GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת מימון: אז כמו שנאמר באמת אנחנו עוסקים באנשים עם מוגבלות שמועסקים בשתי צורות העסקה, גם במפעלים מוגנים, שזה מפעלים שהם מיוחדים ויוחדו כדי להעסיק את אותם אנשים, אבל גם באנשים שמועסקים לפי חוק המשתקמים ומשלבים אותם במקומות עבודה רגילים, בין אם זה ביחידות מיוחדות נפרדות ובין אם זה באמת במסגרת של כוח האדם הכללי באותו מקום עבודה רגיל.
ענת מימון: בישיבה הקודמת קצת עמדנו על כך שהחקיקה כן נוגעת לאותם אנשים עם מוגבלות וההעסקה שלהם, בין אם זה בתקנות שכר מינימום מותאם שנקבעו לגביהם ובין אם זה בחוק איסור אפליה וחוק המשתקמים, שגם עוסקים באנשים בעלי מוגבלויות.
ענת מימון: במסגרת הצעת החוק הזו, כבר בנוסח שפורסם לקריאה ראשונה, אנחנו למעשה מבקשים לעשות שני דברים בחוק למניעת הטרדה מינית.
ענת מימון: התיקון הראשון הוא לסעיף 3 לחוק למניעת הטרדה מינית.
ענת מימון: סעיף 3 זה הסעיף שמגדיר מה היא הטרדה מינית ומה היא התנכלות ואנחנו למעשה נכנסים בסעיף 3(א)(6), שפסקה (6) זו פסקה שקובעת הטרדה מינית במצבי מרות מיוחדים ובאותם מצבים ההטרדה המינית, די שיוכיחו שהייתה הטרדה מינית ולא צריך להוכיח שאותו אדם שכלפיו הופנתה ההטרדה הראה שהוא לא מעוניין בהטרדה.
ענת מימון: כלומר יש פה איזה שהוא רף טיפה יותר מחמיר ביחס להטרדה מינית ומקלים בהוכחה של הטרדה מינית ולא צריך להוכיח שהתנגדת.
ענת מימון: הסעיף היום ממילא כולל רשימה של מצבים של תלות, בין אם זה קטין, חסר ישע, מטופלים, וחשוב לציין שהסעיף כבר כולל את המשתקמים שמועסקים לפי חוק זכויות לאנשים עם מוגבלות כמשתקמים.
ענת מימון: זה כבר קיים, מה שאנחנו מבקשים בהצעה הזו זה גם להוסיף את מי שמועסק במפעלים מוגנים ולתת את החסות של הסעיף הזה לאותם אנשים.
ענת מימון: בנוסף, תיקון נוסף משמעותי שאנחנו עושים זה בסעיף 7 לחוק למניעת הטרדה מינית.
ענת מימון: סעיף 7, כידוע, זה סעיף שקובע את החובות של המעביד במקום העבודה, איך לטפל בהטרדה מינית ובאיזה אמצעים הוא צריך לנקוט כדי למנוע הטרדות ולטפל בהטרדות שהיו.
ענת מימון: פה אנחנו למעשה מבקשים לקבוע שגם מפעלים מוגנים וגם מעבידים שמעסיקים לפי חוק המשתקמים יהיו מחויבים לפי אותו סעיף 7 לחובות המעביד.
ענת מימון: בנוסח לקריאה ראשונה עשינו את זה בצורה ניסוחית מסוימת והוספנו את זה בתוך פסקה (ז) שמדברת על הכנה למוסדות להשכלה לבוגרים.
ענת מימון: היה דין ודברים וחשבנו שאולי השיוך הזה למוסדות להשכלה לבוגרים יכול להגיד איזה שהיא אמירה לגבי אי תחולת יחסי עובד-מעביד, תחולת יחסי עובד-מעביד, ולכן העדפנו לעשות סעיף קטן נפרד אחר ופשוט להגיד שהסעיף חל גם על מעבידים במסגרות ההעסקה השונות שדיברתי עליהן.
ענת מימון: כן חשוב לי להגיד שבהצעה הזאת אנחנו לא מתכוונים לנקוט איזה שהיא עמדה לגבי תחולת יחסי עובד-מעביד.
ענת מימון: כל מה שאנחנו רוצים זה להגיד שהמסגרת כמו שהיא, החובות יחולו גם שם לפי החוק למניעת הטרדה מינית, מבלי להגיד באמת אם זה יחסי עבודה או לא, כי כידוע זו סוגיה שגם הפסיקה נתנה עליה את הדעת ולגבי משתקמים יש אמירה בחוק, לגבי מפעלים מוגנים זה לא ברור, ולכן זו לא המטרה שלנו פה בחקיקה.
עליזה לביא: בסדר גמור.
עליזה לביא: את רוצה לקרוא לנו?
ענת מימון: בוא נשמע אם יש הערות.
עליזה לביא: אז קודם משרדי הממשלה, מישהו רוצה להגיד.
עליזה לביא: משרד המשפטים?
יותם ליבר: אין לנו הערות.
עליזה לביא: משרד הרווחה.
רון אשכנזי: רק להדגיש את מה שנאמר על ידי היועצת המשפטית לגבי אי תחולת יחסי עובד-מעביד.
רון אשכנזי: זה מאוד חשוב שזה יהיה גם בפרוטוקול כדי שבעתיד לא ינסו לעשות איזה שהוא שימוש בחוק הזה כדי להחיל יחסי עובד-מעביד בסיטואציות כאלה שחלקן כיום מוגדרות בחוק שלא קיימות וחלקן עדיין במחלוקת משפטית כזו או אחרת.
עליזה לביא: חברת הכנסת שולי מועלם, את רוצה להוסיף?
שולי מועלם-רפאלי: כן, רק להגיד שי"ז בתמוז היום וגם החוק הזה, כמו הרבה חוקים שאנחנו מנסות לקדם בכלל ובוועדה הזאת בפרט, מתייחסים לפנים של החברה הישראלית.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מתחילים שלושה שבועות שבסוף ט' באב שחרב בית המקדש בגלל שנאת חינם וכל המטרה שלנו, הרבה מאוד מהעשייה שלנו כאן, היא כדי לתת פנים נכונות, אנושיות, מוסריות, ערכיות למדינה שבה אנחנו חיים וגם החוק הזה משתלב ברוך ה' עם התפיסה הזאת.
עליזה לביא: בהחלט כולנו מצטרפים לדברים.
ליאת קליין: רק הערה קטנה.
ליאת קליין: אין לי הערות על הנוסח, יש לי הערות כלליות שעולות דרך התיקון הזה אולי.
ליאת קליין: חשבתי שאולי באמת אנחנו כבר כמעט 17 שנים מהחוק למניעת הטרדה מינית ואנחנו מגלים עוד ועוד לאקונות או מקומות שהחוק הזה חסר ואני חושבת שהתיקונים האלה, בעיקר התיקונים של התקופה האחרונה שמתייחסים להגדרות של בעלי מרות וסמכות שמלמדים אותנו איזה שהוא משהו נורא חשוב ונורא נכון על המושג של הסכמה ומתי גם אם לכאורה יש הסכמה יש סיטואציות ומקרים שבהם הניצול הוא מבנה.
ליאת קליין: אם אנחנו מדברים על בעלי המוגבלויות שאני חושבת שזה תיקון שהוא סופר חשוב, כי היום המצב המשפטי גם בטיפול בכלל בעבירות מין בבעלי מוגבלויות הוא נורא נורא חסר, גם ברמת החקיקה אבל גם ברמה של הטיפול של הרשויות השונות.
ליאת קליין: הזכרתם שזו אוכלוסייה הכי חשובה, וזה נכון, ואת הקושי המיוחד בדיווח גם במקרים של הטרדה, אז גם יש קשיים מאוד מאוד מערכתיים בטיפול אחר כך של הרשויות השונות.
ליאת קליין: יש לנו קשיים עם החוקרים והרבה מאוד בעיות בטיפול השוטף שגם אוכלוסייה שבסופו של יום הכי פחות זוכה להגנה של המערכת המשפטית וזה משהו שאנחנו רואות שוב ושוב.
ליאת קליין: אז אני מסמנת גם את הדיון הזה, כי אולי צריך איזה שהוא דיון מיוחד בכלל על פגיעות מיניות של בעלי מוגבלויות, זה נושא שלא מספיק עולה לסדר היום, יש שם כשלים מובנים.
קארין אלהרר: אני ביקשתי דיון מהיר בעניין הזה, נוכח כל המקרים שהגיעו לאחרונה ואני מקווה שזה יתקיים בזמן הקרוב.
ליאת קליין: לא רק במקומות עבודה, בכלל אני מסמנת פה על בעלי מוגבלויות.
ליאת קליין: כי המקרים שמגיעים אלינו והטיפול ממש מצריך בעיניי איזה שהוא זרקור מיוחד על הנושא הזה.
ליאת קליין: עד כאן.
ליאת קליין: והתיקון מבורך וחשוב ואבן דרך במאבק הזה.
עליזה לביא: עמליה הזכירה לי, בשבוע שעבר היה יום העיוור כאן ושמענו פה על התמודדויות שלא עולות על דעתנו.
עליזה לביא: זה ממש היה קורע לב.
עליזה לביא: כלומר כמה שאנחנו מכירים ומכירות ומתמודדים ומתמודדות וחשופים באמת לשמוע גם את התנאים וגם המערכת דורשת ובכלל לגבי אמהות, הכול נהיה עוד יותר קשה ומורכב, אז בהחלט זה פקח לנו את העיניים, הדיון כאן עם הנשים העיוורות.
עליזה לביא: כמו שפתחתי ואמרתי, להיות אישה ולהיות אישה בקבוצה כזו או אחרת נוספת, זה מגביל כמה וכמה פעמים, בטח כשאת באה להתמודד עם הבירוקרטיה הישראלית.
עליזה לביא: אז כן, זה התחום שלנו.
עליזה לביא: עורכת דין דנה ברכפלד, מהקליניקה לזכויות אנשים עם מוגבלויות באוניברסיטה העברית.
דנה ברכפלד: תודה.
דנה ברכפלד: אני רציתי קודם כל לברך את הוועדה ואת חברת הכנסת קארין אלהרר על הקידום המהיר של הצעת החוק.
דנה ברכפלד: אנחנו מאוד שמחות על התהליך המהיר שהיא עוברת ומקוות שהוא יגיע לקראת סיום עוד במושב הנוכחי.
דנה ברכפלד: מעבר לזה רציתי רק להעיר שבהגדרה בתיקון סעיף 7, במילים 'העסקה במפעל מוגן' חשוב שיהיה ברור שהכוונה היא להעסקה של אדם עם מוגבלות במפעל מוגן כיוון שבמפעל מוגן מועסקים גם אנשים שמקבלים שכר ויש שם יחסי עובד-מעביד.
דנה ברכפלד: אז רק שיהיה ברור שבאוכלוסייה הזאת מדובר.
דנה ברכפלד: ובהגדרה של מעביד, כשכתוב מפעל מוגן, אז אנחנו חשבנו שחשוב לכתוב את המילים 'בעלים ומפעיל' רק מהסיבה שהם לא ינסו להטיל את האחריות אחד על השני אלא יהיה ברור שכל אחד מהם ושניהם אחראים.
ענת מימון: זה היה בנוסח בראשונה, הבעלים והמפעיל, יש לכם התנגדות שנפרט שבמפעל מוגן המעביד הוא הבעלים והמפעיל?
דנה ברכפלד: בהנחה שזה לא אותו גוף, זה בדרך כלל מחולק.
עליזה לביא: הקדשנו לזה זמן בדיון הקודם.
דנה ברכפלד: על מי נופלת האחריות.
ענת מימון: זה באמת הופיע בנוסח הראשון, שם כתבנו שהמעביד זה הבעלים והמפעיל של המפעל המוגן.
ענת מימון: אני אקריא את הנוסח ואוסיף את הדגשים האלה.
ענת מימון: (מקריאה): "הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון מס' 11) (תחולה במפעלים מוגנים ועל משתקמים), התשע"ד-2014 "תיקון סעיף 2. 1.
ענת מימון: בחוק למניעת הטרדה מינית, התשנ"ח-1998 (להלן = החוק העיקרי), בסעיף 2 – לפני ההגדרה "בשירות" יבוא: "אדם עם מוגבלות" – כהגדרתו בסעיף 5 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ל-1998; אחרי ההגדרה "מסגרת יחסי עבודה" יבוא: "מפעל מוגן" – כמשמעותו בסעיף 17 לחוק שכר מינימום, התשמ"ז-1987;" "תיקון סעיף 3. 2.
ענת מימון: בסעיף 3(א)(6) לחוק העיקרי – ברישה, במקום "עד (ח)" יבוא "עד (ט)"; אחרי פסקת משנה (ח) יבוא: "(ט) לאדם עם מוגבלות המועסק במפעל מוגן – תוך ניצול יחסי מרות או תלות.
ענת מימון: " "תיקון סעיף 7. 3.
ענת מימון: בסעיף 7 לחוק העיקרי בסופו יבוא ; "(ח) בסעיף זה – "יחסי עבודה" – לרבות העסקה לפי חוק זכויות לאנשים עם מוגבלויות המועסקים כמשתקמים (הוראת שעה), התשס"ז-2007 (להלן – חוק המשתקמים), והעסקה של אדם עם מוגבלות במפעל מוגן; "מעביד" – לרבות מעסיק לפי חוק המשתקמים ובעלים ומפעיל במפעל מוגן; "עובד" – לרבות אדם עם מוגבלות המועסק לפי חוק המשתקמים או במפעל מוגן.
ענת מימון: זה משקף את שני הדברים שאת הערת.
עליזה לביא: עוד מישהו רוצה להתייחס?
עליזה לביא: להעיר?
שלי נורדהיים: אני רוצה לומר רק לגבי יחסי המרות.
שלי נורדהיים: אני לא משפטנית, אז אני לא נכנסת לעניין המשפטי, אני רוצה להתייחס לעניין המקצועי.
שלי נורדהיים: צריך להבין שיש גם איזה שהיא מערכת תגמולים בתוך המפעל המוגן וגם אם הוא לא ביחסי עובד-מעביד עדיין הוא מקבל סכום מסוים, הוא מקבל סכום מסוים לכיסו ובהחלט יש פה עניין שאפשר לנצל גם דבר כזה כיחסי מרות לרעה.
שלי נורדהיים: אני לא נכנסת פה לעניין המשפטי, בשביל זה יש לנו פה נציג שלנו אחר, אבל כן העניין המקצועי.
שלי נורדהיים: יש פה בפירוש עניין של מרות ועניין של מישהו שיכול לשחק עם הסיפור הזה.
ענת מימון: ולכן זה הוספנו גם את יחסי המרות.
עליזה לביא: אז אנחנו בשלים להצביע על קריאה שנייה ושלישית.
עליזה לביא: מי בעד? נגד?
עליזה לביא: ההצעה עברה.
עליזה לביא: בעד – רוב
עליזה לביא: טוב, ברכות ליוזמים, ברכות לחברת הכנסת אלהרר ולכל השותפים.
קארין אלהרר: אני מברכת את יושבת ראש הוועדה והצוות באמת על הטיפול המהיר, יש לומר המהיר ביותר, תודה.
קארין אלהרר: עוד לא נברך על המוגמר, כי יש עוד את המליאה, אבל שגם בזכות עבודת הוועדה אנחנו נתקן במעט את החברה הישראלית.
עליזה לביא: תודה באמת לכל צוות הוועדה, תודה לכם, ושיהיה המשך יום שקט וטוב וצום קל לצמים.
עליזה לביא: בוקר טוב, ברוכים הבאים, ברוכות הבאות, בוקר טוב לחברי הכנסת, חברי הוועדה, חברי הכנסת שולי מועלם, דוד צור, דב חנין, יריב לוין, רוברט אילטוב, בוקר טוב לכל מי שנמצא כאן.
עליזה לביא: אני שמחה מאוד לפתוח הבוקר הזה את הישיבה הראשונה הרשמית של הוועדה למעמד האשה.
עליזה לביא: בשבוע שעבר התכנסנו כאן באופן לא רשמי כדי לשמוע מארגונים, מפעילים, פעילות, חוקרים וחוקרות על מה שנעשה, על מה שלא נעשה, על הקשיים, על הכשלים, על המצוקות, אבל גם על ההצלחות ועל התוכניות שכן קרמו עוד וגידים.
עליזה לביא: היה פה מנעד רחב של כלל הארגונים.
עליזה לביא: גם הפערים שנשמעו בין הדוברים והדוברות היו מרתקים כשלעצמם.
עליזה לביא: השורה התחתונה שעלתה מהדברים מלמדת אותנו שהנושאים באמת רבים מאוד, בחלקם נעצרו, לא התקדמו, חלקם לא עלו לסדר-היום, חלקם דרושים חקיקה, חלקם תקנות.
עליזה לביא: יש נושאים שמעסיקים קבוצות כאלה, ויש שמעסיקים קבוצות אחרות.
עליזה לביא: המסקנות שאני הולכת אתן מאז הפגישה הראשונה שהיתה לנו, המכינה, ועוד כל מה שיהיה כאן, היא שהמשימות הן רבות, ונצטרך להיות מאוד יעילים ויעילות בכל מה שקשור גם לדרך ההצגה בוועדה, לדרך שבה נקרין כלפי חוץ, ובכלל, לוועדה הזאת יש הרבה מאוד משימות וכוח.
עליזה לביא: אז נחוקק חוקים ונתקן תקנות, והוועדה הזאת תהיה במה ציבורית להשמעת דעות, טיפול בנושאים שלא תמיד הכלי של החקיקה הוא הכלי שצריך להיות.
עליזה לביא: גם אמרתי את זה באותה ישיבה – כשאני מתבוננת, קוראת, עוקבת אחר החוקים הרבים שנעשו סביב נשים ומעמדן, מדינת ישראל היא בין המובילות במדינות המערביות שיש בה הרבה חוקים לטובת נשים, ובכל זאת אנחנו רואים אי-התקדמות בכמה מהמסלולים, אם זה בעולם העבודה, אם זה באלימות שהולכת וגדלה ועוד חסמים שהולכים ומתחזקים, לצערנו, כלומר או לא אוכפים את החקיקה, או החקיקה אינה מספקת, או לעתים החקיקה – גם את זה שמענו – מביאה מגבלות נוספות וחסמים נוספים.
עליזה לביא: אז יש עוד כלים לוועדה הזאת, ובהם נעסוק.
עליזה לביא: נרצה גם להכיר את הארגונים שפועלים בשטח.
עליזה לביא: יש חוסר היכרות ממשיך בין הרבה ארגונים קיימים, לא כולם מוכרים.
עליזה לביא: חלקם עוסקים באותם נושאים אפילו בלי לדעת שיש כמה וכמה ארגונים שעוסקים באותם נושאים, אז הוועדה הזאת גם תבקש בכל נושא להביא את מרב האנשים והנשים שעוסקים בנושא גם בהיבטים המחקריים, גם בהיבטים של השטח, גם בהיבטים של עדויות ועוד כדי להביא לכמה שיותר שיתופי פעולה, ולפוגג אולי מתחים שקיימים בשטח.
עליזה לביא: פה הבמה לבנות את הדיאלוגים שאולי במקומות אחרים לא מצליחים להיבנות.
עליזה לביא: כמי שפעילה חברתית למעלה מ-25 שנים בשדה הפמיניסטי, אני חושבת שבמדינת ישראל הרבה – אגיד את זה בצורה הכי עדינה שאני יכולה לומר – הרבה מחוסר-שיתופי הפעולה גם בשדה הפמיניסטי נובע מהמחויבות האידיאולוגית-פוליטית שקודמת למחויבות הפמיניסטית, והרבה פעמים נשים וגברים שמכוונים לאותה מטרה, כשמגיעים, אם זה להצבעה או לפעילות משותפת, הכובע הפוליטי, הכובע האידיאולוגי, השונות והחירות מטשטשים או מחלישים את המוכוונות הפמיניסטית, וגם על זה נדבר כאן, ונראה איך בונים למרות השונות ולמרות החירות ומגוון הדעות את היחד, כי בלי היחד הזה לא נצליח להתקדם.
עליזה לביא: 65 שנים, ובהרבה מובנים אנחנו לא רק לא צועדות קדימה; אנחנו גם הולכות אחורה, וזה בניגוד לכל המדדים שדיברנו עליהם, אם זה חוקים ואם זה מודעות ואם זה תוכניות ואם זה מערכת חינוך שעברה שינוי ושיפור, גם הצבא שעבר שינוי ושיפור, ובכל זאת הרבה מהדברים עומדים במקום.
עליזה לביא: עוד דבר שאני מבקשת להנהיג בוועדה הזאת – יהיו הרבה ארגונים שיציגו, יהיו תוכניות שיוצגו.
עליזה לביא: ישבנו דלית מנהלת הוועדה ואני, ומיפינו את הנושאים.
עליזה לביא: נודיע מראש על הישיבות וגם על הנושאים שיעמדו על סדר-היום, כדי שאנשים יוכלו לתכנן את לוחות הזמנים – גם כאן
עליזה לביא: חברי הבית בבית הוועדות השונות וגם נציגי הארגונים, הפעילים, וכל מי ששייך לנושאים השונים, ועוד דבר שאבקש להנהיג, בכל תחילת ישיבה אני רוצה שנדבר על דמות של אשה אחת, כל אחד לפי רצונו, רצונה, הבנתו, הבנתה, הקשר האישי, הקשר הציבורי, הרעיוני ועוד, כדי גם להשיב מעט להיסטוריה הנשית שבמקרים רבים נשכחה או הושכחה, לא נכנסה לדפי ההיסטוריה, לא היהודית, הציונית, הישראלית.
עליזה לביא: מספיק להסתכל ברחובות הערים – מעט מאוד נשים זכו לאזכור שמן ,
עליזה לביא: שלא לדבר על אתרים ציבוריים.
עליזה לביא: לא מזמן הייתי בהרצאה באחת השלוחות של ארגון הדסה, ואנשים שאלו אותי: מי זאת הדסה?
עליזה לביא: למה אנחנו קרויות על שמה ומה עומד מאחורי זה?
עליזה לביא: אני הרבה פעמים חשתי שאני לא באמת יודעת מאיפה באתי ומה אמרו קודמותיי, בטח בשדה היהודי ובמרחב הציבורי ישראלי.
עליזה לביא: חלק רב משנותיי עסקתי בהחזרת ההיסטוריה שחשתי שאבדה לי.
עליזה לביא: אני רוצה ליישם את המנהג הזה, שנפתח כל ישיבה בדמות אחת של אשה אחת, שנזכיר את שמה, קצת עליה, ובסוף השנה נוציא חוברת עם הנשים הללו, ונאתר גם פרויקטים חברתיים שאולי ייקחו את החוברת הזאת, ויחזירו אותה לזיכרון הישראלי-יהודי.
עליזה לביא: חברי כנסת רוצים לומר כמה מלים?
דוד צור: קודם כל, אני רוצה לברך את היושבת-ראש עליזה לביא על בחירתה.
דוד צור: מההיכרות הקצרה שלנו, אין לי ספק שתוסיפי פה גם לעשייה שמי שהוא מהכנסת הקודמת אולי ער לה יותר, ומי שכמונו מהחדשים, שזה רוב הכנסת לדעתי, עדיין רואים עשייה מאוד ברוכה של הוועדה הזאת, ואני בטוח שתוסיפי מהערך המוסף שאת מביאה אתך.
דוד צור: אני אישית אשמח לתרום מהניסיון שאני בא אתו, בעיקר בתחומים שקשורים להגנה על נשים, כל נושא האלימות כנגד נשים וכל תופעות הסחר בבני אדם ובנשים.
דוד צור: כמי שהיה אמון על אולי ה-מחוז שבו הזנות, לצערי, פרחה ופורחת עדיין, וזה נושא שבפירוש צריך להיות מטופל אחרת, ודיברנו על זה.
עליזה לביא: חבר הכנסת צור אמר לי: אנחנו לא מחכים, ולקח אותי לתחנה בתל-אביב-יפו, ובעזרתו ישבתי שם עם אנשי המקצוע, ונחשפנו לנושא סחר בנשים, זנות.
עליזה לביא: שמענו את הדברים שעלו מנציגי המשטרה גם על טיפול הפרקליטות, על סוגיות שונות שכאן נדון בהן, ופה המקום לשוב ולהודות לך על הסיור המקדים הזה, שיהיה לו המשך במסגרת הוועדה יחד עם חברי הוועדה.
שולי מועלם-רפאלי: אני מברכת אותך, מרגישה גאווה גדולה.
שולי מועלם-רפאלי: בשבת שעברה באחד העיתונים התעקשו הכתבים להשיא את המשואה ה-13 שלהם, ודניאלה לונדון-דקל הציעה שאת המשואה ה-13 שלה תדליק אשה שהיא פמיניסטית דתייה, והרשתי גאווה גדולה, שיש שיח שהוא שיח פמיניסטי, שיח דתי.
שולי מועלם-רפאלי: אני מרגישה גאווה גדולה, שאת יושבת בראש הוועדה, כמי שמובילה שנים רבות את השיח הזה ואת הרצון לשנות ואת הרצון לפעול.
שולי מועלם-רפאלי: אני מאחלת לך ולנו שהדברים יהיו גם ברוח וגם בפועל, ואת הדברים הטובים שמביאות נשים לעולם כולו, נביא בתוך הכנסת ובתוך החברה הישראלית.
שולי מועלם-רפאלי: בהצלחה רבה.
עליזה לביא: חבר הכנסת חנין.
דב חנין: כמי שכבר בכנסת שבע שנים, אני חייב לומר לכם בצער שלא היתה לי אף פעם הזכות לכהן בוועדה למעמד האשה, וכנראה, זה גם יישאר המצב עכשיו, אבל אשתדל להרבות להגיע לוועדה הזאת, כמו שעשיתי בכנסות הקודמות.
דב חנין: אני חושב שזו ועדה מאוד חשובה.
דב חנין: אני חושב שהתרומה לחברה הישראלית בכללותה לנשים, אבל לא רק לנשים, היא תרומה משמעותית ביותר.
דב חנין: נקודת המוצא שלי ביחס לשאלות של מעמדן של נשים היא האמירה הקלאסית של אוגוסט ובל, אחד מהוגי הדעות המרכזיים של תנועת הפועלים הגרמנית, שכתב ב-1879 ספר שנקרא "הסוציאליזם והאשה", ובו ובל כותב שבעצם דרך ההתייחסות לנשים אנחנו בעצם מאתרים את האינדיקציה החברתית המדויקת ביותר לשאלת מצבה של החברה בכלל, כלומר אמרו לי מה מצבן של נשים בחברה, ואומר לכם מה המצב של החברה.
דב חנין: אני מאוד מברך על דברייך, חברת הכנסת לביא, בפתיחת הישיבה הזאת, שהצגת את הדברים בראייה רחבה ובאג'נדה רחבה, כי אכן כך אנחנו צריכים להתייחס לעבודת הוועדה הזאת.
דב חנין: המון נושאים נראים אחרת כאשר שואלים: ומה זה עושה לנשים?
דב חנין: כשאנחנו שואלים את השאלה על תקציב המדינה, למשל – ומה התקציב הזה עושה לנשים?
דב חנין: אנחנו לומדים לא רק על נשים אלא גם על התקציב.
דב חנין: אנחנו לומדים להתייחס לתקציב כפי שהוא משפיע או לא משפיע על בני אדם, למשל, על נשים, שהן קצת יותר מ-50 אחוז מבני האדם שחיים אצלנו.
דב חנין: לכן הייתי מאוד שמח שהוועדה הזאת, כמו שגם בתקופות מסוימות בעבר הצליחה להיות ועדה עם מבט רחב, לא עם המודל הטופוגרפי לבעיות נשים, שאומר כאילו: יש בעיות של נשים, ויש בעיות שאינן של נשים – אנחנו מחלקים את העולם באופן טופוגרפי: זה התחום שלנו וזה לא התחום שלנו.
דב חנין: התחום שלכם, לדעתי, הוא כל התחומים.
דב חנין: הראייה הפמיניסטית המתקדמת רלוונטית לכל אחד מהנושאים שנמצאים בחברה שלנו.
דב חנין: אני יודע שיש המון עבודה בפני הוועדה הזאת, אני אשמח לסייע ככל שאוכל, ואני מאחל לך ולכם המון הצלחה.
עליזה לביא: אתה תמיד מוזמן, תרגיש בבית.
עליזה לביא: נדרשנו כבר, בנושא של ועדת פרי – ראינו שאין אשה, כתבנו לראש הממשלה – גם חברת הכנסת גלאון, גם אני, גם אחרות, ותוך יומיים צורפה השרה לימור לבנת.
עליזה לביא: נושא נוסף שנדרשנו אליו הוא הוועדה לבחירת רבנים ראשיים.
עליזה לביא: בוועדה הזאת יש רק אשה אחת שמכהנת מתוך 150 אנשים, וגם כאן גייסנו 43 חברי כנסת, ופנינו לראש הממשלה.
עליזה לביא: 17 הנציגים שטעונים בחירה, שזה שני שרים, חמישה ח"כים, עשרה נציגי ציבור, תהיינה נשים, כלומר שלפחות 17 המועמדים האלה ועוד האשה, מרים פיירברג, ראש העיר, יהיו 18 בוועדה.
עליזה לביא: גם על זה אנחנו עובדים.
עליזה לביא: חברת הכנסת שולי מועלם ואני הגשנו את החוק לבחירת דיינים, שתהיינה נשים, וביום ראשון הקרוב זה עולה לוועדת שרים לענייני חקיקה.
עליזה לביא: גם כאן אנחנו היום – זו פעם ראשונה של שתינו בעבודה, ואנחנו צריכות את כולם לשכנע את החברים במקומות השונים.
עליזה לביא: נמצא פה חבר הכנסת יריב לוין, אעביר לך את השרביט, ואני מקווה שתעזור לנו גם להביא חוקים לוועדה הזאת, ובטח חוקים שקשורים למעמד האשה ולהשלכות שנובעות.
יריב לוין: עליזה, שיהיה לך המון הצלחה.
יריב לוין: אני חושב שהוועדה הזאת באמת משוועת לתפוס את המקום שצריך להיות לה בתוך מארג הנושאים שמטופלים כאן בכנסת, ואני יכול לתת דוגמה אחת שהיא דוגמה בנושא שאולי לא מספיק פופולרי לפעמים כדי לעסוק בו, אבל בעיניי מאוד חשוב - אנחנו קוראים הרבה על הכוונה של הממשלה להביא לכנסת תוכנית מקיפה להסדרת סוגיית ההתיישבות הבדואית בנגב.
יריב לוין: כפי שאמרתי כמה פעמים, וגם כתבתי בעניין הזה, בעיניי, אין שום סיכוי לתוכנית המגזר הבדואי, שאין בו פתרון אמתי והתייחסות אמתית לסוגיית הנשים, בעיקר הצעירות במגזר הבדואי, מרמת ההשכלה ודרך התופעות הפסולות של פוליגמיה והמשך בנישואים בכפייה וכל מיני דברים מהסוג הזה.
יריב לוין: אני חושב שלמרות שהחוק הזה לא יידון כאן, יש חשיבות עצומה שהוועדה הזאת, למן הרגע שהוא יגיע לכנסת, תהיה מעורבת בתהליך הזה, תיזום כאן דיונים ודרישות שיינתנו פתרונות מתאימים, שבצד התהליכים הרחבים ייתנו מענה לבעיות היום-יומיות – למשל, אתן דוגמה, דיון שהיה כאן בקדנציה הקודמת בעניין מקלטים לנערות בסיכון, לנשים מוכות, לנערות שמנשים להשיא אותן בכפייה, תופעות מהסוג הזה.
יריב לוין: אני חושב שבעניין זה יוזמת הוועדה תהיה מאוד חשובה, כי בלי דחיפה שלכם והתעקשות שלכם, שגם העניין הזה ישתלב לתוך התהליך, שוב אנחנו נראה תהליך גדול ומשמעותי שמשפיע על חברה גדולה, והצד הזה של הטיפול בנשים איכשהו נשאר מאחור ולא מטופל.
יריב לוין: אני בעניין הזה אהיה שותף נאמן כמיטב כוחותיי, כדי שלא רק תישמע הקריאה, אלא גם תבוא לידי ביטוי מעשי.
יריב לוין: אני מאחל המון הצלחה, ובטוח שהוועדה הזאת תהיה דומיננטית.
עליזה לביא: חבר הכנסת אילטוב, בבקשה.
רוברט אילטוב: אני מצטרף לכל החברים שדיברו לפניי.
רוברט אילטוב: הוועדה הזאת ידעה פריצות דרך, היא בטח תדע פריצות נוספות בראשותך.
רוברט אילטוב: אני מאחל לך הצלחה, ונעזור בכל מה שצריך.
עליזה לביא: חברת הכנסת גמליאל.
גילה גמליאל: ראשית, באתי לברכך.
גילה גמליאל: יש לך תפקיד חשוב מאוד.
גילה גמליאל: גם אני בעברי כיהנתי בתפקיד הזה, ניתן לקדם חקיקה מרובה בנושא, אבל מה שחשוב לא פחות הוא להתמקד באכיפה של החוקים הנפלאים שכבר קיימים בכנסת.
גילה גמליאל: יש לך מנהלת ועדה מצוינת, נהנינו מכישוריה, וצריך לברך אותך גם כן על תחילת הקדנציה.
גילה גמליאל: נשמח לסייע בכל הדרוש כדי שהוועדה תצליח.
עליזה לביא: חברת הכנסת זהבה גלאון.
זהבה גלאון: אני לא חברה בוועדה, חברת הכנסת לביא, אבל באתי במיוחד כדי לברך אותך.
זהבה גלאון: תמר זנדברג ממרצ היא חברה בוועדה.
זהבה גלאון: תמיד אומרים שחוץ וביטחון וכספים הן הוועדות הכי חשובות; בעיניי, הוועדה למעמד האשה.
זהבה גלאון: אני חושבת שיש לה חשיבות בלתי-רגילה, ואני חושבת שיש לך תפקיד כאן מאוד משמעותי.
זהבה גלאון: בסוף הנשים הן הראשונות להיפגע - בכל קיצוץ, בכל תוכנית.
זהבה גלאון: אני יודעת שיש לך תפקיד משמעותי.
זהבה גלאון: לצערי, לא אוכל לשמוע את הדוח של שדולת הנשים, אז אצטרך לקרוא, ובאתי רק כדי לומר לך את רגשי הערכתי ממקודם, צופה פני עתיד, ואני צריכה לרוץ לוועדות אחרות.
תמר זנדברג: הצלחה לחברת הכנסת לביא, ותודה רבה לחברת הכנסת גלאון, שמנהיגה את המפלגה היחידה בכנסת, שיש לה 50 אחוז ייצוג לנשים.
עליזה לביא: אני אצטרף ואומר שזהבה חוצה מפלגות, והיא בהרבה מובנים האמא הרוחנית של רבות מאתנו, אז תודה רבה.
עליזה לביא: אני יודעת שתהיי חלק אינטגרלי מהוועדה הזאת.
תמר זנדברג: אם חבר הכנסת חנין ציטט הוגה דעות סוציאליסט, אני רוצה לצטט את ג'ון לנון, שאמר שהאשה היא הכושי של העולם.
תמר זנדברג: היום כבר לא משתמשים בביטויים כאלה, אבל הכוונה היא בדיוק לדבריך.
תמר זנדברג: אני חושבת שיש לנו הרבה עבודה בוועדה הזאת.
תמר זנדברג: אנחנו בישיבה הראשונה, והדברים הם דברי נעימות, והתקדמנו הרבה בתנועה הפמיניסטית, אבל יש לנו הרבה עבודה.
תמר זנדברג: נשים נמצאות בשיעורים גבוהים מאוד, גבוהים מאחוזן אפילו באוכלוסייה בקרב האנשים שחיים בעוני, למרות שהן משכילות יותר, עול הבית והמשפחה עדיין מוטל על כתפיהן, סובלות מפגיעות מיניות, מסחר בשיעורים שעולים הרבה מאוד על אלה של הגברים.
תמר זנדברג: למרות שהמהפכה הפמיניסטית היא מהפכה מוצלחת בתולדות האנושות, תהיה לנו פה הרבה עבודה, ואני מצטרפת לדברים שנאמרו, שהמפתח שלנו יהיה להטמיע את עבודת קידום מעמד האשה הזו, שזה שם הוועדה, אל תוך כל תחום ותחום בתעסוקה, בפשע, בחינוך, ברווחה וכו'.
תמר זנדברג: זה האתגר שלנו, בזה נעמוד ביחד, והצלחה לך ולכל החברות והחברים.
עליזה לביא: ורד, את תפתחי את הישיבה הבאה שלנו שתתחיל מייד באולם נגב, ישיבה משודרת.
עליזה לביא: נעבור לשם.
עליזה לביא: תודה רבה, הישיבה נעולה.
עליזה לביא: שלום רב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.
עליזה לביא: זו למעשה הישיבה שממשיכה את הישיבה הראשונה שבה פתחנו, והתמניתי להיות יושבת-ראש הוועדה.
עליזה לביא: לאחר הברכות של חברי הכנסת אני מבקשת מוורד סויד, מנהלת האגף למעמד האשה במשרד ראש הממשלה, לומר את דברה.
<ורד פאר-סויד: אני קודם כל רוצה לברך את ד"ר עליזה לביא, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, על היוזמות שלך, על בחירתך.
<ורד פאר-סויד: עליזה מגיעה מרקע מאוד משמעותי בתחום הפמיניסטי, ואני חושבת שכמעט אצל כל אחת מאתנו הספר "תפילת נשים" הוא ספר מרכזי.
<ורד פאר-סויד: כפי שציינת בישיבה הקודמת, היוזמה שלך, לתת מקום ל-her story ולא רק ל-his story.
<ורד פאר-סויד: אנחנו הרבה פעמים עוסקות בבעיות של אד הוק, אבל אחת הבעיות המרכזיות היא ההדרה של הנשים מחלקן בהיסטוריה.
<ורד פאר-סויד: אנחנו ברשות יזמנו פרויקטים לקריאת רחובות על שמות נשים, בתי ספר.
<ורד פאר-סויד: היוזמה שלך, להביא לכל ישיבה, מי שתביא את הסבתא הפרטית שלה ומי שתביא את הגיבורה הלאומית שלה, תהווה מודל, שאני מקווה שאחר כך יאמצו אותו בבתי ספר כדי לתת את המקום הנכון לנשים שלכל אורך השנים היו שותפות למהלכים, לשינויים, לרפורמות, אבל משום מה, את הספרים לא כתבו הנשים הנכונות, ואני מקווה שאת זו שתובילי את העידן החדש.
<ורד פאר-סויד: אני מברכת על היוזמה, ראיתי כאן שיר שחולק, של נשים, של תפילת הזקנה, ובעיקר את ההבנה של שיתוף פעולה, שחוצה כל המגזרים, חוצה כל התפישות סביב קידום ושוויון אמתי לנשים.
<ורד פאר-סויד: נמצאות אתנו כאן גם יועצות בתחום מעמד האשה שהגיעו מאשדוד, מבית דגן, מבת-ים, אני רואה כאן את נציגות הארגונים מכל הארץ ומכל המגזרים.
<ורד פאר-סויד: כולנו מאחלים לך הצלחה רבה.
<ורד פאר-סויד: לידך נמצאת מנהלת הוועדה המנוסה דלית, ולכל חברי וחברות הוועדה הצלחה רבה.
עליזה לביא: תודה רבה, ותודה רבה לכל מי טרחה וטרח והגיע לכאן השכם בבוקר לירושלים, לוועדה שלנו.
עליזה לביא: הוועדה שלנו תהיה ועדה מאוד עמוסה ועסוקה.
עליזה לביא: אנחנו נשתדל לתת את הנושאים שיעלו בוועדה מראש כדי לאפשר לכל שיותר ארגונים, פעילים, פעילות, לקחת חלק.
עליזה לביא: אנחנו מנהיגים עוד מנהג בוועדה שלנו, וקבוצות של אוכלוסייה, נשים שלא זוכות לייצוג כאן בכנסת כמו נשים חרדיות, שבמפלגות שלהן הן לא יכולות להיות חברות, כמו נשים ערביות, שלא זוכות להגיע לכאן, נשים בדואיות - חבר הכנסת לוין דיבר על תוכנית.
עליזה לביא: אנחנו ננהיג פה מנהג של משקיפות בוועדה, והן תוזמנה לוועדות, תהיה חלוקה ביניהן.
עליזה לביא: אחרי הקריאה שלי גם בתקשורת וגם במקומות נוספים קיבלנו כמה וכמה פניות – הרבה פניות – גם של נשים חרדיות, גם של נשים ערביות.
עליזה לביא: פה המקום להיעזר בכם, אם אתם מכירים, מכירות נשים פעילות חברתיות, נשים שהן מודלים בקהילות שלהן, להשתתף כאן בישיבות שלנו כמשקיפות, מי שיכולות להביא עדות מהשטח, במיוחד לאוכלוסיות שאין להן ייצוג בבית הזה.
עליזה לביא: הבית הזה, הוועדה הזאת היא של כולם ושל כולן.
עליזה לביא: אנחנו נלמד ונפעל עם השטח, וננסה לחבר את העולמות השונים.
עליזה לביא: כמו שאמרנו, מנהג הוא אצלנו, ונפתח בהיכרות עם דמות מרתקת, מרגשת.