ואמרתי שאף אחת לא יותר טובה ממני, הוא הזיז את כולם ושם אותי במקום שלישי אצלו.
<שולה אגמי: שלוש קדנציות.
<שולה אגמי: אחרי 15 שנים אמרתי שיש מקום לאחרות ואני רוצה לקדם נשים בתוך המסגרת של השלטון המקומי.
<שולה אגמי: בצהרים ישבתי עם רון ובלילה כתבתי מכתב ובו נאמר שבמשך 15 שנים תרמתי את עצמי ואני רוצה לקדם אחרות.
<שולה אגמי: מיציתי את מה שעשיתי ואני חושבת שעבדנו מאוד מאוד יפה שם ועשינו דברים יפים, אבל יש מקום לנשים אחרות ואני אתמוך רק בנשים.
<שולה אגמי: עשיתי את זה בתל אביב רק לגבי נשים ולא מעניין אותי באיזו סיעה הן היו.
<שולה אגמי: החלטתי שאני תומכת בכולן.
<שולה אגמי: רק בנשים.
<קריאה: אני באופן אישי יכולה להגיד שזה נכון.
<שולה אגמי: הייתי באה לכל אירוע של יפעת והחלטתי ששם אני נמצאת.
<שולה אגמי: הקמנו פורום של נבחרות ציבור אצלנו ואנחנו מעודדות נשים.
<שולה אגמי: עשיתי דבר מכוער, הכנסתי גבר אחד כדי שלא יאמרו למה לא הכנסנו אותו.
<שולה אגמי: אמרנו שבפורום הזה אנחנו מנסים לתת כלים, לפעול ולראות איך באמת אנחנו מקדמות נשים.
<שולה אגמי: אני מורידה את הכובע, שאפו, כי לקום במקום כזה ולהתמודד ולנצח, כל הכבוד.
<שולה אגמי: אני רוצה להודות לכן.
<שולה אגמי: אני תמיד אומרת את זה וחוזרת ואומרת שבקדנציה הזאת, בוועדה למעמד האישה, יש שינוי בכנסת.
<חדוה שקד: שלום.
<חדוה שקד: שמי חדוה שקד ואני תושבת מיתר בנגב.
<חדוה שקד: התמודדתי בבחירות האחרונות בישוב שלי, קדנציה ראשונה, לראשות המועצה.
<חדוה שקד: זכיתי במנדט אחד אחרי מלחמה מאוד מאוד קשה, גם במגזר הדתי בישוב שהיה מאוד מאוד לוחץ וקשה והרבנים לא ממש נתנו את האישור.
<חדוה שקד: יש נשים שלא תומכות בנשים ואף אחד לא יכול להגיד לי משהו אחר.
<חדוה שקד: אני אומרת לכם שנשים שהן בוועדה למעמד האישה ובמקומות אחרים ושגרות בישוב, לא תמכו בי אלא להפך, הלכו נגדי וניסו לחפש נגדי כל מיני דברים וזה דבר מעציב.
<חדוה שקד: נשים לא בחרו בי מתוך קנאה ולא מתוך כך שאני ראויה או לא ראויה.
<חדוה שקד: אני כן יכולה לומר שגברים כן ראו בי איזושהי גאווה גם בתהליך שעשיתי.
<חדוה שקד: מי שליווה אותי בבחירות האלה הייתה מפלגת יש עתיד שנתנה לי תמיכה מלאה.
<חדוה שקד: הרצנו קמפיין מדהים ברמה הכי גבוהה אבל צרות עין, קנאה, התבטאה.
<חדוה שקד: נשים, אנחנו חייבות לעשות את המהפך הזה קודם כל בבית שלנו.
<חדוה שקד: אנחנו הבעיה של עצמנו.
<חדוה שקד: יש לנו בעיות נוספות, אבל קודם כל נפתור את הבעיות בבית שלנו כי צריך לשנות את הראייה.
<חדוה שקד: בהזדמנות זו אני מודה לעמותת כן, לשולה, למפלגת יש עתיד.
<נורית אבנר: שלום לכן, צהרים טובים.
<נורית אבנר: שמי נורית אבנר, הייתי סגנית ראש העיר רמת השרון בשנים 2003 עד 2008 ובחמש השנים האחרונות – הוציאו אותי שעתיים לפני הגשת הרשימות למשרד הפנים – לא התמודדתי אבל ניצלתי את הזמן כדי להפיק אירוע התרמה לעמותות ברחבי הארץ.
<נורית אבנר: התמודדתי עכשיו לראשות העיר של רמת השרון וכמו שאתם יודעים, ברמת השרון יש כרגע ראש עיר שהודח על ידי בג"ץ.
<נורית אבנר: הוא כרגע הוציא את עצמו לחופשה.
<נורית אבנר: יש פה כרגע בעיה של נבצרות, חופשה, השעיות.
<נורית אבנר: יש כאן עסק מאוד מאוד מורכב.
<נורית אבנר: בג"ץ אמר לנו שישיבת המועצה הבאה שמתקיימת ב-25 בחודש תהיה חגיגית, ישביעו אותנו ומיד אחרי כן אנחנו הולכים לישיבת הדחה.
<נורית אבנר: אנחנו שישה חברי מועצה באופוזיציה מול תשעה.
<נורית אבנר: גם מרצ אתנו באופוזיציה.
<נורית אבנר: אני הצלחתי להכניס את מספר שתיים שלי.
<נורית אבנר: אני א-פוליטית ולא שייכת לאף מפלגה.
<נורית אבנר: אין לי שום שיוך מפלגתי.
<נורית אבנר: התמודדתי לבד.
<נורית אבנר: בחצי השנה האחרונה ישנתי חמש שעות בלילה וקיבלתי תמיכה מאוד גדולה מהבית.
<נורית אבנר: אני רוצה לומר לכל מי שיושב כאן שאין תמיכה כמו התמיכה שמקבלים מהבעל, מהילדים, מהחברים הקרובים ומתושבים בישוב.
<נורית אבנר: נמצאת כאן הדוברת שלי שעשתה עבודה מדהימה ושאפו לה.
<נורית אבנר: תפקיד מאוד מאוד חשוב.
<נורית אבנר: אני מסכימה עם דברים רבים שנאמרו על ידי החברות כאן.
<נורית אבנר: אני בקשר מצוין עם עמותת כן.
<נורית אבנר: אני חושבת שיפעת ומיכל עשו עבודה נהדרת וצריך לחזק אתכם.
<נורית אבנר: אני בעמותה עולמית שנקראת ליין אוף ג'ודה – אריה יהודה – ואנחנו תומכות בהעצמת נשים ובפרויקטים.
<נורית אבנר: יושבת כאן יפעת ויודעת שבהוד השרון תרמנו כסף כדי שיעבירו את הקורס של מנהיגות נשים.
<קריאה: חלק מהבוגרות הן חברות מועצת עיר.
<נורית אבנר: נכון.
<נורית אבנר: אני הכנסתי נשים אצלי ברשימה כי זה היה מאוד מאוד חשוב ומשמעותי.
<נורית אבנר: אני חושבת שאתן בעמותת כן עושות עבודה נהדרת.
<נורית אבנר: תמשיכו ותעשו יותר קורסים כי זה מוכיח את עצמו.
<נורית אבנר: הנושא של חינוך מבית.
<נורית אבנר: דיברו כאן על הקטע של רגשות אשמה.
<נורית אבנר: כשהתמודדתי הייתה לי ילדה בת שבע ואני רוצה לומר לכם שהיא ליוותה אותי בחצי השנה האחרונה והייתה היועצת האישית שלי והייתה צמודה אלי.
<נורית אבנר: הילדה הזאת יום אחד תהיה ראש ממשלה.
<נורית אבנר: אני אומרת לכם שלא צריך להרגיש רגשי אשמה.
<נורית אבנר: הילדים צריכים לראות אותנו ואנחנו מהוות את הדוגמה האישית לילדים שלנו.
<נורית אבנר: כשהבן שלי מביא את השקית עם הבגדים הביתה, והוא בן שלושים והוא ילד מדהים, הוא עורך דין, הוא אומר: אימא, את יודעת למי לתת את זה.
<נורית אבנר: אני עוד לא סיימתי את ההתמודדות שלי.
<נורית אבנר: אנחנו הולכים להדיח את ראש העיר ואם בג"ץ יעשה את מה שהוא אמר לנו לעשות, והוא הנחה אותנו, אני כנראה לא אקבל את הרוב במועצה וזה ילך לבג"ץ.
<נורית אבנר: במקרה הזה אני אשמח מאוד לקבל את העידוד ואת העזרה שלכן כמתמודדת לראשות העיר.
<נורית אבנר: אני לא אוותר אלא אלחם.
<נורית אבנר: אני רצה למרחקים ארוכים וזה החינוך שגם קיבלתי בבית.
<נורית אבנר: כולנו רצות למרחקים ארוכים ולא נוותר.
<נורית אבנר: אני רוצה לומר עוד דבר אחד שהוא מבחינה חוקית לגבי הנושא של התקשורת.
<נורית אבנר: רבותיי, תקשורת זה דבר מאוד מאוד חשוב.
<נורית אבנר: אני באופן אישי מרגישה שהתקשורת לא מספיק שיתפה פעולה אתי.
<נורית אבנר: היא שיתפה פעולה עם ראש עיר כוחני שיודע להפעיל אותה.
<נורית אבנר: יש לי הרבה דברים לומר בפאנל שיתקיים.
עליזה לביא: הרמה המוניציפלית במדינת ישראל, לא דומה מקרה אחד למקרה שני.
עליזה לביא: כדי להצליח צריך לזהות ולהבין.
עליזה לביא: לכן היה חשוב לי גם לצפות בסרט שראינו דרך המצגת.
עליזה לביא: קודם כל, המודעות, ההבנה, הראייה אבל לא המקרה שלך ברמת השרון - ואני אשמח מאוד לשמוע את הניתוח שלך – דומה למקרה של עפרה במגדל העמק, בשדרות, במיתר.
<נורית אבנר: היו שלושה ראשי ערים שהתמודדו ובג"ץ הדיח אותם.
<נורית אבנר: המלך הולך עירום.
<נורית אבנר: איפה התושבים?
<נורית אבנר: אתמול בכלכליסט היו שני עמודים.
עליזה לביא: דרך המשפט הזה שלך יש לנו בעיה מאוד מאוד גדולה בהבנת החברה הישראלית, במתח שבין הרשות השופטת לרשות המבצעת לרמה הקהילתית.
עליזה לביא: זה דיון לפאנל בכנס שדרות הבא.
עליזה לביא: במקום שלנו ובזווית המגדרית ובמשקפיים המגדריות שאנחנו מרכיבות ורוצות להתבונן דרכן, אנחנו צריכות להבין שכדי להצליח אנחנו צריכים ללמוד לקרוא את המפה הישראלית.
עליזה לביא: כדי לחזק נשים, נכון שיש דברים משותפים וכלים משותפים, אבל לא דומה העזרה שרחלי והחברות שלה צריכות לעזרה לה זקוקות נשים שנמצאות בישובים שהפילוח התושבי שלהם הוא אחר והוא שונה.
עליזה לביא: יש אזורים מסורתיים יותר, יש אזורים בפריפריה שכדי להצליח צריך להכיר את הסוגיות ואת המצוקות.
עליזה לביא: כשאני מקשיבה לך כאן – ויש כאן נשים שיש להן ניסיון רב, אסתר ואחרות וכמובן עמותת כן ועמותת פנים חדשות ועוד עמותות – צריך לזהות את השטח וללמוד מהטעויות ומהדברים שנאמרו כאן.
עליזה לביא: אני מאוד מאוד רוצה לתת אפשרות לכמה מתמודדות שבאות מהאזורים השונים בחברה הישראלית לספר לנו על הזווית הקהילתית האזורית המוניציפלית כדי לתת לנו את ההבנות.
<ענת קנפו: אני התמודדתי בפעם השנייה לראשות המועצה בהר אדר.
<ענת קנפו: רציתי לדבר על איזשהו מכנה משותף כי הישוב שלנו הוא מאוד מאוד איכותי, מצב סוציו אקונומי תשע ומה שקרה אצלנו בישוב היה מאוד מאוד לא מתאים למרקם של האוכלוסייה אבל זאת דמוקרטיה.
<ענת קנפו: אני חושבת שאנחנו כנשים לא נמצאות בתוך המשחק הפוליטי.
<ענת קנפו: אני מדברת יותר על ה-הארד קור של העשייה הפוליטית.
<ענת קנפו: הפוליטיקה הישנה מתנהלת בצורה מאוד מאוד כוחנית, לא חוקית, המתמודדים הגברים שנמצאים היום בשליטה גם בתוך הישובים עצמם מתחת לפני השטח וגם בתוך המועצות ובתוך מוקדי הכוח הברורים יותר, נקרא להם כך, השליטה שלהם היא בלתי מעורערת ואי אפשר לפרק אותה.
<ענת קנפו: הצלחתי להוריד ראש מועצה מכהן אחרי חמש שנות אופוזיציה קשות אבל המסע שהתנהל מולי היה מסע של הסתה, של הכפשות, של האזנות סתר, של סחיטה באיומים, של דברים שמתחילת הקמפיין נמצאים כביכול בידי המשטרה אבל שום דבר לא נעשה.
<ענת קנפו: אצלנו זיהו את זה כסיכול ממוקד, כך אמרו לי.
<ענת קנפו: נבחרנו במקום מאוד גבוה עם ארבעה מנדטים אבל הם הודיעו שעד שהם לא יורידו אותי, הם לא יפסיקו.
<ענת קנפו: עשו את זה בשיתוף פעולה שלושה מועמדים.
<ענת קנפו: אני שואלת את עצמי לגבי המשחק הפוליטי.
<ענת קנפו: אנחנו מדברות על שיתוף הקהילה, על פוליטיקה חדשה, על חינוך ועל דברים שהם יפים מאוד לשלב השני עת אנחנו נכנסות, אבל כדי להיכנס אנחנו צריכות להבין מה עובד כרגע ועוד יותר, מה לא עובד.
<ענת קנפו: הנושא הזה של תמיכה של נשים בנשים, אנחנו שמענו נשים קרייריסטיות רציניות מאוד - והכנסנו שני מנדטים - ואני חושבת שבעקבות זה שהיינו קבוצה עם יותר נשים מועמדות מאשר ברשימות אחרות, בסופו של דבר כן נכנסנו.
<ענת קנפו: כדוגמה אישית, נכנסו ארבע נשים מתוך סך הכול תשעה למועצה וזה השפיע על כל הרשימות, אבל עדיין נשים קרייריסטיות רציניות באות - יש לנו את מנכ"לית אינטל ועוד מנכ"ליות של ארגונים עסקיים מאוד רציניים - ואמרו לנו שהן חושבות שהן רוצות גבר במועצה.
<ענת קנפו: נשים קרייריסטיות.
<ענת קנפו: זאת אומרת שהעניין של המודעות למגדר הנשי, עדיין לא עובד.
עליזה לביא: סוגיה לא פשוטה.
<שירלי עודד דורן: שלום.
<שירלי עודד דורן: שמי שירלי עודד דורן, אני בת 38, רצתי ברשימת יש עתיד בעיר חדרה וראש העיר אתו רצתי נבחר.
<שירלי עודד דורן: מיד אחרי הבחירות כל מה שהובטח לי לפני, לא קוים.
<שירלי עודד דורן: ניסו למדר אותי.
<שירלי עודד דורן: בשבועיים האחרונים הפגישות והשיחות היחידות שאני מקבלת הן מעסקנים שמנסים להראות לי את כוחם, מנסים לקרב אותי לפוליטיקה הישנה ומנסים לשמר את המחויבות לבעלי הכוח.
<שירלי עודד דורן: אני מתלבטת אם להישאר - עד ה-26 לחודש, אז יתקיים טקס ההשבעה – בקואליציה בלי לעשות כלום או ללכת לאופוזיציה וליצור שינוי.
יפעת קריב: אני יכולה לומר לכם לגבי שירלי שלפחות אני מבטיחה שבליווי האישי שלי היא תישאר חברת מועצה.
יפעת קריב: לא משנה מי ולא משנה מה, חמש שנים את לא תהיי שם לבד אלא אנחנו נהיה אתך.
עליזה לביא: אנחנו עוד לא שם.
עליזה לביא: אנחנו עוד לא במקום הזה.
עליזה לביא: ביקשתי משירלי שתשתף אותנו משום שהמצוקה לא נגמרת.
עליזה לביא: כלומר, שירלי בעצם מספר שתיים של ראש העיר וחשוב לנו כאן, בטח בחדר הזה, שיהיה ידע, דעת וניסיון.
עליזה לביא: אם דיברנו על מודל אישי ועם דיברנו על מישהי בעלת ניסיון, כן לכוון את שירלי וכן לייעץ לבד.
עליזה לביא: היא לבד.
עליזה לביא: כרגע היא לבד ולא משנה אם זאת מפלגה כזאת או אחרת.
עליזה לביא: אנחנו מדברים ברמה המוניציפלית.
עליזה לביא: זה אתגר שמונח לפתחנו לסייע לשירלי.
<קריאה: מנטוריות.
עליזה לביא: מנטוריות, וזה חסר.