GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עליזה לביא: אני מזכירה לכולם שבוועדה הקודמת גם שר הפנים גדעון סער קרא לנשים ולגברים לא להצביע למפלגות בהן אין נשים והוא אמר שהכוח נמצא בידי הקהל, בידי הציבור, ובואו נאמר שאנחנו יכולים לשנות.
עליזה לביא: אותנו מאוד מעניין לשמוע מה הציבור אומר אחרי שהם היו ניצבים שלא בבחירתם או כן בבחירתם, אבל מה היו התגובות.
עליזה לביא: בחרנו לחלק את תגובות הנשים שהשתתפו בצילומים לשניים: תגובות בסיטואציה עצמה מול השומר והתגובות כאשר נודע להן שזאת מצלמה נסתרת.
עליזה לביא: באופן כמעט זהה, התגובות התחלקו שווה בין שלוש הקבוצות העיקריות: לוחמות הצדק, המשכנעות, טוב נו.
עליזה לביא: לוחמות הצדק.
עליזה לביא: הנשים בקבוצה זו כעסו, התווכחו, לא היו מוכנות להקשיב, חלקן ניסו להפעיל מעט כוח.
עליזה לביא: המשכנעות, הנשים בקבוצה הזאת ניסו לשכנע את השומר לתת להן להיכנס בתירוצים סתמיים ללא קשר לסיבה בגינה עוכבו.
עליזה לביא: מספר דוגמאות לתירוצים: אני רק שנייה לתופרת, אני רק לוקחת משהו מהחנות, רק מרשם מהסופר פארם.
עליזה לביא: תגובות הנשים בסיטואציה של טוב, נו.
עליזה לביא: הנשים בקבוצה הזאת קיבלו את דבר השומר ללא ויכוח, ללא ניסיון לשכנע אותו ופשוט עמדו וחיכו.
עליזה לביא: לעתים נשאלו שאלות כגון: כמה זמן זה ייקח, מי בתור.
עליזה לביא: באופן המפתיע גם כאן התגובות התחלקו בין שלוש קבוצות עיקריות אך לא באופן שווה.
עליזה לביא: ברוגז, ברוגז לעולם, משפחת לוחמות הצדק והנייטרלים.
עליזה לביא: ברוגז, ברוגז לעולם.
עליזה לביא: קבוצה זו כללה כעשרה אחוזים מהמצולמים בכתבה.
עליזה לביא: כעסו, התווכחו, לא היו מוכנות להקשיב.
עליזה לביא: שימו לב לקואורלציה במספרים כי זה מאוד חשוב לנו כדי ללמוד איך מתמודדים.
עליזה לביא: עזבו את המקום בכעס.
עליזה לביא: המקרה החריף ביותר התרחש דווקא עם שני גברים שאף חיפשו פקחים כדי להתלונן ולא התרצו אף שנודע להם כי זוהי מצלמה נסתרת.
עליזה לביא: משפחת לוחמות הצדק.
עליזה לביא: קבוצה זו כללה כארבעים אחוזים מהמצולמים בכתבה, חשו הקלה, היו בשוק, צחקו, חייכו, חיזקו אותנו, תמכו במסר ובפעילות.
עליזה לביא: הנייטרלים.
עליזה לביא: קבוצה זו כללה כחמישים אחוזים לערך מהמצולמים בכתבה.
עליזה לביא: צחקו, חייכו, חיזקו אותנו, לא היה להם מושג על אחוזי הנשיות במועצות ובאופן כללי, לא התרגשו מהפעילות אך הביעו תמיכה.
עליזה לביא: אנו בעיקר היינו מופתעים מכמות הנשים אשר קיבלו את הגזרה בהבנה או ניסו לשכנע את השומר שיתיר את כניסתן מסיבות פונקציונליות.
עליזה לביא: העובדה כי הן לא נכנסות עקב היותן נשים פחות הייתה רלוונטית עבורן.
עליזה לביא: שמחנו לפגוש גברים לוחמי צדק עבור עקרונות השוויון.
עליזה לביא: מאמינים כי הצלחנו להשפיע ולגעת דרך העברת המסר המדויק וחולמים שהחלוקה במועצות תתאים לחלוקה באוכלוסייה.
עליזה לביא: תודה רבה רבה על הניתוח המרתק והמתומצת אבל שיש בו הרבה כדי להסביר את מצבנו אבל יותר מכל, לתת כלים גם להתמודד וגם לחזק אבל גם לשנות כמובן חשיבה.
עליזה לביא: אני שמחה לברך ולהודות על ההזדמנות להופיע כאן בכנס ולהודות לך, עוזי דיין, יושב ראש הכנס, יושב ראש מפעל הפיס.
עוזי דיין: ברוכים הבאים, ברוכות הבאות.
עוזי דיין: הוועדות של הכנסת – זאת כבר מסורת – באות לכאן.
עוזי דיין: הן בוחרות נושא שהן בוחרות אותו והדיון הוא דיון שלהן.
עוזי דיין: אנחנו בסך הכול מספקים את השולחן והכיסאות, אבל זה דבר חשוב מאוד כי אתם רואים, באים עוד אנשים ובאים אנשים מהציבור.
עוזי דיין: לכן, ברוכות הבאות.
עוזי דיין: אני לא אישה, כמעט אמרתי לצערי.
עוזי דיין: אפילו כתבתי פעם ברוך שלא עשני אשתי.
עוזי דיין: אני רוצה לומר לכם משהו משנים של עיסוק גם באחד המקומות היותר קשים למעמד האישה, שזה הצבא, וגם במקומות אחרים.
עוזי דיין: אני חושב שנשים צריכות לקבל הזדמנות שווה אמיתית בגלל שלוש סיבות: ראשית, בגלל שזה בזבוז שיותר מחצי מהאוכלוסייה לא משתתף במאמץ.
עליזה לביא: בדמוקרטיה.
עוזי דיין: גם בדמוקרטיה.
עוזי דיין: הסיבה השנייה היא שבעולם בכלל, החל מהטבע , המגוון נותן עוצמה, ורק במקום השלישי אני שם את הצעד המובן מאליו, הערכי, המוסרי, האתי.
עוזי דיין: זאת אומרת, הדבר הזה הוא פשוט נולד.
עוזי דיין: אני מהמאמינים הגדולים שזכר ונקבה ברא אותם ויקרא שמם אדם.
עוזי דיין: אני רוצה לומר משהו מאוד בקצרה.
עוזי דיין: קודם כל, זה צריך להתחיל בבית.
עוזי דיין: בבית, לא בבית האישי שלך.
עוזי דיין: למשל, כנס שדרות השנה, תספרו, יותר מחמישים אחוזים מיושבי הראש של המושבים הן נשים.
עוזי דיין: אתם יודעים איך משיגים את זה?
עוזי דיין: משיגים את זה אחרי שעשר שנים רבים על זה, אחרי שעושים העדפה מתקנת בוטה כי אחרת זה לא קורה, אחרי שמנסים לשכנע נשים שלא רוצות לייצג נשים וכולי אבל מתעקשים על זה.
עוזי דיין: בסוף זה קורה.
עוזי דיין: אפשר לחשוב איזו רבותא גדולה, בסך הכול נתנו את הייצוג העולם פחות או יותר למעמד.
עוזי דיין: זה דבר אחד.
עוזי דיין: דבר שני, הפיס, עולם אחר לגמרי.
עוזי דיין: אתם יודעים שהדירקטוריון של הפיס, לפי התקנון וכולי, אף אישה?
עוזי דיין: כי זה אקסיופיציו, זה לפי תפקידים ואם לא יצא לך להיות גזבר עיריית תל אביב או ראש עיריית חיפה, מזל רע ואין מה לעשות.
עליזה לביא: הגוף הבוחר לרבנות הראשית, עד שלא תיקנו, הייתה רק מרים פיירברג.
עוזי דיין: האסיפה הכללית האחרונה של הפיס שינתה את התקנון והכניסה לפחות שלוש נשים לדירקטוריון.
עוזי דיין: מתוך 13.
עוזי דיין: זה לא מספיק, אני יודע, אבל צריך לדעת מהיכן לבחור.
עוזי דיין: אני מאלץ את משרד הפנים שיש לו נציגות של משרד הפנים ודירקטור מן הציבור שלפחות אחת תהיה אישה והראשונה אכן כבר נכנסה, לימור.
עוזי דיין: אני מאלץ את האוצר באותו דבר ואני אדאג בחודשים הקרובים.
עליזה לביא: שר האוצר מוביל מהפכה.
עוזי דיין: או מהמשרד או דירקטור מן הציבור תהיה אישה ובסוף הרשויות המקומיות.
עוזי דיין: הרשויות המקומיות, זה היה הכי קשה ואתם יודעים למה?
עוזי דיין: כי המבחר שלהם הוא אפס.
עוזי דיין: הם צריכים לבחור אחת משלוש שנים ועכשיו אינשאללה מארבע שנים.
<קריאה: שש.
עוזי דיין: שתיים ממועצות אזוריות, נכון.
עוזי דיין: המועצות האזוריות לא נחשבות אצלם בחשבון הזה.
עוזי דיין: אז אתה צריך שמתוך שלושה נציגים של השלטון המקומי, אחת תהיה אישה ואז המבחר שלהם הוא קטן.
עוזי דיין: כדי לעשות את זה, צריך לעשות העדפה מתקנת בוטה.
<קריאה: השוואה מתקנת.
עוזי דיין: לא השוואה.
עוזי דיין: העדפה.
עוזי דיין: אני לא אוהב לכבס את המילה הזאת.
עוזי דיין: אם נתחיל עם השוואה, יעשו לי קריטריונים של השוואה ואני לא רוצה.
עוזי דיין: אני אומר לכם שלא הייתי מצליח, לא בפיס ולא בצבא.
עוזי דיין: תשאלו את ארנה ברביבאי איך היא מונתה לקצינת שלישות אוגדתית.
עוזי דיין: אלוף הפיקוד אמר למפקד האוגדה שיש לו ארבעה מועמדים אבל יש עוד מועמדת שהוא לא מכיר אותה.
עוזי דיין: לא ראיתי אותה בחיים.
עוזי דיין: אמרתי שהיא מספיק טובה לפי הנתונים ולכן היא תהיה.
עוזי דיין: אמר לי, על גופתי המתה.
עוזי דיין: אמרתי לו, זאת דווקא הצעה שאותה אני מוכן לקבל ושלכן ייזהר עם זה.
עוזי דיין: אז הוא אמר לי שהיא אפילו לא הייתה קצינת שלישות חטיבה.
עוזי דיין: אמרתי: בטח שהיא לא הייתה קצינת שלישות חטיבה כי כשאמרו את זה למח"ט שיכול להיות שזה היית אתה, הוא אמר על גופתי המתה וקיבלו את זה ברצינות.
עוזי דיין: לכן זה לא ילך.
עוזי דיין: בלי העדפה מתקנת בוטה, זה לא ילך.
עוזי דיין: אתם יודעים למה אני אומר את זה?
עוזי דיין: לא רק מניסיון החיים.
עוזי דיין: צריך העדפה מתקנת בוטה וזה לא ילך בדרך אחרת.
עוזי דיין: אחר כך צריך לראות איך יוצאים מזה, איך מעגנים וכולי.
עוזי דיין: אתם יודעים למה צריך העדפה מתקנת בוטה באמת?
עוזי דיין: חוץ מכל הדברים שאמרתי, בגלל שנשים לא מצביעות לנשים.
עוזי דיין: עד שזה לא ייפתר, זה לא יהיה.
עוזי דיין: זה ייפתר דרך העדפה.
עוזי דיין: תודה רבה לכם.
עליזה לביא: עוזי דיין, תודה רבה על המלים החשובות.
עליזה לביא: תודה על העזרה.
<מיכל יודין: אני מברכת על היוזמה, את הוועדה ואת כל הנשים שהתמודדו ולא נבחרו וכמובן את יעלה שנבחרה.
<מיכל יודין: אני הייתי רוצה להרחיב את השיחה כי אנחנו יודעות איזה מאמצים הושקעו במסגרת העמותה להכשרת הנשים שרצו להתמודד.
<מיכל יודין: בשורה התחתונה, כשאנחנו רואות את תוצאות הבחירות, דבר אחד ידוע והוא שאזרחי מדינת ישראל לא יצאו לבחור.
<מיכל יודין: יש מקומות שאחוזי ההצבעה היו נמוכים ביותר.
<מיכל יודין: במאמר מוסגר, אני לא כל כך מסכימה עם עוזי שנשים לא מצביעות לנשים.
<מיכל יודין: יש שיפור ניכר אבל עלינו לעשות עבודת שטח.
<מיכל יודין: כאן אני חושבת מקור התשובה להצלחת הנשים.
<מיכל יודין: מאחר ולא מספיק היינו ברחבי הארץ עם הנשים שהתמודדו, לעזור להן עם בוחרים ובוחרות, לעודד את האנשים לצאת ולבחור.
<מיכל יודין: אני מסכימה שהיום אנחנו עובדות כבר על הבחירות הבאות מאחר שככל שיבחרו יותר ונשים יבחרו בנשים, נשים תיבחרנה.
<מיכל יודין: היו לנו נשים יוצאות מן הכלל, וכמו שאומרים – נשים ראויות.
<מיכל יודין: אני מעולם לא שמעתי שאמרו גברים ראויים.
<מיכל יודין: בעיני אישה שכבר החליטה להתמודד היא אישה ראויה כי גבר לא שוקל את השיקולים שאישה שוקלת האם היא מספיק טובה, יש לה משפחה, יש לה ילדים ואיך היא תתמודד עם כל המעמסה הזאת.
<מיכל יודין: בעיני מראש נשים שמתמודדות הן נשים ראויות.
<מיכל יודין: מה שחסר זה להוציא את הבוחרים.
<מיכל יודין: כאן אני יכולה לומר חד וחלק שאני פונה לכל מי שיש לו עניין לראות שינוי בעוד חמש שנים, לפעול ולעבוד בשטח עם הבוחרים.
<מיכל יודין: הסיבה שנשים לא נבחרו לרשות, ולפחות הנתונים שיש לנו מראים זאת, הייתה עלייה של שלושים אחוזים בערך בבחירות האחרונות מול שלושים אחוזים בבחירות הקודמות – זאת אומרת, הנקודה הקריטית היא להוציא את הבוחרים להצביע ואת זה אנחנו שומעים השכם והערב, שהבוחרים לא יוצאים.
<מיכל יודין: שולה מתל אביב, פחות משלושים אחוזים מאזרחי העיר שיש להם זכות הצבעה יצאו לבחור ולאחר מכן לא מבינים מדוע ראש העיר לא מתייחס אליהם.
<מיכל יודין: כל מי שהיום כאן, ואני פונה לכל אחד ואחת מכם, אל תוותרו, גם כאלו שהתמודדו ולא נבחרו, אנחנו אתכן ואני אומרת להתחיל לעבוד היום לקראת הפעם הבאה.
<מיכל יודין: לעבוד ולשאוף לכך שיהיה לכן צוות תומך ויהיו לכם בוחרים.
<מיכל יודין: הדרך הזאת היא דרך חתחתים, היא דרך קשה אבל אל תרגישו כישלון כי גם כשהגברים מתמודדים, לא תמיד הם נבחרים בפעם הראשונה.
<מיכל יודין: זה לא כישלון.
<מיכל יודין: אתן עשיתן עבודה נפלאה, אתן פעלתן מתוך רצון לשנות ולהשפיע למען לתושבי המקום אותו אתן מייצגות.
<מיכל יודין: לא נבחרתן אבל היום אנחנו מתחילות לעבוד לקראת הפעם הבאה וכולנו שותפות אמיתיות.
עליזה לביא: שולמית גולדשטיין, ממונת בחירות לרשויות, תני לנו נתונים אמיתיים וגם כמובן יחסיים.
<שולמית גולדשטיין: בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר היו 191 רשויות, שלוש נשים.
<שולמית גולדשטיין: למועצה היו 2,456 חברי מועצה גברים כאשר 341 מתוכן נשים.
<שולמית גולדשטיין: אני מדברת על 2008.
<שולמית גולדשטיין: בבחירות הקודמות היו 162 רשויות, נבחרו שלוש נשים, 1988 חברי מועצה גברים ו-232 נשים.
<שולמית גולדשטיין: אנחנו רואים שבמועצה המקומית הייתה קפיצה של שלושים אחוזים.
<יפעת זמיר: אני חייבת להגיד שאחד התסכולים שלנו שקודם כל אין פילוח מגדרי.
<יפעת זמיר: משרד הפנים לא עושה פילוח מגדרי.
<יפעת זמיר: כלומר, אצלי במשרד כולן מכירות את שירלי ואת ליאת ואת רונית והן ישבו ידנית.
<יפעת זמיר: אם לא אתם העברתם לנו את המספרים, אנחנו ישבנו אחת-אחת, רשות-רשות וספרנו את הנשים, וזה מתסכל.
<ורד פאר סויד: היום שמות של גברים ונשים הם אותם שמות.
עליזה לביא: גם כאן המחוקק מתערב.
עליזה לביא: בואו נהיה קצרים ומדויקים.
עליזה לביא: גם כאן אנחנו מתערבים, בסוגיה הזאת של חלוקה ומידע באופן מגדרי אבל אנחנו לא נענים מהמשרדים השונים.
עליזה לביא: גם כאן נדרשנו לחקיקה ואנחנו מטפלים בזה גם בהיבט החוקתי.
עליזה לביא: לא יכול להיות שהתשובות האלה לא תינתנה לנו.
עליזה לביא: רשמנו את זה כבר קודם ואנחנו נטפל בזה.
יפעת קריב: לפני שאני בכלל מתחילה לדבר, אני רוצה לבקש מדבי ביטון לעמוד.
יפעת קריב: תראו כולם את דבי ביטון ואז אני רוצה להגיד מילה.
יפעת קריב: דבי ביטון ניסתה לעשות את זה בשדרות.
יפעת קריב: אנחנו נמצאים בספיר בשדרות והיא עשתה את הבלתי יאמן כי שדרות זאת עיר גם ביטחונית צבאית, גם פטריארכלית, גם גברית ואני לא רוצה להוסיף עוד מלים על שדרות.
יפעת קריב: דבי רצה עד הסוף ולא ויתרה.
יפעת קריב: שיחקת אותה.
יפעת קריב: נכון שבסיבוב הזה לא ניצחת, אבל מה שעשית לדעתי זה להביא גאווה לכל כך הרבה נשים בשדרות.
יפעת קריב: באמת, כל הכבוד לך.
יפעת קריב: אנחנו כאן היום אתך.
<דבי ביטון: בעניין הזה אני רוצה לשים את הדגש על כך שגם ראש העירייה שנבחר, אלון דוידי, חיזר אחרי בקדחתנות כדי שאהיה מספר שתיים שלו וגם דוד בוסקילה אבל אני בעיקרון, בגלל ההתנהלות שלא אהבתי ובעיני לא הייתה כשרה, סירבתי להיכנס ולהתחבר אליהם.
<דבי ביטון: זאת אומרת, זה לא שלא יכולתי להיות היום סגנית, אבל רציתי להוביל קו של פוליטיקה חדשה, שהולכים על משהו נקי גם כשזה במחיר.
<דבי ביטון: זאת אומרת, כל המסרים היו: טוב, היא אישה, היא תתקפל, היא עוד מעט תסיר את המועמדות – זה מה שהרחוב אמר – אבל בסוף המערכה אמרתי להם: חברים, אני יודעת שאני לא אבחר, אבל תבינו שיש נחישות ויש דרך, אז זה לא יקרה עכשיו אבל זה יקרה בעוד חמש שנים.
<דבי ביטון: אגב, על זה אני מקבלת פידבקים מאוד מאוד חזקים.
עליזה לביא: אם תוכלי להתייחס לעובדה שעדיין באמת אין נתונים וגם אין פילוח מגדרי ובכלל כל הכשלים שאת למדת דרך העבודה המוניציפלית שלך.
עליזה לביא: שמענו בעבר גם על המקום של השלטון המקומי, היחס והקפאת הנתונים.
עליזה לביא: העובדה שמשרד הפנים מתעכב.
יפעת קריב: אני רוצה לומר לכל אלה שיושבות כאן בחדר, ואני חושבת שאני מכירה כמעט את כולן, לאלה שהצליחו, כל הכבוד להן וברכות.
יפעת קריב: לכל אלה שניסו ולא הצליח, אחת-אחת ליוויתי אתכן ועם כל אחת ישבתי בלילה ושאלתי כל אחת כמה קולות ומה קורה.
יפעת קריב: הרגשתי את המערכה באופן אישי כאשר כמעט כל המתמודדות היו אתי בקשר בארצי וחוויתי זאת אתכן.
יפעת קריב: אני באמת גאה בכולן.
יפעת קריב: עשינו צעד מאוד משמעותי.
יפעת קריב: ברור שהאכזבה גם חלחלה בי וכאב לי ימים אחר כך כי הציבור לא קלט, כי הציבור לא הבין, כי לא עשינו את המהפכה שהיינו ראויות לה.
יפעת קריב: באמת, עמותת כן, מיכל ויפעת, עבדתן כל כך קשה עם צוות מעולה.
יפעת קריב: עמותת פנים חדשות, מלי פולישוק וכל החבורה הנהדרת עבדו כל כך קשה ואני אומרת שמבחינתי הייתה אכזבה מאוד מאוד גדולה, לא מהתמודדות אלא משאר האזרחים, מבוחרים.
יפעת קריב: כל פעם שאני מעלה פוסט, כולל הפוסט שהעליתי אתמול, העליתי תמונה של ועדת הפנים ושאלתי מה חסר בחדר – נשים.
יפעת קריב: כל פעם אומרים לי: די עם הנשים שלך.
יפעת קריב: אני יכולה להבטיח לכן כאן שלא די, לא כלום, אני לא הולכת לוותר, אני אמשיך תכף עם פוסט מהחדר הזה ומהוועדה הזאת.
יפעת קריב: באמת, עליזה, כל הכבוד לך על העלאת הנושא הזה.
יפעת קריב: יש לנו הרבה עבודה ועליזה דיברה ולא אחזור על דבריה לגבי הצעת חוק שהועלתה השבוע ולגבי החרדים.
יפעת קריב: הדבר היחיד שעניין את הציבור לגבי הצעת החוק שלנו זאת המתקפה על החרדים שמעולם לא הייתה, ואנחנו באים להגיד למפלגות החרדיות שלא היה ולא קיים.
יפעת קריב: באנו בעד הנשים ולא באנו נגד אף אחד אבל כמובן זה מה שהתעוות.
יפעת קריב: אני רוצה לומר לכם ברמת המיקרו.
יפעת קריב: בסיפור האישי שלי.
יפעת קריב: אני באה מהוד השרון שם הייתה חברת מועצת עיר אחת מתוך 15 חברי מועצה והיום יש לנו 17 חברי מועצה מתוכם שש נשים.
יפעת קריב: הוד השרון הפכה להיות אובססיה אישית שלי.
יפעת קריב: לא הייתה רשימה בעיר שלא רצה זיגזג, לא הייתה רשימה בעיר שלא שמה נשים במקומות הריאליים ולכן נכנסו שש נשים.
יפעת קריב: שאר המפלגות נכנסו עם מנדט אחד.
יפעת קריב: זה אומר שזה אפשרי.
יפעת קריב: אם אני אקח את הוד השרון כמיקרו קוסמוס של הסיפור הזה ושל מישהי שלא ויתרה, לא ויתרה לרגע אחד, שש נשים לעומת האחת שהייתה.
יפעת קריב: מילה לגבי התוצאות.
יפעת קריב: האמירה שלי לאורך כל הדרך היא שנשים לא צריכות לפחד להיות מקצועיות.
יפעת קריב: הווה אומר מחנכות, עובדות סוציאליות, עורכות דין, כל התפקידים שאתן נושאות בחדר, שחקניות, כל תפקיד שהוא, ולהיות פוליטיקאיות.
יפעת קריב: אנחנו לא צריכות לפחד לשלב בין שני העולמות האלה.
יפעת קריב: למה גבר יכול להיות גם איש מקצוע וגם פוליטיקאי?
יפעת קריב: למה אנחנו תמיד או נשות מקצוע או פוליטיקאיות?
יפעת קריב: אני מבחינתי כעובדת סוציאלית, כמחנכת, רואה את עצמי כמישהי שמשלבת בין שני העולמות האלה וזה מה שאני הולכת לומר תמיד לנשים, שלבו, שלבו, אל תפחדי להיות גננת בגן ופוליטיקאית.
יפעת קריב: אין גננת שהיא לא פוליטיקאית, אין מורה שהיא לא פוליטיקאית כי היא הרי צריכה להסתדר עם כל ההורים.
יפעת קריב: מבחינתי אני מאוד מודה על הדיון הזה.
יפעת קריב: מכאן אנחנו ממשיכים, לומדים והולכים קדימה.
יפעת קריב: בחמש השנים הקרובות אני מתכוונת להקדיש, לא משנה היכן אני אהיה ומה אני אעשה, לנושא הזה.
יפעת קריב: חייבים ייצוג הולם לנשים בגובה של חמישים אחוזים.
יפעת קריב: החוק שלנו עבר קריאה טרומית ואנחנו נכין אותו לכל הקריאות.
יפעת קריב: אני מאוד רציתי קנס ואני עדיין חושבת שצריך לקנוס מפלגות אבל הממשלה החליטה לתגמל.
יפעת קריב: בארצי אנחנו מציעות הצעת חוק דומה שאומרת לתגמל.
יפעת קריב: מילה אחרונה, מילה אישית.
יפעת קריב: שאלתן על קריירה ואימהות.
יפעת קריב: יש לי ארבעה ילדים, שניים גדולים שכבר מסתדרים לבד ושניים קטנים.
יפעת קריב: אתמול בבוקר הסתכלתי על הקטנה שלי במיטה, היא בת שנה, ואמרתי לעצמי: בלי רגשות אשמה, את זוכרת שהבטחת לעצמך?
יפעת קריב: את עושה עוד שני ילדים אבל אין לך רגשות אשמה.
יפעת קריב: כשבחרתי לעשות עוד שני ילדים, בחרתי לגדל עוד שני ילדים כאימא קרייריסטית פוליטיקאית מקצועית בלי רגשות אשמה.
יפעת קריב: אני מסתכלת על הנחת שלהם ועל החיוך שלהם ואני אומרת: בלי רגשות אשמה ואני יוצאת לעבודה להילחם למען הדברים שאנחנו מקדמות.
יפעת קריב: זה הסוד.
יפעת קריב: פשוט אין רגשות אשמה.
עליזה לביא: תודה רבה חברת הכנסת קריב.
עליזה לביא: לי קשה.
עליזה לביא: אני סבתא ולי יש רגשות אשמה פעם שנייה.
עליזה לביא: זה לא פשוט.
עליזה לביא: אני לא נותנת את מה שקיבלתי מאימא שלי ומחמותי אלא אני נותנת דברים אחרים אבל לא את מה שקיבלתי מהן, וגם על זה צריך לדבר.
עליזה לביא: אנחנו דור של סבתות צעירות, אבל לפני כן – וגם על זה פעם נקיים דיון – אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת תמר זנדברג.
תמר זנדברג: אנחנו באמת מלוות את הנושא הזה הרבה שנים.
תמר זנדברג: אפילו יפעת ואני קראנו לעצמנו חברות מועצה מטעם עמותת כן וכאן המקום באמת לשבח אתכן על כך שביחד אתנו , עם קבוצה מאוד גדולה של פעילות ופוליטיקאיות, לקחתן – וזה דבר שהוא לא מובן מאליו בשדה של השינוי החברתי ושל ארגוני החברה האזרחית – נושא שהוא פוליטי.
תמר זנדברג: כמה פעמים הלכנו לארגונים אחרים מתחומים אחרים וגם מהתחום הזה ואמרו לנו: לא, אנחנו חברה אזרחית ואנחנו לא מתעסקים בפוליטיקה.
תמר זנדברג: אתן כארגון חברה אזרחית טבלתן את הידיים בפוליטיקה ועל כך כל הכבוד.
תמר זנדברג: אני חושבת שהנתון הזה של שלושים אחוזים הוא נתון יפה מאוד שצריך לברך עליו.
תמר זנדברג: הוא תוצאה של עבודה ארוכה במשך חמש השנים הקודמות ועל כך כל הכבוד לכולנו.
תמר זנדברג: ברשותכן, אני רוצה כמה תובנות שילוו אותנו גם כלקח כללי שאני הולכת אתו הרבה זמן וגם כלקח ספציפי מהבחירות האחרונות.
תמר זנדברג: דבר ראשון, לכמה מהדברים שנאמרו כאן.
תמר זנדברג: אני רוצה לדבר על הנשים המתמודדות, אני רוצה לדבר על הציבור המצביע ואני רוצה לדבר עלינו כאשר כאן אני כוללת את הארגונים ואת אלה שמעודדות כמנטוריות, כאקטיביסטיות מהאקדמיה, מהפוליטיקה ומהארגונים.
תמר זנדברג: קודם כל, על הנשים המתמודדות והנבחרות.
תמר זנדברג: אנחנו לא מבקשות שיבחרו אותנו בגלל המגדר שלנו אבל הסיבה שלא נבחרנו עד עכשיו הייתה בגלל המגדר שלנו.
תמר זנדברג: השאלה שצריך לשאול היא למה הגברים נבחרו בגלל המגדר שלהם.
תמר זנדברג: אנחנו כל הזמן מדברות על שיח הנשים המדהימות.
תמר זנדברג: זה שנשים מדהימות תעלינה על הגברים הבינוניים, זאת לא חכמה.
תמר זנדברג: הרעיון הוא שכל הנשים המדהימות יהיו היכן שנמצאים הגברים המדהימים והנשים הסבירות היכן שהגברים הסבירים ואז נדע שהשגנו משהו.
תמר זנדברג: זה שאת צריכה להיות סופר וומן, לצאת מגדרך היכן שלא יהיה כדי שיכירו בזה שאולי יש לך איזשהו כישרון, זה מאפיין של חוסר שוויון ולא להפך.
תמר זנדברג: נקודה שנייה לגבי הציבור.
תמר זנדברג: עם כל הכבוד גם לשר הפנים ולעוזי דיין, ובאמת לכל הדברים שבאים ומסבירים לנו שנשים צריכות להצביע לנשים ולמה נשים לא מצביעות ואנחנו קוראים לציבור להצביע לנשים.
תמר זנדברג: חברות וחברים, נשים כמו גברים מצביעות ומצביעים למה שיש.
תמר זנדברג: אי אפשר להצביע למה שאין.
תמר זנדברג: כשנשים נעדרות ממקומות קבלת ההחלטות, כשאנחנו לא רואות מה שאנחנו יכולות להיות – כמו שאומר הפתגם הפמיניסטי הידוע – אז בטח ובטח לא יצביעו לנשים.
תמר זנדברג: הדרישה הבלתי הגיונית הזאת לצאת מגדרנו ולהצביע למה שאין ואיפה שאין ---
עליזה לביא: ברמה המקומית יש לך רשימה עם ויש לך רשימה בלי.
עליזה לביא: תצביעי לרשימה עם.
תמר זנדברג: אני פוליטיקאית.
תמר זנדברג: פוליטיקה זה המקום הראשון שלהאשים את הציבור, זאת אסטרטגיה לא מי יודע מה.
תמר זנדברג: זה המקום הראשון בו הלקוח תמיד צודק.
תמר זנדברג: אנחנו צריכים להסתכל על הציבור שלנו, מה אחוזי ההצבעה שלו ולשאול את עצמנו.
<קריאה: צריך לעבוד עם הציבור.
תמר זנדברג: לכן המסקנה שלי היא שאני חסידה גדולה מאוד של העדפה מתקנת, של מנגנונים להבטחת ייצוג, של עידוד באמצעות הכיס, בין אם קנס ובין אם עידוד מצד התמריץ לרשימות שישבצו בהן נשים.
תמר זנדברג: אני גאה להשתייך למפלגה היחידה בישראל שמנהיגה מנגנון שוויוני של ייצוג נשים בכל המוסדות הפנימיים שלה, לרבות הרשימה לכנסת וזה עבד.
תמר זנדברג: התוצאות מראות שזה עבד.
תמר זנדברג: אנחנו הסיעה הכי שוויונית בכנסת, רואים את זה אצלנו במועצות האזוריות ויושבות כאן נציגות שלנו כמו עדי דיאמנט מרעננה ואחרות.
תמר זנדברג: בכנסת אנחנו ארבעים אחוזים מכל חמישייה, במוניציפאלי לפחות אחת מתוך כל שלוש כי אנחנו מבינות שצריך להקים את המטריה להיכן שעובדים כי במוניציפאלי אין רשימות כל כך גדולות.
תמר זנדברג: זה עובד.
תמר זנדברג: זה מגיע למצב שבו נשים נבחרות בזכותן.
תמר זנדברג: בניגוד למה שתמיד אומרים על מנגנוני הבטחת ייצוג שהם גורמים לזה שלא תהיינה נשים כי לא יצביעו להן כי יודעים שהן ממילא יוקפצו, אנחנו, מרצ, ההוכחה שזה עובד בדיוק ההפך כי ציבור הבוחרים מצביע לנשים בפריימריס, מצביע לנשים בבחירות הפנימיות, כי יודעים שתהיינה נשים ואז רוצים להשפיע ולהחליט מי אלה שתהיינה.
תמר זנדברג: זה מנגנון שעובד, מוכיח את עצמו ולכל הדעות בהחלט מומלץ לאמץ אותו.
תמר זנדברג: משפט אחרון לגבי הלקח אותו צריך להפיק.
תמר זנדברג: אני מתחברת מאוד לדברים של יפעת.
תמר זנדברג: בנוסף לתמריצים , בנוסף לקורסים, בנוסף להכשרות ובנוסף לחוקים שאנחנו צריכות לקדם, הלקח העיקרי שלי הוא שאנחנו צריכות גם להיות יותר פוליטיקאיות ממה שאנחנו ולטבול את ידינו במשחק הפוליטי.
תמר זנדברג: יקירתי, זה שהלכת בשדרות, כל הכבוד לך שהלכת עם האמת שלך, רק שכנראה אלה שהתמודדו מולך היו יותר פוליטיקאים ואני אומרת את זה ממקום שצריך ללמוד.
תמר זנדברג: זה שנציב נשים אבל הן יהיו במקומות לא ריאליים או שהן לא משחקות את אותו המשחק פוליטיקה, זה ארגז חול ובתוכו כלים, ואנחנו צריכות להיכנס לחול, לשחק בכלים, לגרוף עם המגרפה ולשחק עם הטרקטור כי אחרת אנחנו רק נעלה את מספר המתמודדות ולא את מספר הנבחרות.
תמר זנדברג: זה האתגר הבא שלנו, לתקוף ישירות את הפוליטיקה, להתעסק בפוליטיקה, ב-הארד קור של הפוליטיקה של הישוב, למפות את הזירה בצורה נכונה, להעמיד נשים מועמדות שיש להן סיכוי, שהן דמויות, להעמיד אישה שיכולה להיבחר.
תמר זנדברג: אני חושבת שזה הצעד הבא.
תמר זנדברג: משפט אחרון שאני תמיד אומרת אותו.
תמר זנדברג: חברות וחברים, משהו שמאוד קשור לשלטון המקומי ומשפיע ישירות על הנשים.
תמר זנדברג: חברת מועצה זה תפקיד בהתנדבות.
תמר זנדברג: כל עוד זה ימשיך להיות תפקיד בהתנדבות, הדבר הכי פמיניסטי לעשות זה להילחם על שכר לחברי וחברות מועצה.
עליזה לביא: במעבר חד אל עולם שהוא פחות שוויוני, אל מהפכה שקורית ומתרחשת והרבה מאתנו לא יודעות.
עליזה לביא: אני רוצה לברך אותך רחל איבנבוים על היותך אתנו.
<רחלי איבנבוים: זה שיח שמאוד רחוק מהעולם שאני חלק ממנו.
<רחלי איבנבוים: הלוואי שהיינו כאן בעשרה אחוזי ייצוג.
<רחלי איבנבוים: התייחסות ישירה אל החקיקה, שזה דבר חשוב ביותר.
<רחלי איבנבוים: מיותר לציין שחוק תגמול לא יעשה את העבודה במקרה שלנו.
<רחלי איבנבוים: אמרתם שאני חרדית?
<רחלי איבנבוים: אני אספר קצת על עצמי.
<רחלי איבנבוים: אני מנכ"לית ארגון חברתי בשם מאיר פנים.
עליזה לביא: נציג את רחלי ואת ענבל מאלעד.
עליזה לביא: נשים חרדיות שעשו מהפכה, עושות מהפכה ותעשינה מהפכה.
עליזה לביא: קודם כל, ברוכות הבאות.
<רחלי איבנבוים: כאמור, במשך חמש השנים האחרונות אני מנכ"לית ארגון חברתי בשם מאיר פנים.
<רחלי איבנבוים: בשנה האחרונה וקצת אני פעילה חברתית בנושא של נשים חרדיות וחשוב לי גם להגיד את זה בהקשר הזה.
<רחלי איבנבוים: נושא ייצוג פוליטי של נשים חרדיות הוא קצה קרחון של מצבן של הנשים החרדיות בחברה החרדית בכלל.
<רחלי איבנבוים: הוא קצה קרחון קשה.
<רחלי איבנבוים: למה הוא קשה?
<רחלי איבנבוים: כי אנחנו רגילים לנהל שיח על מדינה יהודית ודמוקרטית והרבה מאוד מהדיונים מתבצעים על עד כמה המדינה שלנו יהודית, מותר, אסור, איפה עוברים הגבולות אבל ברור לכולם שהמדינה היא דמוקרטית – וזה נתון שאי אפשר להתווכח אתו – ואנחנו מגלים שחלק גדול מתושבי מדינת ישראל בעצם לא חיים במדינה דמוקרטית.
<רחלי איבנבוים: אני רציתי לנסות ולרוץ למועצת העיר ירושלים, חשבתי שזה נכון, דווקא בגלל השיח הפוליטי המאוד מאוד קשה שקרה בירושלים מול יחסי חרדים-חילונים.
<רחלי איבנבוים: חשבתי שנכון להביא קול אחר, קול של ביחד, קול של אחדות ואולצתי לפרוש.
<רחלי איבנבוים: אני חייבת להגיד שבחודשים האחרונים אני שומעת הרבה מאוד שאלות כמו: זה נכון שזה היה תרגיל?
<רחלי איבנבוים: נכון שלא באמת איימו עליך ורק רצית לרדת מזה?
<רחלי איבנבוים: אני רוצה לספר לכם שבאמת איימו עלי ועל משפחתי ויותר מזה, בשבת האחרונה ניגש מישהו לבעלי ואמר לו: אני רוצה להגיד כל הכבוד לרחלי שהיא אמנם תחת כל עץ רענן מדברת על זה שאיימו עליה, אבל היא לא אמרה מי, לא שאני חושב שאם היא הייתה אומרת מי היא הייתה נשארת בחיים, אבל כל הכבוד שהיא הבינה את זה לבד.
<רחלי איבנבוים: אתכם זה הצחיק, אבל זה היה באמת.
<רחלי איבנבוים: אני לא יושבת בוועדת כנסת ומספרת סתם דברים.
<רחלי איבנבוים: זה המצב בקהילה שלנו.
<רחלי איבנבוים: לכן אני חושבת שחייבים לשים דגש על חקיקה היא מחייבת ולא על חקיקה שהיא אם נחמד ואם מוצא חן.
<רחלי איבנבוים: משהו נוסף שאני רוצה להגיד לגבי דפוסי הצבעה במגזר החרדי בכלל ולאו דווקא במישור הנשי.
<רחלי איבנבוים: יש בעיה מאוד קשה.
<רחלי איבנבוים: מישהו יודע מה זה מפלגת טוב?
<רחלי איבנבוים: זאת מפלגה חרדית שונה, לכאורה בגלל מסרים אחרים, ספגה מפלה כואבת וקשה מאוד בבחירות האחרונות.
<רחלי איבנבוים: יש בכלל בעיה עם דפוסי הצבעה במגזר החרדי.
<רחלי איבנבוים: ברגע שפסקי הלכה ושיקולים דתיים נכנסים להצבעה דמוקרטית, זה מיקס לא בריא ולא טוב שאי אפשר לצאת ממנו.
<רחלי איבנבוים: צריך לעשות גם על זה שיח.
<רחלי איבנבוים: ערבבתי כאן הרבה נושאים שהם לאו דווקא נוגעים בפוליטיקה של נשים חרדיות אבל מצבנו רע מאוד יחסית אליכם, אז תחייכו קצת.
<קריאה: אנחנו מתייחסים אליכם ואלינו ביחד.
<קריאה: לכולנו ביחד.
עליזה לביא: מיכל מאלעד, בבקשה.
<מיכל יודין: ליזי מגני תקווה נבחרה לאחר שהאדמו"ר בגני תקווה הורה לאנשים שלו לבחור בליזי.
עליזה לביא: כן, אבל זה משהו אחר כשאדמו"ר מורה לבחור ויש שם שיתופי פעולה.
עליזה לביא: גם מרים זוכה לשיתוף פעולה של הקהילה החרדית בנתניה כי היא יודעת איך לעבוד אתם פוליטית לאורך השנים.
עליזה לביא: זאת סוגיה אחרת.
עליזה לביא: אנחנו מדברים עכשיו על עיר חרדית כמו אלעד ומיכל תחשוף בפנינו מה זה להקים מפלגה בעיר חרדית.
<מיכל צ'רנוביצקי: אני מעמותת בת מלך שמסייעת לנשים דתיות וחרדיות הסובלות מאלימות במשפחה ועושה עוד כל מיני פעילויות חברתיות.
<מיכל צ'רנוביצקי: בבחירות האחרונות הקמתי באלעד רשימת נשים בלבד, אימהות למען אלעד.