GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חגית מסר-ירון: אציין את התפקידים של המועצה: התפקיד הראשון הוא תיאום בין הגורמים הממלכתיים והציבוריים לגורמים פרטיים שעוסקים בנושא של קידום נשים ונערות למדע ולטכנולוגיה, כי יש הרבה מאוד ארגונים שעוסקים בזה, גם ארגוני נשים וגם גורמים אחרים, כדאי שאחד יידע מה שהשני עושה - תיאום תמיד מוביל ליתר יעילות.
חגית מסר-ירון: המועצה תיזום פעילויות שמטרתן לקדם נשים במדע ובטכנולוגיה.
חגית מסר-ירון: המועצה תרכז פעילות של מדינת ישראל מול האיחוד האירופי בתחום של קידום נשים במדע ובטכנולוגיה.
חגית מסר-ירון: כבר היה כאן רמז לכך שהאיחוד האירופי פעיל מאוד בתחום הזה, ואנחנו עובדים בנושא.
חגית מסר-ירון: המועצה תקיים פעילות ברשת האינטרנט.
חגית מסר-ירון: המועצה תפעל להעלאת המודעות הציבורית, כבר התקיים כנס בנושא הזה ב-29 בנובמבר, ומתוכנן כנס נוסף במרץ.
חגית מסר-ירון: המועצה תדאג להפקת דו"ח שנתי בעברית ובאנגלית.
חגית מסר-ירון: דו"ח בעברית אין לנו, אבל דו"ח באנגלית הוצאנו.
חגית מסר-ירון: אני מוכנה להעביר עותקים שלו ב-e mail למי שמעוניין.
חגית מסר-ירון: מרכזת את פעילות המועצה שירלי כהנוביץ , תפנו אליה.
חגית מסר-ירון: עותק אחד נמסר לוועדה.
חגית מסר-ירון: הדו"ח הזה הוגש לקהילה האירופית.
חגית מסר-ירון: יש בו נתונים סטטיסטיים ונתונים על תוכניות שנעשו לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה, גם לתלמידות, גם תוכניות של הצבא וגם תוכניות בתעשייה.
חגית מסר-ירון: יש כאן הרבה אינפורמציה על דברים שקרו בארץ.
חגית מסר-ירון: תבוצע אינטגרציה של הדו"ח הזה מול דו"חות אירופיים וזה יאפשר השוואה על הפעילות שנעשית בארץ מול מקומות אחרים.
חגית מסר-ירון: אני יודעת שיש לי עוד דקה.
חגית מסר-ירון: אני רוצה לציין עוד שתי פעולות ספציפיות.
חגית מסר-ירון: אני מדברת תחת כובע כפול, גם כמדענית ואשת אקדמיה, וגם מטעם משרד המדע, היום זה מדע תרבות וספורט.
חגית מסר-ירון: עשינו פעילות במשרד בתחומים האלה, בין היתר אזכיר את המלגות לנשים - יצאנו עם תוכנית ונתנו 78 מלגות לסטודנטיות לתואר ראשון.
חגית מסר-ירון: הפרמטר העיקרי היה לעודד סטודנטיות בתחומים שבהם נשים הן תת-מיוצגות, ונתנו מלגות של 10,000 שקל כל אחת לנשים בתחומים שבהם שיעור הסטודנטיות קטן מ-20% שמצב הלימודים שלהן תקין.
חגית מסר-ירון: חילקנו 78 מלגות כאלה, מתוך זה קיבלו ארבע ערביות.
חגית מסר-ירון: מה שמעניין בתוכנית הזאת הוא, שתמורת המלגות התחייבו המקבלות לתרום 100 שעות פעילות לקידום נשים למדע ולטכנולוגיה, למשל לפעולות כמו שצוין כאן, להופיע בבתי-ספר תיכוניים ולשכנע בנות, או לעזור להן, לעבור משלוש יחידות מתימטיקה לארבע או לחמש יחידות במתימטיקה.
חגית מסר-ירון: הן מחויבות לתרום.
חגית מסר-ירון: 78 הנשים הללו, שקיבלו מלגות, הן הצבא שעומד לרשות המועצה בפעולות שאנחנו מתכננים לקיים במהלך 2001.
חגית מסר-ירון: זה תקציר הפעולות שלנו, וכולכם מוזמנים להשתתף בהן.
ענת מאור: יפה, תודה רבה.
ענת מאור: פרופ' נינה תורן, דברי סיכום, ואנוכי.
נינה תורן: דבר אחד לחגית ודבר אחד לנחמיה.
נינה תורן: בקשר לכך, שאת אומרת, שמגזימים בעניין הנשים באקדמיה ובמיקוד עליו, גם אני הוטרדתי בזה - מה אנחנו מדברים כל-כך הרבה על נשים באקדמיה, הרי מבחינה מספרית יש בקושי משהו כמו 1,200 נשים בכל הקבוצה הזאת.
נינה תורן: אבל אני חושבת, שקודם כל, שם, באקדמיה, ולכן חשוב הלחץ שלנו לקראת שוויון מגדרי שם, שם המקור לכל הנשים האחרות, שנמצאות במדע בתחומים שונים, מפני ששם הן לומדות.
נינה תורן: שם גם המקור לאפשרות לצמצום הפערים החברתיים בין קבוצות שונות, לאו דווקא בין המינים, מפני שהיום העיתונים והספרים מלאים בכך שההשכלה היא הדרך העיקרית והמרכזית לצמצום פערים חברתיים באוכלוסיה בכלל.
נינה תורן: מה שרציתי להגיד לנחמיה הוא, שנעשיתי מאוד פרקטית.
נינה תורן: בעקבות המשפט האחרון שלך, שחזרת עליו, שאסור לשקוט על השמרים, שצריך יוזמה וכדומה, זה ה-crux of the matter.
נינה תורן: אני פשוט רוצה לדעת, מה ניתן לעשות כדי לא להישאר עכשיו במצב שאנחנו נמצאים בו, של מידע, סטטיסטיקה, קצת יותר מודעות, וכו', אלא להמשיך ולקדם את הדברים שדיברנו עליהם, ומה התפקיד של ות"ת בעניין הזה, מפני שברור לגמרי, שגם לאוניברסיטאות, כל אחת בפני עצמה, יש כמובן מדיניות ואפשרות של פעולה, אבל השאלה שלי היא, מה אפשר לעשות עכשיו בקשר לשיתוף הפעולה שדובר עליו פעם, מזמן, בין הפורום לקידום נשים באקדמיה לבין הות”ת.
ענת מאור: אולי בכל זאת, תשובתך לשאלה של פרופ' נינה תורן, ואז אסכם.
נחמיה לב-ציון: התשובה שלי היא, פעם אחת היית אצלי לפני - - -
נינה תורן: הרבה זמן.
נחמיה לב-ציון: הרבה זמן, והייתי נורא נחמד, אני לא יודע למה לא חזרת אלי.
נינה תורן: אתה יודע.
נחמיה לב-ציון: למה?
נינה תורן: כי אחר-כך היית לא נחמד.
נחמיה לב-ציון: כי הייתי לא נחמד?
נחמיה לב-ציון: בגלל ה - - -
ענת מאור: אני לא יודעת, הייתה התחייבות של כולם לא להעלות את נושא המאמר.
ענת מאור: וזה עד דקה לפני הסוף, ולא התאפקתם.
נחמיה לב-ציון: אין לי בעיה.
נחמיה לב-ציון: כפי שאמרתי לך, נתתי לכם כמה מספרים, ואיני רוצה להתפאר בהם.
נחמיה לב-ציון: אם מתוך ארבעה פרופסורים,שמייצגים את האוניברסיטאות בות”ת, שתיים הן נשים, ואם מתוך ארבעה יושבי ראש של ועדות מינוי לפרופסורים במוסדות שלנו שתיים הן נשים, זה לא במקרה.
נחמיה לב-ציון: אני יכול לעזור בכל מיני דברים קטנים, ואני חוזר ואומר - אני חושב, שעניין המודעות הוא הכי חשוב.
נחמיה לב-ציון: אני יכול לספר לכם ששלמה הרשקוביץ נפגש עם הפרו-רקטור של האוניברסיטה העברית, אישה, שזימנה את הדיקנים לדיון, ושלמה הציג בפניהם את הנתונים, וזה עוד חלק מהמעשה של הגברת המודעות.
נחמיה לב-ציון: אני חושב שהנושא העיקרי הוא הגברת המודעות, שקיפות וכל הדברים האלה שנאמרו, ואני חושב שזה המאמץ שצריך לעשות.
נחמיה לב-ציון: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו.
נחמיה לב-ציון: להערה של אסתר עילם – להתחיל לעסוק בנשים ערביות ומזרחיות.
נחמיה לב-ציון: תראי, אנחנו עוסקים בערבים ובמזרחיים.
נחמיה לב-ציון: זה חמור שם, אני בטוח שזה יותר חמור כשהן נשים.
נחמיה לב-ציון: כשאת מכפילה את הבעיה, את מקבלת יותר.
אסתר עילם: אבל כשיש תוכניות לקבוצות האלה, שוכחים את הנשים בתוכן.
נחמיה לב-ציון: הקבוצה שגדלה יותר מכל באקדמיה, בקרב הסטודנטים, היא הקבוצה של נשים ערביות.
ענת מאור: נחמיה, אני מוכרחה לסכם.
אסתר עילם: זה היוצא מן הכלל.
ענת מאור: אני רוצה לסכם את הישיבה בדברים הבאים: ראשית, אני לא מאלה שחושבים שדיון ועוד דיון אין להם משמעות.
ענת מאור: אי אפשר מצד אחד להגיד שלמודעות יש חשיבות עליונה, ומצד שני כל הזמן לא להעריך את הדיון, בשני הרבדים, האחד – בכל זאת, יו"ר ות"ת יושב פה כל השעתיים, גם מעלה תשובות, גם שומע את הדברים, ויש לזה משקל.
ענת מאור: השני - כל אחת מאיתנו יודעת, שמידת המחויבות שלה לטפל בדברים נבנית, בין היתר, מעוד מפגשים, עוד החלפת דעות ורעיונות.
ענת מאור: כל אחת לוקחת איתה, ומבחינה זאת אני מאוד מסכימה עם מה שפרופ' בלהה מנהיים אמרה, עוד מחויבות להמשיך להיאבק על זה, כל אחת בתחומה שלה, מי בתחום האקדמי עצמו, מי בתחום הכנסת, ועוד.
ענת מאור: מאידך, אין ספק שאנחנו עוסקים בזה כבר עשור, קודם כל אנשים באקדמיה, במחקרים של פרופ' רחל אלתרמן ושל פרופ' נינה תורן, ואנחנו פה בכנסת נותנות גב ציבורי, והתוצאות אינן מספקות.
ענת מאור: כלומר, יש דברים שעוסקים בהם הרבה מאוד , ולמשל, בנושא של חוק ההעדפה המתקנת בדירקטוריונים, בכל שנה, כשנפגשנו, ראינו את הסטטיסטיקה.
ענת מאור: זאת אומרת, כפי שציינה פרופ' רחל אליאור, אי אפשר שלא לדפוק לעצמנו עם פטיש את מחדלי התוצאות, וזאת נקודת הדיון.
ענת מאור: מה נראה לי באופן מעשי?
ענת מאור: אני חושבת, שהלאה זו חייבת להיות עבודה משולבת של כל התחומים.
ענת מאור: קודם כל של הפורום לקידום נשים באקדמיה ובתחום המדע, שנית, מה שיופנה אל ות"ת ואל האוניברסיטאות, ושלישית – מה שיופנה אלינו כבית המחוקקים.
ענת מאור: אנחנו לא מדברים על תקשורת, שהיא דבר מאוד חשוב שיכולים לנסות לצאת ולעשות כמה שיותר.
ענת מאור: אני רוצה גם לציין שחלק נעשה.
ענת מאור: וזה לא טוב שאנחנו יושבים ולא רואים את חצי הכוס המלאה.
ענת מאור: העובדה, כפי שצוינה, שות"ת כן עושה את הפילוח הזה, היא חשובה ביותר.
ענת מאור: שהכנסת כל שנה מקיימת על זה דיון, שהוקמו הצוותים והם מקדמים את הדברים.
ענת מאור: מה נראה לי להמשך הקידום?
ענת מאור: קודם כל, אני חושבת שהקשר בין הפורום של קידום נשים באקדמיה לות"ת הוא הכרחי, וטוב שהדלת שוב נפתחה ויש הזמנה, ולא צריך לחכות.
ענת מאור: פה – זה פעם בשנה.
ענת מאור: צריך בהחלט להמשיך את העבודה השוטפת בלי התיווך של הכנסת, ללבן את הדברים שהועלו פה ולקדם אותם.
ענת מאור: שנית, יש פה שש נקודות, שהועלו כהצעות סיכום.
ענת מאור: הכנסתי מעט תיקונים.
ענת מאור: אם מישהו רוצה להעביר בכתב עוד שינויים, שיהיו סיכום הישיבה, שיעביר עוד שינויים, ואני גם מברכת על העובדה, שהגישו את הניירות האלה.
ענת מאור: לגבי הסוגיה הראשונה, של מינוי יועצת לענייני נשים בכל האוניברסיטאות, אני מבקשת שהפורום לקידום נשים באקדמיה, בנוסף לדברים שהושמעו פה, יעביר המלצה חד משמעית, כולל הצעה לניסוח חוק.
ענת מאור: קודם כל הנקודה הזו.
ענת מאור: תכף נגיע להשוואה המתקנת.
ענת מאור: האם רוצים, בעניין הזה, מלבד המודעות הציבורית והלחץ, גם להגיש הצעת חוק לכנסת ישראל?
ענת מאור: כדי להעביר חוק, אני רוצה להזכיר לכן, צריך לפנות לחברות כנסת באופן פרטי, כדי שישקלו אם הן מוכנות לחתום על זה או לא.
ענת מאור: צריך להכין את החוק.
ענת מאור: ובמקביל - - -
יעל רום: בעבר, בנושא זכויות נשים, היוזמה הייתה של חברות כנסת.
ענת מאור: במקביל, אחרי שפנו, אילנה צ'רנוברודה, זכרונה לברכה, עשתה את כל העבודה.
ענת מאור: האמיני לי, אני יודעת בדיוק מה היה התהליך.
ענת מאור: דניאלה, בתור לוביסטית, תספר לכם איך בונים חומה.
ענת מאור: ובבקשה לעשות את זה.
ענת מאור: אני מחזירה לכם את הכדור הכי חזק והכי ברור, כדי שלא תהיינה אי הבנות.
ענת מאור: ולנו יש המון עבודה אחרי שהחוק מונח: לעשות את הלובי, לשכנע ולסלק התנגדויות, וכו'.
ענת מאור: אבל את הצעת החוק, את הרעיון ואת החתך חייבים לעשות בשולחן השני.
ענת מאור: במקביל, הוועדה מתחייבת, יחד עם הוועדה לקידום מעמד האישה, להוציא מכתב לכל ראשי האוניברסיטאות.
ענת מאור: חברת הכנסת סולודקין איננה פה, אבל אני רוצה להזכיר לכם, שהם לא תלמידים שלנו, ואין לנו כלי לחייב אותם לבוא.
ענת מאור: בקושי לשרים בממשלה יש לנו כלי כרשות מפקחת.
ענת מאור: אנחנו מזמינים, והם באים או לא באים, אבל אנחנו בהחלט מתחייבים להוציא מכתב, שוב, לראשי האוניברסיטאות והמכללות, ולהכין את דף ההחלטות בצורה הברורה ביותר.
ענת מאור: המעקב אחר-כך, בשטח, בכל אוניברסיטה, ללכת עם המכתב הזה וללחוץ, הוא חלק מהעבודה המשלימה.
יעל רום: אבל חלק מהדרישות אינן מקובלות על חלק מהנשים.
ענת מאור: רגע, אני אגיע לזה, אל תדאגי.
ענת מאור: דיברתי לגבי הסעיף הראשון.
ענת מאור: אני עוברת לסעיף השני, על מלגות ומענקי מחקר.
ענת מאור: לפי דעתי, על נושא הסרת מגבלות הגיל שמענו, שבעצם הוא יותר לא פורמלי וצריך להיאבק.
ענת מאור: לפי דעתי, ההתחייבות של ות"ת לסעיף 2ה', להפנות תשומת לב אל האפשרות של הטיה בשיפוט, היא דבר אדיר, וצריך לברך עליה.
ענת מאור: חשוב שנשים תדענה על זה בוועדות השיפוט, וצריך לעשות את כל העבודה הבלתי פורמלית ההכרחית בעניין הזה.
ענת מאור: לגבי הבתר-דוקטורט, אני חושבת שהרעיון של חברת הכנסת נעמי חזן, ומה שהוסיפו פה על מה שנקרא "טל-פוסט-דוקטורט", וכו', זה רעיון שהוא בעצם לאוניברסיטאות.
ענת מאור: נוסיף אותו כחומר למחשבה, לגלגול ולפיתוח.
ענת מאור: השתתפות בוועדות ובכנסים - זה עניין בלתי פורמלי, שאנחנו כמובן נעלה אותו בצורה מאוד מפורשת במכתב.
ענת מאור: סעיף 5 – עליו יש מחלוקת.
ענת מאור: הנושא של השוואה מתקנת.
ענת מאור: פה היו דעות תומכות ודעות מתנגדות.
ענת מאור: אני רוצה לומר חד משמעית, כבית המחוקקים.
ענת מאור: אישית, יש לי גישה קצת אחרת - אני מאוד מאמינה בחקיקה.
ענת מאור: אבל אני לא אקבע את דעתי על זה.
ענת מאור: אם תבוא פנייה של הפורום, לקידום נשים באקדמיה עם הצעת חוק, אני אהיה בין החותמים עליה.
ענת מאור: לא אעשה מעבר למה שנשים באקדמיה מרגישות וחשות, ואני מציעה לעיין טוב בפרוטוקול של ישיבת הוועדה בראשות חברת הכנסת נעמי בלומנטל מלפני כמה שנים, שאז הייתה ההתנגדות מוחלטת.
ענת מאור: אני חושבת שיש מה ללמוד מהניסיון האמריקאי וכו', אבל נעביר את זה בחזקת נושא שעלה לדיון, ואת המסקנות וההמלצות נצטרך לקבל.
ענת מאור: כמובן, אנחנו מאמצים את השינוי ל"השוואה מתקנת" כמושג.
ענת מאור: לגבי שקיפות תהליכים בקבלת החלטות – הסעיף הזה רשום, אני מבינה שהייתה לו תמיכה, אם רוצים להוסיף עוד, בניסוח או בעבודה, נעשה את זה ברצון.
ענת מאור: אני רוצה לסכם ולומר, שהישיבה תומכת במהלך הציבורי ההכרחי של קידום נשים באקדמיה.
ענת מאור: הנושא הסטטיסטי אינו מן העניין.
ענת מאור: אנחנו, בוועדה לקידום מעמד האישה, וגם בוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי, עוסקים בהמון תחומים אחרים.
ענת מאור: בתוך זה, לאקדמיה, כמסמנת מוביליות חברתית וכמסמנת השפעה על השיח והשיג הציבורי, יש השפעה אדירה.
ענת מאור: מעמדן של נשים באקדמיה ישפיע על מעמדן בחברה בכלל, ולכן אנחנו נותנים את התמיכה הציבורית.
ענת מאור: אם יועברו אלינו דברים לחקיקה אנחנו נעשה אותה, או לא, כל ח"כית בפני עצמה, או ח"כ, יחליטו אם לחתום.
ענת מאור: לגבי השאלה מה להפנות לאוניברסיטאות ומה לות"ת - אז לות”ת, בבקשה ליצור את הקשר הישיר.
ענת מאור: אני רוצה לציין שבעניין נשים מזרחיות וערביות אני מקבלת את תשובת נחמיה לב-ציון, אבל הבקשה מכאן היא, שבתוך העדפת הסקטורים הללו תהיה תשומת לב מיוחדת לנושא של נשים.
ענת מאור: אני רוצה למחות, באופן פורמלי, על העובדה שור”ה לא נכחו בישיבה, ונעביר את זה גם בכתב.
ענת מאור: וגם ראשי האוניברסיטאות.
רות קרק: אפשר לעשות הצבעה מדגמית לא מחייבת על הנושא של השוואה מתקנת?
ענת מאור: אם את רוצה לעשות זאת מחוץ לישיבה, בבקשה.
ענת מאור: אני לא אעשה את זה בישיבה הרשמית.
ענת מאור: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.
יעל דיין: שנוכל לסיים את הישיבה הזו תוך שעה - היא מאד מרוכזת.
יעל דיין: זו ישיבת סיכום למספר ישיבות שקיימנו בפורומים שונים.
יעל דיין: אני רוצה לפני הכול הערות לוועדה.
יעל דיין: היינו אמורים לקיים היום דיון יותר מאוחר בעניין הקלטות שהופיעו בערוץ 1 ובערוץ 2 - האחת על האונס והאחרת על ההתאבדות.
יעל דיין: אנחנו השתתפנו בישיבה של ועדת החינוך שהתקיימה אתמול ודנה בדיוק באותו נושא, והראו את הקלטות.
יעל דיין: לכן הוצאנו תיקון, והסרנו את זה מסדר היום.
יעל דיין: הוצאנו יחד עם ועדת החינוך הודעה משותפת - זה נוגע בכל זאת למספר אנשים שנמצאים כאן, ודאי לחברי הוועדה - הוצאנו הודעה משותפת; רשות השידור הביעה גם את צערה וגם את הפקת הלקחים המלאה שלה משני הדברים, בעיקר עניין האונס - שלמעשה לא הובעו דעות אחרות.
יעל דיין: הייתה דעה חד משמעית, שזה איננו תורם להרתעה - שידור כזה - אלא זה יוצר גירוי לאלימות; ובנושא של ההתאבדות, גם כן הדעה הכללית הייתה שהביקורת, מבלי להטיל צנזורה - הביקורת העצמית צריכה להיות לפני מעשה ולא הכאה על חטא אחרי המעשה.
עוד הערה: לפי דעתי זה יעלה למליאה הכי מאוחר ביום האישה הבינלאומי שאנחנו נציין בכנסת - וזו הודעה אחרונה שלי - ב6.3-.
עוד הערה: ב11- בבוקר יהיה דיון, התכנסות.
עוד הערה: אנחנו החלטנו שהנושא המרכזי הפעם יהיה העניינים הכלכליים, לטוב ולרע; כלומר, מנשים בכירות שהגיעו, ותעשייניות, וכן הלאה, עבור לנשים יזמות בעסקים, גם מהמגזרים הערבי ושל העולות.
עוד הערה: נעסוק גם בנשים כנפגעות כלכלה, כלומר: פערי שכר ואבטלה, אבל נשים את הדגש השנה על הנושאים הכלכליים-חברתיים של נשים.
עוד הערה: אנחנו עוסקים בזה ברצף כל הזמן, אבל חשבנו ביום האישה להתרכז בנושא הזה.
עוד הערה: אנחנו נעבור די מהר, וכמובן - אם יהיו שאלות - סעיף-סעיף.
עוד הערה: אני רוצה להזכיר שאחד הדברים הכי חשובים שהזכרנו היה ההשלמה של תקציב המקלטים ל100%-, וזה גם הסכום וגם העיקרון.
עוד הערה: הסעיף מקובל על דעת כולם - זה סכום שהופיע גם בהצעות של המקלטים וגם בהצעה של המשרד.
עוד הערה: כפי שאמרתי, נעבור על כל הסעיפים; חלק מהם קשורים במסקנות הוועדה הבין-משרדית, פשוט המשך יישום, כשאחת הדרישות שלנו הייתה: במקום שיש מודל - להרחיב את המודל; במקום שעוד לא בוצעו דברים - לבצע אותם; וזה אחד-לאחד התייחסות לוועדה הבין-משרדית.
עוד הערה: כפי שאתם יודעים, הייתה אמורה להתקיים ישיבה מחדש של הוועדה.
עוד הערה: בגלל מחלתו של המנכ"ל היא לא התקיימה, אבל אנחנו נקבע תאריך בהקדם.
עוד הערה: אינני יודעת מי מכם רוצה "לרוץ" עם הסעיפים.
עוד הערה: העבירו בבקשה, אם צריך, למישהו אחר סעיפים מסוימים, ואם יש שאלות, אזיי תוך כדי המהלך.
עוד הערה: בבקשה.
מנחם וגשל: תיקון.
מנחם וגשל: מר חיים פוזנר הוא מנהל האגף לשירותים אישיים וחברתיים.
מנחם וגשל: שנינו ממשרד העבודה והרווחה.
מנחם וגשל: אני, בתפקיד שלי, גם מרכז את פעילות ועדת העבודה הבין משרדית.
מנחם וגשל: ברשותכם, אני רוצה להציג את התכנית הזו, אבל ברצוני לומר שתי מילים כלליות: מאד שמחתי לעובדה שבביקור שראש הממשלה הנבחר עשה במקלט לנשים מוכות בתל אביב, הוא אמר שהוא רואה בוועדה הבין משרדית, פלטפורמה מקצועית, שעליה הוא חושב שהוא רוצה לנסוע כדי להריץ את הדברים; ומבחינתי, כאיש מקצוע כרגע, זה מבטיח רציפות של עבודת הוועדה הבין-משרדית, ואני חושב שזה בהחלט מאד מעודד - העניין הזה.
מנחם וגשל: לכן צריך לראות - גם אני מסכים - את ה25- מיליון שקל האלה, רק כחלק מתכנית כוללת ולא כתכנית כולה.
מנחם וגשל: אבל אנחנו צריכים כרגע להיות במצב שאנו מחלקים את ה25- מיליון, כדי שברגע שחוק התקציב ייכנס לתוקף, ניתן יהיה להפעיל את זה - ולא נתחיל את התהליכים אז; ולכן אנו יושבים כאן היום.
הערה שניה: אני אעבור על הדברים ואסביר אותם.
הערה שניה: מר חיים פוזנר יסביר את אותם דברים שתרצו להיכנס בהם יותר לפרטים בתכניות שקשורות בתחומים שאני לא "מאה אחוז" בקי בהם.
חיים פוזנר: שר האוצר למשרד.
חיים פוזנר: אני שמעתי כל מיני רמזים שהם אינם מובטחים - או אז אני פשוט מביא את זה לידיעת חברי הוועדה.
מנחם וגשל: קבל עם ועולם - ראש הממשלה הנבחר, אני מדבר - כל הבטחה שניתנה, ההבטחה הזאת תקויים.
חיים פוזנר: שהתקציב יאושר - ה25- מיליון כרגע הם גוש אחד, אנחנו הולכים לפרוצדורה לוועדת הכספים, כדי לשים את זה בסעיפי תקציב, וגם כאן כמובן נצטרך את עזרת חברי הכנסת, שזו תהיה פרוצדורה קצרה.
נחום לנגנטל: "להישפך".
נחום לנגנטל: מיד לנצל אותו.
מנחם וגשל: עכשיו התכניות.
מנחם וגשל: מוכנים לדברים, אבל צריך לראות אותם.
מנחם וגשל: בכל תכנית, אני אתייחס לשאלה שלך עכשיו: שדרוג מקלטים - בקשה שהייתה - זה מיידית; אין כאן שום בעיה בעניין הזה.
מנחם וגשל: מקלט לנשים מוכות וילדיהן במגזר הדתי-לאומי - ניתן לצאת לזה מיידית.
מנחם וגשל: יש בית מוכן לעניין הזה.
מנחם וגשל: מדובר כרגע על הקמה.
מנחם וגשל: הייתה כבר החלטה של הוועדה בשנה קודמת.
מנחם וגשל: ברגע שיאושר התקציב, אפשר לצאת לדרך.
נחום לנגנטל: שהנשים שם הן דתיות-לאומיות?
נחום לנגנטל: היינו בסיור, וראינו אוכלוסייה חרדית.
נחום לנגנטל: או אז, גם האוכלוסייה החרדית באה לשם?
יעל דיין: חרדית.
יעל דיין: זה דתי-לאומי, בנוסף ל"בת-מלך".
מנחם וגשל: זה יהיה כפוף למכרז, כמו כל הדברים.
מנחם וגשל: אנחנו נצטרך לצאת למכרז; אבל ברור שאנחנו נכניס במכרז את כל האוריינטציות שצריכות להיות.
מנחם וגשל: את השלב הזה עברנו כבר בוועדה, עם הערבים וכל היתר.
רונית לב-ארי: ובי"ת - הוא זול יותר, כי החצי השני יהיה
מנחם וגשל: הוא זול יותר, מפני שכאן - בדיוק לאור שאלתו של מר נחום לנגנטל - כיוון שאנחנו באמצע שנה, וכיוון שאנחנו נכנסים כרגע לדיון, לי אין ספק שהשנה אנחנו לא ננצל יותר מהסכום הזה, כדי להבטיח שהדבר הזה קם.
מנחם וגשל: גם אנחנו שקלנו את הדברים.
יעל דיין: גם את אמות המידה, ובעיקר – אין אנחנו יודעים מה גובה הביקוש לזה.
יעל דיין: זאת אומרת, אין טעם ליצור כאן איזה כלי שאחר כך יעמוד ריק.
נחום לנגנטל: הכספים - זה בכלל ייארך זמן.
מנחם וגשל: נוסף.
חיים פוזנר: מוכן.
חיים פוזנר: אנחנו איננו יכולים להוציא אותו לפני אישור התקציב.
חיים פוזנר: זה הוסטל אחד שיוקם בצפון הארץ.
חיים פוזנר: כמו כן, אנחנו, עם העמותה לשיקום האסיר, עומדים בשיתוף כוחות אתם להקים עוד הוסטל, כך שבעצם מדובר בשניים: אחד עם העמותה לשיקום האסיר, דרכם, עבור אסירים שמשתחררים מבתי סוהר, ואחד על פי מכרז כללי בארץ.
חיים פוזנר: את זה אנחנו הולכים להקים מיידית, ברגע אישור התקציב - תהליך של מכרז והכול.
רונית לב-ארי: לרגע את הסעיף הזה.
מנחם וגשל: כאן במסמך, זה בנוסף.
רונית לב-ארי: יותר פירוט - איפה הן נמצאות - כי ידוע לנו שיש עם זה בעיה, עם הדירות הקיימות.
רונית לב-ארי: האם המיקום שונה?
רונית לב-ארי: האם החשיבה שונה?
רונית לב-ארי: קצת יותר פירוט.
חיים פוזנר: ירדנו מ10- ל7-, בגלל מקורות של ביטוח
רונית לב-ארי: במקלטים, ואם יורשה לי, אני הייתי בעברי מנהלת מרכז, הקמתי מרכז - אבל בארבע שנים האחרונות מנהלת מקלט - לא נכנס משוב של ניסיון של עובדות מקלטים לתוך החשיבה של העבודה של דירות הקלט.
רונית לב-ארי: למקלט, ואני צריכה מקלט לאישה עם 4 ילדים, בני 16, 15 ו12-, אני מנועה מלשלוח את האישה לדירת קלט, משום שזו איננה עונה על הצרכים של אותה אישה, שהיא צריכה מקלט, אבל בגלל הילדים הבוגרים היא איננה מתקבלת; ואם אני אשלח אותה לדירת קלט לחודש אחד, אני פותחת פתח לסכנה - אני עלולה לסכן אותה עוד יותר מאשר הסכנה שהיא כרגע הייתה בה ולא התחילה הליכים משפטיים.
חיים פוזנר: אומרת, שימעו נא, כל הכבוד - 5 דירות.
חיים פוזנר: אני רוצה, למשוב, לגבי כללי ההפניה, אני רוצה את השיתוף שלי.
חיים פוזנר: האם זה מה שאת אומרת לי כרגע?
רונית לב-ארי: חשיבה.
חיים פוזנר: זאת.
רונית לב-ארי: ועדה קטנה של הנוגעים בדבר, כי זה הכרחי - דירות הקלט; לעשות חשיבה משותפת, שתהיה פה באמת יצירה נכונה, שזה יענה על הצרכים - זה דבר אחד.
רונית לב-ארי: כאלה שלצערנו, איך אנחנו אומרים?
רונית לב-ארי: "TOTAL LOST", אין מה לעשות בהם.
רונית לב-ארי: יש לי מחשבה שניה - שאני חושבת שצריך לעשות חשיבה.
רונית לב-ארי: התקציב הזה חייב להיות לגברים, בראשותך, תחת פיקוחך, אבל אני מבקשת לעשות חשיבה נוספת על צורך בהוסטל נוסף שלא אחרי הכלא.
יעל דיין: רוצה להגיד שזה לא נטול לחץ ציבורי של תפיסת עולם.
יעל דיין: אני מרגישה, בגלל שאני יושבת ראש הוועדה למעמד האישה, הרגשתי שכאן להיכנס להתנגשות עם דעה רווחת - והיא מבוססת מבחינתם: אתם אינכם מטפלים די בגברים.
רונית לב-ארי: שהכסף הזה צריך ללכת על גברים, אבל לא על בית.
רונית לב-ארי: זה מה שחשוב.
רונית לב-ארי: זה פשוט לא ייאמן.
רונית לב-ארי: נעשה קמפיינים לכל דבר, וככה ננהל את המדינה.
יעל דיין: מפסידים אחד.
רונית לב-ארי: שום בעיה, אבל יש פה עניין מקצועי ויומיומי.
יעל דיין: שהטיפול הסדנתי והאמבולטורי בגברים מביא תוצאות יותר טובות מאשר הוסטל, שהוא מטיבו - דיברנו על זה ארוכות, אין טעם להיכנס לזה שוב - לא כל אדם מתאים, ולא כל אחד נועד לשיקום.
יעל דיין: אני דרשתי בשעתו - אני קיבלתי את זה שרוצים להקים עוד אחד, וזה האחד האחרון.
יעל דיין: הייתה לי "מלחמת עולם" על עצם האמירה הזו ש"לא בטוח".
יעל דיין: ואני אומרת - גם אני נתונה ללחצים ציבוריים, עד כדי כך שאמרו לי שהכסף הזה יוקצב רק למטרה הזו.
יעל דיין: זאת אומרת, זה לא שאמרו לי, הנה, יש לך מיליון שקלים לטיפול בגברים - החליטי אם את עושה בו כך או אחרת.
יעל דיין: אני מסבירה כאן, כדי שלפחות את, גברת רונית לב-ארי, תדעי שאין לנו חילוקי דעות.
יעל דיין: זה גם איננו אילוץ "נוראי"; אין זה איזה דבר שאני אבוא ואעלה על בריקדות ואגיד: בשום אופן לא.
יעל דיין: אני אומרת: יש דרכים אחרות, יותר טובות.
חיים פוזנר: בכל התחומים.
חיים פוזנר: לגבי מעון לגברים מכים - הנושא עלות-תועלת: אכן זו הוצאה מאד יקרה, ויכול להיות שיש לנו חלופות יותר זולות - אנחנו עושים מחקר כרגע; הזמנו מחקר שיסתיים בעוד שנה וחצי, המשווה בין מרכזים למניעת אלימות במשפחה, בין המקום הזה, בין קבוצות של שירות המבחן לטיפול באלימות במשפחה.
חיים פוזנר: תהיה לנו תוצאה יותר מוסמכת; בוודאי לא תהיה תוצאה מוחלטת, לגבי האפקטיביות של השירותים האלה.
יעל דיין: מקומי, זאת אומרת לא מחקרי של איזושהי אוניברסיטה, שיארך שנה וחצי, אלא דיווח מ"חרמון" עצמו, על בסיס של שנה פלוס, שנה-שנה וחצי, כי כאן אין עלות-תועלת - יש באמת תוצאות כאלה או אחרות, כדי לראות מה זה נותן.
נחום לנגנטל: החוצה?
חיים פוזנר: דיה.
מנחם וגשל: ומר נחום לנגנטל אמר את זה קודם - אני מציע שאנחנו נעבור על התכנית הזאת, וגם אם צריך לעשות כל מיני פשרות כאן, נאשר אותה כך או אחרת, כי עד שזה יתחיל "לזוז" זה אמצע שנה, ואנחנו בבעיה להזיז את כל התכנית.
מנחם וגשל: אני מציע "להריץ" אותה.
מנחם וגשל: אנחנו, בצורת ההפעלה שאנחנו רוצים להפעיל כרגע את הוועדה הבין משרדית, ואני מקווה שנכנס אותה במהירות, אנחנו במילא רוצים להקים שם כמה ועדות, שהן ועדות אופרטיביות - הרי הוועדה עכשיו איננה ועדה שצריכה לכתוב מסמך.
מנחם וגשל: היא ועדה שצריכה לקיים דיונים, להכין ניירות קונספטואליים לצורך הפעלה.
מנחם וגשל: אני מציע שכל הנושאים האלה - כולם לדעתי מאד חשובים - אני חושב שצריך "לשים" אותם שם בוועדות, לקיים עליהם את הדיונים, לחבר את הניירות הקונספטואליים, ואם ייכנס תקציב נוסף, כך או אחרת, אנחנו כבר נוכל לעבוד אז על בסיס ניירות קיימים ולא על בסיס דיונים שמתנהלים בשטח.
מנחם וגשל: אני חושב שזאת העבודה הנכונה לעשותה.
נחום לנגנטל: הבינו שהמכרז יצטרך לצאת באפריל.
נחום לנגנטל: במקרה המיטבי הוא יהיה טוב במאי-יוני, ואז יתחילו התקשרויות.
נחום לנגנטל: די שמישהו יראה להם תוצאות מכרז בבית משפט, באיזה שהוא מקום, שהוא ירגיש מקופח – "הלכה" בכלל השנה.
נחום לנגנטל: צריך לראות, "על פניו" - אם יש פה שגיאה נוראה, אני אומר: הבה נעצור.
נחום לנגנטל: אם לא - לא.
מנחם וגשל: במצוקה - גם לשאלתך, מר נחום לנגנטל - זה רץ.
מנחם וגשל: אלה מקלטים שקיימים כבר.
מנחם וגשל: אלה מקלטים שעשינו את ההזנק שלהם.
מנחם וגשל: הם אינם קיימים מבחינת תקצוב - קרן רש"י נתנה איזה תקצוב זמני כדי להריץ מקלט לנערות.
מנחם וגשל: אם זה יאושר, זה נכנס מיד לפעולה.
מנחם וגשל: דירות מעבר לנשים וילדיהן - שוב, אנחנו עשינו הזנק של העניין הזה היום עם מרכז גליקמן.
מנחם וגשל: אנו חושבים שצריך לעשות את הדבר הזה גם במקומות אחרים.
מנחם וגשל: זו פעולה פשוטה.
מנחם וגשל: זו פעולה שהולכת דרך הרשויות המקומיות – אין זה טעון מכרז.
מנחם וגשל: זה ירוץ במהירות אם צריך לבצע.
מנחם וגשל: דירות מעבר לנערות במצוקה ובתים חמים לנערות - כנ"ל, באמצעות הרשויות המקומיות.
מנחם וגשל: אין אנו צריכים כאן להכריז.
מנחם וגשל: אנחנו יכולים לצאת מיד לפעולה ומיד להריץ את הנושא.
מנחם וגשל: קו חירום ארצי, כולל למשפחות, לילדים ולכל הקבוצות - אנחנו רוצים להבטיח בזה את הקיום שלו ואת ההמשכיות שלו לאורך זמן.
מנחם וגשל: זו הפעלה מיידית.
חיים פוזנר: אחרות, שאינן קיימות בו, כללי לארץ וניסוי שלו לאורך זמן.
חיים פוזנר: ועברית, נכון לעכשיו.
חיים פוזנר: עם אוכלוסייה ערבית.
חיים פוזנר: יכול להביא חומר.
רונית לב-ארי: - מ4- פניות ל44- פניות, בעיקר של עולות.
חיים פוזנר: אינטנסיביות, שאנחנו מרחיבים ל150- ילדים ממשפחות במצוקה.
חיים פוזנר: פרישה מדויקת.
חיים פוזנר: זה 10 מועדוניות, בכל מועדונית 15 ילדים.
חיים פוזנר: זו תוספת על מאות מועדוניות שקיימות.
יעל דיין: שדנו בזה.
יעל דיין: אני העליתי את זה - תהיו סמוכות ובטוחות שהעליתי את הנושא.
יעל דיין: יש כאן מספר סעיפים בכל תכנית העבודה, גם זו וגם הקודמת, שאפשר להגיד עליהם: רגע.
יעל דיין: זה איננו קשור למאבק באלימות כלפי נשים; ואני כל הזמן חוזרת ומבקשת להפריד בין טיפול בילדים, ילדים בסיכון, ילדים במצוקה ובין השאר, משום שיש תקציבים - אני לא אגיד ענקיים - אבל המצוקה התקציבית של ילדים בסיכון וילדים במצוקה אינה צריכה ליפול על התקציב הדחוק שיש לגבי נשים.
יעל דיין: אני קיבלתי תשובה.
יעל דיין: היא איננה מספקת אותי, אבל הוויכוח הזה ימשיך להתקיים.
יעל דיין: יש דברים שהם כן משותפים; זאת אומרת, לא ה100%- של ילדים במצוקה הם ילדים לנשים מוכות - חלק גדול מהם כן.
יעל דיין: אני ביקשתי דיווח יותר מפורט.
יעל דיין: אם יסתבר שה100%- של הילדים שנהנים מהתוספות האלה הם ילדים בסיכון - וכל הכבוד לזה, אבל זה באמת תקציב אחר - ואינם קשורים לתופעה של נשים שסובלות מאלימות, אזיי אנחנו נבקש לרדת מה"סיפור" הזה.
יעל דיין: זה באמת איננו שייך לסעיפים שלנו.
חיים פוזנר: האלה יהיו מיועדות בעדיפות ראשונה לילדים של נשים שסובלות מאלימות.
רונית לב-ארי: מקלט.