GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלכס קגנוב: שוב, זאת כמובן לא התפיסה, אבל ככל שזאת התפיסה, אז גברים נושאים בחלק הארי של נטל המס בהקשר הזה ושל נטל מימון התכנית הכלכלית.
<אלכס קגנוב: ולגבי קצבאות ילדים, אנחנו בהחלט רואים קשר הדוק בין היקף הקצבאות לבין היקף השירותים החברתיים שניתנים בגינן, וזו בעצם איזה שהיא בחינה של סך התמיכות שהממשלה מקצה מול סך השירותים.
<אלכס קגנוב: אפשר היה להעלות את המיסים בשיעור גבוה יותר, כמובן כל דבר הוא מקור חלופי, זה סדר העדיפויות שעליו החליטה הממשלה, זאת לא תכנית כלכלית שמקדם אותה- - -
מיקי לוי: מילה וחצי על העניין הזה.
מיקי לוי: אני מניח שכולכם הייתם סטודנטים וסטודנטיות בתקופה כזו או אחרת, גם על סטודנטים הוחל חוק הביטוח הלאומי והם משלמים 153 שקלים לחודש.
מיקי לוי: כדי לקבל גם צריך לשלם.
מיקי לוי: אי אפשר לקבל בלי לשלם והביטוח הלאומי משלם לחופשת הלידה וקצבת ילדים ולכל מיני נושאים ואי אפשר לקבל שירותים בלי לשלם.
מיקי לוי: סך הכול השירותים הניתנים על ידי מדינת ישראל, שירותים חברתיים, הם רחבים מאוד.
עליזה לביא: אני רוצה, ברשותכם, למקד את הדיון.
עליזה לביא: יש פה הרבה מאוד פרטים והרבה מאוד נתונים ונושאים עולים כאן - - -
מיקי לוי: ברשותכם, אני מתנצל, אבל הקדשתי כאן כמעט שעה, 50 דקות, אני נותן חמש דקות.
מיקי לוי: זה המרב שיכולתי לעשות.
עליזה לביא: אני יודעת ואני מאוד מעריכה את זה, אבל אני רוצה לקחת את הדברים שכרגע נאמרו על ידי אלכס ולמקד את כל מה שנאמר עד עכשיו דרך הדברים הללו.
עליזה לביא: הנחת העבודה היא שגברים במדינת ישראל משלמים יותר מיסים, הם מרוויחים יותר והם משלמים יותר מיסים.
עליזה לביא: ואם יש משהו אחד שאני מבקשת שתיקחו אותו לאוצר, שזה לא גזרת גורל, זה לא תורה למשה מסיני, זה לא דבר טבעי ונורמלי שגברים מרוויחים יותר.
עליזה לביא: העובדה שגברים מרוויחים יותר במדינת ישראל נובעת ממציאות חיים, נובעת מהבניה של נורמות חברתיות, נובעת מכך שיש פה חלוקה של הנכסים מלכתחילה, מהעובדה שמיום הקמת המדינה יום הלימודים הוא לא יום ארוך, מהעובדה שסוגיות של נשים וילדים הן רק הבעיה של נשים ולא סוגיה חברתית שצריך לתת עליה את הדין ולפעול עליה במשותף.
עליזה לביא: הסוגיות שאנחנו מעלות כאן הן לא בעיות של נשים.
עליזה לביא: ברגע שנשים תהיינה חלק אינטגראלי מעולם העבודה ההון האנושי יתרום לחברה בישראל, ואת זה צריך להבין.
עליזה לביא: ואם את זה תיקחו כמסר לאוצר, דיינו.
מיקי לוי: המסר לאוצר, אנחנו ניקח אותו, אני מבטיח לך, אבל זה שינוי תרבות, חברים, זה לא לפתחו של האוצר בלבד.
מיקי לוי: אני רוצה להגיד עוד סעיף אחד, כי נאמרה פה מילה על הנשים הערביות.
מיקי לוי: יש 200 מיליון שקל להשמה ועידוד נשים ערביות, כולל הסעות, לצאת לעבודה.
מיקי לוי: וזה לא מעט כסף.
מיקי לוי: 200 מיליון שקל רק לסעיף הזה.
עליזה לביא: פרופ' ברברה סבירסקי, אני אקח כמה הערות, תיתן תשובה, אבל ממש בקצרה, ואנחנו נמשיך אחרי זה עם הדוח של נייר העמדה בנושא של סוגיות מגדריות בחוק ההסדרים.
עליזה לביא: בבקשה, פרופ' ברברה סבירסקי.
<ברברה סבירסקי: אוקי, אני לא פרופסור, אבל ממש תודה.
<ברברה סבירסקי: 'צריך לשלם', אני רוצה להתחבר לזה ואז להגיד מה שרציתי להגיד.
<ברברה סבירסקי: אני לא יכולה להסכים איתך יותר מאשר עם המשפט הזה, כדי לקבל שירותים צריך לשלם.
<ברברה סבירסקי: אני מסכימה עם זה, אני חושבת אפילו שאדם עני ביותר צריך לשלם שקל, לא ייתכן שאין תרומה כאשר יש תמורה.
<ברברה סבירסקי: אז אני מסכימה איתך במאה אחוזים.
<ברברה סבירסקי: יחד עם זאת צריך לראות מאיפה לשלם, והגבייה מעקרות בית לביטוח לאומי ומס בריאות אין מאיפה, זאת אומרת ההכנסה המשפחתית זה מהגברים וזה בעיקר פוגע בערבים, הם הכי עניים, זה לא נראה לי חכם ביותר, זה לא נראה לי צודק ביותר.
<ברברה סבירסקי: מה שרציתי להגיד באמת היה קשור לקצבה.
<ברברה סבירסקי: אמרת משהו שמאוד הקשבתי לו, וזה שהעמדה שלך ושל המפלגה היא נגד קצבאות.
<ברברה סבירסקי: אני בעד קצבאות, אז יש לנו בעיה, ואולי צריך לעשות דיון לעומק שלא נעשה כאן.
<ברברה סבירסקי: אבל דיון לעומק זו בדיוק הנקודה שרציתי לחדד.
<ברברה סבירסקי: אני יודעת למה קיצצתם את קצבת הילדים וגם אמרת את זה ואני גם מעריכה את זה שאמרת את זה, אבל נראה לי שהסיפור של קצבת ילדים, מכיוון שהוא משהו שקיים בכל העולם ויש לו מטרות רבות, לא רק למנוע או לשחרר גברים חרדים מלעבוד, זה כמובן לא היה אף פעם או לא היה במקור המטרה שלו, זה שהוא עשה את זה בהמשך, זה ברור, אבל נראה לי שהנושא של קצבת ילדים לא קשור לתקציב זה או אחר, צריך לעשות פה דיון מעמיק, אנחנו באמת רוצות אותו או לא, ומה בדיוק צריכה להיות המטרה שלו.
<ברברה סבירסקי: אני יודעת למה עשיתם את זה, זה היה שם, זה בוכטה של כסף, אפשר לקחת מפה, זה גם מתאים למטרה שלנו, להוציא גברים חרדים לשוק העבודה, אבל נראה לי שהנושא הזה חשוב מדי וכדאי לדון בו לעצם העניין ולא רק בגלל שיש הזדמנות לקצץ אותו ויש לו הרבה כסף ובואו ניקח את זה.
<ברברה סבירסקי: דבר אחרון, ששוב קשור לנושא הזה.
<ברברה סבירסקי: אתה נגד קצבאות, אני בעד, אבל תלוי למה הן ולמי הן.
<ברברה סבירסקי: נקבע, אם אני לא טועה, במסמך האחרון של הממשלה, שמי שיצטרך לשלם מס ייסף, ואני בעד מס ייסף, אני חושבת שזה צעד חיובי מאוד, לא יקבל קצבת ילדים.
<ברברה סבירסקי: אני חושבת שזו התחלה של הסוף של הקצבאות האוניברסאליות של ביטוח לאומי, שזו קצבת ילדים, קצבת זקנה ודמי לידה.
<ברברה סבירסקי: וזה גם דורש, לא נעשה את זה פה, דיון לעומק, מה אנחנו רוצים מקצבת זקנה, מדמי לידה ומקצבת ילדים.
<ברברה סבירסקי: לא הייתי פוגעת בדבר הזה בשביל כמות מאוד קטנה של כסף, הייתי דנה קודם במה אנחנו רוצים מהקצבאות.
מיקי לוי: לא נגענו בקצבת זקנה, לא נגענו בקצבת נכים.
מיקי לוי: לפני שאני בורח, אני מתנצל, אני חייב, אני לא יכול להמתין יותר, אנחנו רוצים להחליף קצבאות בשירותים.
מיקי לוי: אנחנו לא מאמינים בקצבאות כשלעצמן.
מיקי לוי: עצם זה שאנחנו רוצים להוציא סקטור שלם של אנשים אל שוק העבודה זה כדי להקל על אותן נשים, שעושות את עבודות הבית.
מיקי לוי: אני עושה יחד עם אשתי את עבודות הבית, הכול.
מיקי לוי: אני אומר לכם את זה, חד וחלק, ואפשר לבדוק.
מיקי לוי: ואני בעד מתן תשלום לשירותים ולא קצבאות, אחרת לא נצליח להוציא אותם לשוק העבודה.
מיקי לוי: ועוד מילה אחת, רבותיי, אפשר לפתוח את דה מרקר, מחקר שעשה פרופ' יוג'ין קנדל, שאמר שבעוד עשר שנים אם לא נצא כולנו לעבודה, כ-85% מכוח העבודה במדינת ישראל, הכלכלה הישראלית תגיע כדי קריסה.
מיקי לוי: אני מתנצל, הייתי פה שעה תמימה, תודה רבה לכם.
עליזה לביא: אלכס נשארת איתנו.
עליזה לביא: אני רוצה, בבקשה, לבקש מעלוה קולן, מקדמת מדיניות וחקיקה, מהאגודה לזכויות האזרח, שתציג בפנינו סוגיות מגדריות בחוק ההסדרים.
<עלוה קולן: אני לא אחזור על דברים שנאמרו וגם יותר בהרחבה על ידי יעל ממרכז אדווה, אני רק רוצה להעיר על עוד שתי נקודות שמופיעות בנייר שלנו, אולי שתיים וחצי.
<עלוה קולן: חבל לי שסגן השר יצא, חבל גם- - -
עליזה לביא: אלכס איתנו.
<עלוה קולן: אני באמת חושבת שיש פה איזה שהוא מקום להזכיר שכשמנתחים תקציב מנקודת מבט מגדרית המטרה של זה היא באמת להאיר, ב-א', על השוני שהתקציב משפיע בו על גברים, על נשים ועל ילדים.
<עלוה קולן: זה לא אומר שאם הוא משפיע יותר על נשים בהכרח הסעיף הזה יורד.
<עלוה קולן: כלומר צריך גם להבין שזה עוד שיקול מכלל שיקולים וחבל שזה מגיע להתנגשות הזאת בכל פעם, של האם את זה צריך לבטל לעומת משהו אחר שצריך לבטל.
<עלוה קולן: אני חושבת שבנקודה הזאת זה היה מאוד חשוב וחבל לי בגלל זה שסגן השר יצא.
עליזה לביא: הוא כאן מאחורייך, מקשיב קשב רב.
<עלוה קולן: הוא לא יצא, סליחה.
<עלוה קולן: הוא הזכיר את עניין נקודות הזכות לגבר עם ארבעה ילדים ואיך זה קצת מקל על עניין הקיצוץ בקצבאות על ילדים.
<עלוה קולן: אז אני דווקא חושבת שזאת נקודה שהיא מאוד קטנה אבל היא מאוד מעניינת.
<עלוה קולן: מאוד חשוב לי להדגיש שאני לא מתכוונת שמה שישתמע מהדברים שאני אומרת זה שאני נגד נקודות זכות לגבר עם ארבעה ילדים, מה שאני אומרת זה שקיצוץ בקצבאות ילדים הוא קיצוץ בכסף שמגיע לידיים של נשים והתוספת היא תוספת של כסף שמגיעה לידיים של גברים.
<עלוה קולן: אפילו הנקודה הקטנה הזאת, ברגע שאין חשבונות בנק משותפים, ולנשים רבות אין חשבונות בנק, ושזו גם בעיה, אבל יש מקרים שיש חשבונות בנק ובמקרים רבים הכסף מגיע לידיים של האישה.
<עלוה קולן: מחקרים מראים שכשכסף מגיע לידיים של האישה הוא יוצא - - - אז הנה, אני רק מראה שבעצם נעשתה פה הטבה במקום אחד- - -
<אלכס קגנוב: זה נכון שכסף שמגיע לידיים של נשים, יכול להיות שקורים איתו דברים טובים יותר מאשר בידיים של - - -
<עלוה קולן: לא אמרתי טובים יותר, אלא הוא מופנה יותר כלפי ילדים ומשפחה מאשר כסף ש- - -
<אלכס קגנוב: אנחנו לא חלילה לוקחים את מה שנשאר מקצבאות הילדים ומעבירים אותם לחשבונות הבנק של הגברים.
<אלכס קגנוב: שלא ייצא שזו הכותרת של האוצר.
<אלכס קגנוב: לא, אנחנו לוקחים את הכסף הזה ובמקום שהוא יהיה בחשבונות הבנק של נשים אנחנו מפנים אותו למקורות של חינוך, של רווחה, של תעסוקה, כולם יש בהם לכל הפחות כדי לקדם את ההכנסה הפנויה של אותן משפחות, של אותן נשים.
<אלכס קגנוב: אני גם לא ארחיב לגבי היקפן של הקצבאות האלה לעומת הכנסה מעבודה כמנגנון ליציאה מעוני, ואפילו לא מדובר באותם סכומים.
<עלוה קולן: שוב, אני ממש לא דיברתי כאן על הסכומים, אני כן חושבת שיש מקום דווקא בדיון הזה גם לדבר על העיקרון.
<עלוה קולן: העיקרון בנקודה הזאת שכספים פנויים של משפחה - - -
עליזה לביא: אני חייבת שסגן השר ישמע את ורד.
<ורד פאר סוייד: אני רוצה רק משפט אחד שהיה לי חשוב שתשמע.
<ורד פאר סוייד: אתם השנה כן התחלתם לראות תהליך מגדרי מאוד חשוב, בנושא גיל הפנסיה לנשים.
<ורד פאר סוייד: לפני שנה וחצי כתבתי דעת יחיד, חוות דעת מגדרית, שפגיעה בגיל הפנסיה לנשים היא משמעותית והיא אקוטית וברור שלאוצר היה עשוי להיות בה רווח גדול, ואתם בשנה הזאת הובלתם מהלך שלא לכפות על נשים את העלאת גיל הפנסיה בכפייה וזו ראייה מגדרית, ואני מקווה שאת שאר הדברים, כמו שעשיתם את המהלך המשמעותי הזה, אותו הדבר, אנחנו נבחן עניינית את מצב הנשים כדי לראות אם הן בשוק התעסוקה- - -
עליזה לביא: סגן השר, אני חייבת לומר, הנושא הזה יידון פה ביום שני הבא בשעה 12:00 בצורה רחבה מאוד.
עליזה לביא: תגיע לכאן קרנית פלוג, המשנה לנגיד בנק ישראל, וגם כאן אנחנו נלמד את הנושא לכאן ולכאן ואני אשמח מאוד גם כמובן אם אתה תהיה איתנו ואני אבקש.
מיקי לוי: קרנית תייצג אותי.
עליזה לביא: לא, אנחנו צריכים אותך.
עליזה לביא: תודה רבה, סגן השר מיקי לוי.
עליזה לביא: אם את עושה פה סוגריים, נמצאות פה חברות כנסת ואנשים שמעורים, אני והוועדה, אנחנו מחפשות מרצה מומחית שתענה את העמדה שכנגד.
עליזה לביא: היה דוח של ארבע פרופסוריות בנושא גיל פרישה לנשים שקראנו אותו, פנינו לארבעתן, חלקן לא יכולות מפאת אילוצי זמן, חלקן שינו את דעתן.
עליזה לביא: אני מבקשת את המלצת הארגונים, חברות הכנסת, כל מי שמעורה, לעזור לנו למצוא דוברת, חוקרת.
עליזה לביא: לא עכשיו, נמצאת פה דלית, מנהלת הוועדה, מיד אחרי הישיבה.
עליזה לביא: כל מי שיכולה לעזור לסייע לקראת הפגישה, כמובן שאני מזמינה את כולם וכולן להשתתף ולהגיע, הנושא, כפי שהבטיח שר האוצר, לא נכנס לחוק ההסדרים, גיל פרישה לנשים, זה לא יהיה שם וזה לא נמצא שם, אבל אנחנו צריכות להיערך, ללמוד את הנושא, יש דעות לכאן ולכאן ואני לא פותחת את זה לדיון.
<עלוה קולן: רק לסיים את המשפט.
<עלוה קולן: מבחינה כלכלית, מבחינת השיח הכלכלי, ברור לחלוטין שכסף פנוי במשפחה הוא כסף פנוי במשפחה, ומבחינת נקודת מבט מגדרית זה מאוד משנה בידיים של מי נמצא הכסף הפנוי.
<עלוה קולן: בזה סיכמתי את הנושא הקודם.
<עלוה קולן: אני הייתי רוצה לדבר גם על העניין של אגרות הליכי ביניים בתיקים אזרחיים.
<עלוה קולן: נשים תובעות פחות בהליכים אזרחיים, זה פשוט ככה.
<עלוה קולן: הסטטיסטיקה מראה שנשים פחות תובעות בכלל ובהליכים אזרחיים, כשלא המדינה תובעת, כמו במקרים פליליים, שזה ממש אישה שפותחת את התיק, אז יש הרבה מאוד חסמים גם ככה, חסמים כלכליים, חסמים תרבותיים ואחרים.
<עלוה קולן: כשרוצים היום להעלות שלגבי כל בקשה בהליך ביניים יהיה תשלום של 100 שקלים על הבקשה, זה הולך לייקר באופן מאוד משמעותי את ההליכים האזרחיים ואנחנו הבאנו דוגמה לעניין של תביעות אזרחיות על הטרדות מיניות ועל אלימות מינית, שגם ככה יש כל כך הרבה חסמים בפני נשים שרוצות לנהל את התיקים האלה או שנאלצות לנהל את התיקים האלה, כדי לקבל כסף כדי לשקם את עצמן, וכרגע מוסיפים עוד רף כלכלי מאוד מאוד קשה לחצייה בדמות של אגרות בהליכי ביניים.
<עלוה קולן: הדבר האחרון הוא עניין הקפאת טיפולי השיניים לילדים.
<עלוה קולן: הייתה פה התחייבות שטיפולי שיניים לילדים הולכים להיות בחינם עד גיל 14.
<עלוה קולן: הרפורמה הזאת מוקפאת כרגע, זה יישאר עד גיל 12.
<עלוה קולן: כמובן שמעבר לעובדה, וזו עובדה חשובה, שאמהות חד הוריות ייאלצו לבחור בין טיפולים הכרחיים אחרים רפואיים או בכלל צרכים הכרחיים, צריך להבין פה שלהקפאה הזאת יש משמעות מאוד גדולה בכלל על בריאות של נשים.
<עלוה קולן: נשים, שוב, מחקרים מוכיחים, יוותרו קודם על הבריאות של עצמן, גם על טיפולים הכרחיים למען עצמם, בשביל טיפולים של הילדים שלהן, כולל טיפולי שיניים.
<עלוה קולן: אז אנחנו שוב מביאות את העניין של בריאות האישה בדרך הפוכה.
<עלוה קולן: זה הכול, תודה.
עליזה לביא: עורכת דין דנה נאור משדולת הנשים, בבקשה.
<דנה נאור מנדאל: אני אשמח שעורכת הדין עדי גולדינר תציג את הנושא.
<דנה נאור מנדאל: דיברנו על ההקשר של הנשים העובדות ואנחנו נשמח לעקוב אחרי זה וגם נשמח שהוועדה תעקוב אחרי ההבטחה או ההתחייבות של סגן שר האוצר בהקשר של אמהות שפוטרו.
<עדי גולדינר: אני לא אחזור על מה שנאמר, שבאמת נאמר בצורה מאוד נכונה ומדויקת, כל הקשיים בהטלת מס ביטוח לאומי ומס בריאות על נשים שאינן עובדות מחוץ למשק ביתן, יותר נכון אינן משתכרות על העבודה שהן עושות.
<עדי גולדינר: מה שכן הייתי רוצה להעלות זה כמה נקודות שקשורות להשלכות מעבר להטלת המס הזה, איך זה ישפיע על אותן נשים.
<עדי גולדינר: קודם כל מבחינת התלות בבני הזוג, כאשר הגבר הוא זה שמרוויח את המשכורת ובעצם הזכויות של הביטוח הסוציאלי, בין אם מדובר בביטוח נכות או זכויות אחרות שקשורות לביטוח הלאומי ולביטוח בריאות, יהיו בעצם תלויות בנכונות של אותו בן זוג לשלם את מס הבריאות והביטוח הלאומי.
<עדי גולדינר: זו נקודה ראשונה.
<עדי גולדינר: דבר שני, רציתי לשאול, אולי אלכס יודעת לומר, אולי לא, אם נידונו ההשלכות של אי תשלום.
<עדי גולדינר: בעצם היום חוק הביטוח הלאומי פוטר נשים שעונות על ההגדרה של עקרת בית, שזה נשים שהן נשואות ולא עבדו בארבע השנים האחרונות, הוא פוטר אותן ונותן להן זכויות מסוימות לפי חוק הביטוח הלאומי, שגם בהקשר הזה צריך לומר שיש שם אפליה כלפי נשים עקרות בית, במיוחד בנושא של ביטוח נכות, בין אם זה בקביעת רף יותר גבוה של אחוזי נכות שמקנה להן זכאות לקצבה, ובין אם בסוגים של מבחנים שהם מבחני כושר השתלבות בתעסוקה, לעומת המבחנים האחרים.
<עדי גולדינר: אז גם המצב היום הוא לא מושלם בלשון המעטה וצריך בהחלט לעשות גם לגביו עבודה מאוד רצינית של לבחון איך אפשר להשוות את הזכויות.
<עדי גולדינר: אם אנחנו מדברים רגע על השוואת החובות, אם אפשר להגדיר את זה כך, אז אני חושבת שגם צריך לבחון מה יהיו ההשלכות של אי תשלום.
<עדי גולדינר: זאת אומרת יש קצבאות בביטוח הלאומי שהן מותנות בתקופת הכשרה, בעמידה בתקופת הכשרה, שאדם שילם במשך תקופה רצופה כדי להיות זכאי לזכויות האלה, האם נבחנה השאלה מה יקרה במקרה שאישה לא משלמת, מכיוון שאין לה הכנסה, מכיוון שבן הזוג שלה לא משלם עבורה את הקצבה.
עליזה לביא: חברת הכנסת יפעת קריב.
יפעת קריב: קודם כל אני מתנצלת, אני צריכה לצאת, אז רק בקצרה אני רוצה לומר מספר דברים.
יפעת קריב: קודם כל אני רוצה לברך על הדיון הזה, זה לא ברור מאליו.
יפעת קריב: זה לא דיון ברור מאליו, ואמרתי לעליזה, יושבת הראש, רגע לפני שהיא עשתה את הדיון הזה, כי אנחנו באים כקואליציה, אנחנו באים מאותה סיעה, אנחנו עושים פה דיון שהוא דיון לא פשוט.
יפעת קריב: קבוצת הנשים שנמצאת ב'יש עתיד' שמה את הנושא של האישה העובדת במרכז.
יפעת קריב: אני יכולה להגיד לכם שאני בהכשרתי מגיעה מעולם העבודה הסוציאלית ואמא לארבעה ילדים, עובדת כל חיי ומגדלת ארבעת ילדים ונקרעת בעול הכלכלי של לגדל אותם ואנחנו כל הזמן בכל נושא שמות את האישה העובדת במרכז.
יפעת קריב: כשאומרים האדם העובד, אנחנו אומרות האישה העובדת, לוקחות את זה לשם.
יפעת קריב: התקציב הזה, באמת מטרתו שהוא יהיה כלי לקידום נשים, לשוויון ולהעצמה, לשם אנחנו מושכות את זה ומובילות את זה, נלחמות על הסעיפים הקטנים.
יפעת קריב: זה תקציב שהוא תקציב רגיש וכן אמור להביא לצמיחה ולשגשוג.
יפעת קריב: זה השיח המרכזי שאנחנו מנהלות.
יפעת קריב: אני יכולה להגיד לכם, תודה על המצגת ממכון אדווה, על ההיסטוריה בנושא של התקציב המגדרי, שגם הבאתי אותו לעיר שבה הייתי חברת מועצת עיר ובכלל זה נושא שנשים צריכות לקדם ולהתקדם ולהיות במוקדי קבלת החלטות, בעיקר ברשויות המקומיות.
יפעת קריב: אני אגיד בסוגריים שאנחנו בשנת בחירות.
יפעת קריב: וגם ברשויות המקומיות, אם יישבו שם יותר נשים, התקציב המגדרי, הראייה המגדרית של התקציב העירוני תהיה ראייה שתתאים הרבה יותר לאישה העובדת ולאמא ולצהרונים ולילדים ולבני הנוער שלנו בתוך הערים שבהן אנחנו חיות, שבאמת נשים כמעט ולא נושאות בתפקידים בכירים בהנהלת העירייה.
יפעת קריב: בכל אופן אני באמת רוצה לברך ולהגיד שאני מבטיחה, יחד איתך ובעזרתך, להמשיך לקדם את האישה העובדת, לשים אותה במרכז, לראות את האמא, לראות גם את עקרות הבית, ולעשות את הכול כדי שהתקציב הזה יהיה רגיש ויביא לצמיחה.
עליזה לביא: תודה, יפעת.
עליזה לביא: ובאמת פה המקום לבוא ולומר ולהקדים את הסיכום של הישיבה, שרק שיתוף פעולה בין חברות כנסת ובין הארגונים וזיהוי נכון של המצוקות והכשלים בתקציב יוביל באמת לעשייה ולשינוי.
<ורד פאר סוייד: אנחנו הצגנו את חוות הדעת המגדרית שלנו בפני ועדת משנה של שרים לחקיקה שדנה בתיקוני חקיקה סביב המדיניות הכלכלית והדברים דומים, הסתמכו גם על הדברים של אדווה ועל תוספות שלנו, אבל לדעתי אנחנו צריכות, לקראת התקציב הבא, לדאוג לכך שגם במשרד האוצר תהיה יחידה מגדרית, ובכל משרד ממשלתי.
<ורד פאר סוייד: משרד הביטחון,שהובא לכאן כדוגמה, זה אחד המשרדים שניתן לראות בראייה ראשונית את הפערים בין נשים לגברים, יש לנו רק אלופה אחת בצה"ל, רוב משרתי הקבע בדרגות הבכירות הם גברים, היכולת שלהם לצאת בגיל פנסיה לפנסיה מוקדמת מאפשרת להם אחר כך שילוב קל במעגלים הפוליטיים, במעגלים של קבלת החלטות.
<ורד פאר סוייד: אותו כנ"ל במשרד הבריאות, דרושה בחינה של תרופות, כמה תרופות מיועדות לנשים, כמה מהן נכנסות לסל.
<ורד פאר סוייד: אנחנו הצבענו בנקודות מרכזיות על ההשפעה של נשים ואני אומרת, אם ניקח באמת את מבחנה של האישה העובדת, לדוגמה ריקי היא סטודנטית למשפטים שסיימה לימודי משפטים ואמורה להשתלב בשנה הבאה בשירות הציבורי, כאשר לא יהיו תקנים נוספים לא תהיה לה יכולת להשתלב, ואת דיברת על זה מראש, על פערי שכר, על נט וורקינג, שהוא קשה יותר לנשים.
עליזה לביא: אבל, ורד, רק למה רק היום, למה בעצם אתם לא חלק אינטגראלי מתקציב המדינה?
<ורד פאר סוייד: אנחנו העברנו גם למשרד האוצר ואחת התשובות הייתה שנתבקשנו למצוא תחליפים למקורות אחרים.
עליזה לביא: באיזה שלב פנו אלייך?
<ורד פאר סוייד: אנחנו העברנו ברגע שפורסם תקציב, אנחנו לא שותפים לדיונים הראשונים, ואני יכולה לתת לך דוגמה לדיון אתמול שהיה לנו עם אלכס בנושא אחר, שיש לנו חילוקי דעות, יש פערי שכר קשים בין גברים לנשים, אנחנו רוצים שתוכר עבודה מהבית של נשים בשירות המדינה, כפיילוט.
<ורד פאר סוייד: אנחנו מביעים את עמדתנו בדיונים אך לצערי עמדת הנשים בסופו של דבר בתהליך קבלת ההחלטות, גם של טלילה, שהיא ראש אגף קידום נשים בשירות המדינה, לא נספרת כשמתקבל תהליך קבלת ההחלטות.
<ורד פאר סוייד: אנחנו אומרות אותה בקול, כותבות אותה בוועדות, מלבד גיל הפנסיה שעליו ניהלתי מאבק מאוד קשה לפני שנה וחצי והשנה הוא התקבל, אבל בשלב ראשון הוא לא התקבל על ידי האוצר בדיונים.
<ורד פאר סוייד: לכן אני חושבת שלא מספיק בחקיקה שאנחנו כותבים חוות דעת מגדרית ומביעים אותה, אלא לחייב את קבלתה.
<אלכס קגנוב: אני רק אגיד שהרשות לקידום מעמד האישה היא חלק ממשרד ראש הממשלה, שהוא אמנם לא מגיש את התקציב, אבל בהחלט יש לו חלק ניכר בגיבוש התקציב ובגיבוש ההצעה.
<ורד פאר סוייד: העמדה של הרשות לקידום מעמד האישה לא מחייבת את עמדת משרד ראש הממשלה, היא הוקמה שם, היא גוף סטטוטורי שאמור להיות רגולטור.
<אלכס קגנוב: לגבי הסמכויות של מנכ"ל משרד האוצר לגבי יחידות מקצועיות שמצורפות אליו, אנחנו לא נקיים - - - כמה נקודות, רק בהמשך לדברים שאמרת.
<אלכס קגנוב: תקציב הביטחון, אנחנו רואים בראייה ארוכת שנים הכרח לצמצומו.
<אלכס קגנוב: הממשלה הנוכחית, במסגרת התכנית הכלכלית הזו קיצצה כבר 3 מיליארד מתקציב הביטחון וצפויים שינויים כאלה ואחרים בתהליך הזה.
<אלכס קגנוב: קשה להגיד, על אף שאכן חלק ניכר ממשרתי הקבע הם גברים, שהמוצר הציבורי של ביטחון, שמערכת הביטחון מספקת, הוא מוצר ציבורי שמופנה לגברים או לנשים.
<ורד פאר סוייד: אבל כחלק מעלות השכר, תדרשו מטכ"ל שהוא חצי נשים, חצי גברים.
<ורד פאר סוייד: אי אפשר קצינת רפואה?
עליזה לביא: ורד, יש לנו ממש כמה דקות.
<אלכס קגנוב: ורד, רק לגבי עלות השכר, גם הנושא של העלאת גיל פרישה הוא בהחלט אחד מנושאי הדגל של משרד האוצר, ודרך אגב זו רפורמה שלמרבה הצער עברה בסופו של דבר בחוק ההסדרים, מכיוון שלא עברה בניסיונות קודמים.
<אלכס קגנוב: לגבי שעות עבודה לאמהות.
<אלכס קגנוב: מכיוון שחלק גדול מעובדי המדינה הן עובדות, חלק ניכר מתקציבי השכר, שמהווים כשליש מתקציב המדינה כולו, מופנה לנשים.
<אלכס קגנוב: שוב, אנחנו רואים את זה כחלק ממתן השירותים שהממשלה רואה.
<אלכס קגנוב: על אף זאת, בהתאם להסכמים קיבוציים שאנחנו חתומים עליהם, נכון להיום נשים נהנות מזכויות שלא ניתנות לגברים, הן נהנות מבין שעה לחצי שעה עודפת בשכר על כל יום עבודה שהן נמצאות, בין היתר על בסיס זה הגשתם אתמול עמדה.
<ורד פאר סוייד: זה לא עונה לתביעה שלנו של הכרה בשעות מהבית.
<אלכס קגנוב: אני רוצה לענות לעדי בקצרה, לגבי הנושא של עקרות הבית.
<אלכס קגנוב: המצב הקיים היום בחוק הביטוח הלאומי ובחוק הבריאות לגבי עקרות בית הוא עיוות היסטורי שבו עקרות בית אכן לא משלמות ביטוח לאומי אבל הן גם לא נהנות ממלוא הזכויות.
<אלכס קגנוב: בביטוח בריאות הן נהנות ממלוא הזכויות ובניגוד ליתרת האזרחים בעצם לא חבות בשום תשלום- - -
<קריאה: למה לקרוא לזה עיוות?
<אלכס קגנוב: למה לקרוא לזה עיוות?
<אלכס קגנוב: כי בתפיסה של מדיניות רווחה על זכויות משלמים ולו במעט.
<אלכס קגנוב: בהמשך לדברים שדיברת קודם, דיברת על קצבאות אוניברסאליות, חלק מהתפיסה של קצבאות אוניברסאליות היא גם חובת תשלום אוניברסאלית.
<אלכס קגנוב: חובת התשלום הזאת חלה באמת לאורך כל הסקטורים במשק.
<אלכס קגנוב: עקרות הבית שהן נשים נשואות, זאת אומרת התפיסה פה היא שאם את נשואה יהיה לך שינוי בזכויות, אישה כזאת, לצורך העניין לא מכירים בה בקצבת תלויים.
<אלכס קגנוב: זאת אומרת זה באמת משהו שמשקף תפיסות שאני לא חושבת שיש להן מקום בחברה שלנו.
<אלכס קגנוב: יכול להיות שמישהי אחרת חולקת עליי בחדר הזה, זה בסדר.
<ברברה סבירסקי: דיון רציני טרם נעשה בנושא וזה נושא חשוב.
<אלכס קגנוב: אני לא יודעת מה זה דיון רציני, אבל הטעמים - - -
עליזה לביא: אני מבקשת, יש לנו שש דקות ויש חברת כנסת שמבקשת לדבר.
עליזה לביא: אני מבקשת, תנו לאלכס לסיים בבקשה.
<אלכס קגנוב: רק ההשגות שעדי העלתה, לגבי חשש מחוסר יכולת תשלום.
<אלכס קגנוב: הכול נכון, אבל זה חלק מתפיסת חובת התשלום האוניברסאלית שהיא חקוקה, היא הרובד הבסיסי שעליו חוק הביטוח הלאומי מושתת.
<אלכס קגנוב: יש פה הרבה ארגונים וכל אחד מדבר בקול אחר, אבל אם אנחנו רוצים לדבר בשם האוניברסאליות, כנראה שזאת התשובה למרבית הדברים שאמרת, בנוסף להקניית זכויות- - -
<קריאה: - - - ובו זמנית לפגוע באוניברסאליות - - -
<אלכס קגנוב: אני פוגעת באוניברסאליות במס הייסף שהוא מאוד נקודתי, הוא מתייחס לקבוצה מאוד- - -
<עדי גולדינר: אפשר לומר שרשת ביטחון סוציאלי יכולה להיות רשת ביטחון סוציאלי שהיא לא בנויה על - - -
עליזה לביא: חברת הכנסת מיכאלי, בבקשה.
מרב מיכאלי: יש לנו באמת ממש דקות והאזעקה הזאת יושבת לי על הזה וזה מלחיץ נורא.
מרב מיכאלי: אז ממש בקצרה.
מרב מיכאלי: דווקא אני אתחיל מעניין עקרות הבית, בגלל שזה הדבר האחרון שדובר בו, שזה ביטוי שאגב יש לי איתו קושי נוראי ואני מתעבת את השם הזה, עקרות בית, וזה במסגרת השינויים שנצטרך לעשות.
מרב מיכאלי: אני מסכימה איתך לגמרי על דבר שצריך לשנות, תפיסות שאין להן מקום ותפיסות כלכליות שאין להן מקום בעידן שאנחנו חיות וחיים בו, זה לא שהמכונות עקרות בית לא משלמות ביטוח לאומי ומס בריאות, זה זה שעבודה של נשים בעבודות בית וגידול ילדות וילדים, הערך הכלכלי שלהם איננו מוכר.
מרב מיכאלי: זאת הבעיה.
מרב מיכאלי: את יודעת שהפעם הראשונה שמתועד שביקשו נשים בארצות הברית להתחיל לרשום את הערך הכלכלי של עבודות בית הייתה ב-1878, אבל מאז לא בכדי מדינות וארגונים כלכליים לא מוצאים לנכון לעשות את זה, ובכל הכבוד זה נכון לגבי הקפיטליזם בכלל, זה נכון לגבי העולם והחברה הפטריארכאלית בכל מקום וזה נכון גם לגבי מדינת ישראל.
מרב מיכאלי: מדינת ישראל מתקיימת כלכלית על עבודת נשים שנעשית חינם והיא שקופה לחלוטין.
מרב מיכאלי: וכשאת מדברת עכשיו על שינוי המיסוי של המכונות עקרות בית את עוד לא מדברת גם על השוואת כל מה שיגיע להן, כמו שאלה שלא משלמות, שלא עבדו ארבע שנים, מאבדות חלק מהזכויות שלהן בביטוח הלאומי גם היום, למרות שהן עבדו ושילמו ביטוח לאומי בעבר.
מרב מיכאלי: כך שהדרמה היא העובדה שאנחנו עדיין לא מכירות בערך הכלכלי של עבודות הבית וגידול הילדות והילדים ולכן כל זמן שהעבודות האלה לא מוכרות, אנחנו ממשיכות לשלם פרוטות גם על עבודות סיעוד ועבודות טיפול מכל הצדדים והכיוונים ואנחנו נתקעות עם נשים עניות בכל המקצועות האלה, עובדות, יוצאות לעבוד.
מרב מיכאלי: יכול מיקי לוי להמשיך להגיד - - -
<ורד פאר סוייד: רובן עובדות כוח אדם.
מרב מיכאלי: אגב, סליחה, יש את העניין הפעוט הזה, שמדוח בנק ישראל האחרון, בעמוד, לדעתי, 155, אם אינני טועה, יש נתון שכששינו את הספירה של מי עובד ולא עובדת לפי מה שמקובל ב-OECD, פתאום הסתבר שממוצע העבודה בחברה הישראלית גבוה יותר מברוב מדינות ה-OECD, כולל ערביות, ערבים, חרדיות וחרדים.
מרב מיכאלי: איכשהו, אגב, אף אחד לא שש לפרסם את הנתון הזה, כל אחת מאיתנו צריכה ללכת לחפש את זה בדפי הדוח הזה לבד.
מרב מיכאלי: אז המנטרה הזאת של תמשיכו לצאת לעבוד כש-60% מהעובדות והעובדים, שרובם המכריע עובדות, לא מצליחות לקיים את עצמן ועדיין לא את הילדים והילדות שלהן בכבוד, בגלל בין השאר שעבודות הבית וגידול הילדים עדיין לא זוכים להכרה בערך הכלכלי שלהם לשום צורך ועניין.
עליזה לביא: רצית להעיר לוורד.
מרב מיכאלי: אני אומרת תמיד שאני לא אוהבת הכי הכי הכי, אבל by far הגזרה השערורייתית ביותר בתקציב זה הסיפור של המיסוי של המכונות עקרות בית, אבל חוצפה נוספת ומרשימה מאוד זה ההחזרה של ויסקונסין.
מרב מיכאלי: לבוא לכנסת ככה מעל הראש, אחרי שהיא ביטלה את ויסקונסין, אחרי הכישלון המהדהד של ויסקונסין, באמת כל הכבוד.
מרב מיכאלי: כל הבדיחות של שיא החוצפה, כל הכבוד.
מרב מיכאלי: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד.
מרב מיכאלי: עליזה, כל הכבוד על הדיון הזה.
מרב מיכאלי: מה שאמרה פה ורד, וורד, אלוהים יודעת, היא הילד ההולנדי עם האצבע בסכר בתפקידה כרשות עם המעמד החוקי הצולע והרעוע שיש לה, למה שהיא יכולה לעשות, והיא עושה באמת מעל ומעבר עם המנדט, תסלחו לי, הקטן מאוד שיש לה, אנחנו עשינו פה, את זוכרת, את השתתפת, והיה לנו העונג והזכות שפרופ' סבירסקי ממכון אדווה, פורום נשים לתקציב הוגן, הביאו לנו את המומחים הגרמנים לתקציב גרמני.
מרב מיכאלי: אנחנו עובדות על, ואנחנו אמרנו ששדולת חברות הכנסת תגיש את זה ביחד, חוק שמחייב את כל משרדי הממשלה לעשות תקצוב מגדרי על כל תקציב שהן מוציאות.
מרב מיכאלי: זה לא יהיה יחידה מגדרית, כי אנחנו לא שוב נשים יועצת לקידום מעמד האישה, זה יהיה אלה שעושות ועושים את התקציב, אלה שמוציאות ומוציאים את התקציב, כל אחת ואחד, יכניס לניתוח שלו גם ניתוח מגדרי, ותראי מה זה, זה יעבוד כמו קסם, פשוט מאוד.
<ורד פאר סוייד: אני קונה את זה.
מרב מיכאלי: אנחנו מאוד מקוות להעביר את זה כבר ב- - -
עליזה לביא: אני פשוט חייבת לקרוא, כי מוציאים אותנו.